Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

27 липня 2020 року представник позивача Андрєєв А.А., який діє в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до суду з вказаною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», треті особи - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що 03 травня 2020 року на адресу [PERSON] від імені приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича надійшов лист, у якому позивач отримав декілька документів, а саме: постанову про відкриття виконавчого провадження від 23 квітня 2020 року № 61901251; постанову про арешт коштів боржника від 23 квітня 2020 року № 61901251; постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 23 квітня 2020 року № 61901251; постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 23 квітня 2020 року № 61901251. 07 травня 2020 року позивач отримав повідомлення про зняття з його зарплатної картки АТ «Ощадбанк» суми у розмірі 3022,12 грн. У бухгалтерії підприємства, де працює позивач, йому було повідомлено, що сума у розмірі 3022,12 грн. була знята на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 23 квітня 2020 року № 61901251. Також позивачу було повідомлено про арешт (блокування) його карткового рахунку № [NUMBER] - для виплати (нарахування) заробітної плати на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження від 23 квітня 2020 року № 61901251. Вважає, що дії третьої особи 1, відкриття виконавчого провадження від 23 квітня 2020 року ВП № 61901251, арешт карткового рахунку для нарахування і виплати заробітної плати є неправомірним, оскільки позбавило позивача отримувати нараховану йому заробітну плату, що, в свою чергу, позбавляє його та членів його сім`ї коштів на існування, лікування, харчування, а також виконання кредитних зобов`язань з щомісячної плати по іншим кредитам в інших банках, чим порушує її права, які передбачені Конституцією України та Законами України. Вважає, що відповідач не надав третім особам засвідчену виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, що суперечить п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В наданій третьою особою 1 копії виконавчого напису від 13 березня 2020 року № 3550 зазначена сума боргу позивача перед відповідачем у розмірі 19631,77 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 16542,39 грн., прострочена заборгованість за комісією - 343,20 грн., прострочена заборгованість за користування кредитом - 2746,18 грн. Зазначив, що відповідно до п. 1.2. Договору відкриття банківського рахунку, сума кредитного ліміту становить 7800 грн., розмір основного боргу в Заяві стягувача (відповідача) про примусове виконання рішення від 06 квітня 2020 року № 1290/ПВ/20 не міг перевищувати цієї суми, якщо інше не підтверджується випискою з банківського рахунку. Натомість, у заяві від 06 квітня 2020 року № 1290/ПВ/20 розмір боргу за тілом кредиту заявлений в сумі 20131,77 грн. Про факт збільшення розміру кредитного ліміту відповідач позивача і третю особу 2 не повідомляв. Отже, заборгованість за тілом кредиту в розмірі 20131,77 грн. не відповідає умовам Кредитного договору, а тому не могла вважатись третьою особою 2 безспірною. З наведених підстав, не могли бути безспірними і всі похідні вимоги відповідача щодо боргу за процентами, комісіями і пенею. Більш того, позивачу не зрозуміло, чому у виконавчому написі вказаний термін за який стягується заборгованість з 22 лютого 2018 року по 09 жовтня 2020 року, а також на яких підставах з позивача, як вказано у виконавчому написі від 13 березня 2020 року № 3550, стягується плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат». Зазначив, що внаслідок винесення третьою особою 1 зазначеної вище постанови, позивача фактично було позбавлено коштів для існування. Таким чином, накладення арешту на картковий рахунок позивача, призначений для виплати заробітної плати, унеможливлювало своєчасну виплату та отримання заробітної плати, що призвело до порушення конституційних прав позивача. Позивач вважає, що при вчиненні виконавчого напису № 3550 третьою особою 2 не було враховано: наявність спірності заборгованості між позивачем та відповідачем по договору відкриття банківського рахунку; строк позовної давності відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України (який сплинув 01 липня 2016 року); строк, встановлений п. 3.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, щодо права вимоги відповідача; не виконання відповідачем вимог п. 2.3. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України щодо направлення відповідачем на адресу позивача повідомлення, письмової вимоги про усунення порушень за Кредитним договором, виконання своїх зобов`язань тощо. Позивачу не зрозуміло, чому при укладанні Договору відкриття банківського рахунку, сума кредиту відповідно до п. 1.4 становила 7800 грн., а у постанові про відкриття виконавчого провадження від 23 квітня 2020 року № 61901251 сума заборгованості, яка стягується з позивача, становить 20131,77 грн., і з яких сум вона складається. При цьому, позивачу ні в яких документах (вимога про усунення порушень, повідомлення про наявну заборгованість тощо) жодним чином не було повідомлено про те, що при вчиненні виконавчого напису сума заборгованості може бути збільшена з урахуванням нарахування процентів та штрафних санкцій, що свідчить про спірність суми боргу. Більш того, позивач вважає, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», відповідач та ПАТ «Платинум Банк» не мають право нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язанням за Кредитним договором. Тому, просить суд під час розгляду цього позову врахувати суми, які зазначені у Договорі відкриття банківського рахунку, письмових вимогах відповідача, постанові про відкриття виконавчого провадження від 23 квітня 2020 року № 61901251 та виконавчому написі третьою особою 2, з`ясувати всі обставини у справі, зокрема чи є за позивачем (боржником) сума боргу. Просив суд звернути увагу на те, що Договір відкриття банківського рахунку укладався між позивачем та ПАТ «Платинум Банк», а не з відповідачем. Тобто, зобов`язання позивача Договір відкриття банківського рахунку виникли по відношенню до ПАТ «Платинум Банк», а не перед відповідачем. Позивачу також не був наданий для ознайомлення договір правонаступництва відповідача після ПАТ «Платинум Банк» за Договором відкриття банківського рахунку, укладеним між ПАТ «Платинум Банк» та позивачем, інших належних підтверджуючих документів факту правонаступництва та набуття права вимоги за Договором відкриття банківського рахунку. Позивач наголошує, що ніяких договорів з відповідачем, не укладав. Будь-які вимоги стягувача (відповідача) або ПАТ «Платинум Банк» про сплату боргу - не отримував, дата виникнення права вимоги у відповідача йому не відома, документи на підтвердження звернення до третьої особи 2 до спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги йому не надавалися, а тому право на стягнення з нього будь-яких коштів у відповідача відсутнє. Крім того, посилається на те, що з 01 липня 2013 року (дата укладання Договору відкриття банківського рахунку) на адресу позивача жодного разу не надійшло від ПАТ «Платинум Банк» або від відповідача повідомлення про наявну заборгованість відповідно до укладеного Договору відкриття банківського рахунку, письмову вимогу тощо. З урахуванням викладеного, просить: визнати виконавчий напис № 3550 від 13 березня 2020 року, виданий приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем (номер свідоцтва № 5550), про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» (ЄДРПОУ 39508708) суми у розмірі 20131,77 грн. таким, що не підлягає виконанню. Крім того, просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] понесені ним судові витрати на сплату судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ухвалою суду від 28 липня 2020 року, заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено. Постановлено зупинити стягнення у виконавчому провадженні ВП № 61901251, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Романом Васильовичем на підставі виконавчого напису № 3550 від 13 березня 2020 року приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика Володимира Вікторовича, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості у розмірі 20131,77 грн. до завершення розгляду цієї справи судом та набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою суду від 03 серпня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву, однак у строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх участі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В., приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач та представник позивача не заперечують. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку. Відповіднодо ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 01 липня 2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» укладено Договір № 00996/07089ВССА про відкриття банківського рахунку, кредитного обслуговування рахунку та встановлення кредитного ліміту, за яким сторони погодили, що банк відкриває клієнту поточний рахунок та здійснює кредитне обслуговування рахунку шляхом встановлення клієнту кредитного ліміту у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії без забезпечення з метою проведення платежів за товари та послуги понад суми власних коштів клієнта на рахунку. Розмір кредитного ліміту становить 7800 грн., розмір щомісячної комісії за кредитне обслуговування рахунку - 172 грн., розмір щомісячного платежу - 462 грн. Строк дії кредитного ліміту - 36 місяців від дати укладання цього договору або до дати зменшення до 0 грн. і не поновлення (а.с. 30-31). На адвокатський запит адвоката Андрєєва А.А. № 4 від 26 червня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименком Р.В. надано копію виконавчого напису № 3550 від 13 березня 2020 року, копію заяви стягувача про примусове виконання рішення та копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 61901251 від 23 квітня 2020 року (а.с. 21-22). Згідно з копією виконавчого напису № 3550 від 13 березня 2020 року, 13 березня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В., на підставі ст. ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3550, за яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 00996/0708ВССА від 01 липня 2013 року, укладеним ним із ПАТ «Платинум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 78 від 22 лютого 2018 року, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС». Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 22 лютого 2018 року по 09 жовтня 2019 року. Сума заборгованості складає 19631,77 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 16542,39 грн., прострочена заборгованість за комісією - 343,20 грн., прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 2746,18 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 0,00 грн., строкова заборгованість за комісією - 0,00 грн., строкова заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 0,00 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями - 0,00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом отримано плати із стягувача у розмірі 500,00 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, складає 20131,77 грн. (а.с. 22). На підставі виконавчого напису № 3550 від 13 березня 2020 року та заяви стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» № 1290/ПВ/20 від 06 квітня 2020 року (а.с. 21-22) про примусове виконання рішення приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Р.В. 23 квітня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61901251 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» заборгованості у розмірі 20131,77 грн. (а.с. 13-14), постанову про арешт коштів боржника (а.с. 16), постанову про стягнення з боржника [PERSON] основної винагороди у розмірі 2013,18 грн. (а.с. 17-18), постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 300 грн. (а.с. 19), копії яких надіслано [PERSON] з супровідними листами від 23 квітня 2020 року. Ухвалою суду від 21 грудня 2020 року клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів задоволено та витребувано у відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» належним чином завірені копії наступних документів: 1) виконавчий напис № 3550 від 13 березня 2020 року, виданий приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем; 2) кредитний договір між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк»; 3) заяву стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» про вчинення виконавчого напису відносно боржника [PERSON] ; 4) договір між ПАТ «Платинум Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» щодо правонаступництва усіх прав та обов`язків; 5) розрахунок стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» суми заборгованості боржника [PERSON] (оригінал). Проте на день розгляду справи вказані документи відповідачем до суду не надані. Як видно з наданої представником позивача копії листа Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 22 липня 2020 року, на підставі наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15 травня 2020 року № 595/6 нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. тимчасово зупинено до вирішення питання щодо анулювання свідоцтва, але не більш як на шість місяців (а.с. 58). Вирішуючи спір згідно зі встановленими обставинами справи та відповідними їм правовідносинами, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» (чинною на момент виникнення спірних правовідносин), нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, зі змінами та доповненнями до нього. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису, стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що дії третьої особи 1, відкриття виконавчого провадження від 23 квітня 2020 року ВП № 61901251, арешт карткового рахунку для нарахування і виплати заробітної плати є неправомірним, оскільки позбавило позивача отримувати нараховану йому заробітну плату, що, в свою чергу, позбавляє його та членів його сім`ї коштів на існування, лікування, харчування, а також виконання кредитних зобов`язань з щомісячної плати по іншим кредитам в інших банках, чим порушує її права, які передбачені Конституцією України та Законами України. Вважає, що відповідач не надав третім особам засвідчену виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, що суперечить п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В наданій третьою особою 1 копії виконавчого напису від 13 березня 2020 року № 3550 зазначена сума боргу позивача перед відповідачем у розмірі 19631,77 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 16542,39 грн., прострочена заборгованість за комісією - 343,20 грн., прострочена заборгованість за користування кредитом - 2746,18 грн. Зазначив, що відповідно до п. 1.2. Договору відкриття банківського рахунку, сума кредитного ліміту становить 7800 грн., розмір основного боргу в Заяві стягувача (відповідача) про примусове виконання рішення від 06 квітня 2020 року № 1290/ПВ/20 не міг перевищувати цієї суми, якщо інше не підтверджується випискою з банківського рахунку. Натомість, у заяві від 06 квітня 2020 року № 1290/ПВ/20 розмір боргу за тілом кредиту заявлений в сумі 20131,77 грн. Про факт збільшення розміру кредитного ліміту відповідач позивача і третю особу 2 не повідомляв. Отже, заборгованість за тілом кредиту в розмірі 20131,77 грн. не відповідає умовам Кредитного договору, а тому не могла вважатись третьою особою 2 безспірною. З наведених підстав, не могли бути безспірними і всі похідні вимоги відповідача щодо боргу за процентами, комісіями і пенею. Більш того, позивачу не зрозуміло, чому у виконавчому написі вказаний термін за який стягується заборгованість з 22 лютого 2018 року по 09 жовтня 2020 року, а також на яких підставах з позивача, як вказано у виконавчому написі від 13 березня 2020 року № 3550, стягується плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат». Зазначив, що внаслідок винесення третьою особою 1 зазначеної вище постанови, позивача фактично було позбавлено коштів для існування. Таким чином, накладення арешту на картковий рахунок позивача, призначений для виплати заробітної плати, унеможливлювало своєчасну виплату та отримання заробітної плати, що призвело до порушення конституційних прав позивача. Позивач вважає, що при вчиненні виконавчого напису № 3550 третьою особою 2 не було враховано: наявність спірності заборгованості між позивачем та відповідачем по договору відкриття банківського рахунку; строк позовної давності відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України (який сплинув 01 липня 2016 року); строк, встановлений п. 3.1. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, щодо права вимоги відповідача; не виконання відповідачем вимог п. 2.3. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України щодо направлення відповідачем на адресу позивача повідомлення, письмової вимоги про усунення порушень за Кредитним договором, виконання своїх зобов`язань тощо. Позивачу не зрозуміло, чому при укладанні Договору відкриття банківського рахунку, сума кредиту відповідно до п. 1.4 становила 7800 грн., а у постанові про відкриття виконавчого провадження від 23 квітня 2020 року № 61901251 сума заборгованості, яка стягується з позивача, становить 20131,77 грн., і з яких сум вона складається. Суд бере до уваги доводи позивача, що Договір відкриття банківського рахунку укладався між позивачем та ПАТ «Платинум Банк», а не з відповідачем. Тобто, зобов`язання позивача Договір відкриття банківського рахунку виникли по відношенню до ПАТ «Платинум Банк», а не перед відповідачем. Позивачу також не був наданий для ознайомлення договір правонаступництва відповідача після ПАТ «Платинум Банк» за Договором відкриття банківського рахунку, укладеним між ПАТ «Платинум Банк» та позивачем, інших належних підтверджуючих документів факту правонаступництва та набуття права вимоги за Договором відкриття банківського рахунку. Позивач наголошує, що ніяких договорів з відповідачем, не укладав. Будь-які вимоги стягувача (відповідача) або ПАТ «Платинум Банк» про сплату боргу - не отримував, дата виникнення права вимоги у відповідача йому не відома, документи на підтвердження звернення до третьої особи 2 до спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги йому не надавалися, а тому право на стягнення з нього будь-яких коштів у відповідача відсутнє. Важливим є і те, що з 01 липня 2013 року (дата укладання Договору відкриття банківського рахунку) на адресу позивача жодного разу не надійшло від ПАТ «Платинум Банк» або від відповідача повідомлення про наявну заборгованість відповідно до укладеного Договору відкриття банківського рахунку, письмову вимогу тощо. Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з принципу змагальності сторін, закріпленому в статті 12 ЦПК України, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та доказів в обґрунтування правомірності своїх дій. Незважаючи на наявну можливість, протягом судового розгляду доводи позивача відповідачем не спростовані. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, а виконавчий напис, вчинений відносно [PERSON] , необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволенні позову покладаються на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В якості доказу витрат на правничу допомогу представником позивача [PERSON] до матеріалів справи долучено наступні докази: Договір № 1 про надання правової допомоги від 26 червня 2020 року (а.с. 69-70), додаток до Договору № 1 про надання правової допомоги від 26 червня 2020 року (а.с. 71), попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат № 37 від 20 серпня 2020 року (а.с. 66-68), акти приймання передачі адвокатських послуг №№ 1-7, а також товарний чек від 31 червня 2020 року, виданий адвокатом Андрєєвим А.А., згідно з яким позивачем сплачено 2000 грн. за надання правової допомоги відповідно до умов Договору № 1 від 26 червня 2020 року. Таким чином, відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у розмірі 3261,20 грн., які складаються з судового збору у розмірі 840,80 коп., сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовною заявою, судового збору у розмірі 420,40 грн., сплаченого позивачем при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову, а також витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Outcome: approved