Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

27 січня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, у розмірі 1 200,00 грн., починаючи стягнення з моменту подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що 18 липня 2006 року був розірваний шлюб між нею - [PERSON] та відповідачем - [PERSON] Від шлюбу в них [INFO] року народився син - [PERSON]. Відповідно до рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2012 року відповідач повинен був сплачувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] у розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. На цей час вона не має постійного місця робота та відповідно постійних доходів, і їй досить складно утримувати дитину самостійно. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, не бере участі у додаткових витратах, пов'язаних з утриманням дитини та постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, які мають нерегулярний та мінливий характер. Тому, вона має право на зміну визначеного судом розміру аліментів, у разі зміни матеріального стану відповідача. Враховуючи викладене, позивач звернулася до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві. Також суду пояснила, що її чоловік близько одного року тому повідомив її, що він поїде працювати до іншої країни. Раніше, коли він працював, аліменти їй перераховувалися з місця роботи колишнього чоловіка, а на теперішній час вона отримує аліменти поштовим переказом від дружини її колишнього чоловіка у розмірі 300,00 грн. Позивач вважає, що оскільки відповідач звільнився з місця своєї роботи та їй невідомо де він зараз працює та скільки отримує, він приховує розмір свого доходу, що свідчить про його мінливий характер, а тому наявні підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та збільшення їх розміру. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбного життя в них народилася дитина, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видано 17 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Красногвардійського районного управління юстиції у м. Дніпропетровську, актовий запис № 841 (а.с. 4). На теперішній час дитина проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою КП «Жилсервіс-1» від 29.09.2015 року (а.с. 5). 18 липня 2006 року шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], яке видано Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 318 (а.с. 7). Судом встановлено, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти у розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду з 22 грудня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8). Позивач в своїй позовній заяві просить змінити розмір аліментів і стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини - [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі, у розмірі 1 200,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з моменту подання позову і до досягнення дитиною повноліття. При цьому обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що на цей час вона не має постійного місця роботи та відповідно постійних доходів, їй складно утримувати дитину самостійно. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, не бере участі у додаткових витратах, пов'язаних з утриманням дитини та постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, які мають нерегулярний та мінливий характер. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, підставами для збільшення розміру аліментів є зміна матеріального або сімейного стану, або зміна стану здоров'я одержувача або платника аліментів та інше. Для збільшення розміру аліментів на підставі зміни матеріального стану платника аліментів, обов'язкової умовою є наявність доказів того, що матеріальний стан останнього змінився у сторону збільшення, тобто на теперішній час платник аліментів отримує більше доходу у порівнянні з минулим часом, а тому може сплачувати аліменти у більшому розмірі. Аналогічні умови є обов'язковими й у випадку доведення Позивачем обґрунтованості підстав для зміни розміру аліментів, на підставі зміни сімейного стану або стану здоров'я одержувача аліментів. Однак, на підтвердження наявності цих обставин, як підстави для зміну розміру аліментів, позивач не надає суду належних доказів. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. В судовому засіданні встановлено, що позивач належним чином не обґрунтувала запропонований нею розмір аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 1 200,00 грн. на дитину щомісячно, не довела факту покращення матеріального стану відповідача та те, щоплатник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, і що останній має можливість сплачувати аліменти в зазначеному нею розмірі. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що на теперішній час вона не працює, що змінився її сімейний стан або погіршився стан її здоров'я, що було б підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, з наданих суду у судовому засіданні пояснень Позивача встановлено, що посилання Позивача на факт зміни матеріального стану Відповідача та його можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі грунтуються лише на її припущеннях, підтвердити які за допомогою будь-яких доказів вона не може. Як вже зазначалося, згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які позивач посилалася як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі ст.ст. 182,184,192 СК України,

Outcome: dismissed