Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

27.06.2017р. [PERSON] пред'явив в суд позов до відповідачів, в якому просить суд постановити рішення, яким визначити частки у спільній сумісній власності в квартирі [ADDRESS] за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/5 частці кожному. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що згідно свідоцтва про право власності на квартиру [NUMBER] від 23.09.1999 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. З моменту приватизації квартири позивач неодноразово звертався до відповідачів з проханням виділення їхньої частки, проте відповідачі не бажають цього робити, укладати угоду про визначення часток відмовляються. Оскільки частки у праві власності на квартиру не визначені, позивач не може вільно розпоряджатися своєю часткою у вказаній квартирі. Відтак, оскільки жодних домовленостей між сторонами немає, позивач вважає, що такі частки є рівними, тобто слід визначити по 1/5 частці в квартирі [ADDRESS] кожному. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, покликаючись на підстави та мотиви викладенні в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції та повідомленням в пресі, заперечень на позовну заяву відповідачами до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з положеннями ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями ст.ст.10,60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва [NUMBER] від 23.09.1999 року про право власності на квартиру, виданого Квартирно-експлуатаційною частиною району /а.с. 4/ співвласниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Вказана квартира перебуває у їх спільній сумісній власності і частки кожного із співвласників не виділені. Відповідно до технічного паспорта на вищезгадану квартиру, виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації, квартира [ADDRESS], складається з чотирьох кімнат, житловою площею 49,2 кв.м. Загальна площа квартири 80,50 кв.м. (а.с. 5,6). Оскільки частки у праві власності на квартиру не визначені, жодних домовленостей між сторонами з приводу визначення часток немає, позивач не може вільно розпоряджатися своєю часткою у вказаній квартирі. У відповідності до ст. 370 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішення суду. Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене та в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, суд вважає, що слід визначити ідеальні частки співвласників. Вирішуючи дане питання, суд виходить з рівності кожного з учасників спільної сумісної власності на спірну квартиру та визначає за кожним співвласником по 1/5 частині спірної квартири. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Пред'являючи позов позивач сплачував судовий збір, відтак судовий збір при задоволенні позову підлягає стягненню з відповідачів в користь позивача.

Outcome: approved