Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

26 травня 2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: [PERSON] , в якій позивач просить: визначити розмір часток у спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 0,0498га, кадастровий номер 4810136300:01:035:0015, цільове призначення: «02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», яка розташована за адресою: [ADDRESS] , між її співвласниками в рівних долях, визначивши [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , по Ѕ частки земельної ділянки кожному. Позовна заява мотивована тим, що їй та [PERSON] (чоловік), який помер, належала земельна ділянка кадастровий номер 4810136300:01:035:0015, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , без визначення часток. Після смерті чоловіка вона звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини, однак їй відмовили, оскільки земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності без визначення часток. Враховуючи викладене, позивач змушена звернутись до суду. 02 червня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання. 09.08.2021 до суду надійшла заява [PERSON] про визнання позову та розгляд справи без його участі. 05 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання повторно не з`явились, причину не повідомили, відзиву або пояснень не подали. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого: На підставі матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належить земельна ділянка кадастровий номер 4810136300:01:035:0015, цільове призначення: «02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», яка розташована за адресою: [ADDRESS] (Державний акт від 24.01.2000, № І-МК 007718, Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.07.2020). [INFO] помер [PERSON] (Свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] ). Спадкоємцями після смерті [PERSON] є: дружина - [PERSON] , діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 19.11.2020 [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Желєзнякової О.В. з питання оформлення спадкових прав. 19.11.2020 державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Желєзняковою О.В. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що розмір часток земельної ділянки в державному акті на право власності на земельну ділянку не встановлений. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Проаналізувавши обставини справи та відповідні норми законодавства, які регулюють ці відносини, суд дійшов до висновку, що у зв`язку зі смертю одного з співвласників, позивач не може реалізувати своє право на прийняття спадщини за законом без виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. У відповідності до ч. ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ст. 89 Земельного кодексу України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Відповідно до\~матеріалів справи,\~на земельній\~ділянці,\~що знаходиться\~в [ADDRESS] знаходиться житловий будинок, який належить [PERSON] та [PERSON] належить по Ѕ частині житлового будинку з відповідною частиною інших приміщень на побутових споруд, (Договір дарування від 01.04.1976 р., довідка КМ «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації, Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 08 грудня 1998 р.). Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ч. 4 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відтак, враховуючи розмір часток належних [PERSON] та [PERSON] у праві спільної часткової власності на житловий будинок, який знаходяться на спірній земельній ділянці, суд дійшов переконання, що співвласникам належить по Ѕ частці спірної земельної ділянки. Відповідно до ч.2 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, враховуючи вищезазначені положення законодавства, оскільки частка у земельній ділянці, яка належала померлому на праві спільної сумісної власності на теперішній час не визначена, приймаючи до уваги розмір часток належних [PERSON] та [PERSON] у праві спільної часткової власності на житловий будинок, який знаходяться на спірній земельній ділянці, враховуючи сукупність доказів, з урахуванням того, що не визначення часток не дає можливості позивачу реалізувати своє право на спадкування, суд вважає за можливе захистити невизнане право позивача шляхом визначення часток у спільній сумісній власності, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved