Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

26 червня 2015р. позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 6 березня 2011р. між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу народився син [PERSON] [INFO]. З 2010 р. до листопада 2014р. позивач з відповідачем мешкали в будинку № 49 по вул. Орлиній в м.Дніпропетровськ, який належить батькові відповідача на праві власності. Спочатку вони жили дружно, вели спільне господарство, дбали один про одного, однак після одруження та народження дитини відносини між нею та відповідачем зіпсувалися. Відповідач не мав бажання мешкати відокремлено від свого батька та створювати свою сімю, завдяки чому вона була вимушена виконувати хатні роботи як своєї сімї, так і обслуговувати побутові потреби батька відповідача. З метою забезпечення сімї та за нестачі коштів, позивач підробляла перукарем, залишаючи дитину на догляд своєї матері. Різні погляди на вирішення побутових проблем та спільне сімейне життя призводили до постійних сварок між позивачем та відповідачем. Постійні сварки на грунті нестачі коштів та інертності відповідача у питаннях самостійного мешкання призвели до втрати почуттів та поваги один од одного. Спілкування між позивачем та відповідачем почало зводитися до вирішення питань повязаних лише із вихованням дитини. На теперішній час вона проживає окремо від відповідача та створила другу сімю, що робить неможливим збереження сімї із відповідачем. Між ними досягнуто згоди про проживання дитини із нею Спору про майно немає. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що з між нею та відповідачем шлюбні стосунки припинені рік тому. Просила не надавати час для примирення, оскільки подальше сумісне життя і збереження родини вважає неможливим. Відповідач позов визнав та погодився із вимогами позивачки. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, що в матеріалах справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що із 26 березня 2011р. позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого Самарським відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпропетровського міського управління юстиції, серії І-КИ №186245 (а.с.4). Від сумісного шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], 5 вересня 2011р.н, що підтверджується свідоцтвом про його народження видане Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.5). Встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки у 2014р. рік тому назад, сімя по суті існує формально і позивачка на примирення не згодна. Ці обставини підтверджені поясненнями сторін та матеріалами справи. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із пояснень сторін вбачається, що вони втратили повагу один до одного, між ними склалися неприязні стосунки та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що сімейні відносини припиненні, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Позивач просила судові витрати не стягувати. На підставі викладеного і

Outcome: approved