Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

27.04.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованностіу розмірі 11047,48 доларів США що за курсом НБУ становить 294415,34 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 28.12.2005 року між та Закритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого єПублічне акціонерне товариство «ОТП Банк») був укладений кредитний договір №ML-502/057/2005 за умов якого Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 18 000 доларів США. Представник позивача ПАТ «ОТП Банк» в судове засідання, не з'явився, проте 18.07.2017 року надав суду заяву, згідно якої просив суд розглядати справу за відсутності представника позивача та зазначив, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений у встановленому порядку, поважних причин неявки суду не представив. Заяви про розгляд справи за відсутністю відповідача суду не надано. Суд у зв'язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідачів, згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст. 197 ЦПК України у разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.12.2005 року між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого єПублічне акціонерне товариство «ОТП Банк») був укладений кредитний договір №ML-502/057/2005, за умов якого Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 18 000 доларів США зі сплатою 11 % річних та терміном повернення 28.12.2020 року. Позивач свої зобов'язання за кредитними договором виконав належним чином та надав відповідачу кошти, які зазначені в кредитному договорі. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти в строк та у порядку встановленому Кредитним договором. В разі прострочення повернення чергової частини кредиту банк відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплаті відсотків, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Банком 28.12.2016 р. направлялась відповідачу повідомлення про погашення заборгованості за кредитними договорами, але заборгованість так і не була погашена (а. с. 13). Таким чином, відповідач протягом тривалого часу не виконує свої договірні зобов'язання перед позивачем. У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань по кредитному договору №ML-502/057/2005 від 28.12.2005 р. у відповідача, станом на 28.12.2016 року виникла прострочена заборгованість у розмірі 11047,48 доларів США що за курсом НБУ на 28.12.2016 року становить 294 415,34 грн. з яких: -Заборгованість за тілом кредиту - 9967,96 доларів США; -Заборгованість по відсотках за користуванням кредиту - 1079,52 доларів США. Розрахунок заборгованості додано до матеріалів справи (а. с. 16). На момент розгляду справи доказів погашення кредиту, сплати відсотків по кредиту суду не надано. Отже, допустивши прострочення кредиту, відповідачі порушили не тільки свої договірні зобов'язання, а й вимоги законодавства України. За таких обставин суд, вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст. 1050 ЦК України. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Пунктом 1 ст.1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачами зобов'язань за кредитним договором, позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі - 4416,23 гривень (а.с.1) Після всебічного, повного дослідження та оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved