Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

28.05.2021 року [PERSON] , в інтересах якого на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Цигиця Любов Миколаївна, звернувся доЕнергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Сектор реєстрації Енергодарської міської ради, [PERSON] , в якій просить суд визнати [PERSON] , такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю в ньому більше ніж шість місяців без поважних причин. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначає, що рішенням Енергодарського виконавчого комітету №133 від 26.06.2006 року видано ордер №130 на житлове приміщення - квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на сім`ю з трьох осіб: глава - [PERSON] , його дружина - [PERSON] , донька - [PERSON] . Квартира не приватизована, на даний час в ній зареєстровані позивач, відповідачка та донька позивача з внуком, але постійно проживає в даній квартирі лише позивач, він сплачує за комунальні послуги. Усі договори з комунальними службами на надання послуг підписані з позивачем. Сторони перебували у шлюбі, але спільне життя не склалося та шлюб було розірвано. Відповідачка не проживає у вищевказаній квартирі з 2016 року, не бере участі в утриманні квартири, її реєстрація носить формальний характер та спричиняє для позивача зайві витрати при оплаті за комунальні послуги. Вона сама зібрала свої речі і виїхала до іншої сім`ї з квартири більш ніж 4 роки та не з`являється, донька з онуком більше року проживають за межами України в Германії. В добровільному порядку вирішити питання зняття відповідача з реєстрації не має можливості, так як вона не виходить на зв`язок, тому позивач вимушений був звернутися до суду. Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 31.05.2021 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.24). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 22.07.2021 року підготовче судове засідання закрито та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.35). 26.08.2021 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Пеліх Є.І. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги просить залишити без задоволення зазначаючи на наступне. Відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 08.09.2006 року. З моменту отримання квартири відповідач проживала в квартирі на постійній основі. В 2016 році позивач та відповідач розірвали шлюбні відносини, але спільне проживання на житловій площі продовжувалось. В 2017 році відповідач оформила новий шлюб, але це не припинило її перебування в даній квартирі, у зв`язку з тим, що спільна донька сторін по справі проживала за вищевказаною адресою, з своїм малолітнім сином. Відповідач перебувала в квартирі кожного дня, часто залишалась з ночівлею та на декілька днів поспіль у зв`язку з допомогою донці у вихованні онука. І взагалі відповідач завжди могла потрапити безперешкодно до квартири та перебувати в ній у зв`язку з тим, що квартира є житлом їх родини, всіх трьох осіб. Питання фінансового утримання ніколи не ніколи не підіймалося сторонами, у зв`язку із тим, що всі сторони по справі, за можливості давали кошти на утримання квартири, навіть без домовленостей. В 2020 році донька сторін по справі поїхала на тимчасове проживання до країни Німеччина, разом з дитиною. На цей час позивач розпочав відносини, з [PERSON] , яка одразу ж після переїзду доньки вселилась до Позивача в квартиру. Відповідач на момент від`їзду доньки мала проблеми з житлом, її нова родина орендувала квартиру, у зв`язку із відсутністю житлової площі. Між сторонами по справі та донькою відбулась усна домовленість, що у користуванні квартирою, все лишається як є, всі права користувачів квартири зберігаються за ними, та реєстрація всіх осіб зберігається, на умовах, якщо [PERSON] , фактично не буде проживати за вищевказаною адресою, у зв`язку із налагодженням сімейного життя позивачем. Відповідач готова нести фінансові витрати на утримання вказаної квартири, що підтверджується квитанціями №43163 та 0.0.2245113730.1. тому що вона вважає це житло місцем свого проживання реєстрації, інше постійне місце проживання в неї відсутнє. Іншої нерухомості відповідач не мас. В момент від`їзду доньки, відповідач перебувала на роботі, у зв`язку із чим донька залишила комплект ключів у батька з проханням передати їх матері, чого останній так і не зробив. Тому відповідач по справі фактично не мала змоги потрапити повернутися до вказаного житла, навіть для того щоб забрати свої речі, які там залишились по сьогодення. Відповідач перебуває на восьмому місяці вагітності. Вся вагітність проходить важко, відповідач дуже багато разів проходила лікування в умовах стаціонару, що підтверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого. З настанням вагітності, поганим самопочуттям відповідач не мала можливості відвідувати квартиру, перебувати у ній, тому що фактично проживала у лікарні, у зв`язку із чим має поважну причину відсутності за адресою реєстрації. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник позивача [PERSON] , позовні вимоги підтримали в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явилась, заяв або клопотань про відкладання слухання справи, до суду не надала. 31.08.2021 року представник відповідача [PERSON] надала заяву про розгляд справи без участі відповідача [PERSON] , заявлені вимоги у відзиві просить задовольнити в повному обсязі. Представник третьої особи Сектор реєстрації Енергодарської міської ради, в судове засідання не з`явився, надавши через канцелярію суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність (а.с.30) Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про поважність причин неявки суд не повідомила, заяв або клопотань про відкладання слухання справи, розгляд справи у відсутності до суду не надавала. 25.08.2021 року надала письмові пояснення до позовної заяви, в якій зазначила, що в спірній квартирі родиною проживали спільно до 2017 року. В 2016 році батьки розлучилися, але фактично проживали в одній квартирі. В 2017 році мати вийшла заміж за іншого чоловіка. Їх родина не мала постійного місця проживання, вони орендували квартири. Із народженням її сина мати завжди допомагала їй з його вихованням, кожного дня знаходилась у них вдома, готувала їжу, прибирала, дбала про онука. Відповідач багаторазово надавала кошти на утримання вказаного житла, оплату комунальних послуг. Відповідач має за вказаною адресою свої речі, у зв`язку з тим, що багаторазово залишалася на ніч або декілька днів. В момент її віз їзду вона попросила батька передати комплект ключів матері. Позивач не здійснив її прохання, ключі відповідачу передано не було, що фактично унеможливлює потрапляння відповідача до квартири. Натомість батько привів в квартиру іншу жінку, у зв`язку з чим ними було здійснено усну домовленість, про те що мати не буде фактично проживати в квартирі, але всі їхні права на користування та реєстрації в даній квартирі збережуться. Заслухавши пояснення сторін по справі, свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу позовних вимог, а відповідач, як на підставу заперечень на позов, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст.15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Право на звернення з таким позовом мають особи, яким належить право постійного користування цим жилим приміщенням (наймач, члени сім`ї наймача), в тому числі і ті з них, які зберігають це право як тимчасово відсутні. За змістом ст.9 ЖК України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення, зокрема в будинках державного чи громадського житлового фонду. Частиною 1 ст.61 ЖК України передбачено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Згідно приписів ст.47 Конституції України, ст.9 Житлового кодексу Української РСР, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Судом встановлено, що рішенням Енергодарського виконавчого комітету №133 від 26.06.2006 року видано ордер №130 на житлове приміщення - квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , на сім`ю з трьох осіб: глава - [PERSON] , його дружина - [PERSON] , донька - [PERSON] (а.с.6). Всі особи вселились та здійснили реєстрацію свого місця проживання за вказаною адресою. Рішенням суду від 22.11.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11.11.1997 року міським відділом реєстрації АГС м.Енергодар Запорізької області, було розірвано (а.с.7). Відповідно до довідки Сектора реєстрації Енергодарської міської ради від 21.05.2021 року за №7160 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] (нині [PERSON] ), [INFO] , дата реєстрації 08.09.2006 року, [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації 08.09.2006 року, [PERSON] , [INFO] , дата реєстрації 08.09.2006 року, [PERSON] , [INFO] , , дата реєстрації 24.01.2014 року (а.с.19). Відповідно до повідомлення Комунального підприємства «Енергодарське бюро технічної інвентаризації» Енергодарської міської ради №01-25/210 від 19.07.2021 року, квартира [ADDRESS] , не приватизована (а.с.32). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] надала пояснення відповідно тексту позовної заяви. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що з грудня 2016 року, після розлучення, [PERSON] самостійно пішла з квартири до іншого чоловіка. Замки в квартирі він не змінював до сьогоднішнього дня. Не примушував відповідача покинути квартиру, вона самостійно пішла. В квартирі він проживає сам з співмешканкою [PERSON] вже на протязі року. Його донька [PERSON] проживає в Німеччині. Останній раз була в Україні з січня по червень 2020 року зі своїм сином. Реєстрація відповідача спричиняє зайві витрати при оплаті за комунальні послуги. В судовому засіданні представник відповідача адвокат Пеліх Є.І. пояснила, що весною 2017 року відповідач частково зібрала речі, зняла квартиру і з іншим чоловіком до цих пір там проживає. До 2020 року відповідач приходила до квартири і допомагала донці у вихованні онука. В літку 2020 року між сторонами по справі відбулась домовленість, що відповідач не буде приходити до квартири, але за нею зберігаються права на цю квартиру, у зв`язку із налагодженням сімейного життя позивачем. Відповідач вагітна і з лютого фактично постійно перебуває в лікарні. Перешкоди в користуванні квартирою відповідачу ніхто не чинив, але була усна домовленість, що квартира залишається також і за нею. В судовому засіданні допитаний свідок [PERSON] пояснила, що з позивачем знайома два роки та є співмешканкою . З червня 2020 року вона постійно проживає з ним в квартирі за адресою [ADDRESS] . В той час в квартирі речей відповідача не було. В квартирі проживає на протязі останнього року вона, [PERSON] та її донька. В судовому засіданні допитаний свідок [PERSON] пояснив, що є сусідом позивача, відповідач вже років чотири не проживає в цій квартирі. Як йому відомо, відповідач пішла сама до іншого чоловіка. Позивач вхідні двері та вхідні замки не змінював. В судовому засіданні допитаний свідок [PERSON] пояснив, що є сусідом позивача, відповідач не проживає в квартирі більше чотирьох років, так як пішла до іншого чоловіка. Позивач перепони відповідачу не чинить. На підтвердження викладених у позові обставин, які свідчать про тривале - більше шести місяців не проживання відповідача за спірною адресою, позивачем було долучено акти про встановлення факту не проживання. За змістом актів про встановлення факту непроживання від 25.11.2020 року, 24.12.2020 року, 27.01.2021 року, 25.02.2021 року, 27.03.2021 року, 25.04.2021 року, 11.05.2021 року, у складі комісії [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ,вбачається, що було проведено обстеження житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , під час якого виявлено, що у вказаному приміщенні [PERSON] не проживає, її речі у квартирі відсутні (а.с.12-18). З досліджених судом доказів, пояснень сторін та свідків у судовому засіданні, судом не встановлено факту фактичного проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , де зареєстроване місце її проживання. З досліджених судом обставин, вбачається безперервне непроживання відповідача більше шести місяців за спірною адресою. Стаття 71 ЖК Української РСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Аналіз норм статей 71, 72 ЖК Української РСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням за одночасної наявності двох умов: непроживання особи в житловому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин на це. Підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, може слугувати лише свідома поведінка такої особи, яка свідчить про втрату нею інтересу до такого житлового приміщення. Судом встановлено, що позивач самостійно несе витрати, що випливають з утримання квартири, що підтверджується відповідними квитанціями, копією договору укладеного між Комунальним підприємством «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради та [PERSON] про надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої та холодної води, централізованого водовідведення (а.с.8-11). Тобто, реєстрація відповідача у спірній квартирі порушує права позивача на оплату комунальних послуг, оскільки він сплачує комунальні послуги за особу, яка не проживає за вказаною адресою. Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилається на те, що відповідач добровільно зібрала свої речі і виїхала з квартири за іншою адресою. З досліджених доказів в їх сукупності, судом не встановлено чинення перепон відповідачу [PERSON] у проживанні в квартирі [ADDRESS] . Суду не було надано доказів, які б свідчили, що відповідач цікавиться зазначеним житловим приміщення, у тому числі несе витрати по утриманню спірної квартири. Більш того, як встановлено в судовому засіданні з пояснень сторін та свідків, сам відповідач добровільно залишив місце проживання в спірній квартирі, зараз мешкає разом із своєю родиною за іншою адресою, у відповідача немає наміру вселитися для подальшого проживання до спірної квартири. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ст.2 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У відповідності до вимог статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які в судовому засіданні засвідчили відсутність відповідача у квартирі тривалий час та що у квартирі проживає лише позивач, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені сукупністю досліджених доказів, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, у тому числі, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Отже, саме рішення суду про визнання особи втратившим право користування житловим приміщенням, що набрало законної сили, і є підставою для знання такої особи з реєстраційного обліку місця проживання. На підставі викладеного,

Outcome: approved