Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

28 грудня 2019 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення з останньої боргу за договором позики в сумі 20 750,00 грн від 31.10.2018. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ним, відповідачем і [PERSON] було укладено договір позики, що підтверджується розпискою про отримання коштів та зобов`язання позичальників їх повернути не пізніше 01 лютого 2019 року, сплативши при цьому штраф за невиконання зобов`язання у зазначений у розписці термін у розмірі 500,00 грн. У добровільному порядку позичальники кошти не повернули. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 червня 2019 року позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу задоволено частково. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частку заборгованості за договором позики від 31.10.2018 в сумі 20 750 грн, а також 384 грн 20 коп. у відшкодування судових витрат, а всього 21 134 грн 20 коп. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено, оскільки сплата решти суми боргу є обов`язком другого позичальника - [PERSON] , що стало причиною звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 29.01.2020. 29.01.2020, у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 17.02.2020. Сторони, які повідомлялися судом про дату, час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили. При цьому у позовній заяві позивач просить здійснити розгляд справи за його відсутності. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 31.10.2018 позивач надав відповідачу та [PERSON] позику в сумі 41 000 грн, яку позичальники зобов`язалися повернути в строк до 01.02.2019. На підтвердження факту отримання позики позичальники видали позивачеві письмову розписку, оригінал якої знаходиться в матеріалах цивільної справи №750/2563/19, якою передбачено сплату позичальниками штрафу в сумі 500 грн у разі порушення терміну розрахунку (а.с. 3). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 червня 2019 року, яке набрало законної сили 11 липня 2019 року, позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу задоволено частково. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частку заборгованості за договором позики від 31.10.2018 в сумі 20 750 грн, а також 384 грн 20 коп. у відшкодування судових витрат, а всього 21 134 грн 20 коп. В задоволенні позову в іншій частині відмовлено, оскільки сплата решти суми боргу є обов`язком другого позичальника - [PERSON] (а.с. 8-9), яку позивач просить стягнути з відповідача. Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з частиною другою статті 1047 Цивільного кодексу України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За таких обставин та вимог закону, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у поному обсязі. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved