Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

27.07.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 10.02.2007 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №18. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] [INFO]. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сімї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, відсутні нормальні відносини. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 08.08.2018 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 04.09.2018 року задоволено заяву відповідача [PERSON]А про надання строку на примирення, провадження по справі зупинено. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 06.11.2018 року поновлено провадження по справі. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 20.11.2018 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, від неї надійшла заява, в якій вона просить слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, причини неявки суду невідомі, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 10.02.2007 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про шлюб І-ФП №023476, видане 10.02.2007 року). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] [INFO]. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач байдуже ставиться до питання збереження сім'ї, про свідчить його неявка в судове засідання. За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved