Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

27.08.2018 року позивач приватне акціонерне товариство «Київобленерго» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми боргу, посилаючись на наступні обставини. ПрАТ «Київобленерго» постачає електричну енергію за регульованим тарифом на території Київської області. Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Енергопостачання квартири [ADDRESS], здійснюється на підставі укладеного з боржником договору користування електричною енергією № 406103 від 13.02.2002 року. Як вбачається з п. 11 даного договору, відповідача зобов'язано оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов передбачених цим договором. У відповідності до п. 20 договору,боржник несе відповідальність за несплату або прострочення терміну оплати спожитої електричної енергії. Пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ, боржника зобов'язано, зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору ( договорів ); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору. Станом на 30.09.2016 року згідно показників приладу обліку електричної енергії, борг за використану електроенергію склав 1 477,81 грн. В період з 01.10.2016 року по 31.07.2018 року нараховано до сплати 7 177,72 грн. Сплачено боржником лише 1200 грн. Станом на 01.08.2018 року борг за використану електроенергію склав у сумі 7 455,53 гривень. Просили суд стягнути з відповідача на користь ПрАТ «Київобленерго» 7 455,53 грн. заборгованості за використану електричну енергію та 1 762 грн. судового збору ( а. с. 3-4 ). Ухвалою судді від 12.09.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін ( а. с. 16-17 ). В судове засідання представник позивача ПАТ «Київобленерго» Мокрієнко Т.В., який діє на підставі довіреності ( а. с. 5 ) не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує ( а. с. 24 ). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою суду від 11.12.2018 року постановлено провести заочний розгляд справи у вищезазначеній цивільній справі. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача ПАТ «Київобленерго» підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що між [PERSON] та ВАТ «Київобленерго» був укладений договір № 406103 про користування електричною енергією побутовим споживачем від 13.02.2002 року. Електропостачання здійснюється за адресою: [ADDRESS] ( а. с. 7-9 ). Як вбачається з п. 11 даного договору, відповідача зобов'язано оплачувати спожиту електричну енергію відповідно до умов передбачених цим договором. У відповідності до п. 20 цього договору, боржник несе відповідальність за несплату або прострочення терміну оплати спожитої електричної енергії. З відповіді Комунального підприємства Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» за вих. № 3465 від 12.11.2018 року убачається, що станом на 31.12.2012 року, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 15.03.1994року, видане Білоцерківською міською радою на підставі рішення виконавчого комітету № 68 від 15.03.1994 року, про що внесено запис до реєстрової книги № 7, реєстровий номер запису 14-114-10902. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом (ст. 13 ЦПК України). Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Згідно п. 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Отже, між позивачем та відповідачем існують договірні відносини, згідно яких позивач ПАТ «Київобленерго» надає відповідачу послуги з електричної енергії, а відповідач зобов'язався здійснювати своєчасно оплату за надані послуги, які крім зазначеного Закону також-регламентуються ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог п. 42 Правилами користування електричною енергією для населення передбачено, що споживач електроенергії зобов'язаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Пунктом 5.5.5 ПРРЕЕ, боржника зобов'язано, зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору ( договорів ); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору. Відповідно п. 28 ПКЕЕН передбачено, що у разі відсутності у побутового споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність. Встановлено, що відповідачем [PERSON] не сплачуються отримані послуги з електропостачання у зв'язку з чим утворилася заборгованість з урахуванням сплати відповідачем у сумі 7 455,53 гривень. Зазначена заборгованість підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості ( а. с. 10 ). З наявного в матеріалах справи рахунка за електричну енергію, який направлявся відповідачу [PERSON] про сплату заборгованості за послуги електропостачання у сумі 7 455,53 гривень, остання залишилася без виконання ( а. с. 11). Відповідно до п. 3Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМ України від 26 липня 1999 року № 1357, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Договір вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного терміну жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін. В матеріалах справи відсутні відомості про розірвання укладеного між сторонами вищезазначеного договору. Тому, з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до [PERSON] про стягнення коштів за електроенергію є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача. Отже, з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «Київобленерго» підлягають стягненню понесені позивачем при звернені до суду судові витрати у сумі 1762 гривень, понесення яких документально підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією ( а. с. 2 ). Одночасно, суд роз'яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved