Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

27.08.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом зо відповідача [PERSON] з вимогами: про поділ між подружжям в рівних частках: будинку [ADDRESS] та земельної ділянки, визнання права власності на 1/2 частину вказаного будинку та земельної ділянки, встановлення порядку користування вказаною земельною ділянкою, виділити у власність із спільного майна подружжя - холодильник, бетонозмішувач, витяжку кухонну, газову поверхню, набір кухонних меблів на загальну суму 14000 грн, а також визнати за ним право приватної власності на годинник інтер'єрний, м'ясорубку, деревообробний станок, двох наборів меблів для дитячої кімнати, диван на загальну суму 18374 грн 15 коп, витребування у відповідача годинника (т.1, а.с.253-255). Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач позов не визнав. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, просить суд здійснити розгляд справи у його відсутність. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.60, 61, 57, 70 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності і кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є суб'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Майно, набуте дружиною чи чоловіком до шлюбу є їх особистою приватною власністю. У разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Згідно положень ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Судом встановлено, що сторони по справі з 29.07.1989 року по 17.02.2003 року перебували в зареєстрованому шлюбі, але після розірвання шлюбу в судовому порядку продовжували до 16.06.2009 року проживати однією сім'єю, вели спільне господарство і мали спільний бюджет (а.с.13). Під час шлюбу сторони придбали нерухоме майно: житловий будинок [ADDRESS], земельну ділянку, яка знаходиться за адресою - [ADDRESS], загальною площею 0,25 га, що підтверджується, відповідно, посвідченим Чернігівською районною державною нотаріальною конторою договором купівлі-продажу від 28.03.2007 року, реєстровий номер 2-1236, договором купівлі - продажу земельної ділянки від 28.03.2007 року, державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №862326 від 04.07.2007 року, технічним паспортом на житловий будинок, а також рухоме майно: холодильник, набір кухонних меблів, диван, пилосос, пароварку, пральну машину, праску, соковижималку, набір посуду, тюль та штори, бетонозмішувач, витяжку кухонну, газову поверхню, всього на загальну суму 28153 грн, яке є спільною сумісною власністю подружжя (т.1, а.с.256-263). Годинник інтер'єрний, м'ясорубка, деревообробний станок, два набори меблів для дитячої кімнати, диван на загальну суму 18374 грн 15 коп є приватною власністю позивача [PERSON], так як вказане майно було придбане ним за свої особисті грошові кошти після припинення проживання з відповідачем однією сім'єю. У відповідності до ст.70 Сімейного кодексу України, суд не знаходить правових підстав для відступлення від засад рівності часток подружжя у спільному майні, тобто визнає частки подружжя рівними. Суд вважає за можливе виділити сторонам в натурі по 1/2 частині будинку, по 1/2 частині земельної ділянки (відповідно до варіант №1 до Висновку експерта №С-375 за результатами проведення комісійної судової будівельно-технічної експертизи від 31.07.2014 року) та здійснити поділ рухомого майна подружжя: визнавши за [PERSON] право власності на холодильник, бетонозмішувач, витяжку кухонну, газову поверхню, набір кухонних меблів на загальну суму 14000 грн. Суд визнає, що годинник інтер'єрний, м'ясорубка, деревообробний станок, два набори меблів для дитячої кімнати, диван на загальну суму 18374 грн 15 коп є приватною власністю [PERSON], а тому приймає рішення про зобов'язання відповідача попернути позивачу годинник інтер'єрний. Встановлення порядку користування земельною ділянкою сторонами не є необхідним, так як в результаті поділу земельної ділянки такий порядок фактично встановлений судом. Судові витрати по справі, витрати, понесені позивачем з оплати вартості експертного дослідження та судового збору - необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved