Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

28.05.2019 року позивач звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до Малинської державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна та заборони його відчуження. В позовній заяві [PERSON] зазначив, що згідно свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 21.10.1994 року він є власником 59/100 частин квартири [ADDRESS] . Також позивач є власником 2/3 частин квартири [ADDRESS] та Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , нежитлового приміщення прибудови магазину повсякденного попиту до житлового будинку по [ADDRESS] та земельних ділянок кадастровий номер [NUMBER] , площею 0,0786га, кадастровий номер [NUMBER] , площею 0,0223га, кадастровий номер [NUMBER] після смерті своєї матері. У січні 2019 року позивачу стало відомо про те, що 03.04.2006 року на майно, належне [PERSON] . Малинською державною нотаріальною конторою накладено арешт на підставі повідомлення б/н, виданого 07.07.1995 року райвідділом внутрішніх справ. Позивач просить зняти арешт та заборону відчуження нерухомого майна, що накладений Малинською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення б/н, виданого 07.07.1995 року Малинським районний відділом внутрішніх справ та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про арешт майна, належного позивачу. Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача до суду не з`явився, подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 59/100 частини квартири по [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 21.10.1994 року, виданого виконавчим комітетом Малинської міської Ради народних депутатів (а.с.6). Також на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.12.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Гальченко Т.Г., Довгоборець С.В . є власником Ѕ частки нежитлового приміщення прибудови магазину повсякденного попиту до житлового будинку в [ADDRESS] після смерті своєї матері [PERSON] (а.с.7). На підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.12.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Гальченко Т.Г., [PERSON] є власником Ѕ частин квартири в [ADDRESS] (а.с.8). На підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.12.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Гальченко Т.Г., [PERSON] є власником Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] (а.с.9). Також на праві спільної часткової власності позивачу належить Ѕ земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] , площею 0,0214га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що розташована в [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №153819205 від 24.01.2019 року (а.с.10); Ѕ земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] , площею 0,0786га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №153814677 від 24.01.2019 року (а.с.11); Ѕ земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] , площею 0,0223га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, що розташована в [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №153834660 від 24.01.2019 року (а.с.12). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №53085270 від 11.02.2016 року та Реєстру державної нотаріальної контори для реєстрації заборон відчуження на підставі повідомлення б/н, виданого 07.07.1995 року Райвідділом внутрішніх справ, 03.04.2006 року Малинською державною нотаріальною конторою було зареєстровано в ЄДР заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 3050488) арешт нерухомого майна, належного [PERSON] (а.с.13-14,15). Потім, на підставі рішення державного реєстратора №28179414 від 11.02.2016 року про державну реєстрацію обтяження, запис про арешт нерухомого майна, належного позивачу, було перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно листа Малинського відділення поліції Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області від 25.02.2019 року, під час проведеної працівниками поліції перевірки щодо накладення арешту на майно, належне [PERSON] , кримінальне провадження не розпочиналося у зв`язку з тим, що в даному випадку відсутні ознаки кримінального правопорушення. Також позивачу роз`яснено, що в даному випадку вбачаються цивільно-правові відносини, які вирішуються в судовому порядку (а.с.16). Згідно довідки Департаменту інформаційних технологій МВС України [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Малина Житомирської області, станом на 12.04.2019 року не знятої чи не погашеної судимості не має (а.с.17). Відповідно до п.250 Розділу 26 наказу Міністерства юстиції України №20/5 від 03.03.2004 року «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (чинної на момент внесення нотаріусом відомостей до ЄДР заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) нотаріус за місцезнаходженням нерухомого майна чи за місцем розташування земельної ділянки, а також у випадках, передбачених законодавством, за місцкм реєстрації рухомого майна накладає заборону на їх відчуження. Згідно п.252 Інструкції накладення заборони реєструється нотаріусами в реєстрі заборон. Накладені заборони та арешти підлягають обов`язковій реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в порядку, визначеному Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження і арештів нерухомого майна. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Виходячи з вищевикладеного, суд, оцінивши докази, які містяться у матеріалах справи, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що позивач не має не знятої чи не погашеної судимості, а отримати повідомлення від слідчих органів про зняття накладеного ними арешту на належне позивачу майно неможливо, оскільки Малинський районний відділ внутрішніх справ ліквідовано, дійшов висновку, що в ході розгляду справи доведені ті обставини, на які позивач посилався як на підставу позовних вимог, а тому вони підлягають до задоволення повністю.

Outcome: approved