overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

28 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 10 жовтня 1987 року Орлівщинською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 28. Від шлюбу мають дочку, яка досягла повноліття. Позивач зазначила, що вона та відповідач з березня 2015 року не підтримують сімейні стосунки, не проживають разом та не ведуть сумісного господарства, внаслідок поведінки чоловіка, який вчиняє сварки, грубо поводиться з нею, застосовував фізичне насильство, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання представник позивача не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, 10 жовтня 1987 року Орлівщинською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 28, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Встановлено, що сторони мають дочку, яка досягла повноліття. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з березня 2015 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

28 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що шлюб між ними був укладений в 2013 році, мають дочку [PERSON], [INFO], яка живе з позивачкою. Подружнє життя не склалось внаслідок того, що не змогли знайти спільного порозуміння. Це призвело до того, що вони в липні 2015 року припинили шлюбні стосунки. Просить шлюб розірвати, повернути їй дошлюбне прізвище, стягнути судові витрати. Позивачка в суді свої вимоги підтримує, заперечує проти надання строку для примирення. Відповідач з позовом погоджується, не бажає, щоб суд надав строк для примирення. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з ст..112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що через непорозуміння сторони припинили спільне проживання з 28 липня 2015 року, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, сторони не бажають примиритися. Ці обставини встановлені з пояснень сторін та письмових доказів свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження дочки. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, відповідають чинному законодавству - подальше сумісне проживання сторін у шлюбі є неможливим і буде суперечити їх інтересам. Тому суд вважає, що цей шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

28 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи, що від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та на утримання якого відповідач не надає матеріальної допомоги, в зв'язку з чим просить стягнути з нього на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частки заробітку до повноліття дитини. У попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні визнав позовні вимоги, не заперечуючи проти сплати аліментів на утримання сина, про що надав відповідну заяву (а.с. 16). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання зі згоди сторін в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. З*ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі від спільного проживання мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7), батьком якого згідно свідоцтва про народження є відповідач у справі. Дитина проживає із позивачкою, що підтверджується довідкою КП «СЄЗ №1» № 809 від 24 березня 2016 року (а.с. 6). Відповідач працездатний, не має інших аліментних зобов'язань, на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в порядку ст.ст.181, 182 СК України у розмірі ? частки заробітку до її повноліття, оскільки відповідач працездатний, не має інших аліментних зобов'язань.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

28 березня 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON]., в якому просить стягнути з неї аліменти у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно на утримання її неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Вимоги обґрунтовує тим, що її дочка відповідачка [PERSON] з березня 2013 року вибула з постійного місця проживання, про дитину не піклується, не займається її вихованням, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Рішенням суду від 15 січня 2016 року відповідачка позбавлена батьківських прав, а розпорядженням Полонської РДА позивачку призначено опікуном [PERSON]. Дитина постійно проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. В суді позивачка позовні вимоги підтримує повністю, згідна на ухвалення заочного рішення. Представник третьої особи [PERSON] позов підтримує. Відповідачка, яка, згідно з поштовим повідомленням, за місцем реєстрації її проживання 21 квітня 2016 року повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула. Відповідно до ст.74 ЦПК України вважається повідомленою належним чином. Суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що відповідачка [PERSON] має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.. З березня 2013 року відповідачка вибула з постійного місця проживання, про дитину не піклується, не займається її вихованням, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Рішенням суду від 15 січня 2016 року відповідачка позбавлена батьківських прав. Позивачка призначена опікуном її онуки [PERSON]. Дані обставини встановлені з письмових доказів свідоцтвом про народження дитини, рішенням Полонського районного суду від 15 січня 2015 року про позбавлення батьківських прав відповідачки відносно її доньки [PERSON], розпорядженням Полонської районної державної адміністрації від 08 лютого 2016 року про надання [PERSON] статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, розпорядженням Полонської районної державної адміністрації від 24 лютого 2016 року про встановлення опіки над малолітньою дитиною [PERSON], згідно з яким опікуном призначено [PERSON], довідкою від депутата, згідно з якою [PERSON] проживає з опікуном [PERSON], мати дитини - [PERSON] у вихованні дитини участі не бере, паспортом позивачки. Згідно ст.ст. 182,184 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність в платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню. Суд визначає розмір аліментів згідно позовних вимог, оскільки заперечень проти суми позовних вимог від відповідачки [PERSON] не поступило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

28 березня 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі по 800 грн. щомісячно на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем у шлюбі, але живуть окремо, дочка на її утриманні, відповідач, який має доходи, що мають мінливий характер від тимчасових заробітків, коштів на утримання дитини добровільно не надає. В суд сторони не прибули і подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі. В заявах позивачка позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач позов визнає повністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони в зареєстрованому шлюбі, але через непорозуміння проживають окремо. Між сторонами не досягнуто згоди про спосіб матеріального забезпечення їх дочки, яка проживає з позивачкою. Відповідач не має постійного місця праці. Дані обставини встановлені з письмових доказів - свідоцтвом про шлюб сторін, свідоцтвом про народження дочки, паспортом позивачки, довідкою про отримання позивачкою державної допомоги на дитину. Згідно ст.ст. 182,184 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів та дитини, наявність в платника аліментів інших дітей, інші обставини, які мають істотне значення. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити аліменти у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст..7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» мінімальний прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 01 травня 2016 року встановлено в сумі 1228 грн. Мінімальна сума аліментів в розмірі 30 відсотків становить 368 грн. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню. Сума аліментів в розмірі 800 грн. перевищує мінімально встановлений законом розмір аліментів, тому інтересів позивачки та неповнолітньої дитини не порушує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

28 березня 2016 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою в якої вказав, що 21 березня 2016 року відповідач отримав кредит у сумі 33\~994.83 гривень\~ у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 18 відсотків за користування\~ кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом . Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. В звязку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 33636.94 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився , хоча належним чином отримав позов та матеріали до нього, з позовом погоджується . Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,\~ встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що21 березня 2016 року відповідач [PERSON] , [INFO] (код [NUMBER]) отримав кредит у сумі 33994.83 гривень\~ у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 18 відсотків за користування\~ кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. Станом на 25 січня 2017 року сума заборгованість за вищевказаним кредитним договором складає: - заборгованість за кредитом 28\~259.45 грн. ; - заборгованість по процентам за користування кредитом 1753.65 грн. ; - пеня та комісія 2280.16 грн. - штраф відповідно до п.2.2 угоди 1343.68 грн.; А всього сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору становить 33636.94 грн. Розрахунок заборгованості по кредитному договору судом перевірений та складений вірно. В звязку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 1600 грн. , а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

28 березня 2016 року заявник звернувсь до суду з цією заявою та просить суд встановити факт, що він є рідним сином [PERSON], померлої 08 березня 2014 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті його матері,він звернувся до Сосницького районного суду Чернігівської області із заявою про надання додаткового строку на прийняття спадщини. У свідоцтві про смерть серії І-ЕЛ №230831, виданому Сядринською сільською радою Корюківського району 11 березня 2014 року, прізвище його матері записано як «Мухіна». Зазначені невідповідності позбавляють його можливості прийняти спадщину, належну йому за законом. За таких обставин він змушений звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин з матірю. Встановлення даного факту необхідно йому для прийняти спадщини. У судове засідання заявник подав заяву в якій просить розгляд справи провести без його участі. Заявлені вимоги просить задовольнити в повному обсязі. У судове засідання представник зацікавленої особи не прибув та заперечень не надали, надали інформаційну довідку із спадкового реєстру на [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. Як встановлено судом заявник звернувсь до суду з цією заявою та просить суд встановити факт, що він є рідним сином [PERSON], померлої 08 березня 2014 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті його матері,він звернувся до Сосницького районного суду Чернігівської області із заявою про надання додаткового строку на прийняття спадщини. У свідоцтві про смерть серії І-ЕЛ №230831, виданому Сядринською сільською радою Корюківського району 11 березня 2014 року, прізвище його матері записано, як «Мухіна». Зазначені невідповідності позбавляють його можливості прийняти спадщину, належну йому за законом. За таких обставин він змушений звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин з матірю. Встановлення даного факту необхідно йому для прийняти спадщини. Той факт, що [PERSON] є його матірю підтверджується відповідними записами у його свідоцтві про народження. Невідповідність прізвища заявника та його матері в свідоцтві про смерть можна пояснити помилкою осіб, які проводили реєстрацію смерті його матері. Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що документально встановити факт родинних відносин неможливо, наявних документів у справі достатньо для прийняття рішення, а тому заява є законною, обґрунтованою і підлягає задоволенню. Судовий збір сплачений заявником при подачі позову до суду слід залишити за ним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

28 березня 2016 року Ленінським районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позов [PERSON] задоволено. Розмір аліментів на утримання [PERSON], [INFO], визначений рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 7 жовтня 2010 року змінено. Стігнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини. Відкликано з Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції виконавчий лист № 2-5201/10, виданий згідно рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 7 жовтня 2010 року. Проте, при ухвалені рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

28 березня 2016 року Ленінським районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позов [PERSON] задоволено частково. Розмір аліментів на утримання [PERSON], [INFO], визначений рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 16 січня 2014 року змінено. З [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини. Відкликано з Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції виконавчий лист № 2-5201/10, виданий згідно рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 7 жовтня 2010 року. Проте, при ухвалені рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

28 березня 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду \~з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № б/н від 29 січня 2013 року у розмірі 16174 грн. 94 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає \~задоволенню. \~ Судом встановлено, що 29 січня 2013 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем був укладений договір за № б/н, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 1700 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобовязання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. Однак відповідач не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 29 лютого 2016 року, у нього виникла заборгованість у загальній сумі 16174 грн. 94 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 1671 грн. 58 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом 10456 грн. 93 коп.; заборгованості за пенею та комісією 2800 грн. 00 коп.; фіксованої частини штрафу 500 грн. 00 коп.; відсоткової складової штрафу 746 грн. 43 коп. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved