Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

26 червня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів у розмірі 1500 грн., але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову вона зазначила, що 15 квітня 2008 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, а 16 грудня 2015 року шлюб за рішенням суду було розірвано. Від зазначеного шлюбу у них 12 серпня 2008 року народилась донька [PERSON], яка проживає разом з нею та знаходиться повністю на її утриманні, тому вона вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, оскільки матеріальної допомоги відповідач добровільно не надає. 28 вересня 2017 року від представника відповідача [PERSON] надійшло письмове заперечення на позов, в якому вона зазначила, що відповідач постійно надавав грошові кошти на утримання дитини та постійно відвідував доньку. Крім того, він намагався знайти порозуміння з позивачем щодо матеріального забезпечення дитини, адже хоча він і працює, але розмір його доходу не великий і відповідач не має змоги платити аліменти у фіксованому розмірі у сумі 1500 грн., як того бажає позивач. Тому просить призначити аліменти у частці, а саме у розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня звернення позивачки до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, однак від неї надійшла заява в якій вона просила розглянути справу без її участі та уточнила свої позовні вимоги, а саме просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня предявлення нею позову та до досягнення їхньою донькою повноліття. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судове засідання не зявилась, але від неї надійшла заява в якій вона зазначила, що перебуває у щорічній відпустці тому не має змоги приймати участь у судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем 05 квітня 2008 року було укладено шлюб (арк.с.3). Від зазначеного шлюбу 12 серпня 2008 року у них народилась дитина [PERSON], яка є рідною донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (арк.с.4). 16 грудня 2015 року рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області (арк.с.6) шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Дитина проживає разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утримані, добровільно допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Як слідує з положень ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших майнових представників дитини, разом з якими проживає дитина. Позивачкою було змінено позовні вимоги з твердої грошової суми на частку від доходу відповідача, а відповідач в свою чергу не заперечував проти стягнення з нього аліментів у частці від доходу. Тому, відповідно до зазначеного з відповідача необхідно стягнути аліменти у частці від його доходу. 08 липня 2017 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» за № 102 від 08 червня 2017 року, яким внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України, відповідно до якого розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Отже, відповідно до вищезазначеного мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як визначено у ст.2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обовязки, скасовує чи звужує права, належні учасникам процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Однак, враховуючи те, що вищезазначений закон, яким збільшено розмір аліментів до 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, хоча і відповідає інтересам дитини, покращуючи її матеріальне становище, однак тим самим погіршує становище платника аліментів, обсяг аліментних зобовязань якого відповідно збільшується, а тому при вирішенні питання про розмір аліментів суд виходить з відсутності у законі зворотної дії в часі. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08 липня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, а за період з моменту звернення позивача до суду, тобто з 26 червня 2017 року по 07 липня 2017 року включно, підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 640 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved