Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

27.12.2018р. до Калинівського районного суду Вінницької області звернулась [PERSON], в інтересах якої діє [PERSON], із позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просить визнати [PERSON], [INFO]. народження, уродженця Республіки Сомалі, Кісмайо, батьком дитини - [PERSON], [INFO]. народження; виключити з актового запису № 1713 від 15.05.2009р. про народження [PERSON], зробленого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області відомості про [PERSON], як батька дитини - [PERSON], [INFO]. народження; внести в актовий запис № 1713 від 15.05.2009р. про народження [PERSON], зробленого Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області відомості про [PERSON], [INFO]. народження, уродженця Республіки Сомалі, Кісмайо, як батька [PERSON], [INFO]. народження. Дані вимоги обґрунтовані тим, що позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] раніше перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. [INFO]. у неї народилась дитина - син [PERSON], батьком якого згідно ч.2 ст.122 СК України було записано її колишнього чоловіка, оскільки дитина була народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу. На момент реєстрації дитини, відповідач [PERSON] не знав і не міг знати, що дитина не його. У листопаді 2018р. вона з сином проходила загальне медичне обстеження, і відповідач [PERSON] дізнався про його результати, а саме визначеної групи крові, та зрозумів, що він не є батьком дитини. Біологічним батьком дитини є відповідач [PERSON], з яким вона мала досить близькі стосунки, перебуваючи в шлюбі з відповідачем [PERSON], якому не зізналась у цьому. На даний час вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який є біологічним батьком дитини, та вважає, що її син повинен бути зареєстрований на свого справжнього батька, а тому вимушена звернутись із вказаним позовом до суду. Відповідно до ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 29.12.2018р. за вказаним позовом відкрите провадження за правилами загального позовного провадження. Предмет та підстава позову не змінювались, позовні вимоги не збільшувались. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, відповідно до поданої письмової заяви, просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, згідно поданої письмової заяви, просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає, оскільки не є біологічним батьком дитини, не заперечує проти їх задоволення. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, відповідно до поданої письмової заяви, просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає, оскільки є біологічним батьком дитини, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши наявні у цивільній справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН та ратифікованою Україною 27 січня 1991 року, що є основним документом, який визначає правові стандарти у сфері захисту прав дітей, зазначено, що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку у атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Як вбачається з копії Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 10.03.2009р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було в передбаченому законом порядку розірвано, про що 10.03.2009р. складено відповідний актовий запис № 244. Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 15.05.2009р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, у сторін народилася дитина - син [PERSON], [INFO], уродженець міста Вінниця Вінницької області. Статтею 121 СК України регламентовано, що права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір'ю дитини про визнання батьківства. Згідно вимог ст.138 ЦПК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. За нормами ст.136 ЦПК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України, оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до поданої письмової заяви, засвідченої 24.01.2019р. третім секретарем з консульських питань Посольства України в Португальській Республіці Бондаренко М.П. та зареєстрованої в реєстрі за № 181, відповідач [PERSON] визнав себе батьком дитини - [PERSON], який народився [INFO] в місті Вінниця Вінницької області, та просить внести відповідні відомості про нього, як батька дитини до актового запису про народження. На підтвердження кровного споріднення із дитиною, надав медичний висновок. Відповідачі позовні вимоги визнають, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved