Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

27.07.2015 позивач [PERSON] (згідно з датою на штампі поштового відділення) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 22.09.1990 Відділом запису актів громадянського стану виконкому Уманської міської ради Черкаської області, про що зроблений актовий запис за №\~689. Позивач посилається на такі обставини. 22.09.1990 він та відповідач зареєстрували шлюб. У шлюбі в сторін народилися дочки [PERSON] та [PERSON], які на теперішній час є повнолітніми. Однією сімєю сторони фактично не проживають з 2011 року, спільне господарство не ведуть, проживають у різних містах. Причинами розпаду сімї стали різні погляди на життя, шлюб та сім'ю, виникнення побутових проблем, у звязку з чим постійно виникали сварки та непорозуміння, конфлікти. Тому позивач дійшов висновку про необхідність розірвання шлюбу. Примирення між сторонами не є можливим, тому просить суд не надавати строк для примирення подружжя. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подавши суду письмову заяву, в якій вказав, що підтримує заявлені позовні вимоги повністю і просить задовольнити їх, просить справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON], яка повідомлена про місце, день і час судового розгляду, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності чи заперечень проти позову суду не подала. У зв'язку з вказаними обставинами, за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив: вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів ухвалити заочне рішення у справі відповідно до положень статей\~224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі Свідоцтвом про шлюб серії ІІ-СР №\~257046 від 22.09.1990 [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 22.09.1990 у Відділі запису актів громадянського стану виконкому Уманської міської ради Черкаської області, актовий запис за №\~689. Прізвища сторін після реєстрації шлюбу [PERSON]. У шлюбі в сторін народилися дочки: Марина, [INFO], та Діана, [INFO], які вже є повнолітніми. Причиною розірвання шлюбу є розбіжність у поглядах на подружнє життя, шляхи вирішення побутових проблем, відсутність взаєморозуміння, постійні сварки. У зв'язку з вказаним сторони фактично припинили проживати однією сімєю, вести спільне господарство та підтримувати шлюбні відносини з 2011\~року. Позивач відновлювати подружні відносини не бажає та вважає, що примирення сторін і збереження сім'ї з відповідачем є неможливим, оскільки це суперечить його інтересам. Відповідач у позасудовому порядку розірвати шлюб не бажає. Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Конституцією України у ч. 1 статті 51 закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. З наведеної норми вбачається, що шлюб не може ґрунтуватися та існувати на примусі однієї із сторін, за відсутності наміру і волі одного з подружжя проживати в шлюбі з другим з подружжя. Виходячи з норм статей 55, 56 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері, а дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька, при цьому дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання, вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. На підставі наведеного вище, суд вважає, що шлюб сторін носить формальний характер і подальше його збереження суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved