Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

28 жовтня 2014 року до Розівського районного суду Запорізької області звернулась [PERSON] із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник [PERSON] вказала, що 01 липня 1986 року її було прийнято в члени колгоспу «Авангард» Куйбишевського району Запорізької області, де вона працювала більше одинадцяти років до виходу на пенсію на початку 1998 року. В лютому 1994 року колгосп «Авангард» було реформовано в колективне сільськогосподарське підприємство «Авангард» Розівського району Запорізької області (далі - КСП «Авангард»), і її разом з іншими членами колгоспу автоматично було прийнято в члени КСП. В 2000 році на базі КСП «Авангард» було створено товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Авангард» Розівського району Запорізької області (далі - ТОВ «АФ «Авангард»). Як пенсіонерці, яка раніше працювала в колгоспі, їй було передано у приватну власність земельну ділянку площею 5,72 га, розташовану на території Кузнецівської сільської ради Розівського району Запорізької області та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом серії ІІ-ЗП №030668, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №396. Крім того, в процесі приватизації земель КСП «Авангард» земельну частку (пай) отримала і її мати - [PERSON], яка на підставі договору дарування від 16 грудня 1999 року, посвідченого державним нотаріусом Розівської державної нотаріальної контори Запорізької області, подарувала належне їй право на земельну частку (пай) їй та [PERSON]. Таким чином вона стала власницею ще однієї земельної ділянки, розташованої на території Кузнецівської сільської ради Розівського району Запорізької області та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа якої склала 3,98 га, що підтверджується державним актом серії ІІ-ЗП №030667, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №383. В 2013 році у зв'язку із оформленням договорів оренди земельних ділянок [PERSON] звернулася до Реєстраційної служби Розівського районного управління юстиції Запорізької області з приводу державної реєстрації прав та їх обтяжень, але в державній реєстрації права власності було відмовлено з причини помилки при оформленні державних актів, а саме, замість її ім'я «[PERSON]» помилково вказано «[PERSON]». У зв'язку з тим, що виправлення орфографічних або технічних помилок у державному акті не допускається, а Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування, що передбачала заміну державного акту в якому виявлено помилку, втратила чинність, [PERSON] була змушена звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, в якій просить встановити, що вищевказані державні акти належать саме їй. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги по тих підставах, які були нею викладені в заяві, надавши відповідні пояснення, заяву прохала задовольнити. Позицію заявника [PERSON] підтримав її представник [PERSON], надавши судові відповідні пояснення. Представник заінтересованої особи - Реєстраційної служби Розівського районного управління юстиції Запорізької області в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином (а.с.29). Зазначеною особою подана заява з проханням слухати справу без її участі (а.с.33). Одночасно представник заінтересованої особи письмово повідомив судові про те, що він не заперечує проти задоволення заяви [PERSON]. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника заінтересованої особи - Реєстраційної служби Розівського районного управління юстиції Запорізької області. Суд, вислухавши пояснення осіб, які повинні брати участь у справі та з'явилися в судове засідання, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, ім'я якої, зазначене в документі, не збігається з ім'ям цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається з матеріалів справи, 14 серпня 2001 року Кузнецівською сільською радою Розівського району Запорізької області було видано державні акти серії II-ЗП №030667 та №030668 на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON], у власність якій було передано земельні ділянки площею 3,98 гектара та 5,72 гектара, що розташовані на території Кузнецівської сільської ради Розівського району Запорізької області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державні акти зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №383 та № 396 відповідно (а.с.5,6). Рішеннями №8395493 від 27 листопада 2013 року та № 8396135 від 27 листопада 2013 року державним реєстратором прав на нерухоме майно [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на вищевказані земельні ділянки в зв'язку з невідповідністю заявлених прав документам, що їх посвідчують, а саме, вищезазначені державні акти на право приватної власності на землю видані на ім'я [PERSON], а паспорт громадянина України виданий на ім'я [PERSON] (а.с.7,8). [PERSON] народилась [INFO] в с.Ялівка Красногорського району Брянської області, зареєстрована адреса місця проживання: [ADDRESS] (а.с.13,14,15,35). З 01 липня 1986 року по 1998 рік [PERSON] дійсно працювала в колгоспі «Авангард» Розівського району Запорізької області на посадах різноробочого та телятниці. В той же час в колгоспі на її ім'я було заповнено трудову книжку колгоспника з вказівкою прізвища, ім'я, по батькові російською мовою «[PERSON]» (а.с.9,10). КСП «Авангард» є правонаступником колгоспу «Авангард» згідно протоколу №1 рішення загальних зборів колективу від 18 лютого 1994 року, та ТОВ «АФ «Авангард» є правонаступником КСП «Авангард» згідно протоколу №3 від 24 березня 2000 року (а.с.9). Допитані в якості свідків [PERSON] і [PERSON] пояснили, що вони працювали разом із заявником в колгоспі «Авангард» та знають її як [PERSON]. Вказані свідки також пояснили, що [PERSON] разом з іншими колгоспниками отримала земельний пай. Крім того, свідок [PERSON] додатково вказав про обставини отримання ним та його сестрою - заявником [PERSON] іншого земельного паю на підставі договору дарування. Суд, встановлюючи факт належності правовстановлюючих документів [PERSON], бере до уваги сукупність даних щодо вказаної особи, про обставини набуття нею права власності на земельні ділянки, які містяться у наданих до справи документах, а також показання свідків. Досліджені у справі обставини дають підстави стверджувати, що написання ім'я [PERSON] у державних актах на право приватної власності на землю є відмінним від написання ім'я в паспорті громадянина України на ім'я заявника через допущену помилку. З цих підстав суд вважає встановленим факт належності вказаних правовстановлюючих документів заявникові [PERSON]. Крім того, заінтересована особа у справі - Реєстраційна служба Розівського районного управління юстиції Запорізької області, не заперечувала проти встановлення факту належності заявникові правовстановлюючих документів, погодившись із доводами, наведеними [PERSON] у заяві. Вищевказаний факт не може бути встановлений в іншому порядку, крім судового. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме, що державні акти на право приватної власності на землю серії II-ЗП №030667 та №030668, зареєстровані в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №383 та №396, належать заявнику - [PERSON], має юридичне значення для неї у зв'язку з реєстрацією договорів оренди земельних ділянок. Суд прийшов до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved