Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

28.05.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON] про усунення від права на спадкування. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] в м. Вільногірську Дніпропетровської області померла її матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на її частку в квартирі [ADDRESS]. Іншими співвласниками цієї квартири є [PERSON] та її син [PERSON] На час смерті матері у квартирі був зареєстрований і її батько - [PERSON] Шлюб між [PERSON] та [PERSON] не було розірвано. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] і на кожного припадає 1/9 частка квартири. Після смерті матері позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а [PERSON] - про відмову від своєї частки спадщини на її користь. На день смерті спадкодавець досягла віку 73 років, мала другу групу інвалідності, цілу низку хронічних хвороб, які потребували постійного лікування. Всі витрати на лікування та догляд несла позивач та її сестра [PERSON] Позивач вважає, що відповідача слід усунути від спадкування зазначеного вище майна внаслідок того, що він ухилявся від надання допомоги спадкодавцю, яка була його дружиною і через свій похилий вік та тяжку хворобу була у безпорадному стані. Відповідач покинув її ще у 1993 році, припинив з нею спілкування, подружні стосунки та ведення спільного господарства, мешкав окремо від неї у належному йому на праві власності будинку. Відповідач був обізнаний про стан здоров'я [PERSON], однак під час її лікування допомоги не надавав, а тому на думку позивача не має права на спадкування за законом на свою частку в спадщині, яка відкрилася після смерті [PERSON] В зв'язку з цим позивач просить усунути відповідача від спадкування за законом на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], яка померла [INFO] та визнати його таким, що не має права на спадкування як спадкоємець за законом на зазначену вище спадщину, який ухилявся від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця [PERSON], яка через похили вік та тяжку хворобу була у безпорадному стані. Позивач в судові засідання з'являлась, позов підтримала, просила його задовольнити. Пояснила, що її мати [PERSON] померла після тривалої хвороби, перенесла дві операції на серці, допомогу їй надавали вона та її сестра [PERSON], вони повністю оплачували лікування. Мати отримувала пенсію, їй була встановлена друга група інвалідності. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] не було розірвано, однак з 1993 року він залишив сім'ю, проживав окремо, допомогу матеріальну та фізичну не надавав, хоча про те, що дружині потрібна допомога йому було відомо. На похованні відповідач був, приніс вінок, однак поховання оплачували позивач та її сестра. Представник позивача в судове засідання з'явився, позов та його обґрунтування підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Пояснив, що наявні підстави для усунення відповідача від права на спадкування. Третя особа [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Підтвердила, що допомогу [PERSON] отримувала від не ї та її сестри [PERSON], а відповідач від цього самоусунувся. Третя особа [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити. В подальшому подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач проти задоволення позову заперечував. Пояснив, що він перебував із [PERSON] 25 років у шлюбі, пішов із сім'ї у 1993 році, однак приходив до дружини і вона приходила до нього. Він давав їй гроші один раз, а також пропонував їй кошти на утримання квартири, однак вона відмовлялась від допомоги. Йому на час розгляду справи виповнилося 78 років, він перебуває на пенсії з 1997 року, отримує пенсію в мінімальному розмірі, хворіє на сахарний діабет та інші захворювання. Про те що [PERSON] хворіла йому було відомо. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] та змінила прізвище в зв'язку з укладенням шлюбу, що вбачається з копій свідоцтв про народження та про укладення шлюбу (а.с. 6, 37). Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 16.03.2000 року власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 40). Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] у віці 73 років (а.с. 42, 43). Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частку квартири у м. Вільногірську. Вартість поминального обіду в кафе «Бригантина» коштувала 2000 грн., що підтверджується розрахунковою квитанцією № 146 від [INFO] і яка видана на ім'я [PERSON] Вказана особа згідно товарного чеку ФОП [PERSON] також понесла витрати на поховання (а.с. 8-10, 38, 39). На час смерті [PERSON], [INFO], була зареєстрована та проживала [ADDRESS]. [PERSON] також зареєстрований за цією адресою (а.с .11). Згідно акту народного депутата від 13.05.2015 року [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні 14 разів на протязі двох років, транспортування, забезпечення медикаментами та допомогу у догляді здійснювали її дочки [PERSON] та [PERSON], інших відвідувачів у відділенні не спостерігали (а.с. 12). Згідно копії виписних епікризів [PERSON] проходила стаціонарне лікування з 01.11.2011 року до 17.11.2011 року, з 06.01.2006 року до 14.01.2006 року, з 27.03.2007 року по 30.03.2007 року (а.с. 13-24, 28, 29). У 2006 році була на прийомі у лікаря терапевта та кардіолога, у 2007 році та 2008 році у отоларинголога та інших лікарів, проходила обстеження (а.с. 25-34). Згідно довідки МСЕК № 239209 спадкодавцю встановлено другу групу інвалідності за загальним захворюванням (а.с. 35). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона та її сестра [PERSON] повністю несли усі витрати на лікування [PERSON], оплачували операції, доглядали її. З 1993 року їх батько [PERSON] остаточно пішов із сім'ї, вони зверталися до нього по допомогу, просили допомогти фінансово для лікування [PERSON], однак він весь час відмовляв. Про стан здоров'я [PERSON] він був обізнаний, стосунки не підтримував, у лікарні не відвідував, на похороні був, приніс вінок, усі витрати на поховання несли [PERSON] та [PERSON] Допитана в судовому засіданні в якості свідка за її згодою позивач [PERSON] пояснила, що вона та її сестра [PERSON] несли усі витрати на лікування [PERSON], оплачували операції, доглядали її, позичали кошти на лікування. У 1993 році [PERSON] остаточно пішов із сім'ї, вони просили допомоги для лікування [PERSON], однак він весь час відмовляв. Ніколи його поряд не було, за квартиру він не платив і не проживав в ній. Коли він був на пенсії, то підробляв сторожем. [PERSON] постійно мешкає у приватному будинку та має господарство. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що свого діда [PERSON] практично не знає, зі слів матері йому відомо, що він в родині не живе. Зі слів матері йому відомо, що [PERSON] хворіла і їй робили операції. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є подругою [PERSON] та приїздила з нею до м. Вільногірська кожен рік два або три рази, один раз у лікарні відвідувала [PERSON], жодного разу при ній [PERSON] не згадували, їй відомо, що він нічим не допомагав. Свідок [PERSON] пояснив, що він є сусідом [PERSON] і у них були конфлікти, з його дружиною [PERSON] він не був знайомий, однак зі слів сусідів йому відомо, що [PERSON] зі своєю дружиною не живе приблизно двадцять років. Свідок [PERSON] пояснив, що він є колишнім чоловіком [PERSON], шлюб між ними розірвано три роки тому. [PERSON] після операції жила в квартирі по [ADDRESS] з ним та [PERSON] і вони її доглядали. Операції оплачувала [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] жив окремо з 1992 або з 1993 року, приходи у гості і ніколи не залишався на ніч. Він та [PERSON] однією сім'єю не проживали. Чи звертались до [PERSON] [PERSON] та [PERSON] для отримання допомоги свідку не відомо. Спадкоємцями померлої відповідно до ст. 1261 ЦК України є її діти [PERSON] та [PERSON], а також її чоловік [PERSON] шлюб з яким не розірвано. Зі справи вбачається, що [PERSON] відмовилась від своєї частки у спадщини на користь своєї сестри [PERSON] Отже, [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, звернувшись з відповідними заявами до нотаріальної контори, що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи № 38/2015 (а.с. 78-88). Згідно довідки № 392 від 05.06.2015 року про стан здоров'я [PERSON], він хворіє на сахарний діабет ІІ типу, має інші хронічні хвороби (а.с. 72). Відповідно до довідки від 21.07.2015 року за вих. № 2171, [PERSON] отримує пенсію в розмірі 1481,84 грн. (а.с. 95). За відомостями управління Пенсійного фонду України в м. Вільногірську Дніпропетровської області [PERSON] отримувала пенсію за віком станом на [INFO] в розмірі 1219,02 грн. (а.с. 111). З оригіналу акту народного депутата від 29.09.2015 року № 1347 вбачається, що [PERSON] проживає у приватному житлі за адресою: [ADDRESS] (спадщина від померлого родича). Умови проживання є незадовільними (а.с. 112). Частиною 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1-4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно ч. 3, 5 ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона фізично та матеріально не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцеві. Тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Крім цього, підлягає з'ясуванню питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Звернувшись з до суду з позовом про усунення від спадкування [PERSON], [PERSON] зазначила, що [PERSON] була інвалідом другої групи, вона та її сестра [PERSON] надавали матері відповідну допомогу для її лікування, доглядали її, оскільки вона була тяжко хвора, на відміну від [PERSON], який відмовився надавати своїй дружині будь-яку допомогу. Як видно з матеріалів справи, на момент смерті спадкодавець досягла пенсійного віку, отримувала на час смерті пенсію в розмірі 1219,02 грн., що перевищувало встановлений Законом про державний бюджет на 2014 рік розмір прожиткового мінімуму в Україні для осіб, які втратили працездатність - 949 гривень. Відповідач також на теперішній час досяг пенсійного віку, отримує пенсію в розмірі 1481,84 грн., що перевищує прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, і йому виповнилося 78 років. Суд виходить з того, що спадкодавець страждала на певні тяжкі захворювання протягом тривалого часу, досягла пенсійного віку, між тим, будь-яких медичних доказів, які б свідчили про перебування її у безпорадному стані суду не надано. В довідці МСЕК та наданих суду копіях медичних документів не зазначено, що [PERSON] потребувала постійної сторонньої допомоги та догляду (а.с. 35). Встановлено, що відповідач у цій справі сам є пенсіонером, особою похилого віку, хворіє на цукровий діабет ІІ типу, інші хронічні захворювання, що підтверджується медичною довідкою. Вказані обставини не були спростовані в процесі судового розгляду. Крім того, [PERSON] та [PERSON] проживали окремо, на чому наполягала сама позивач, що об'єктивно перешкоджало наданню відповідачем фізичної допомоги спадкодавцю за її життя. Не доведено, що спадкодавець потребувала допомоги від [PERSON], за тієї умови, що вона отримувала допомогу від [PERSON] та [PERSON], що підтверджується матеріалами справи та показами свідків. Також доказів умисного ухилення спадкоємця від надання допомоги спадкодавцю суду не надано. Згідно положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 59 ч. 2 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Таким чином, не заслуговують на увагу як належний доказ у справі надані позивачем документи щодо поховання померлої [PERSON], оскільки останні жодним чином не свідчать про ухилення відповідача від надання допомоги дружині за її життя і не містять жодної інформації щодо предмету доказування. Суд також не приймає до уваги посилання [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні на те, що відповідач не надавав допомоги їх матері, а витрачав наявні у нього гроші на власні потреби, перебувачи у шлюбі, проживав з іншими жінками, багато років тому покинув сім'ю, оскільки дані обставини не є підставою для усунення від права на спадкування. Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, позивач не надала суду доказів про те, що спадкодавець потребувала допомоги чоловіка, у нього існувала така можливість та він умисно ухилявся від надання допомоги дружині, таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України, розпорядилась своїми правами на власний розсуд, суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] в задоволенні позову, за недоведеністю. В зв'язку з відмовою в задоволенні позову в повному обсязі судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed