Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

28\~листопада 2017\~року [PERSON] звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON], [PERSON] містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та цивільного захисту населення Фастівської районної державної адміністрації, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області про визнання дій неправомірними, усунення перешкод у користуванні будинком та частиною земельної ділянки шляхом знесення самочинної надбудови. Свої позовні вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить ? частина житлового будинку по вул. Миру, буд. 9 у смт. Борова Фастівського району Київської області. Відповідач [PERSON] є власником іншої 1\\2 частини вказаного будинку. Сторонами не було укладено договору конкретного користування, а тому вказати хто є власником якої частини будинку з господарськими будівлями неможливо. Так, позивач вказує, що в червні 2014 року, скориставшись її відсутністю в смт. Борова та взагалі в Україні, відповідач розпочала будівництво другого поверху в належному їм житловому будинку, яке тривало протягом червня-вересня 2014 року, та до її повернення було повністю закінчено. Проте, документи на будівництво відповідач [PERSON] почала готувати лише в грудні 2016 року. Звернення позивача до [PERSON] про припинення порушення будівельних норм та прав, як співвласника, відповідачем були проігноровані, спричинивши тим самим, як співвласнику зазначеної ? частини будинку незручності та ускладнення у користуванні будинком, прибудинкові земельною ділянкою, а також відповідач створює різні конфліктні ситуації на спірному подвірї. Вважаючи, що конфлікт вирішиться, позивач на початку 2017\~року підписала згоду на реконструкцію, оскільки вважала, що вона дає згоду на знесення другого поверху, так як відповідач запевняла її, що для вирішення спірного\~питання збудованого\~другого поверху\~та приватизації\~землі,\~вона повинна\~погодити її, з метою його знесення. Позивач наголошує, що фактично під впливом обману, дала згоду на реконструкцію другого поверху та приватизацію земельної ділянки, але ні в якому випадку не згоду на побудову другого поверху. Враховуючи викладене, з урахування заяви про збільшення позовних вимог, позивач просить визнати дії посадових осіб відділу містобудування, архітектури, житлово- комунального господарства, будівництва та цивільного захисту населення Фастівської РДА незаконними в частині надання дозволу [PERSON] на прибудову А1 площею 12,0 кв.м., та надбудову А1 площею 50,0 кв.м, що розташовані за адресою: вул. Миру, буд. 9 у смт. Борова Фастівського району Київської області; визнати надбудову А1 площею 12,0 кв.м., та надбудову А1 площею 50,0 кв.м, що розташовані за адресою: вул. Миру, буд. 9 у смт. Борова Фастівського району Київської області, що на праві приватної власності належить [PERSON] незаконними обєктами самочинного будівництва; зобовязати [PERSON] за свій рахунок знести самочинно збудовані: прибудову А1 площею 12,0 кв.м, надбудову А1 площею 50,0 кв.м, що розташовані за адресою: вул. Миру, буд. 9 у смт. Борова Фастів; скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації обєкта, будівництво якого здійснювалося на підставі будівельного паспорта, яка була зареєстрована за № КС 141172430556 Департаментом ДАБІ у Київській області від 31.08.2017 року. В судовому засіданні позивач та її представники, надали пояснення, аналогічні викладеним, просили позов задовольнити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. У відзиві на позовну заяву зазначив, що відповідно до технічного паспорту зазначається, що існує квартира № 1, яка належить позивачу та на кресленнях позначається цифрами 1, та квартира № 2, яка належить відповідачу [PERSON] та на кресленнях позначаються цифрами 2. Крім того, відповідно до Технічного паспорту будинку № 9 по вул. Миру, смт. Борова, Фастівського р-н., Київської області від 15.12.2010 року вже було визначено порядок користування та виділено частки в натурі, оскільки на момент 2010 року вже існувала\~квартира №\~1,\~яка належить\~позивачу та\~на кресленнях\~позначається цифрами\~1, та квартира\~№ 2,\~яка належить\~відповідачу [PERSON]\~та на\~кресленнях позначаються цифрами 2. На даний час 09.08.2017 року відповідачем було отримано новий Технічний паспорт з урахуванням реконструкції квартири 2. Крім того вказує, що позивачкою 07.12.2016 року було написано заяву, яку було засвідчено секретарем Борівської селищної ради [PERSON], відповідно до якої вона надала згоду на реконструкцію частини будинку, яка належить [PERSON] з надбудовою 2 поверху. Також вказує, що при звіренні позивачки до органу місцевого самоврядування для встановлення факту наявності чи відсутністю незручностей у користуванні будинком та присадибною земельною ділянкою, їй була надана відповідь про те, що [PERSON] жодним чином не створює незручності у користуванні будинком та присадибною земельною ділянкою. Підсумовуючи, представник відповідача зазначив, що [PERSON] було проведено реконструкцію своєї власності і на дану реконструкцію від позивача був відповідний дозвіл. Відповідачем по справі було оформлено будівельний паспорт на дану реконструкцію 28.12.2016 року, було подано повідомлено 21.07.2017року та оформлено Декларацію про готовність до експлуатації обєкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту від 31.08.2017 року, оформлено Технічний паспорт частини будинку № 9 по вул. Миру, смт. Борова, Фастівського р-н., Київської області від 09.08.2017 року. Тобто, відповідачем було здійснено всі необхідні заходи для проведення, в законний спосіб, реконструкції своєї частини будинку № 9 по вул. Миру, смт. Борова, Фастівського р-н., Київської області. Представником позивача була дана відповідь на відзив, відповідно до якої зазначили, що розподіл житлових приміщень в натурі між співвласниками, як зазначено у технічній документації [PERSON], який відбувся без відома позивача, стало відомо стороні позивача вперше. Крім того, копія технічного паспорту наявна у позивача, була надана стороні співвідповідача - [PERSON] разом з копією відповіді КП Фастівського БТІ №739 від 16.06.2017 року,\~про те,\~що договір\~конкретного користування\~між співвласниками\~не визначався, тому вказати хто є власником якої частини будинку № 9 з господарюючими будівлями по вул. Миру в смт. Борова Фастівського району та спорудами не можливо. Стороною співвідповідача не наведено всі відомості про факти та обставини, на підставі яких, без відома співвласника, без її підпису, без укладення договору, було виділено у користування конкретні приміщення у квартиру № 1 та квартиру № 2. Отже [PERSON] надала прямі докази пору\-шення прав співвласника [PERSON] та порушення правил передбачених законом щодо початку будівництва та введенням його в експлуатацію, оскільки будівельний паспорт співвідповідач отримала з метою приховати незаконність будівництва у 2014 році, при чому, обіцяла провести реконструкцію (знесення) надбудови у 2016 році, але домовленість не виконала. Представник відповідача [PERSON] містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та цивільного захисту населення Фастівської районної державної адміністрації в судове зсідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Представник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області надали суду письмові пояснення, відповідно до яких головним інспектором будівельного нагляду Департаменту проведено перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства, державних будівельних норм. стандартів і правил обєкту будівництва, що знаходиться за адресою: вул. Миру, 9, смт. Борова Фастівський район, Київська область. За результатами перевірки було встановлено, що замовником будівництва [PERSON] виконані будівельні роботи з реконструкції частини житлового будинку до отримання права виконання будівельних робіт (до подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт). Також, замовником будівництва виконані будівельні роботи з реконструкції частини житлового будинку з відхиленням від затвердженої схеми забудови земельної ділянки, а саме: відстань від зовнішніх стін надбудови другого поверху до житлового будинку, розташованого між суміжній земельній ділянці становить 4,32 м. Водночас, замовником будівництва, здійснюється експлуатація закінченого будівництвом обєкта не прийнятого в експлуатацію. За результатами перевірки складено протокол по справі про адміністративне правопорушення від 02.08.2017 року №1-Л-А-0208/1 та з метою усунення виявлених порушень гр. [PERSON] було видано припис від 02.08.2017 року №С-0208/1 з вимогою усунути допущені порушення. За встановлені порушення позивача притягнуто до відповідальності, про що винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 11.08.2017 року №А-1108/2, штраф [PERSON] був сплачений. Крім того, 13.07.2017 року на адресу Департаменту надійшло повідомлення про початок виконання будівельних робіт по обєкту будівництва «реконструкція частини будинку, що знаходиться за адресою смт. Борова, вул. Миру 9, Фастівський район, Київська область», замовник [PERSON]. Перевіривши повноту даних у вказаному повідомленні, Департаментом вказане повідомлення було зареєстроване та присвоєно №КС061172020158 від 21.07.2017р. 29.08.2017 року на адресу Департаменту надійшла декларація про готовність обєкту «реконструкція частини будинку, що знаходиться за адресою смт. Борова, вул. Миру 9, Фастівський район, Київська область» до експлуатації, яку було зареєстровано за №КС 141172430556. Виходячи з викладеного, віднесли розгляд спірного питання на розсуд суду. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30.11.2017 року було відкрито провадження у справі справу призначено до судового розгляду на 19.12.2017 року /т.1 а.с.38/. Ухвалою суду від 22.01.2018 року у задоволенні клопотання представника позивача про виклик свідків було відмовлено /т.1 а.с.139-140/. Ухвалою суду від 22.01.2018 року у задоволені клопотання представника про витребування доказів від Госпрозрахункового проектно-виробничого архітектурно-планувального бюро Фастівської РДА було відмовлено /т.1 а.с.141-142/. Ухвалою суду від 22.01.2018 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено частково /т.1 а.с.143-145/. Ухвалою суду від 22.01.2018 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів /т.1 а.с.146-148/. Ухвалою суду від 22.01.2018 року у задоволенні клопотання представника [PERSON] про призначення комплексної будівельно-технічної експертизи було відмовлено /т.1 а.с.149-150/. Ухвалою суду від 12.02.2018 року у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів було відмовлено /т.1 а.с.194, 202-203/. 19.02.2018 року винесено ухвалу про продовження строку підготовчого засідання по справі /т.1 а.с. 232/. Ухвалою суду від 05.03.2018 року було задоволено клопотання представника позивача, залучено в якості співвідповідача по справі Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області /т.2 а.с.26/. Ухвалою суду від 20.03.2018 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті /т.2 а.с.63/. Ухвалою суду від 22.05.2018 року залишено без задоволення клопотання Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про закриття провадження у справі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.11.2010 року [PERSON] належить ? частина жилого будинку № 9 з відповідними надвірними будівлями, що розташований по вул. Миру в смт. Борова Фастівського району Київської області в порядку спадкування на підставі права представлення, після смерті бабусі [PERSON], яка померла 05.06.2008 року /т.1 а.с.10/. Згідно технічного паспорту на житловий будинок, інвентарний номер 1033, реєстровий номер 915-6, [PERSON] та [PERSON] є власниками по ? частині вказаного будинку /т.1 а.с.13-17/. Згідно довідки КП ФМР Фастівське бюро технічної інвентаризації від 16.06.2017 року за № 739, згідно архівних даних, станом на 01.01.2013 року будинок № 9 по вул. Миру в смт. Борова Фастівського району Київської області по праву приватної власності зареєстрований на: ? частина за [PERSON], інша ? частина за [PERSON] в довідці також зазначено, що на момент останньої поточної технічної інвентаризації, станом на 24.09.2015 року, загальна житлова площа складає 128,1 кв.м., житлова площа -85,4 кв.м., в тому числі самочинно збудованої загальної 66,5 кв.м. та житлової 42.6 кв.м. Договір конкретного користування між співвласниками не визначався, тому вказати хто є власником якої частини будинку з господарськими будівлями та спорудами неможливо. При проведенні поточної технічної інвентаризації станом на 24.09.2015 року техніком з інвентаризації нерухомого майна було виявлено самочинно збудовані [PERSON] прибудову А1 площею 12,0 кв.м., надбудову А1 площею 50,0, кв.м. [PERSON] самочинно збудований тамбур А2 площею 4,5 кв.м. Дозволи на самочинне будівництво та право власності на земельні ділянки в архівній справі № 1033 станом на 16.06.2017 року відсутні /т.1 а.с.24/. Позивач, в обґрунтування підстав звернення до суду, вказує на порушення відповідачем [PERSON] вимог Законів України «Про регулювання містобудівної діяльності», що виразилось у самовільному та незаконному будівництві другого поверху в належному їм житловому будинку, без її згоди, чим спричиняє незручності та ускладнення у користуванні будинком. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування та забудова земельних ділянок здійснюється їх власниками чи користувачами в установленому законодавством порядку. Питання самочинного будівництва та його наслідків регулює стаття 376 ЦК України. Відповідно до частин 1, 4 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом. Отже, за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3,15,16 ЦК України, статті 4 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорюванню. Доводячи свою позицію позивач, як на доказ, посилається на результати перевірки Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, якою встановлені порушення відповідачем [PERSON] вимог містобудівного законодавства. Перевіряючи доводи позивача судом встановлено, що головним інспектором будівельного нагляду Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області проведено перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства, державних будівельних стандартів і правил обєкту будівництва, що знаходиться за адресою: вул. Миру, 9, смт. Борова Фастівський район Київська область, за результатами якої встановлено, що замовником будівництва гр. [PERSON] виконані будівельні роботи з реконструкції частини житлового будинку до отримання права на виконання будівельних робіт (до подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт). Також, замовником будівництва виконані будівельні роботи з реконструкції частини житлового будинку з відхиленням від затвердженої схеми забудови земельної ділянки, а саме: відстань від зовнішніх стін надбудови другого поверху до житлового будинку, розташованого між суміжній земельній ділянці становить 4,32 м. (т.1 а.с.167-173). Таким чином, було встановлено здійснення відповідачем експлуатації закінченого будівництвом обєкта, який не прийнято до експлуатації, що є порушенням вимоги ч.1 ст. 34, ч.8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.13 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466 «[PERSON] питання виконання підготовчих і будівельних робіт», ч.1 ст.9, ст. 27 Закону України «Про архітектурну діяльність», п.12 Постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів», п. 3.25* ДБН Містобудування Планування і забудова міських і сільських поселень». За результатами перевірки з метою усунення виявлених порушень [PERSON] видано припис від 02.08.2017 року №С-0208/1 з вимогою усунути допущені порушення, а також притягнуто до відповідальності, про що винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 11.08.2017 року №А-1108/2 (т.1 а.с.176-178). Відповідно до пунктів 5, 17 Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред'явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК України, статтею 103 ЗК України, у випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК). Суд зазначає, що у спорі про знесення самочинного будівництва, позивач, звертаючись з позовом про захист порушених прав власника, не пов'язаних з позбавленням володіння власністю або вказаних прав, які з достатньою вірогідністю будуть порушені в майбутньому внаслідок незаконного будівництва іншою особою (ст.ст. 376, 386, 391 ЦК України) повинен довести, а суд встановити не тільки факт зведення відповідачем будівлі (споруди) з порушенням вимог закону, зокрема будівельних, санітарних, інших норм та правил, а й факт порушення внаслідок будівництва (реальної можливості порушення) прав, свобод чи інтересів самого позивача, що в сукупності є підставами для захисту його права, оскільки сам по собі факт незаконності будівництва не є достатньою підставою для задоволення позову. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року у справі № 6-180цс14. В свою чергу, за правилами ст.ст. 12, 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.\~\~Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд вважає, що будь-яких доказів на підтвердження того, що діями відповідача, які виразились у виконані будівельні роботи з реконструкції частини житлового будинку до отримання права на виконання будівельних робіт, порушується право власності позивача чи законного володіння або є реальна небезпека порушення її права власності зі сторони відповідача, стороною позивача надано не було. При цьому, посилання позивача щодо порушення відповідачем законодавства в сфері містобудівної діяльності та земельних правовідносин, суд оцінює критично, оскільки позивачем не доведено наявності причинно-наслідкового зв'язку між вказаними порушеннями та порушенням її прав. Доводи представників позивача в ході розгляду справи, у тому числі на обґрунтування клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, фактично зводяться до доведення незаконності порядку зведення надбудови у вигляді другого поверху у житловому будинку, однак належними та допустимими доказами не доведено, чи зазначені факти зведення відповідачем будівлі з порушенням вимог закону призвели до порушення прав, свобод чи інтересів самого позивача. Крім того, в ході розгляду справи встановлено, що виявлене перевіркою порушення - виконання будівельних робіт з відхиленням від затвердженої схеми забудови земельної ділянки також не стосується та не порушує прав власності та користування позивача, оскільки при здійсненні будівельних робіт була зменшена відстань від зовнішніх стін надбудови другого поверху до житлового будинку, розташованого саме на суміжній земельній ділянці, тобто зачіпає права суміжного землекористувача, яким не є позивач. Суд також відхиляє посилання позивача на надання нею згоди на реконструкцію другого поверху та приватизацію земельної ділянки під впливом обману, оскільки позивачем не доведено умисел відповідачки на здійснення обману, докази такого відсутні. При цьому, дії відповідача свідчать про протилежне, адже позивач власноруч написала заяву від 07.12.2016 року, якою надала згоду [PERSON] саме на реконструкцію її частини будинку та саме з надбудовою другого поверху (т.1 а.с.92). Крім того, відповідно до п. 5 Порядку виконання будівельних робіт, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466, будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, відповідно до переліку об'єктів, будівництво яких здійснюється після надіслання повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Як встановлено судом, 13.07.2017 року на адресу Департаменту надійшло повідомлення про початок виконання будівельних робіт по обєкту будівництва «реконструкція частини будинку, що знаходиться за адресою смт. Борова, вул. Миру 9, Фастівський район Київська область», замовник [PERSON]. Вказане повідомлення було зареєстроване та присвоєно №КС061172020158 від 21.07.2017р. 29.08.2017 року на адресу Департаменту надійшла декларація про готовність обєкту «реконструкція частини будинку, що знаходиться за адресою смт. Борова, вул. Миру 9, Фастівський район Київська область» до експлуатації, яку було зареєстровано за №КС 141172430556. З наведеного вбачається, що відповідачем [PERSON] на час вирішення спірного питання дотримані вимоги містобудівного законодавства, що обумовлює безпідставність висновків позивача щодо незаконності проведення будівельних робіт та експлуатації частини будинку, що належить відповідачу. Підсумовуючи, суд зазначає, що матеріалами справи не підтверджено, що частина будинку реконструйована відповідачем незаконно та порушує її законні права та інтереси, що потребує захисту в порядку ст. 376 ЦК України. Відповідно до пункту 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), наведених у зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю. Орган державного архітектурно-будівельного контролю також скасовує реєстрацію декларації за рішенням суду про скасування реєстрації декларації, що набрало законної сили. Оскільки наведених фактів під час судового розгляду не виявлено, суд також відмовляє у задоволенні вимог позивача до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області. При цьому, суд наголошує, що 19.03.2015 року до ЄДРЮОФОП внесено запис №10731110008020902 про проведення державної реєстрації юридичної особи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області, код 37783132. Разом з тим, позивач, будучі обізнаним з наведеним фактом, оскільки отримав письмове клопотання Департаменту, яке містило зазначені відомості, будь-яких клопотання щодо заміни/залучення відповідача не заявляла. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення свого позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а ґрунтуються лише на припущеннях про зазначені в позовній заяві факти та події, які на думку позивача порушують її право на мирне та безпечне володіння майном, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed