Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

28.03.2017 року до суду звернулась позивачка [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. 19.04.2017 року позивачка надала до суду уточнену позовну заяву про встановлення факту смерті особи, посилаючись на наступні обставини. 31.03.2006 року померла її мати, [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина, у вигляді кварти № 45 у будинку № 18 по б. Краматорському в м. Краматорську Донецької області. При житті мати заповіт не склала. Вона є єдиною спадкоємицею першої черги за законом. У вказаній квартирі на момент смерті матері, позивачка була зареєстрована. Тому вона фактично прийняла спадщину після смерті матері. Для оформлення спадщини вона звернулась до нотаріальної контори, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру № 45 в будинку № 18 по б. Краматорському в м. Краматорську, у звязку з тим, що вона не змогла надати правовстановлюючий документ на квартиру, а саме: довідку про виплату паєнакопичення, видану Житлово-будівельним кооперативом «Космос-15». Вказана довідка була втрачена матірю при житті. Згідно довідкою КП «БТІ» м. Краматорська зазначена квартира до теперішнього часу залишається зареєстрованою за померлою матірю. Просила встановити факт смерті матері, [PERSON], яка померла 31.03.2006 року у Одинцовському районі м. Москва РФ, та визнати за нею право власності на квартиру № 45 в будинку № 18 по б. Краматорському в м. Краматорську, в порядку спадкування. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він є сусідом [PERSON], дуже давно з нею знайомий. Йому відомо, що позивачка мешкала разом зі своєю матірю у квартирі по б. Краматорському, яка належить її матері. В подальшому мати виїхала до Росії, де і померла, як йому відомо у 2006 році. На даний час позивачка проживає у квартирі разом зі своїм сином [PERSON]. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що він знайомий з позивачкою, йому відомо, що квартира, в якій вона мешкає належить її матері [PERSON], яка померла в Росії в 2006 році. На даний час [PERSON] мешкає у квартирі разом зі своїм сином [PERSON]. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Правовідносини по даній справі регулюються ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа ,який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п. 13\~\~постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Стаття 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачає, що підставою для проведення державної реєстрації народження смерті є лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України. За відсутності документа закладу охорони здоровя, що підтверджує факт смерті, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Згідно з п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення , не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Судом встановлені наступні обставини. [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 729421, виданим 12.01.2017 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено відповідний актовий запис № 554. Згідно повідомлення КП «БТІ № 40 від 23.01.2017 року встановлено, що станом на 31.12.2012 року, право власності на квартиру № 45 у будинку № 18 по б. Краматорському в м. Краматорську зареєстровано в КП «БТІ» за реєстр. № 1735-К за [PERSON] на підставі довідки № 15-45 від 01.11.1993 року про виплату паєнакопичення, виданої Житлово-будівельним кооперативом «Космос-15». Дата реєстрації в КП «БТІ» 21.12.1993 р. Як вбачається з довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 12.01.2017 року, у квартирі № 45 в будинку № 18 по б. Краматорському в м. Краматорську зареєстрованими значаться: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. [PERSON] померла 31 березня 2006 року в м. Голіцино Одинцовського району, Московської області, РФ, що підтверджується медичним свідоцтвом про смерть серії М048 № 121, виданого 03.04.2006 року Державною установою «Бюро судово-медичної експертизи» Міністерства охорони здоровя Московської області Російської Федерації. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт того, що [PERSON] померла 31.03.2006 року у м. Голіцино Одинцовського району Московської області, Російська Федерація, що підтверджується медичним свідоцтвом про смерть. Тому суд вважає, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та за позивачкою [PERSON] можливо визнати право власності на квартиру № 45 у будинку № 18 по б. Краматорському в м. Краматорську Донецької області в порядку спадкування, після смерті матері [PERSON], яка померла 31.03.2006 року.

Outcome: approved