Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

29.01.2021 року позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що відповідно до рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.08.2020 року за нею визнано право спільної сумісної власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] . Дане рішення набрало законної сили 28.09.2020 року. Право власності на відповідну частку будинку зареєстровано за нею у реєстрі речових прав на нерухоме майно, підтвердженням чого є: витяг № 240508413 з зазначеного реєстру. Проте, за відповідачем зареєстроване право власності на земельну ділянку під вищевказаним будинком з кадастровим номером 4810400000:06:081:0075 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. В зв`язку з вище викладеним, [PERSON] просить визнати в судовому порядку за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] . Представник позивача в судове засідання надав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання надала заяву, з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.08.2020 року, яке набрало законної сили 28.09.2020 року. Право власності було зареєстровано за позивачем, що підтверджується копіями витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.01.2021 року № 240508413 (а.с. 4-6). Однак, право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0729 га, кадастровий номер 4810400000:06:081:0075, що розташована по [ADDRESS] , зареєстроване за співвласником будинку [PERSON] , що підтверджується копіями Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.03.2018 р. № 118854344 (а.с. 7). Згідно\~ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 16 ЦК України\~одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до\~ст. 377 ЦК України\~та\~ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Зазначена правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України, ухваленій у справі за № 6-2цс15 від 11.02.2015 року. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved