Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

28 травня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1986 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Сімейне життя з дружиною не склалося через відсутність спільних інтересів та різні погляди на життя. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Відповідач ухиляється від подачі спільної заяви про розірвання шлюбу в органах РАЦС. В зв`язку з цим, позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського районного управління юстиції у місті Херсоні, актовий запис №191. В судове засідання [PERSON] не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі, оскільки примирення з дружиною вважає неможливим, а подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні також просила суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] . Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена своєчасно та належним чином, що підтверджується повернутим на адресу суду рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення [PERSON] . Причини неявки відповідач суду не повідомила, відзив не подала. Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач у судовому засіданні не заперечувала. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14 березня 1986 року, актовий запис №191. Відповідно до статті 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій та четвертій статті 56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, проживають окремо, взаємним побутом на теперішній час не пов`язані. Характер відносин, які склалися між ними, свідчать про повний розпад сім`ї, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки він не бажає підтримувати шлюбні відносини з дружиною та знайти спільну мову в сімейних питаннях. В зв`язку з цим, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved