overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

27 серпня 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 17 травня 2008 року у Артемівському відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, за актовим записом № 244, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Сім`я розпалась остаточно, подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дочку: [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] , судові витрати залишає за собою. Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте надала суду телефонограму про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не прибув, хоча судом повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду справи без його участі не надав, як і не надав судові заперечень проти позову. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, отримавши згоду сторони позивача, суд ухвалив розглянути справу заочно з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 травня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , актовий запис № 244 (а.с.5). Від шлюбу подружжя має неповнолітню дочку: [PERSON] , [INFO] , що вбачається з наданої копії свідоцтва про народження (а.с.12). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно шлюбні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

27 серпня 2020 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом [PERSON] до відповідача [PERSON] , [INFO] , про розірвання шлюбу. Мотивує свої вимоги тим, що позивач з відповідачем 15 квітня 2000 року зареєстрували шлюб, актовий запис за №4. Фактично шлюбні відносини припинено з серпня 2019 року (рік тому) і одночасно припинено сумісне ведення господарства. Родина розпалася через відсутність взаєморозуміння. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON] , [INFO] , та доньку - [PERSON] , [INFO] . Питання із ким будуть проживати діти вирішено сторонами в досудовому порядку. Діти проживають із позивачем. Просить суд розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, у розмірі 840,80 грн. В судове засідання, позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте представником позивача надано клопотання слухати позов за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягають. Проти заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином - через оголошення на сайті судової влади України, як особа, місце реєстрації якої не відомо, заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності та відзив суду не надала. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України при винесенні заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

27 серпня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою та посилається на те, що [PERSON] , [INFO] , її мати, [INFO] померла в м.Краснодар Краснодарський край Російська Федерація. Свідоцтво про смерть матері видав відділ запису актів цивільного стану Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки. Ця обставина перешкоджає проведенню державної реєстрації смерті [PERSON] . Тому [PERSON] просить суд встановити факт, що її мати [PERSON] померла [INFO] . У судовому засіданні [PERSON] підтримує заяву, просить задовольнити. Представник Бориспільського ВДРАЦС у Бориспільському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) не з`явився у судове засідання та надіслав заяву від 28.08.2021 № 5146/21.4-48, в якій він заперечує проти задоволення заяви та просить розглянути цивільну справу без його присутності. Зазначив, що мати заявниці померла не на тимчасово окупованій території України, а в Російській Федерації, а тому заява [PERSON] не підлягає розгляду судом на підставі ст.317 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. [PERSON] є донькою [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 28 червня 1971 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу від 05 березня 1993 року (а.с.8,9). Як вбачається з копії лікарського свідоцтва про смерть серії 03701 №588508 від 30.07.2021 (а.с.10), копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14 серпня 2021 року, виданого відділом запису актів цивільного стану Антрацитівського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки (а.с.11) [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в м.Краснодар Краснодарський край Російська Федерація. Місце смерті (м.Краснодар Краснодарський край Російська Федерація) [PERSON] знаходиться не на тимчасово окупованій території України, а отже підстав для встановлення факту смерті на такій території немає, і у задоволенні заяви [PERSON] належить відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

27 серпня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 05 серпня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис №14. Неповнолітніх дітей від шлюбу не має. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, відповідач визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали заяви відповідача, надані письмові докази, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 05 серпня 2015 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис №14. Неповнолітніх дітей від шлюбу не має. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

27 серпня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] . Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 24 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу мають малолітніх дітей, які проживають з нею. Сімейні стосунки припинені, через різні погляди на життя та несумісність характерів, подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Посилаючись на викладене, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Сторони в судове засідання не з`явилися, надавши заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивачка, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 113 (а. с. 6), від шлюбу мають малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а. с. 7, 8). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім`ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, тому в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачці з державного бюджету має бути повернуто 454 грн. (50% суми сплаченого судового збору). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

27 серпня 2021 року [PERSON] через свого представника адвоката Пунько І.В., звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , вказавши що домовленості між нею та відповідачем про участь останнього в утриманні сина не досягнуто, дитина проживає з нею та знаходяться на її утриманні, тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на малолітнього сина в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття сина. Від представника позивача адвоката Пунько І.В. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с. 6). Рішенням Теплицького районного суду від 14.06.2017 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с. 7). Малолітній [PERSON] проживає з матір`ю, що підтверджується заявою від 16.08.2021 про згоду на тимчасовий виїзд за кордон, зареєстрованою в реєстрі за № 1253 (а.с. 8). Відповідач позовні вимоги визнає, інформації щодо поганого стану здоров`я чи щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків не надавав. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину та ст. 183 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу). Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує, що утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання сина на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що дитина має нормальний стан здоров`я, відповідач являючись батьком дитини, має задовільний стан здоров`я, є працездатний, інформації щодо поганого стану здоров`я чи щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків не надавав, позовні вимоги визнає, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і розмір аліментів необхідно визначити у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до повноліття дитини. Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

27 серпня 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 17 серпня 2018 року Дніпровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, згідно актового запису № 71 - розірвати. В обґрунтування позову зазначив, що 17 серпня 2018 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені, і останній рік вони проживають окремо. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов визнає. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 17 серпня 2018 року уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 17 серпня 2018 року (арк.с.6). Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] (арк.с.7). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

27 серпня 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, з посиланням на ті обставини, що відповідач є її батьком. Вона навчається на 2 курсі факультету економіки і права Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця. Відповідач офіційно працює, має стабільний заробіток, у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти, як на повнолітню дитину, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів до закінчення навчання. Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову визнає та просить їх задовольнити. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач є батьком повнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Із довідки № 020712113899-051 від 23 липня 2021 року, виданої Харківським національним економічним університетом імені Семена Кузнеця вбачається, що позивач [PERSON] дійсно є студентом 2 курсу, денної форми навчання за кошти фізичних осіб, строк закінчення - 30.06.2024 року (а.с. 3). Згідно ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності з ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, дітей, а також інші обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ст. 191 ч.1 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 908 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

27 серпня 2021 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 20 грудня 1985 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, згідно актового запису № 1871 розірвати. В обґрунтування позову зазначила, що 20 грудня 1985 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з березня 2001 року. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя, тому сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Судова повістка про виклик до суду відповідачу [PERSON] не направлялась у зв`язку з тим, що тимчасово призупинено приймання поштових переказів, адресованих до Донецької області на території проведення АТО. Повідомлення про місце, дату та час розгляду справи розміщено шляхом публікації оголошення на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області http://pvm.dp.court.gov.ua. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони 20 грудня 1985 року уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] від 13 листопада 2012 року (арк.с.7). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з березня 2001 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved