Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

28 листопада 2013 року за вхід.№8304 позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Вказала, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі. Від спільного проживання мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 13 червня 2005 року шлюб між сторонами розірвано. Діти залишились проживати з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач являється працездатним, але матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Тому вона вимушена звернутись до суду із даним позовом та просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку та судові витрати у справі. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] 18 грудня 2013 року за вхід.№8795 звернувся з зустрічним позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства, виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. Зазначив, що при зверненні до суду позивач - відповідач [PERSON] вказує, що від спільного проживання у них народилось троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Такі твердження є безпідставними по-скільки, згідно свідоцтва про шлюб, їхній шлюб було укладено [INFO] року, а [PERSON] народився 02 липня 2005 року, тобто, раніше ніж було укладено шлюб. Запис про батька дитини було записано з її слів, без його відома. Відповідач - позивач [PERSON] не вважає себе батьком цієї дитини. У 2004 році вони фактично розійшлись і проживали окремо один від одного. В грудні 2004 року вони знову почали проживати разом. Однак, так як він часто їздив на заробітки, тому бував дома дуже рідко. В період ймовірного зачаття дитини він не проживав з [PERSON] разом, тому не вважає себе біологічним батьком дитини. Тому він змушений звернутись до суду із даним позовом і просить суд винести рішення, яким виключити відомості про батька дитини з актового запису про народження дитини, та стягнути з позивача - відповідача [PERSON] судові витрати у справі. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, не згідна з висновком експертизи ДНК, вважає, що [PERSON], [INFO] є сином відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом. Просила суд її позовні вимоги задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову відмовити. У судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] згідний сплачувати аліменти лише на своїх неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зустрічний позов просить задовольнити у повному обсязі, а також стягнути із [PERSON] на його користь понесені ним судові витрати по оплаті судового збору та по оплаті витрат за проведення експертизи. Представник відповідача за зустрічним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі ордеру серії №024663 на надання правової допомоги від 10.02.2014 року та договору №107 про надання правової допомоги від 17 грудня 2013 року підтримав думку свого довірителя та просив суд винести рішення яким стягувати з [PERSON] аліменти на користь позивача за первісним позовом на утримання неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в іншій частині первісного позову відмовити. Зустрічний позов його довірителя просив задовольнити у повному обсязі. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 20 квітня 2000 року Слободо-Підлісівською сільською радою Ямпільського району Вінницької області (а.с.7) встановлено, що батьком [PERSON], який народився [INFO] року є [PERSON]. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 20 травня 2002 року виконкомом Слободо-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області (а.с.8) встановлено, що батьком [PERSON], який народився [INFO] року є [PERSON]. Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 25 липня 2005 року виконкомом Слободо-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області (а.с.9) встановлено, що батьком [PERSON], який народився [INFO] року записаний [PERSON]. Із довідки виданої виконавчим комітетом Слободо-Підлісівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області від 18 вересня 2013 року вихід.№627 (а.с.10) встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає [ADDRESS]. До складу її сім'ї входять: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають біля матері та перебувають на її утриманні. Із висновку експерта №94 від 10 лютого 2014 року (а.с.44-46) встановлено, що молекулярно-генетичним дослідження встановлено - біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON], народженого [PERSON], виключається. Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов'язку матері, батька утримувати дітей, а також спірні сімейні правовідносини щодо оспорювання батьківства. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити первісний позов [PERSON] до [PERSON] частково, а саме: стягнути з відповідача - позивача [PERSON] на користь позивача - відповідача [PERSON] аліменти на утримання двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Так як, в судовому засіданні беззаперечно доведено, що відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], тому у суду немає підстав для стягнення аліментів на його утримання. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а по-скільки відповідач не надає коштів на утримання своїх неповнолітніх дітей, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів на утримання його неповнолітніх синів. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, і тому суд із врахуванням того, що [PERSON] офіційно працевлаштований, працює у ПРАТ ПК «Поділля» філія «Передовик», має підстави для стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно. Відповідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З врахуванням матеріального становища платника аліментів [PERSON], який працевлаштований, інших обов'язковий платежів із нього не стягується, так як ніхто із сторін про це не заявив та даний факт не доведено належними доказами під час судового розгляду справи, тому суд має підстави для стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно на кожну дитину і до досягнення синами повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує думку позивача за первісним позовом викладену у позовній заяві та озвученій під час дачі пояснень, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, і тому має можливість виплачувати аліменти на утримання своєї дитини, інших стягнень з його доходу не проводиться, оскільки доказів про стягнення ніхто із сторін не подав. Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів 28 листопада 2013 року за вхід.№8304, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 28 листопада 2013 року. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ст.88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок. Слід допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України. В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити, так як [PERSON] не є батьком [PERSON], [INFO]. Вирішуючи питання про заявлений зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про оспорювання батьківства, виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, то суд вважає, що він підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних міркувань: Із висновку експерта №94 від 10 лютого 2014 року (а.с.44-46) встановлено, що молекулярно-генетичним дослідженням встановлено - біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON], народженого [PERSON], виключається. Згідно ч.1 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини, відповідно до ст.ст.122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. П.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Таким чином, за умов відсутності інших обставин, що мають істотне значення, а також відсутністю кровного споріднення між [PERSON] та неповнолітнім [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення запису позивача як батька з актового запису про народження дитини - підлягають задоволенню в повному обсязі. Правомірними суд визнає і вимоги відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] про стягнення із [PERSON] сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені відповідачем - позивачем [PERSON] і документально підтверджені, за правилами ст.88 ч.1 ЦПК України підлягають відшкодуванню із позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом [PERSON], а тому суд має підстави для задоволення вимоги про стягнення судових витрат. Документально підтверджено, що [PERSON] сплатив 229 гривень 40 копійок судового збору. Тому із [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню 229 гривень 40 копійок судового збору. Що стосується вимоги відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] про стягнення на його користь із [PERSON] витрат пов'язаних з проведенням судової експертизи, то суд на підставі ч.1 ст.88 ЦПК України має підстави її задовольнити та стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] витрати понесенні останнім за проведення судової експертизи у сумі 3158 гривень згідно ст.86, 88 ЦПК України.

Outcome: partial