Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

27 лютого 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду з позовом і до повноліття дітей. Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.19, ч.ч. 1-4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 06 березня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 13 квітня 2020 року позивач та відповідач подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнає повністю. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Позиція позивача, [PERSON] : Позовні вимоги позивач мотивує тим, що з 2005 по 2019 роки він проживав у незареєстрованому шлюбі з відповідачкою, [PERSON] , з якою вони мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 вересня 2019 року відповідачку, [PERSON] , було позбавлено батьківських прав відносно дітей. Після позбавлення відповідачки батьківських прав, діти постійно проживають з ним за місцем його проживання: [ADDRESS] , та повністю знаходяться на його утриманні. Позивач на даний час не працює, матеріальної допомоги від держави не отримує, що не дає йому можливості у повній мірі забезпечити належний розвиток дітей. Відповідачка проживає окремо, з дітьми не спілкується та не бере участі у їх вихованні, надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у добровільному порядку відмовляється, а тому він вимушений звернутися до суду із даним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, [PERSON] , надав суду такі докази: - копію свого паспорта та копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; - копії свідоцтв про народження [INFO] [PERSON] , та [INFO] [PERSON] , з яких видно, що сторони є батьками дітей; - копію рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 вересня 2019 року про позбавлення [PERSON] батьківських прав; - копію довідки про доходи з податкової інспекції за період з 2 кварталу по 3 квартал 2019 року; - копію довідки про доходи з пенсійного фонду ОК №5; - довідку з Григорівської сільської ради Світловодського району №197 від 25.02.2020 р.. про місце проживання позивача; - довідку з Григорівської сільської ради Світловодського району №271 від 25 травня 2020 року, про те, що малолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з батьком [PERSON] в [ADDRESS] району с. Григорівка, будинок [ADDRESS] . Позиція відповідача, [PERSON] : Відповідач до судового засідання 13 квітня 2020 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає повністю. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами, тому позов [PERSON] належить задовольнити, з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: Позивач, [PERSON] , та відповідач, [PERSON] , є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 26 вересня 2019 року відповідачку, [PERSON] , було позбавлено батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після позбавлення [PERSON] батьківських прав, діти постійно проживають з позивачем, [PERSON] , за місцем його проживання: [ADDRESS] . Позивач на даний час не працює, матеріальної допомоги від держави не отримує. Відповідачка проживає окремо, в іншому населеному пункті, з дітьми не спілкується та не бере участі у їх вихованні, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами, сторонами визнані та не спростовані. 27 лютого 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду з позовом і до повноліття дітей. Відповідачка, [PERSON] , позов визнала. Оцінка суду: Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.ч.2, 3 ст.183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Висновок суду: Суд зауважує, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідачка є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживає від дітей окремо, в іншому населеному пункті, а тому зобов`язана утримувати дітей до досягнення ними повноліття шляхом щомісячної сплати аліментів на користь позивача. Відповідачка належних доказів на підтвердження свого майнового та сімейного стану до суду не надала, позовні вимоги визнала повністю. Суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому їх належить задовольнити, та з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання до суду позову про стягнення аліментів, тобто з 27 лютого 2020 року, і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у зв`язку із визнанням відповідачкою позову, з неї підлягає стягненню 50 % розміру судового збору на користь держави у сумі 420 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved