Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

28.05.2014 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] з позовними вимогами про визнання договору від 12.12.2011 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» про відступлення права вимоги за кредитним договором № 10209173000 від 21.10.2005 року укладеного між позивачем та ПАТ «УкрСиббанк», недійсним. Обґрунтовуючи позовні вимоги вона зазначила, що з метою придбання квартири, 21.10.2005 року вона уклала кредитний договір з ПАТ «УкрСиббанк». Крім того, вона також уклала договір із ХРУ ДСФУ «Фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про отримання часткової компенсації відсоткової ставки. В свою чергу, ПАТ «УкрСиббанк» уклав із ДСФУ «Фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» договір про співпрацю, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» надавав ДСФУ «Фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» реєстри про розмір сплачених процентів за користування кредитом, а останній визначав розмір компенсації за кредитною ставкою і здійснював оплату такої компенсації позивачу. Однак, 12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором № 10209173000 від 21.10.2005 року, в результаті чого відповідачі перестали надавати до ДСФУ «Фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» реєстри про розмір сплачених процентів за користування кредитом, а останній не мав можливості визначати розміри компенсації за кредитною ставкою та відповідно компенсувати їх позивачу. Тому, оскільки між сторонами виникли зобов'язання в яких особа кредитора має істотне значення для боржника, позивач просить визнати договір від 12.12.2011 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» про відступлення права вимоги за кредитним договором № 10209173000 від 21.10.2005 року недійсним, оскільки не була отримана згода боржника на його укладення. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представники відповідачів заперечували проти задоволення позовних вимог, та зазначили, що укладений 12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» про відступлення права вимоги за кредитним договором № 10209173000 від 21.10.2005 року відповідає вимогам чинного законодавства, обставин для визнання його недійсним, з підстав передбачених ст.ст. 203, 215 ЦК України та інших нормативних актів не має та кредитор змінився у зобов'язанні у відповідності до вимог ЦК України. Представник третьої особи у судовому засіданні повідомила, що після укладення договору про відступлення права вимог за кредитним договором від ПАТ «УкрСиббанк» не надходили реєстри про розмір сплачених процентів позивачем за користування кредитом та відповідно ДСФУ «Фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» не сплачував відповідну компенсацію позивачу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 10.06.2005 року між Державним фондом сприяння молодіжному будівництву та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» було укладено договір № 12 про співпрацю, який є чинним станом на день розгляду справи (а.с. 52-54). 25.10.2005 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 194-05/ХІЦ-Ф, (номер якого було змінено відповідно до додаткової угоди від 22.01.2007 р. на №10209173000) відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 101 505,00 грн. для придбання нерухомого майна. (а.с. 15-19). 31.10.2005 року між ХРУ ДСФУ «Фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та позивачем укладено договір № 20-1931 про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків (а.с. 21-24). 12.12.2011 року між відповідачами було укладено договір факторингу № 1, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив право вимоги ТОВ «Кей-Колект», в тому числі і за кредитним договором № 10209173000 (№194-05/ХІЦ-Ф) від 21.10.2005 року (а.с. 36-45). Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Частиною 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Зі змісту кредитного договору № 10209173000 від 21.10.2005 року та договору № 12 про співпрацю 10.06.2005 року, вбачається, що їх положення не містять заборону на заміну кредитора у кредитних зобов'язаннях. Крім того, кредитний договір № 10209173000 від 21.10.2005 року не є зобов'язанням, що пов'язане з особою кредитора, що могло б бути перешкодою заміни кредитора відповідно до статті 515 ЦК України, а договір про співпрацю № 12 від 10.06.2005 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ДСФУ «Фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» у якому особа кредитора є чинним на момент розгляду справи. Підстав для визнання договору від 12.12.2011 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» про відступлення права вимоги за кредитним договором № 10209173000 від 21.10.2005 року, що передбачені ст.ст. 203, 215 ЦК України та іншими нормативно-правовими актами судом не встановлено. Окремо суд зазначає, що невиконання ПАТ «УкрСиббанк» своїх зобов'язань щодо передачі ДСФУ «Фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» реєстрів про розміри сплачених процентів позивачем за користування кредитом, не може бути підставою для визнання договору відступлення права вимоги за кредитним договором недійсним, а може служити предметом для звернення до суду з іншими позовними вимогами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають через їх необґрунтованість. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed