Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

27.07.2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що з відповідачем остання перебуває в шлюбі зареєстрованому 06 жовтня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. Її з відповідачем подружнє життя не склалось, через те, що вони різні люди за характерами, у них різні погляди на проблеми сім'ї та побуту, ведення господарства, виховання дитини. Сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. В період спільного проживання народилася донька [PERSON], яка перебуває на її утриманні. Відповідач не в повному обсязі виконує покладені на нього обов'язки по утриманню та вихованню дитини. 30.01.2018 року позивачем до канцелярії суду було подано письмову заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем по справі, а також, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 2 000 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, позивачем долучено до своєї заяви підтвердження про направлення відповідачу даної заяви про збільшення розміру позовних вимог. В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, подавши до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, підтримують в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві, щодо заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Оскільки позивач, представник позивача не заперечують проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 06 жовтня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 865 (а.с. 15). Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 16). Шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів, різні погляди на шлюб та сім'ю, ведення господарства, на момент розгляду справи в суді спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: -стан здоров'я та матеріальне становище дітей; -стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; -доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; -інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів,визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно із ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У відповідності Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 грн.. Враховуючи вище викладене, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти у розмірі 2000 гривень, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Сторони не позбавлені можливості у разі зміни матеріального стану звернутися до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved