Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

27 липня 2021 року позивач звернувся в суд з позовом до Локачинської селищної ради Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . За життя спадкодавцем заповіту складено не було. 01 липня 2020 року на підставі заяви позивача про прийняття спадщини в приватного нотаріуса Локачинського нотаріального округу Волинської області Дильного І. Г. було заведено спадкову справу до майна померлої [PERSON] за № 161/2020. 12 березня 2021 року позивач, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, звернувся до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу Волинської області Дильного І. Г. із заявою про видачу відповідного свідоцтва, проте нотаріусом було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно. Просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що залишився після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Новий Загорів Локачинського району Волинської області. 27 серпня 2021 року позивач у судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою подав письмове клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача у судове засідання не з`явився також, 26 серпня 2021 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, копії матеріалів спадкової справи № 161/2020 до майна померлої [PERSON] , суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] від 20 квітня 2015 року (а. с. 6). Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується випискою з погосподарської книги № 1 за 2006-2010 роки Локачинської селищної ради Волинської області від 06 липня 2021 року №372, технічним паспортом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами (а. с. 8-14). 01 липня 2020 року на підставі заяви про прийняття спадщини, поданої позивачем, в приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу Волинської області Дильного І. Г. була заведена спадкова справа № 161/2020 до майна померлої [PERSON] (а. с. 20). Із копій матеріалів вказаної спадкової справи вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за законом першої черги, вважається таким, що прийняв спадщину відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), оскільки на час відкриття спадщини проживав та був зареєстрований зі спадкодавицею за однією адресою, що підтверджується довідкою Старозагорівської сільської ради Локачинського району Волинської області № 432 від 22.06.2020 року (а.с.7), та не відмовився від спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Факт родинних відносин, а саме: те, що [PERSON] є матір`ю позивача [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження останнього серії [NUMBER] від 20 жовтня 1956 року (а. с. 25). Інших спадкоємців за законом, які б прийняли спадщину та претендували на спірне спадкове майно, не встановлено. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 березня 2021 року вбачається, що [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу Волинської області Дильного І. Г. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований у [ADDRESS] , однак, позивачу відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки останнім не подано відповідних правовстановлюючих документів на житловий будинок (а. с. 16). Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Представник відповідача позовні вимоги визнав, що стверджується його заявою, поданою до суду 26 серпня 2021 року (а. с. 59). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавиці [PERSON] належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , суд дійшов висновку, що право власності на нього переходить до позивача [PERSON] , як спадкоємця за законом і за ним необхідно визнати право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову повністю у підготовчому судовому засіданні.

Outcome: approved