Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

29.07.2008 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПРИВАТБАНК», яка по своїй суті є договором приєднання в розумінні ч.1 ст.634 ЦК України (а.с.10, 13-27). Згідно з Витягом з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с. 11), [PERSON] отримав кредит в попередньо визначеному розмірі 8000 грн. зі сплатою відсотків за користування ним за ставкою 1,9% на місяць. Крім того, за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти за пільговою ставкою 0,01% річних в межах пільгового періоду до 55 днів за кожною платіжною операцією за умови погашення заборгованості до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, що визначено п.2.1.1.12.2 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.23- зворот) та в графі «Пільговий період» Тарифів (а.с.11). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти. В силу ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від його виконання не допускається. Банк свої зобов'язання за кредитним договором №б/н від 29.07.2008 виконав належним чином, надавши [PERSON] кредит в обумовленому розмірі. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене ч.1 ст.509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення. Натомість позичальник свої зобов'язання не виконувала належним чином, внісши востаннє 02.09.2017 33,19 грн. в рахунок погашення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5-7, 8-9), в результаті чого станом на 15.01.2018 утворилась заборгованість за кредитом (тілом) - 7427,18 грн., по процентам за користування кредитом - 2905,15 грн., яку суд вважає обґрунтованою та доведеною обсягом наданих доказів, у тому числі наданим позивачем розрахунком заборгованості, з яким суд погоджується, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентам підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача пені та штрафів (фіксованої частини та процентної складової), суд вважає дані вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Імперативним приписом ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов'язання. Згідно ч.1 ст.611, ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Виходячи зі змісту ст.ст.546, 548, 549 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов'язання. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 у справі №6-2003цс15, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Як передбачено умовами кредитного договору, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості, позичальник зобов'язаний сплатити банку неустойку у вигляді пені, яка складається з суми пені (1) (базова процентна ставка по договору 1,9% : 30 - нараховується за кожен день прострочки) та пені (2) (1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, яка нараховується 1 раз в місяць при наявності прострочки по кредиту чи процентам 5 чи більше днів при виникненні прострочки на суму понад 50 грн.); штрафу в розмірі 250 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Таким чином, суд приходить до висновку, що за попереднім погодженням сторони передбачили покладення на позичальника цивільно-правової відповідальності за порушення виконання кредитно-договірних зобов'язань шляхом нарахування та стягнення неустойки виключно у формі пені або штрафу, без можливості їх одночасного стягнення. За положеннями ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Оскільки сторони при укладенні договору погодили, що у першу чергу нараховується пеня, а вже потім штрафи, тому суд приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу в розмірі 250 грн. - фіксована частина, 757,46 грн. - процентна складова, із задоволенням вимоги про стягнення пені в сумі 4816,80 грн., оскільки одночасне їх нарахування з пенею та стягнення за своєю суттю є подвійною відповідальністю. За даних обставин загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за кредитним договором № б/н від 29.07.2008 станом на 15.01.2018 становить 15149,13 грн. та складається із заборгованості: за тілом кредиту - 7427,18 грн., по процентам за користування кредитом - 2905,15 грн., за пенею - 4816,80 грн. (з розрахунку: 7427,18+2905,15+4816,80). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в рахунок часткового відшкодування судового збору 1656,28 грн. пропорційно частині задоволених вимог (94%).

Outcome: partial