Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

26 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітньої доньки. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебувають у шлюбі, але проживають окремо. Від шлюбу мають малолітню доньку Богдану, [INFO]. Спільне проживання вони припинили. Вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання доньки, так як він є фізично здоровою людиною працездатного віку. Просить стягувати з нього на її користь аліменти на утримання доньки 700 грн. і на її утримання, відповідно до ст. 84 СК України, 500 грн. щомісячно в твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивачка та її представник вимоги підтримали з підстав, заявлених у позовній заяві, просили вимоги задовольнити. Позивачка повідомила, що отримує соціальну допомогу на дитину, але її не вистачає. Вона працювала фельдшером, але зараз у відпустці по догляду за дитиною, проживає з батьками, допомагає їм по господарству. Чоловік живе у своїх батьків. Не заперечувала наявність в нього хвороб, проте звернула увагу суду на необхідність утримання дитини чоловіком. Представник відповідача вимоги визнала частково в частині стягнення аліментів на користь відповідачки на утримання дитини в розмірі 30% прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку. Заперечувала проти задоволення вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення донькою трьохрічного віку за відсутності підстав, оговорених у ст. 84 СК України, а саме тому, що дружина працездатна, а у чоловіка відсутні будь-які доходи. Заслухавши позицію сторін, свідка, дослідивши письмові докази, матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає до часткового задоволення.. Встановлено, не оспорюється сторонами і в силу ст. 61 ч.1 ЦПК України приймаються судом наступні факти. Сторони перебувають у шлюбі з 25 травня 2014 року. Від спільного подружнього життя вони мають малолітню доньку Богдану, [INFO]. Проживають окремо кожен зі своїми батьками. Батьки ведуть господарство. Дитина проживає з матірю. Мати отримує соціальну допомогу на її утримання 860 грн.. Вона являється працездатною особою, має медичну спеціальність, за якою працювала. Батько дитини хворіє хворобою стоп. Проживає з батьком-інвалідом та матірю. Його батько потребує сторонньої допомоги, тому його тимчасово звільнили від призову за мобілізацією. Батько хворіє на цукровий діабет і серцеву хворобу. Відповідач не працює, на обліку в службі зайнятості не перебуває, особистих доходів не має. Покинув свою сімю через конфлікти з дружиною. Допомогу на утримання дитини та дружини не надає. Має спеціальність механіка, права водія та шофера. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, наявність непрацездатного батька. Обставинами, що мають істотне значення, є хвороба стоп відповідача, яка обмежує його можливість працювати за обраною спеціальністю водій - тракторист, але не обмежує працювати за спеціальністю механік. При визначенні розміру аліментів на утримання малолітньої доньки суд враховує скрутне матеріальне становище сімї, в якій зараз проживає [PERSON], інвалідність батька та необхідність стороннього догляду за ним, наявність однієї корови в цій сімї та відсутність нерухомого майна у відповідача (паю тощо). Відповідач відповідно до обраної спеціальності вважається розумово здоровою людиною працездатного віку, не працює, але не позбавлений такої можливості (не має інвалідності), має мінливий вид доходів, тому може і зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, розмір якої з урахуванням засади розумності і справедливості, оговорених статтею 7 СК України, а також забезпечення інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище доньки, позивачки і платника аліментів, суд вважає необхідним стягувати щомісячно аліменти на утримання дочки на користь позивачки и в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення аліментів з дня подачі позовної заяви до суду, тобто з 26.03.2015 року. Судом враховується розмір прожиткового мінімуму 1032 грн. на дитину віком до 6 років. Відповідно до ст. 84 ч.4 СК України право на утримання з боку чоловіка має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні зясовано, що чоловік виконувати роботу фізичну не спроможний, він звільнився з підприємства, де працював грузчиком, про що повідомила відповідачка. Він страждає «сколіозом», доглядає батька інваліда, не має власного майна та джерел існування. Працевлаштуватись механіком в сільській місцевості не має змоги, тому на час подання позовної заяви і розгляду справи суд прийшов до висновку про те, що він не може надавати матеріальну допомогу дружині за відсутності в нього доходів і неможливості отримувати такі доходи у звязку з власним лікуванням та хворобою батька. За цих обставин слід відмовити позивачці у задоволенні її вимог про стягнення аліментів на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років. Виниклі правовідносини регулюються ст. ст.75, 84, 180-182, 184, 191 СК України. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, згідно зі ст. 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача в сумі 243,60 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: partial