Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

27 грудня 2017 позивач [PERSON], звернувся до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що 13 травня 2016 року він зареєстрував шлюб в Дзержинському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалось, оскільки за час спільного мешкання вони зрозуміли, що по різному дивляться на питання які виникають в їх сімейному житті, через що стали виникати суперечки, через різни погляди на сімейне життя та обов'язки, відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого відбувались суперечки, внаслідок чого з травня 2017 року між ними припиненні шлюбно-сімейні відносини. Спільне життя та збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON], не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позов визнає та не заперечувала проти його задоволення. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище чоловіка «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з та матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 13 травня 2016 року Дзержинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області , актовий запис № 243. (а.с.8) Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданий Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 7) Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають, спір щодо дітей між сторонами відсутній. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved