Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

27.05.2015р. до Словянського міськрайонного суду звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником житлового будинку з господарськими та побутовими будовами та спорудами, розташованого за адресою: м. Словянськ, вул. Аеродромна, № 103-а, на підставі свідоцтва про право власності, виданого 01 серпня 1990 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори по реєстру № 2-3921, та зареєстрованого 17 вересня 1990 року в словянському бюро технічної інвентаризації під реєстраційним номером 4264/19 та на підставі договору дарування, посвідченого 18 жовтня 1990 року старшим державним нотаріусом Першої Словянської державної нотаріальної контори по реєстру № 1-4013 та зареєстрованого 25 жовтня 1990 року в Словянському бюро технічної інвентаризації під реєстраційним номером 4264/19. В даному житловому будинку зареєстровані, як члени сімї, відповідачка та її неповнолітня донька. З травня 2013 року відповідачка не стала проживати в указаному будинку разом з неповнолітньою донькою, однак знятися з реєстрації в добровільному порядку відмовляється. Вона несе витрати по оплаті комунальних послуг за відповідачів, та в неї немає можливості оформити субсидію. Просить суд визнати [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], втратившими право користування житловим приміщенням в житловому будинку № 103-а по вулиці Аеродромній у м. Слов»янськ Донецької області. Позивач у судовому засіданні не була присутня, але надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримала та просила суд його задовольнити у повному обсязі. Відповідач, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON], в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила, клопотання про розгляд справи у її відсутність не надала. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Третя особа Орган опіки та піклування Словянської міської ради Донецької області в судовому засіданні не була присутня, але надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі їх представника, заперечує у задоволенні позовних вимог в частині, що стосується малолітніх дітей, тобто визнання її як осіб, які втратили право користування жилим приміщенням. Просила винести рішення суду враховуючи думку органу опіки та піклування та наявні документи в матеріалах справи. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що: - позивач є власником житлового будинку з господарськими та побутовими будовами та спорудами, розташованого за адресою: м. Словянськ, вул. Аеродромна, № 103-а, на підставі свідоцтва про право власності, виданого 01 серпня 1990 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори по реєстру № 2-3921, та зареєстрованого 17 вересня 1990 року в словянському бюро технічної інвентаризації під реєстраційним номером 4264/19 та на підставі договору дарування, посвідченого 18 жовтня 1990 року старшим державним нотаріусом Першої Словянської державної нотаріальної контори по реєстру № 1-4013 та зареєстрованого 25 жовтня 1990 року в Словянському бюро технічної інвентаризації під реєстраційним номером 4264/19 (а.с.4-6); - відповідно до домової книги, в будинку під № 103-а по вул. Аеродромній у м. Слов»янська значиться зареєстрованими відповідач та неповнолітня дитина відповідача (а.с.7-11), - факт не проживання відповідача та її неповнолітньої дитини [PERSON] у житловому будинку під № 103-а по вулиці Аеродромній міста Словянська з травня 2013 року по теперішній час, та відсутність за зазначеною адресою їх особистих речей, підтверджується відповідним актом обстеження приміщення житлового будинку від 25.05.2015 року (а.с.13). Добровільно відповідач не бажає знятися з реєстрації, не несе витрат по утриманню даного будинку. У судовому засіданні не було встановлено, що зі сторони [PERSON] вчинено будь-які перешкоди у користуванні будинком з боку [PERSON] Відповідно до вимог ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, якщо останні були відсутні з поважних причин, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі була відсутні понад 6 місяців без поважних причин, у звязку з чим за ними не зберігається жиле приміщення. Стаття 72 ЖК України вказує, що визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вище викладені докази, суд приходить до переконання, що [PERSON] довела свої вимоги в частині визнання [PERSON] втратившою право користування житловим приміщенням в житловому будинку № 103-а по вулиці Аеродромній у м. Слов»янськ Донецької області., і вони підлягають задоволенню. Вирішуючи питання стосовно визнання неповнолітньої [PERSON] втратившою право користування житловим приміщенням в житловому будинку № 103-а по вулиці Аеродромній у м. Слов»янськ Донецької області, суд приходить до висновку, що в даній частині позовних вимог необхідно відмовити, з наступних підстав. Неповнолітня дитина [PERSON] зареєстрована в будинку під № 103-а по вул. Аеродромній у м. Слов»янська, який належить позивачці, разом з своїми батьками [PERSON] та [PERSON], які розірвали шлюб відповідно до рішення суду. [PERSON], батько [PERSON], на теперішній час залишається зареєстрованим за вказаною адресою. Статті 14,18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачають, що держава забезпечує дітей правом на проживання, діти члени сімї наймача або членів його сімї мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Права неповнолітніх підлягають захисту на підставі п.3 ст.1 Конвенції про права дитини, ст.12 ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей». Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Враховуючи вище викладене, та той факт, що Орган опіки та піклування Словянської міської ради, заперечує у задоволенні позовних вимог в частині, що стосується малолітньої дитини, тобто визнання її як особою, яка втратила право користування жилим приміщенням, то суд вважає необхідним залишити за неповнолітньою [PERSON] право користування житловим приміщенням за вказаною адресою. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного та

Outcome: partial