overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

27.01.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, з 15.12.2015 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде і мешкає окремо. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.03.2003 року та є батьками малолітньої дочки - [PERSON], [INFO] (а.с.8, 6). Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Оскільки з 15.12.2015 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде і проживає окремо, поновлювати сімейні стосунки не бажає та відмовляється від пропозиції суду надати їм строк для можливого примирення, а ступінь відчуженості сторін, нерозуміння один одного є значними - їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

27.01.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачки боргу в розмірі 175000 грн. 00 коп., мотивуючи позові вимоги тим, що відповідно до боргової розписки [PERSON] зобов'язувалася ці кошти повернути до 31.08.2015 року, однак своє зобов'язання не виконала. Позивач до початку розгляду справи, через канцелярію суду подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 197 ЦПК України. Судом встановлено що відповідачка [PERSON] взяла у позивача [PERSON] директора ПП «ОП «СТАВР» під розписку 175000 грн. 00 коп. відповідно до якої зобов'язувалася ці кошти повернути в строк до 31.08.2015 року (а.с. 24). Відповідач в установлений строк та на вимогу позивача боргу не повернула. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1 с. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За таких умов позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню Також з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в сумі 1750 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

27.01.2016 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Вимоги обгрунтовані тим, що з 16.04.2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Зазначає, що від подружнього життя у сторін є дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні, так як відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дочки не дає. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, встановленому частиною 9 статті 74 ЦПК України, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин наявні підстави для заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 16.04.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] Від подружнього життя у сторін є дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Кошти на утримання дитини відповідач не дає. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Оскільки відповідно до положення п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

27.01.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісяця до досягнення нею повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.03.2013 року, від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

27.01.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 02.08.2008 року у Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 242. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. З вересня 2015 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини з причини відсутності взаємоповаги та порозуміння, втрачено почуття любові та довіри між подружжям. Просить розірвати шлюб, вважає, що сім'я розпалася остаточно, на примирення не згодна. Позивач у судове засідання не з'явилась, до суду надіслала заяву з клопотання справу розглянути у її відсутності, наполягала на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву з клопотання справу розглянути у його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували шлюб 02.08.2008 року у Приморському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 242. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 514 від 02.12.2008 року, виданим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Згідно ст. 105 СК України вбачається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з вересня 2015 р., родина розпалась остаточно і у подальшому збережена бути не може. Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сім'ю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, а тому повинен бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

27.01.2016 року позивач звернулась до суду з позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі по 2/5 частин усіх видів заробітку щомісяця на кожну дитину та до досягнення ними повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, до його початку надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що від шлюбу, який розірвано 23.03.2016 року, сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей у розмірі по 2/5 частин всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину та до досягнення ними повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

27.01.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 22.01.2000 року в м. Харкові міським відділом реєстрації актів громадянського стану, про що є актовий запис № 53, та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]», посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають сина - [PERSON], [INFO], який залишається проживати з позивачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечували. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 22.01.2000 року, про що є актовий запис № 53, зареєстрований в м. Харкові міським відділом реєстрації актів громадянського стану, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають сина - [PERSON], [INFO], який залишається проживати з позивачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

27.01.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 08.10.2005 року вона та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано 28.08.2008 року. Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позинаючи утримання з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву про підтримання позовних вимог та можливість розгляду справи за її відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 11.12.2006 року Іллічівським відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №870 та серії [NUMBER] виданого Жовтневим відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, сторони по справі є батьками [PERSON]., [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно довідки №143 від 30.12.2015 року виданої головою КСН «Лучистий» [PERSON], 1977 року народження мешкає за адресою [ADDRESS] разом з дітьми [PERSON], 2006 року народження, [PERSON], 2008 року народження та [PERSON], 2002 року народження. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язків утримувати дитину визначаються по домовленості між ними. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне положення дитини; стан здоров'я та матеріальне положення платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають суттєве значення. Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки при подачі позовної заяви позивачку звільнено від сплати судового збору, то ці витрати слід стягнути з відповідача в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

27.01.2016 року позивачка звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 24.11.2001 року та мешкали однією родиною до 2013 року. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO]. Спірне майно відсутнє. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин стало те, що у сторін втрачено почуття любові та взаєморозуміння, у разі чого у сторін постійні сварки, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час слухання справи, що підтверджується розпискою про вручення йому судової повістки, заперечень проти позову не надав, тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутністю, оскільки в матеріалах справи є для цього достатньо підстав без особових пояснень відповідача. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачка втратила до відповідача почуття любові, поваги та взаєморозуміння, тривалий час не мешкають з відповідачем однією родиною, відповідач у судове засідання не з'явився, що підтверджує його незаінтересованість у збереженні сімейних відносин та робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

27.01.2016 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалась на те, що 25.12.2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбних стосунків вказувала те, що у неї з відповідачем різні характери та погляди на життя, які негативно впливають на дитину, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 25.12.2010 року зареєстрували шлюб, про що Лівоборежним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї зроблено актовий запис №2821 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, у неї з відповідачем різні погляди на життя, які негативно впливають на дитину, а також те, що вони втратили почуття взаєморозуміння та любові один до одного, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

27.01.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 09.08.2012 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 09.08.2012 року, актовий запис № 1069, від шлюбу спільних дітей не мають. Подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося сторони припинили шлюбні стосунки. Відповідно до ч. 3-4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

27.01.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини і свої доводи обґрунтовує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], 25 лютого 2004року народження та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не робить, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач у зал судового засідання не з'явилась, але надала до суду заяву слухати справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач у зал суду не з'явився, але надав заяву слухати справу без його участі, позов визнає. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження дітей, свідоцтва про укладання шлюбу встановлено, що від спільного проживання сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], 25 лютого 2004року народження та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. У відповідності зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ст.183 СК України, з відповідача підлягає стягненню аліменти на утримання дітей - у розмірі 1/3 частини його заробітної плати й інших доходів до досягнення дитиною віку повноліття, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 180-183 СК України, ст. ст. 57-60, 62, 64, 212-215 ЦПК України, -

Outcome: approved