Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

28 жовтня 2014 року позивач [PERSON] звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до Дніпродзержинської міської ради, в якому просить суд встановити факт спільного проживання за адресою: [INFO], разом із спадкодавцем - [PERSON], який помер 04 жовтня 2012 року та визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на 3/4 частини вказаної квартири. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його мати - [PERSON] (дошлюбне прізвище - Маляр) [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 30.08.1972 року, була зареєстрована та мешкала разом зі своїм чоловіком, відчимом позивача - [PERSON] за адресою: м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, вул. Б.Хмельницького 23-2. Зазначена квартира належала матері та відчиму позивача на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02 лютого 1999 року, виданого Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська. Мати позивача, [PERSON], померла 04 листопада 2000 року, згідно свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська за актовим записом № 1246. Після смерті матері позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину спадкового майна - 1/4 частину квартири [ADDRESS]. Відчим позивача - [PERSON], помер 04 жовтня 2012 року, згідно свідоцтва про смерть, виданого Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 892. Після смерті відчима позивач подав заяву про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк, однак позивачу було роз`яснено, що він не може отримати свідоцтво про право на спадщину як спадкоємець за законом після смерті відчима, оскільеки не може підтвердити родинні відносини та не був зареєстрований разом з померлим. Однак, позивач не менше пяти років фактично мешкав разом з відчимом, оскільки [PERSON] був людиною похилого віку, тривалий час хворів та потребував допомоги. В порядку правового обгрунтування позовних вимог послався на норми ст. 1277, ч. 3 ст. 1268 ЦК України , ч. 2 ст. 256 ЦПК України. В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов, пояснив, що після смерті матері у 2000 році продовжував тісно спілкуватись з відчимом, останній прожив з матірю тривалий час, тому сприймав його як батька, останні п`ять років до смерті відчима проживав разом з ним, так як він потребував догляду, після смерті відчима здійснював поховання та ніс відповідні витрати; у наданій суду письмовій заяві підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, також просить закінчити розгляд справи без його участі. В наданій суду письмовій заяві представник відповідача [PERSON] визнав позовні вимоги, заперечень проти позову не мав, також просить справу закінчити розглядом без його участі. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що дійсно позивач протягом останніх якнайменш пяти років до смерті свого відчима проживав із ним, оскільки той був похилого віку, хворів та потребував догляду, також позивач за власні кошти здійснював поховання відчима, коли той перебував на лікуванні у стаціонарі, купував йому ліки. Інших близьких родичів поряд із спадкодавцем не було. Суд, взявши до уваги позицію позивача, відповідача, пояснення свідків, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, мати позивача - [PERSON] (дошлюбне прізвище - Маляр) [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження позивача (л.с.16), перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 30.08.1972 року, згідно свідоцтва про шлюб ? актовий запис № 360 від 30.08.1972 року вчинено Дніпровським РАЦС м. Дніпродзержинська (л.с.17). [PERSON] була зареєстрована та мешкала разом зі своїм чоловіком, відчимом позивача - [PERSON] за адресою: м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, вул. Б.Хмельницького 23-2. Зазначена квартира належала матері та відчиму позивача на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02 лютого 1999 року, виданого Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська (л.с.11). Мати позивача, [PERSON], померла 04 листопада 2000 року, згідно свідоцтва про смерть, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська за актовим записом № 1246 (л.с.12). Після смерті матері позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину спадкового майна - 1/4 частину квартири [ADDRESS] (л.с.10). Відчим позивача - [PERSON], помер 04 жовтня 2012 року, згідно свідоцтва про смерть, виданого Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 892 (л.с.13). Після смерті відчима позивач подав заяву про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк, однак позивачу було роз`яснено, що він не може отримати свідоцтво про право на спадщину як спадкоємець за законом після смерті відчима, оскільеки не може підтвердити родинні відносини та не був зареєстрований разом з померлим. Однак, позивач не менше пяти років фактично мешкав разом з відчимом, оскільки [PERSON] був людиною похилого віку, тривалий час хворів та потребував допомоги, що підтвердили свідки у судовому засіданні [PERSON], [PERSON], а також вбачається акту житлово-комунального органу, квитанцій про сплату комунальних послуг, з виписного епікризу стосовно хвороб спадкодавця станом на 2010 рік, копії лікарського свідоцтва про смерть. З копії свідоцтва про поховання, договору на проведення поховання вбачається, що саме позивач здійснював відповідні заходи. З копії спадкової справи, витребуваної судом, вбачається, що крім позивача з заявою про прийняття спадщини до нотаріату будь-які інші особи не звертались; позивачем подано заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк з дня її відкриття. З технічного паспорту на квартиру та звіту про оцінку вбачається, що спірна квартира складається з двох кімнат загальною площею 43,3 кв.м, житловою площею 29,1 кв.м, оцінена в 98710 грн., вартість 3/4 частин 74032 грн. 50 коп., судовий збір сплачено у розмірі 1% вартості ціни позову. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України вважає необхідним встановити факт спільного проживання позивача із спадкодавцем з жовтня 2007 року по день смерті спадкодавця [PERSON], оскільки даний факт ніким не оспорюється. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно мешкає разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким що прийняв спадщину, якщо він протягом строку встановленим ст. 1270 ЦК України не надав заяву про відмову від неї. Згідно ч.3 ст. 1264 ЦК України четверту чергу спадкоємців за законом складають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю протягом не менше, ніж п'яти років до часу відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене, визнання відповідачем позову, суд вважає необхідним задовольнити в повному обсязі заявлені позовні вимоги. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved