Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

27 квітня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , його матір, яка залишила заповіт. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS] . 24 червня 2019 року, протягом встановленого законом строку на прийняття спадщини, позивач звернувся до приватного нотаріуса Бахматської Т.М. із заявою про оформлення спадщини за заповітом,де була заведена спадкова справа. Постановою нотаріуса було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [PERSON] через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Посилаючись на те, що в інший, позасудовий спосіб, захистити майнові права спадкоємця неможливо, позивач просить суд на підставі ст. 1216, 1218, 1223, ч.1 ст.1297 ЦК України визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері, [PERSON] . Ухвалою від 28.04.2020 було відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження, витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматської Т.М. копію спадкової справи після смерті [PERSON] . У відзиві представник відповідача за довіреністю № 01/03-20/00072 від 08.01.2020 Онищенко Л.А. зазначила що Запорізька міська рада заперечень проти позовної заяви не має, просить підготовче судове засідання провести без участі представника відповідача та викладає прохання до суду прийняти рішення у справі на свій розсуд, з урахуванням наявних доказів в матеріалах цивільної справи. Від третьої особи до суду надійшла копія спадкової справи № 72/2019 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] та заява про розгляд справи без її участі. Ухвалою суду від 07.09.2020 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Від представника позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності 62 АБ 1378750 від 02.12.2019, що посвідчена нотаріусом нотаріального округу місто Рязань Івановою Н.І., та вірність перекладу якої засвідчена нотаріусом Бахматською Т.М., надійшла заява про розгляд справи без позивача та його представників. У заяві представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Інші учасники справи в судове засідання не з`яивлись. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши заяви сторін по суті справи, надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано, підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та перевірено доказами, що на підставі свідоцтва про право власності на житло № 102 від 22.02.1993р., виданого виконавчим комітетом Шевченківської районної Ради народних депутатів, квартира ,що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] , право власності було зареєстровано Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 22.02.1993 (а.с. 42-43). 2 жовтня 1993 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 2460, за яким усе майно, у тому числі належну їй двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , заповіла сину [PERSON] (а.с. 33). Як передбачено ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, акти цивільного законодавства, а згідно ст.1220 ЦК України встановлено, що смерть спадкодавця породжує спадкові правовідносини. Як передбачено ст.1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); до складу спадщини входять всі права та обов`язки, які належали спадкоємцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або заповітом, право на спадкування мають особи, які визначені у заповіті. [PERSON] померла [INFO] , відкрилася спадщина за заповітом, яку прийняв позивач, подавши 24 червня 2019 заяву про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 16.09.2019 р. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] через відсутність оригіналів документів, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. Як роз`яснено п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, вимоги спадкоємця про визнання права власності на спадкове майно можуть бути предметом розгляду судом після завершення процедури нотаріального розгляду письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, яка завершується винесенням нотаріусом відповідної постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Постанова нотаріуса про відмову видати позивачу свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , якою завершена процедура нотаріального розгляду його заяви про це, перешкоджає позивачу захистити спадкові права в позасудовий спосіб і є підставою для визнання за ним права власності на успадковану квартиру, що відповідає приписам ст. 16 ЦК України про право на захист особою свого цивільного права шляхом визнання за ним права власності на майно. Відповідно до ст. 141 ЦПК України позивач не заявляв про розподіл судових витрат. На підставі ст.ст. 16, 328, 370, 1216-1218, 1223,1268 ЦК України, ,ст. 12, 13, 76, 81, 258, 259, 265, 353, 355 ЦПК України, суд -

Outcome: approved