Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

28 серпня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21 жовтня 2015 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб. Сторони мають сина: [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. За час спільного проживання у них не були створені нормальні сімейні стосунки, стало видно, що у них різні характери, погляди на життя. Відповідач зловживає алкогольними напоями, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння застосував стосовно позивача фізичне насильство. Не приймав участі в утриманні сім'ї. На цей час пропала взаємоповага один до одного і їхні відносини переросли в повну байдужість один до одного. Також відсутня психологічна сумісність, повністю втрачено почуття кохання. За цих причин фактично між сторонами шлюбні відносини припинились з березня 2017 року, на цей час [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом з дитиною. За цих обставин сумісне життя та збереження сім'ї стали не можливими. Спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна, яке є їхньою спільною власністю на цей час немає. Син [PERSON] залишився проживати разом з позивачем. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу за таких обставин не можливе, тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, при постановленні рішення про розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача на її користь судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 640 гривень. Позивач [PERSON], у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про місце, час та дату розгляду справи, у судове засідання не з'явився, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяву позивача та належне повідомлення відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України, підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Кам»янської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області 21 жовтня 2015 року, актовий запис № 3, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21 жовтня 2015 року (а.с. 4). Сторони мають сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21 жовтня 2015 року (а.с.5). Судом враховується, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе, а шлюбні відносини припинені. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем заявлено суду про намір залишення прізвища, яке вона змінила під час укладення та реєстрації шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність залишення прізвище позивачу «[PERSON]». Відповідно до ч. 1ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved