Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

27 грудня 2016 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що 14.07.2012 року в с. Тополеве Гребінківського району Полтавської області померла тітка позивача по лінії батька [PERSON]. На час смерті [PERSON] мала у власності квартиру № 4 (житловою площею 26,4 кв. м, загальною площею 62,8 кв. м) у житловому будинку № 8, що розташований по вул. Тімірязєва, с. Тополеве Гребінківського району Полтавської області; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,85 га, що розташована на території Тополівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області. За час свого життя [PERSON] м.Г. заповіту не склала. Після смерті тітки позивача спадкоємців за законом першої черги не було. Єдиним спадкоємцем за законом другої черги мав би бути її рідний брат [PERSON], батько позивача, який помер 01.01.2010 року. Оскільки останній помер до відкриття спадщини, позивач має право успадкувати ту частку спадщини, яка належала б за законом його батькові, якби він був живий на час її відкриття. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звернувся до Гребінківської державної нотаріальної контори, проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус йому відмовила, мотивуючи тим, що на спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи та щодо спадкового майна існує спір про право. Крім цього, для прийняття спадщини позивачем існує необхідність встановити факт родинних відносин між спадкодавцем та батьком позивача, як рідних сестри та брата. З огляду на вказане, позивач просить встановити факт родинних відносин між [PERSON], яка померла 14.07.2012 року та [PERSON], який помер 01.01.2010 року, як рідних сестри та брата; визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно. Представники позивача надіслали суду заяви, в яких просять суд справу розглянути без їх участі та участі їх довірителя, позовні вимоги підтримують. Відповідачі у судове засідання не зявилися. Зважаючи на зазначене, відповідно до ухвали суду від 15 червня 2017 року справа розглядалась за відсутності відповідачів у порядку заочного провадження. Зясувавши обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов належить задовольнити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Відповідно до позовної заяви підлягає встановленню факт про те, що [PERSON], яка померла 14.07.2012 року, є сестрою [PERSON], який помер 01.01.2010 року. Згідно ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом на підставі показань допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрою та братом. Судом згідно копії свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 205834, актовий запис про смерть № 6, встановлено, що [PERSON] померла 14 липня 2012 року /а.с.16/. Таким чином, в силу частин 1 та 2 статті 1220 ЦК України 14 липня 2012 року на усі права та обовязки, що належали їй на цей момент відкрилась спадщина. Із довідки № 642 від 25.07.2016 року, виданої виконкомом Тополівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області судом встановлено, що останнім місцем проживання [PERSON] було [ADDRESS]. На час її смерті, шість місяців по тому за цією адресою ніхто не був зареєстрований і не проживає /а.с. 26/. Як вбачається з письмового розяснення нотаріуса № 778/02-14 від 10.12.2016 року спадкова справа на майно померлої 14 липня 2012 року [PERSON] в Гребінківській ДНК відкрита за № 227/2012 року, відповідно матеріалів спадкової справи заяви про прийняття спадщини подали: племінник [PERSON], а також громадянка [PERSON] та громадянка [PERSON], факт родинних відносин яких не прослідковується, про інших спадкоємців, які б могли прийняти спадщину чи відмовитися від неї не відомо. Однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину /а.с. 28/. Відповідно до статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту порушене, невизнане або оспорюване право. З огляду на вищевикладене, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] згідно ст. 1269 ЦК України прийняли спадщину після смерті [PERSON] шляхом подання письмової заяви нотаріусу. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із довідки КП «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентарізації» № 76 від 19.07.2016 року судом встановлено, що станом на 29.12.2012 року квартира № 4, що знаходиться в с. Тополеве по вул. Тімірязєва, буд. 8, Гребінківського району Полтавської області в КП «Лубенське МБТІ» зареєстрована в реєстровій книзі № 1, реєстровий номер № 197 за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло видане органом приватизації при радгоспі «Гребінківський» 20.11.1995 р. /а.с. 23/. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 80763813 від 20.02.2017 року /а.с. 53/ відомості щодо вказаної житлової квартири в реєстрі відсутні. Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 082025 виданого на підставі розпорядження Гребінківської райдержадміністрації від 06 жовтня 2003 року № 299 /а.с. 24/ та відповіді на запит відділу Держгеокадастру у Гребінківському районі Полтавської області № 53 від 21.02.2017 року /а.с. 70/ власником земельної частки (паю) площею 4,85 га, що знаходиться на території Тополівської сільської радиГребінківського району Полтавської області є [PERSON]. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 80764282 від 20.02.2017 року /а.с. 54/ відомості щодо вищезазначеної земельної ділянки в реєстрі відсутні. Згідно частин 3 та 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Згідно ЗК України від 25 жовтня 2001 року на момент видачі державного акту право власності або право постійного користування землею посвідчувались державними актами. Таким чином, право власності спадкодавця на вищевказану земельну ділянку та житлову квартиру було дійсне до моменту смерті спадкодавця [PERSON] Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-ГР № 265936 /а.с. 10/ позивач є сином померлого 01.01.2010 року [PERSON] /а.с. 18/. Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. З огляду на викладене, позивач успадкував квартиру в житловому будинку та вищевказану земельну ділянку, на які право власності на момент відкриття спадщини належало [PERSON] за правом представлення. Водночас, згідно заяви [PERSON], надісланої на адресу суду, відповідачі [PERSON] та [PERSON] є двоюрідними сестрами спадкодавця. Однак вказане суд оцінює критично. Оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Проте, матеріали справи не містять доказів родинних відносин між спадкодавцем і відповідачами [PERSON] та [PERSON] як двоюрідними сестрами. До того ж, позивач, спадкуючи за правом представлення, усуває від права спадкування двоюрідних сестер спадкодавця за змістом ст. ст. 1262, 1263, 1266 ЦК України. Враховуючи, що визнання права власності на квартиру в житловому будинку та земельну ділянку за позивачем в порядку спадкування за законом відповідає положенням чинного законодавства України, то заявлені вимоги підлягають задоволенню. З огляду на викладене, на підставі ст. 15, ст. 1218, ч.ч. 1 та 2 статті 1220, ч. 2 ст. 1223, ст. ст. 1262, 1263, 1266 ЦК України, ЗК України № 2768-III від 25 жовтня 2001 року, ч.ч. 3 та 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями,

Outcome: approved