Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

27.10.2014 року позивач звернулася з вказаним позовом до відповідача та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі по 900 гривень щомісячно з урахуванням інфляції, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою 23 років. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з квітня 1996 року по 04.07.2000 року та мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач записаний батьком дитини, сплачував аліменти на її утримання за рішенням суду та заборгованості не мав. 18.08.2014 року доньку зараховано до механіко-технологічного технікуму Одеської національної академії харчових технологій, спеціальність 5.05170111, згідно з наказом про зарахування №489-03 від 18.08.2014 року. На теперішній час вона продовжує навчатися в цьому навчальному закладі до 28.02.2017 року, та потребує допомоги батьків, тому позивач вимушена звернутися з позовом до суду, оскільки 12.09.2014 року доньці виповнилося 18 років і виплати по аліментам припинилися. Відповідач працює, отримує заробітну плату, має постійний дохід, отже має змогу допомагати дитині матеріально. Позивач [PERSON] підтримала позов у повному обсязі та просила його задовольнити. Третя особа [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити, розглянути справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявився, будучи належним чином сповіщеним про час, дату і місце розгляду справи компетентним судом [PERSON] Федерації, а саме Московським районним судом м.Н.Новгород, як вбачаються з протоколу судового засідання від 23.04.2015 року, заперечень на позов не надав, доказів, які спростовують вимоги позивача не представив. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, вивчивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає,що позов підлягає задоволенню частково. Як встановлено у суді, сторони перебували у шлюбі з квітня 1996 року по 04.07.2000 року та мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Відповідач записаний батьком дитини. [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, як вбачається з довідки №1348 від 14.10.2014 року (а.с.12). Відповідач у теперішній час надає допомогу на утримання доньки, але не регулярно, а стягнення по аліментам припинено, оскільки 12.09.2014 року донька досягла повноліття. 18.08.2014 року доньку зараховано до механіко-технологічного технікуму Одеської національної академії харчових технологій, спеціальність 5.05170111, згідно з наказом про зарахування №489-03 від 18.08.2014 року. На теперішній час донька продовжує навчатися в цьому навчальному закладі 1-ІІ рівня акредитації, за договором, до 28.02.2017 року. [PERSON] потребує матеріальної допомоги від своїх батьків, у тому числі і від відповідача, який отримує заробітну плату, має інші доходи, отже може утримувати дитину матеріально і проти цього не заперечує. Суд визначає розмір аліментів, виходячи з матеріального становища сторін, та можливості відповідача надавати таку допомогу. Також суд враховує, що термін закінчення навчання, не перевищує строк на який можуть бути стягнуті аліменти на повнолітню дитину. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання, та не можуть стягуватися після досягнення дитиною 23 років. Домовленості про утримання дитини сторонами не досягнуто, тому кошти повинні стягуватися в примусовому порядку. Підстав для звернення рішення до негайного виконання суд не вбачає. На користь держави з відповідача суд стягує 243,60 гривен судового збору.

Outcome: partial