Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

27.10.2015 року представник ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, в якому просить стягнути з заборгованість за кредитним договором №5719-006/08Р від 28 травня 2008 року в розмірі 16 258,09 грн. та судовий збір у розмірі 5 279,87 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 28 травня 2008 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником усіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», та [PERSON] було укладено кредитний договір №5719-006/08Р, за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 9 572,00 доларів США для придбання автомобіля та з кінцевим строком повернення до 28 травня 2015 року. Внаслідок неналежного виконання зобовязань за вказаним договором відповідач станом на 18.06.2015 року має заборгованість на загальну суму 16 258,09 доларів США, яка складається з наступного: 7 362,99 доларів США - заборгованість за кредитом; 2 684,14 доларів США - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами; 5 098,25 доларів США неустойка (пеня) за кредитом; 1 112,71 доларів США неустойка (пеня) за процентами. У звязку з цим, позивач просив суд стягнути із відповідача всю суму заборгованості за договором. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, однак до суду надійшла заява про застосування строку позовної давності та письмові заперечення, які долучені до матеріалів справи. У запереченні відповідач позов визнав частково. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити в частині стягнення 7 475,68 дол. США, а саме: в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 2 921,00 дол. США; в частині стягнення неустойки (пені) за кредитом в сумі 3 861,54 дол. США; в частині стягнення неустойки (пені) за процентами в сумі 703,14 дол. США. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами що, 28 травня 2008 року між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником усіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», та [PERSON] було укладено кредитний договір №5719-006/08Р, за умовами якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 9 572,00 доларів США для придбання автомобіля та з кінцевим строком повернення до 28 травня 2015 року зі сплатою 13,99 % річних. ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» виконав свої зобовязання по кредитному договору та надав кредитні кошти у сумі встановленій договором, але Позичальник не виконує прийняті на себе зобовязання, а саме - не здійснює погашення кредиту та відсотків у встановлений строк. Станом на 18.06.2015 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 16 258,09 доларів США, яка складається з наступного: 7 362,99 доларів США - заборгованість за кредитом; 2 684,14 доларів США - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами; 5 098,25 доларів США неустойка (пеня) за кредитом; 1 112,71 доларів США неустойка (пеня) за процентами, що підтверджується розрахунком. Згідно вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 612 ЦК України, Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до ст. 625 ЦК України, Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. В силу ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно до правового висновку висловленого в постанові ВСУ у справі № 6-190цс15, зазначено, що стягнення банківською установою боргу в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Враховуючи наведене, факт порушення позичальником умов кредитного договору є доведеним, а тому доводи позивача щодо стягнення суми боргу в розмірі 16 258,09 дол. США з відповідача є підставними. 22.01.2016 року відповідачем було подано заяву про застосування строків позовної давності та заперечення проти позову, які в цілому, обґрунтовуються тим, що позивач начебто пропустив строки позовної давності по окремих платежах, адже зобовязання за кредитним договором визначені щомісячними платежами. Із такими твердженнями відповідача суд не погоджується виходячи із наступного. Відповідно до п. 4.4 кредитного договору №5719-006/08Р від 28 травня 2008 року позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом шляхом внесення коштів рівними частинами в сумі 117,00 доларів США щомісяця до 10-го числа наступного місяця. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (частина перша статті 626 ЦК України). Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення - невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (статті 530, 631 ЦК України). Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Як вбачається з матеріалів справи, сторони встановили як строк дії договору - до повного погашення позичальником заборгованості за кредитами та процентами за користування ними з кінцевим строком повернення кредиту - з 28.05.2008 року по 28.05.2015 року, так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів - щомісяця до 10 числа включно кожного календарного місяця для основної заборгованості і для процентів за користування кредитом. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). Про правові наслідки порушення зобовязання боржником йдеться також у частині першій статті 611, частині другій - четвертій статті 612 ЦК України, частині першій, другій статті 220 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника. Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору. Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитом в повному обємі, оскільки Відповідач в строк встановлений договором своїх зобовязань не виконав. За Кредитним договором який є предметом спору Відповідач повинен був виконати свої зобовязання за договором в цілому до 28.05.2015 року. При цьому банк звернувся із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором 21 жовтня 2015 року. Виходячи з вимог викладених у позовній заяві та відповідних розрахунків, Банк звернувся до суду з вимогою про повернення всієї суми боргу, а не повернення Боржниками за кредитним договором щомісячних платежів чи дострокове повернення заборгованості в цілому. Таким чином, суд вважає доводи Відповідача щодо строків позовної давності безпідставними, оскільки право застосування строків позовної давності, що обчислюються з моменту невнесення щомісячних чергових платежів, в даному випадку могло б виникнути у Відповідача лише у разі заявления Позивачем позовної вимоги щодо дострокового виконання зобовязань за Кредитним договором. В силу ст. 88 ЦПК України, сплачений позивачем та документально підтверджений судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved