Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

27.03.2014 року, позивач звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що МКП «Основаніє» забезпечує надання боржникам житлово-комунальних послуг, до яких відносяться: утримання будинку та прибудинкової території, постачання холодної, гарячої води та водовідведення, тощо. Боржники споживають надані послуги, а оплату не здійснюють, в зв»язку з чим за період з січня 2009 року по березень 2014 рік, утворилася заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території 4564,30 гривень, за комунальні послуги 9108,30 гривень, разом заборгованість відповідачів складає 13672,60 гривень. Просив стягнути з відповідачів заборгованість у сумі 13672,60 грн. Та понесені судові витрати у сумі 243,60 гривень. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, зазначила, що визнає позовні вимоги про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території у сумі 3638,44 гривень, інші позовні вимоги не визнала, та просила відмовити у задоволенні позовних вимог МКП «Основаніє», щодо стягнення заборгованості за комунальні послуги у сумі 9108,30 гривень та заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, яка утворилася до березня 2011 року, з причин пропуску останнім строків позовної давності встановлених ст. 257 ЦК України для звернення з позовом до суду. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що будинок за адресою: [ADDRESS], перебуває на балансі МКП «Основаніє», останнє забезпечує надання боржнику житлово-комунальних послуг, до яких відносяться: утримання будинку та прибудинкової території, постачання холодної, гарячої води та водовідведення, тощо. У квартирі за адресою: [ADDRESS], у період з січня 2009 року по березень 2014 року були зареєстровані та проживають - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ст.ст. 64,68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і за комунальні послуги. Члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Позивач у справі стверджує, що відповідачі є наймачами та власниками квартири за адресою [ADDRESS], останні не виконують свої зобов'язання щодо сплати комунальних послуг у повному обсязі. За період часу з січня 2009 року по березень 2014 року включно за [PERSON] рахується заборгованість за надані МКП «Основаніє» послуги в розмірі 13672,60 грн. Відповідач у справі [PERSON] просила відмовити в задоволенні заявленого позову, щодо стягнення з неї та її родини заборгованість за комунальні послуги, яка утворилася до березня 2011 року, посилаючись на пропуск позивачем трирічного строку звернення з позовом до суду. Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється у три роки. Так, у суд з позовом до відповідачів позивач МКП «Основаніє» звернувся 27.03.2014 року, про стягнення заборгованості за оплату житлово- комунальних послуг за період часу з січня 2009 року по березень 2014 року. За даними довідки про нарахування та оплату по особовому рахунку [NUMBER], за період з 01.01.2009 р. по 01.03.2014 р. на початок квітня 2014 року по зазначеному особовому рахунку рахувався, борг за утримання будинку та прибудинкової території до 01.04.2011 р. у сумі 1051,5 грн., а з квітня 2011р. борг у сумі 3638,44 грн., борг за комунальні послуги до 01.01.2009 року у сумі 9 108,30 грн. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦКУкраїни, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги МКП «Основаніє» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги обгрунтованими. Разом з тим, відповідач, заперечуючи проти позову, послалася на сплив строків позовної давності. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (ст. 258 ч. 2 п.1 ЦК України). Відповідно до ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідачем до винесення судом рішення, заявлено про застосування позовної давності до заявлених в даній справі позовних вимог. Представник позивача заперечував проти застосування судом позовної давності за заявленими МКП «Основаніє» позовних вимог, проте поважності причин пропуску строку позовної давності не довів. Беручи до уваги, що позовна заява подана до суду 27 березня 2014 року, і позивач не надав доказів про поважність причин пропущення строку позовної давності, суд вважає за необхідне застосувати позовну давність та стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість, яка утворилася за період з березня 2011 року по квітень 2014 року в розмірі 3 638,44 грн. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: partial