Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

26 серпня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11 жовтня 1997 року. Від шлюбу мають двох дітей: повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , та неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Повнолітня донька проживає окремо, а неповнолітня проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Сімейне життя не склалось через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, втрату почуттів любові та поваги один до одного. З березня 2020 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Оскільки шлюб носить формальний характер, просить суд його розірвати. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2020 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд на 09 год. 00 хв. 08 жовтня 2020 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила строк на примирення не надавати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав, строк для примирення просив суд не надавати. У зв`язку з неявкою учасників справи, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши думки учасників справи, викладенні у письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в суді, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружились 11 жовтня 1997 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №39. Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 11 жовтня 1997 року Судилківською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області. Від спільного проживання у сторін є двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , яка вже повнолітня, та неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим 08 серпня 2008 року Судилківською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області. Судом встановлено, що сторони з березня 2020 року разом не проживають, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт не проживання позивача і відповідача однією сім`єю та відсутність спільного побуту на протязі тривалого часу, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Неприязні стосунки між подружжям, відсутність взаєморозуміння можуть негативно відобразитись на вихованні дитини. Отже, підстав для надання сторонам строку на примирення, суд не вбачає. Неповнолітня дитина після розірвання шлюбу проживатиме разом з позивачем, спору щодо цього у сторін немає. Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається і шлюб необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, їхньої дитини, що має істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. А тому, суд роз`яснює сторонам, що шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили. Відповідно ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України узв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вважає за необхідне 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову повернути позивачу з державного бюджету, а 50 відсотків стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved