Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

28.01.2020 року позивачка звернулась до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її рідний дядько [PERSON] . Після його смерті вона фактично прийняла спадщину та поховала останнього за власні кошти, встановила пам`ятник. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина у вигляді старого житлового будинку та двох земельних ділянок (під будинком 0,7 га. та під городом 0.33 га.), що знаходиться в с. Щоми (колишня назва - Жовтневе), Охтирського району, Сумської області. На початку 2020 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Зіньківського І.М. із заявою про прийняття спадщини після померлого, але останній їй повідомив про те, що вона пропустили строк звернення до суду із заявою про прийняття спадщини. Позивачка зазначала, що своєчасно не звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті померлого [PERSON] у зв`язку з тим, що важко переживала смерть своїх близьких, через емоційний стрес довго не могла прийти в себе, а потім почала часто хворіти сама та потребувала тривалого лікування. Крім того, позивач вказала, що не мала коштів на переоформлення спадщини, а коли їх назбирала, то з`ясувалось, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, у зв`язку із чим вона тривалий час займалася відновленням правовстановлюючих документів. Посилаючись на викладене, [PERSON] просить визначити їй додатковий строк протягом одного місяця, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті рідного дядька [PERSON] , який помер [INFO] . 30.01.2020 ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено справу до розгляду у відкритому підготовчому засіданні. Крім того, відповідачу роз`яснено право для подання відзиву на позовну заяву в порядку ст. 191 ЦПК України. 12.02.2020 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області закрито підготовче провадження по справі, розгляд страви призначено по суті. 26.03.2020\~року від\~представника відповідачки\~ адвоката\~Бестіка О.В.\~надійшов відзив\~на позовну\~заяву (а.с.\~45-46),\~в якому\~він просив\~відмовити в\~задоволенні позовних\~вимог,\~пославшись на\~те,\~що позивачка\~після смерті\~ [PERSON] \~спадщину не\~прийняла,\~оскільки момент\~його смерті\~постійно з\~ним не\~проживала та\~впродовж шестимісячного\~строку з\~часу відкриття\~спадщини не\~подавала заяву\~про її\~прийняття,\~а тому\~у відповідності\~до вимог\~ч.\~1\~ст.\~1272 ЦК України [PERSON] на даний час є такою, що не прийняла спадину після смерті [PERSON] . Представник відповідачки зазначає, що посилання позивачки на те, що вона прийняла спадщину після смерті [PERSON] шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майно є безпідставними, оскільки норми чинного Цивільного кодексу України не містять такого положення. [PERSON] на виконання вимог ч. 2 ст. 1272 ЦК України до [PERSON] , як до спадкоємця, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , не зверталась, що свідчить про небажання вирішити спірні питання прийняття спадщини в позасудовому порядку. Також, представник відповідачки вказує на те, що позивачкою не надано належних доказів на підтвердження проходження нею тривалого лікування та відновлення правовстановлюючих документів на спадкове майно, що були підставою для пропуску нею строку для подання заяви для прийняття спадщини, які взагалі не належать до поважних в розумій ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Крім того, [PERSON] на підтвердження родинних відносин з померлим [PERSON] не надано доказів зміни прізвища її матір`ю [PERSON] на післяшлюбне « [PERSON] ». 03.04.2020 року позивачка надала відповідь на відзив (а.с. 88-90), в якій зазначила, що доводи відповідачки у відзиві на позовну заяву є безпідставними, оскільки вона є спадкоємцем другої черги, в той час, як відповідачка спадкоємцем п`ятої черги, у зв`язку з чим права на спадщину після смерті [PERSON] у [PERSON] немає. Весь тягар матеріальних витрат на поховання рідного дядька [PERSON] був понесений [PERSON] одноособово, в подальшому саме позивачка доглядала за належним померлому майном, яке входить до складу спадщини. Відповідачкою протягом 8 років після смерті [PERSON] не вживалося жодних передбачених законом дій по прийняттю спадщини, і лише в жовтня 2019 року вона звернулася до Охтирського міськрайонного суду Сумської області із позовом до Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини з надуманих нею підстав. Рішення суду від 12.11.2019 року на даний час оскаржено [PERSON] в Сумський апеляційний суд Сумської області. \~ \~ \~ \~ 05.05.2020 року від представника відповідачки адвоката Бестіка О.В. надійшли заперечення на відзив, в яких він зазначив, що позивачка після смерті [PERSON] , спадщину не прийняла, оскільки на момент його смерті з ним не проживала та впродовж шести місяців з дня відкриття спадщини не подала заяву про її прийняття. Надані [PERSON] медичні довідки за період з 05.04.2018 року по 10.08. 2018 року жодним чином не підтверджують посилання останньої на незадовільний стан її здоров`я, як поважну причину пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки видані значно пізніше закінчення шестимісячного строку на прийняття спадщини, який закінчився 26.03.2013 року. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві. Позивачка додатково пояснила, що будинок, у якому проживав спадкодавець фактично купувала її рідна матір [PERSON] для бабусі. Після її смерті вони відшукали та перевезли до села рідного дядька [PERSON] , а оскільки той не мав власного житла та будь-яких інших родичів переселили його в хату бабусі. Це господарство в сільській раді було оформлене на дядька зі згоди її матері, так як він фактично у ньому проживав. Вони доглядали за [PERSON] за життя, а після його смерті позивачка за власний кошт провела поховання дядька, установила пам`ятник та продовжує доглядати за його могилою. Крім того, [PERSON] доглядала за спадковим майном, фактично упорядкувала земельну ділянку. Позивачка зазначила, що своєчасно переоформити спадщину не могла через відсутність правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку та матеріальні проблеми, пов`язані з витратами на власне лікування та навчання сина. У 2019 році позивачка дізналась про те, що документи на господарство померлого дядька перебувають у відповідачки [PERSON] , яка потайки від неї, будучи спадкоємцем п`ятої черги, звернулася до суду з аналогічним позовом, за результатами розгляду якого суд прийняв рішення про задоволення позовних вимог. Представник Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, при вирішення позовних вимог поклався на розсуд суду. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Представник відповідачки в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву. Додатково пояснив, що в [PERSON] були відсутні будь-які перешкоди для своєчасного прийняття спадщини, а обставини, на які вона посилається, як на причини пропуску визначеного законом строку для подання заяви для прийняття спадщини, є неповажними. Суд, проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, покази свідків, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В ст. 12\~ЦПК України зазначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимог ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] у батьків [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] народилася донька [PERSON] . (а.с. 10, 11) З свідоцтв про народження від 02.08.1974 року серії [NUMBER] та свідоцтва про укладення шлюбу від 12.08.1995 року серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є донькою [PERSON] , та відповідно племінницею [PERSON] . (а.с. 13, 14) [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.10.2012 року серії [NUMBER] . (а.с. 7-9). Згідно державних актів на право приватної власності на землю від 27.02.2004 року серії ПЛ № 030076 та серії ПЛ № 030077 [PERSON] за життя належали земельні ділянки площею 0,33 га, кадастровий номер 59203858000200:10:106, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та площею 0,07 га, кадастровий номер 59203858000200:10:105, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташовані в с. Щоми (колишня назва с. Жовтневе), Охтирського району, Сумської області (а.с. 15-16). В довідці Малопавлівського старостинського округу Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області від 24.05.20-19 року № 583 зазначено, що [PERSON] на день смерті проживав одиноко за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 33) Відповідно до Інформаційної довідки за Спадкового реєстру від 27.12.2019 року за життя [PERSON] , [INFO] , заповіт не реєструвався та не посвідчувався. (а.с. 35 (зворотна сторона) - 36) За приписами ст.\~1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В ч. 1, 2 ст.\~1268\~ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями,строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Положеннями ст.\~1272\~ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З аналізу вказаних положень Цивільного кодексу України вбачається, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , то шестимісячний строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини закінчувався 26.03.2013 року. Саме до вказаної дати всі спадкоємці, які бажали прийняти спадщину, мали подати заяву про прийняття спадщини. Відповідно до постанови приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу від 21.01.2020 року № 4/02-31 [PERSON] відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском терміну для подачі заяви про прийняття спадщини. (а.с. 6) Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Аналогічний правовий висновок зроблено у постанові Верховного Суду України від 14.09.2016 року у справі № 6-1215цс16 та постанові Верховного Суду від 22.05.2019 року у справі № 351/2403/17. Обґрунтовуючи поважність пропуску строку звернення для прийняття спадщини, [PERSON] посилалася на незадовільний стан її здоров`я, у зв`язку з загостренням хронічних хвороб через пригнічений емоційний стан пов`язаний зі смертю дядька та матері. На підтвердження вищевказаного позивачкою надано виписку з амбулаторної карти та консультативні висновки лікаря ендокринолога віл 17.04.2018 року, 15.06.2018 року та лікаря невропатолога від 05.04.2018 року, 17.04.2018 року та 10.08.2018 року. На переконання суду вказана медична документація не містять інформації про те, що [PERSON] мала стан здоров`я, який перешкоджав зверненню до нотаріуса впродовж строку для прийняття спадщини, оскільки вказані документи видані через п`ять років після закінчення строку на прийняття спадщини. Перебування позивачки на лікуванні у період з 15.10.2012 року по 19.10.2012 року та з 04.02.2013 року по 08.02.2013 році суд вважає таким, що не належить до кола поважних причин, оскільки це не позбавляло її можливості звернутись з відповідною заявою після одужання. Покази свідків, допитаних у судовому засіданні також не містять фактичних даних, які підтверджують посилання позивачки про наявність у неї хвороби, яка впродовж строку для прийняття спадщини створювала їй непереборні, істотні труднощі для прийняття спадщини. Крім того, у відповідності до приписів з п. 2.1, 3.5. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22.02.2012\~року №\~296/5 спадкоємець не позбавлений права надіслати письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї спадкоємцем може бути засобами поштового зв`язку. Суд критично оцінює посилання позивачки на брак коштів, що виник через витрати на навчання сина та відновлення втрачених правовстановлюючих документів на спадкове майно, як на причину пропуску визначеного законом шестимісячного терміну для звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки звернення із відповідною заявою є одностороннім правочином направленим на реалізацію особистісного спадкового права особи та потребує лише її волевиявлення. Перевірка наявності правовстановлюючих документів на спадкове майно проводиться нотаріусом при вирішення питання про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що і було роз`яснено [PERSON] під час звернення до приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Зіньковського І.М. та знайшло своє підтверджується наданими ним в ході судового засідання поясненнями останнього. На час звернення до суду із вказаним [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини більше ніж на 8 років, при цьому, їй було відомо про смерть спадкодавця та наявність іншого спадкоємця [PERSON] , яка 27.12.2019 року звернулася до Комишанської сільської ради Охтирського району Сумської області із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який доводиться їй двоюрідним братом. Відповідно до ст.\~12\~ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. В ч. 1 ст.\~13\~ЦК України передбачено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Недотримання позивачем нормативно встановленого строку прийняття спадщини призвело до припинення права на спадкування. Такий правовий наслідок не залежить від факту отримання права на спадкування внаслідок відмови іншого спадкоємця від спадщини на користь позивача. Безпідставне надання додаткового строку на прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елементу верховенства права та є незаконним втручанням у права спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивачкою на обґрунтування правомірності вимог щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин. Натомість, надані суду особисті пояснення позивачки, спростовують наявність поважних причини для поновлення пропущеного нею строку. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог та наявність підстав для відмови у позові. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed