Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

28.12.2019 року позивач звернувся до суду з позовом, який уточнила в ході розгляду та просила про скасування заборони, накладеної Первомайським відділенням Миколаївського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадбанк України» відповідно до повідомлення від 13.03.1990 року відносно житлового будинку [ADDRESS] та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 05.07.2006 року № 3416680, який зареєстровано реєстратором: Друга Первомайська державна нотаріальна контора Миколаївської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачці на підставі рішення Первомайського міського суду Миколаївської області від 12.07.2001 року належить 3/4 частини житлового будинку [ADDRESS] , а 22.03.2002 року колишній чоловік позивачки [PERSON] подарував їй належну йому 1/4 частину житлового будинку [ADDRESS] . У зв`язку з оформленням права власності на земельну ділянку, на якій розташований вказаний житловий будинок, їй стало відомо що відповідно до повідомлення Первомайського відділення «Державного ощадного банку України» від 13.03.1990 року Другою Первомайською держнотконторою внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 05.07.2006 року № 3416680 про заборону на відчуження нерухомого майна, а саме належного їй житлового будинку. При зверненні до Акціонерного товариства «Державний ощадбанк України», останній повідомив що не володіє інформацією про наявність заборони, накладеної на житловий будинок позивачки, а в Первомайському відділі державної виконавчої служби її усно повідомили, що ніяких документів про виконавчі провадження за 1990 рік у них немає. Вважає, що заборона на відчуження накладена помилково і тому звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує і просить його задовольнити, згодна на заочний розгляд справи. Представники Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області в судове засідання повторно не з`явились, відзиви на позов не надали, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Ст. 81 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.4 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 509 ч.1 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язань може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язань Ст. 547 ЦК України передбачає, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Із копії рішення Первомайського міського суду Миколаївської області від 12.07.2001 року (а.с.6) видно, що домоволодіння [ADDRESS] розділено визнавши за [PERSON] право власності на 3/4частини його, а за [PERSON] 1/4. Право власності за [PERSON] зареєстровано Первомайським МБТІ 16.08.2001 року. Із копії договору дарування частини житлового будинку від 22.03.2002 року (а.с.7) видно, що [PERSON] подарував належну йому 1/4 частину домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] . Договір посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Сулімою В.Ф. та зареєстрований Первомайським МБТІ 22.03.2002 року. Згідно копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відлучення об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.11.2019 року (а.с.4) видно що зареєстровано обтяження 05.07.2006 року за № 3416680 реєстратором: Друга Первомайська держнотконтора на підставі повідомлення б/н 13.03.1990 року Первомайського ощадбанк, об`єктом обтяження є будинок по [ADDRESS] , власник [PERSON] . Із копії відповіді філії Миколаївського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 13.11.2019 року [PERSON] (а.с.3) видно, що банк не володіє інформацією про наявність заборони накладеної на нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS] , власник [PERSON] . На підставі викладеного суд приходить до висновку що позивач стала власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі рішення суду від 12.07.2001 року та договору дарування від 22.03.2002 року. На момент внесення даних про обтяження на вказаний житловий будинок 05.07.2006 року власником його була позивач і згідно наданої Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» інформації ніякого зобов`язання за позивачкою та даних про обтяження належного їй житлового будинку немає, а тому суд знаходить позов доведеним і таким що підлягає задоволенню.

Outcome: approved