Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

27 червня 2018 року [PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позовна заява мотивована тим, що позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , однак починаючи з 2006 року проживає у будинку [ADDRESS] , обслуговує будинок, відкрито, безперервно, добросовісно володіє зазначеним майном більше 10 років, по мірі своїх сил та коштів здійснює поточний ремонт. Вищевказаний будинок зареєстрований на праві приватної власності в КП ДОР «Криворізьке БТІ» на ім`я [PERSON] . Посилаючись на вищевикладені обставини просить суд задовольнити позовну заяву. Позивач у судове засідання не з`явилася, представник позивача [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] надала суду відзив на позов, просить відмовити позивачу в позові, у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю. Позивачем не надано доказів постійного користування спірним будинком, вчинення робіт по утриманню території в належному стані (квитанції про здійснення витрат на поточний, капітальний ремонт, оплату комунальних послуг за весь період фактичного користування майном, акт про постійне проживання за вказаною адресою), відомостей про те, хто зареєстрований за вказаною адресою, та хто є власником майна. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно відомостей зі схематичного плану, оціночного акту власником домоволодіння [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.82-86), в Комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.65). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Саксаганським РАЦС м. Кривого Рогу, актовий запис № 3822 (а.с.113). Листом Криворізької філії державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області від 06.07.2020 встановлено, що після смерті [PERSON] до Першої криворізької нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини № 996 від 15.11.1984 звернувся її брат [PERSON] , на підставі якої було заведено спадкову справу № 770. Відомості про видачу свідоцтва про право на спадщину за вказаною спадковою справою відсутні (а.с.124, 138, 139). [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого із заявою про прийняття спадщини або відмову від спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, заповіт від його імені не посвідчувався, що підтверджується листом Криворізької філії державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області від 06.04.2021 (а.с.160-162). Згідно з положеннями статті 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 Цивільного кодексу України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права. Проте не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним. Вказаний висновок узгоджений з постановою Верховного Суду від 10 лютого 2020 року у справі № 923/82/19. Починаючи з 2006 року по теперішній час [PERSON] проживає за адресою:[ADDRESS] , обслуговує житловий будинок, користується ним відкрито та безперервно, що підтверджується актом квартального комітету № 51 від 25.06.2018 (а.с.9), а також сплачує комунальні послуги за вказаною адресою, що встановлено квитанціями за 2015-2018 роки (а.с.34-55, 119). Житловий будинок [ADDRESS] складається з житлового будинку «А-1», сараю «Б», вбиральні «В», огорожі № 1, що підтверджується звітом про незалежну оцінку від 26.06.2018 (а.с.11-17). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що проживає по сусідству з будинком [ADDRESS] . Знала [PERSON] , яка померла в 1984 році, родичів немала. Будинок знаходився без нагляду, починаючи з 2004 року позивач почала доглядати за будинком, ремонтувала кришу, про що було усім відомо, ніхто не претендував на вказане майно. Свідки [PERSON] та [PERSON] , пояснили, що проживають по сусідству з будинком [ADDRESS] з 1989 року. [PERSON] не знали, у вищевказаному будинку деякий час проживали квартиранти, після чого почала проживати [PERSON] , доглядала за будинком, ремонтувала його. У пункті 9 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховували факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 29 березня 2018 року у справі № 175/4741/16. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Отже, оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, добросовісно та безперервно користуватися житловим будинок [ADDRESS] , суд вважає можливим визнати за нею право власності на вищевказане майно за набувальною давністю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved