Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

27.07.2020 року позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що за час зареєстрованого з відповідачем шлюбу у них [INFO] народилася спільна дитина донька [PERSON] . 22.01.2010 року їх шлюб із [PERSON] було розірвано. Протягом останніх 10 років відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не виділяв. Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , навчається у 7-Д класі Луцького НВК № 9. В останньої наявне захворювання «Бронхіальна астма. Легкий персистуючий перебіг. Неконтрольована. Період повної ремісії. ЛНОСНО. Атопічний дерматит. Період загострення», а тому її лікування призводить до значних витрат. В свою чергу, відповідач є здоровим, працездатним та інших утриманців за собою не має. Враховуючи викладене, просить суд постановити рішення, яким стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2500 грн., щомісячно та до досягнення дитиною повноліття. До початку судового засідання позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 41). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, будь-які клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від нього на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який 22.01.2010 року було розірвано Відділом РАЦС Луцького МУЮ Волинської області за актовим записом № 41 (а.с. 4). [INFO] у сторін народилася спільна дитина донька [PERSON] . Зазначене підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). 17.10.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, внаслідок чого прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Отже, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] являються батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Судом також встановлено, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] після розірвання між сторонами шлюбу та на даний час проживає разом з матір`ю позивачкою [PERSON] . Зазначене підтверджується відповідними довідками про реєстрацію місця проживання особи № 49870 та № 49871, виданими за відомостями Реєстру Луцької міської територіальної громади (а.с. 10). Як слідує зі змісту позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, між сторонами не досягнуто згоди щодо участі відповідача в утриманні неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим у них існує спір з даного приводу. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним, на обліку у лікарів не перебуває, будь-яких інших осіб на утриманні не має, розмір його середньомісячного заробітку суду не відомий. Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , станом на день навчається у 8-му класі Луцького НВК № 9 та самостійних доходів не має (а.с. 12). Неповнолітня [PERSON] має захворювання «Бронхіальна астма. Легкий персистуючий перебіг. Неконтрольована. Період повної ремісії. ЛНОСНО. Атопічний дерматит. Період загострення», що підтверджується відповідним консультативним висновком лікаря-алерголога від 31.01.2019 року (а.с. 11). Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітніх дітей, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на їх утримання. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку встановлено: для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~ 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виходячи з вищенаведеного, засад розумності та справедливості, суд вважає, що позивач довела обґрунтованість своїх вимог щодо стягнення аліментів, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Крім того, суд бере до уваги й ту обставину, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , має алергічне захворювання, а тому її потреби є безперечно більшими, аніж потреби звичайної дитини. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З даною позовною заявою позивач [PERSON] звернулася 27.07.2020 року (а.с. 1), отже саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь. Отже, з врахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.\~5\~ЗУ «Про\~судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Крім того, згідно положень ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі ст. ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: approved