Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

28.02.2017 року позивачі звернулись з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивують тим, що після смерті їх батька [PERSON], який помер 12.08.2015 року відкрилася спадщина, яку він успадкував від його матері [PERSON], яка померла 10.12.2000 року, на право на земельну частку (пай) у розмірі 4.04 га, вартістю 30484,66 грн. без визначення меж в натурі, що перебуває в колективній власності КСП імені [PERSON] у с. Кисилин Локачинського району, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом ВАС №921034 від 14.02.2003 року. Заповіту спадкодавцем складено не було. Як спадкоємці за законом позивачі прийняли спадщину шляхом подання у встановлений законом строк заяви у нотаріальну контору, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у розмірі 4.04 га їм відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Інших спадкоємців, які б претендували на дане майно, немає. Просять суд визнати за ними, в рівних частках, право власності на земельну частку (пай) у розмірі 4.04 га, вартістю 12367 грн. без визначення меж в натурі, що перебуває на території Кисилинської сільської ради в с. Кисилин Локачинського району, тобто по 2.02 га, вартістю 6183,50 грн., кожному. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав із підстав, зазначених у позовній заяві. Просить визнати за позивачами, в рівних частках, право власності на земельну частку (пай) у розмірі 4.04 га, вартістю 12367 грн. без визначення меж в натурі, що перебуває на території Кисилинської сільської ради в с. Кисилин Локачинського району, тобто по 2.02 га, вартістю 6183,50 грн., кожному. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Клопотань про відкладення справи від нього не надходило. Представник третьої особи у судовому засіданні пояснила, що батько позивачів за життя не оформив право власності на земельну частку (пай) у розмірі 4.04 га, яка перейшла йому в спадок від його матері [PERSON]. На даний час позивачі мають право на вищезазначену земельну ділянку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Заслухавши пояснення представника позивачів та представника третьої особи, дослідивши та оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що [PERSON], яка померла 10.12.2000 року, мала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 076028, виданий Локачинською РДА на підставі рішення №49 від 21.02.1997 року. Після її смерті дане право на земельну частку (пай), на підставі свідоцтва про право на спадщину, перейшло до її сина (батька позивачів) [PERSON], який помер 12.08.205 року так і не оформивши право власності на вищезазначену земельну ділянку. Після смерті спадщину прийняли його дочка [PERSON] та син [PERSON] Дані обставини підтверджуються свідоцтвами про смерть, свідоцтвом про право на спадщину, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, довідками Кисилинської сільської ради, довідкою держгеокадастру про вартість земельної частки (пай) (а.с. 9, 11, 12-16 ). Інших спадкоємців, які б претендували на дане майно, судом не встановлено. Факт родинних відносин між позивачами та спадкодавцем підтверджується копією паспортів та свідоцтв про народження позивачів, свідоцтва про одруження [PERSON] (а.с. 17-23). Із постанови нотаріуса від 26.07.2016 року вбачається, що позивачі зверталась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, однак їм відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки спадкоємцями не подано оригіналу правовстановлюючого документу (а.с.8). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у розмірі 4.04 га, що перебуває на території Кисилинської сільської ради в с. Кисилин Локачинського району, суд дійшов висновку, що право власності на неї, в рівних частках, переходить до позивачів як спадкоємців за законом. Судові витрати у справі слід залишити за позивачами.

Outcome: approved