Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

27 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], свого чоловіка, про визнання права спільної сумісної власності на придбане під час шлюбу із відповідачем майно - автомобіль марки «МАЗ -53371029», 1992 року випуску, державний номер [NUMBER] (свідоцтво про реєстрацію серія [NUMBER]), автомобіль марки «УАЗ-3303-01», 1986 року випуску, державний номер [NUMBER] (свідоцтво про реєстрацію серія [NUMBER]) та причіп бортовий, реєстраційний номер [NUMBER] 1997 року випуску, державний номер [NUMBER] (свідоцтво про реєстрацію [NUMBER]). 27 жовтня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із аналогічним позовом до [PERSON], свого батька, який обґрунтовував тим, що в період з 2003 по 2007 роки ним та відповідачем за спільні кошти придбано вказані вище транспортні засоби. Просив визнати за ним право спільної сумісної власності на згадане майно. Ухвалою Ратнівського районного суду від 25.11.14 за заявою позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] названі позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] об'єднано в одне провадження. 03 грудня 2014 року позивач [PERSON] уточнив реєстраційні дані автомобіля марки «УАЗ-3303-01», 1986 року випуску (свідоцтво про реєстрацію серія [NUMBER]), право спільної сумісної власності на який просив визнати, вказавши правильно його реєстраційний номер [NUMBER] 15 грудня 2014 року позивач [PERSON] збільшила позовні вимоги. Крім раніше заявленої позовної вимоги про визнання за нею права спільної сумісної власності на вказані в позовній заяві транспортні засоби, просила визнати за нею право на ? частки автомобіля марки «МАЗ -53371029», 1992 року випуску, державний номер [NUMBER] (свідоцтво про реєстрацію серія [NUMBER]), ? частки автомобіля марки «УАЗ-3303-01», 1986 року випуску, державний номер [NUMBER] (свідоцтво про реєстрацію серія [NUMBER]) та ? причіпа бортового, реєстраційний номер [NUMBER], 1997 року випуску, державний номер [NUMBER] (свідоцтво про реєстрацію [NUMBER]). Відповідно до розпорядження керівника апарату Ратнівського районного суду від 25.12.14 вказана цивільна справа передана із провадження судді Фазан О.З. в провадження судді Свистун О.М. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, пояснила, що за час перебування у шлюбі з відповідачем за спільні з ним кошти було придбано транспортні засоби, зазначені в позовній заяві. Просила визнати за нею право на ? частки цих транспортних засобів. Позивач [PERSON] неодноразово в судові засідання не з'являвся, у поданих заявах просив справу розглянути у його відсутності, наполягав на підтриманні позовних вимог. Відповідач у судові засідання не з'являвся, у поданих заявах просив справу розглянути у його відсутності, визнав позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] Ухвалою суду від 25.12.14 відмовлено у визнанні відповідачем позовних вимог [PERSON] Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши подані докази, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] та відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. У силу ч.2 ст.370 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Судом установлено, стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] виданим Ратнівським райвідділом ЗАЦСу Волинської області, що позивач [PERSON]. та відповідач [PERSON] 21 січня 1989 року зареєстрували шлюб. У даному шлюбі вони проживають і на даний час. Як вбачається із свідоцтва про народження [NUMBER] виданого Ратнівським райвідділом ЗАЦСу Волинської області, позивач [PERSON], [INFO], є сином позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] Установлено, документально підтверджено, що на ім'я [PERSON] зареєстровано наступні транспортні засоби: · автомобіль марки «МАЗ-53371029», 1992 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], видане Камінь-Каширським ВРЕР УДАІ УМВС України у Волинській області 14.05.2010; · вантажна платформа марки «УАЗ-3303-01», 1986 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], видане Камінь-Каширським МРЕВ ДАІ у Волинській області 24.12.1993, · причіп бортовий марки «ШЗК», модель «06 Турист», реєстраційний номер [NUMBER], 1997 року випуску, свідоцтво про реєстрацію [NUMBER], видане Камінь-Каширським РЕП ДАІ 03.03.2004. Згідно із ч.3 ст.368 цього Кодексу майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст.60, 69, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить чоловікові та дружині на праві спільної сумісної власності. Дружина і чоловік мають право на поділ такого майна. В разі його поділу, їхні частки в ньому є рівними. У силу ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Враховуючи, що вказані транспортні засоби зареєстровані після укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], який на даний час не розірваний, тому в силу вказаних вище правових норм згадане майно є їх спільною сумісною власністю. Вказаний факт презюмується ЦК та СК України, тому додаткового визнання судом не потребує, у зв'язку з чим суд відмовляє у вимозі [PERSON] про визнання за нею та відповідачем права спільної сумісної власності на згадані транспортні засоби. Беручи до уваги вимогу [PERSON] про визначення її частки у спільній сумісній власності без поділу в натурі, з огляду на рівність її та відповідача часток, суд визнає за нею право власності на ? частки автомобіля, вантажної платформи та причіпа. У силу ч.4 ст.368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Аналогічна правова норма закріплена у ст.175 СК України. У даному випадку підлягає доказуванню факт набуття [PERSON] та [PERSON] згаданого майна спільною працею та за спільні кошти. Проте посилання позивача [PERSON] на те, що вказані транспортні засоби були придбані з його згоди та за спільні його і відповідача кошти всупереч ст..60 ЦПК України жодними доказами не підтверджені, а тому є недоведеними. Більш того, як установлено судом, згадані транспортні засоби є спільною сумісною власністю батьків [PERSON] За таких обставин суд частково задовольняє позовні вимоги [PERSON] та відмовляє у позові [PERSON]

Outcome: partial