Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

28 січня 2016 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до територіальної громади м. Дружківка в особі Дружківської міської ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок. В обґрунтування позовних вимог позивачі вказали, що рішенням Дружківської міської ради від 04 липня 1984 року №235-1 їм на сімю з трьох чоловік був наданий у найм житловий будинок, розташований за адресою: м. Дружківка, вул. Енгельса, № 4. 20 грудня 1993 року позивачі, а також чоловік [PERSON] [PERSON] приватизували будинок та отримали свідоцтво про право власності на житло. В подальшому ніхто не звертався до органів реєстрації права власності і свідоцтво було загублено. 02 жовтня 2012 року помер [PERSON] Позивач [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка. Після спливу шести місяців вона звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва на спадщину, але отримала відмову, оскільки було втрачено свідоцтво про право власності на будинок. Позивачі просять визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частини, а за [PERSON] на 1/3 частину будинку №4 по вул. Енгельса в м. Дружківці в порядку спадкування після смерті [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON], яка діє від свого імені та за довіреністю від імені [PERSON], підтримала позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Суд встановив, що 02 жовтня 2012 року помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть від 04 жовтня 2012 року серії І-НО № 646087, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області (а.с.8). Відповідно до дублікату свідоцтва про право власності на житло від 20 грудня 1993 року, виданого бюро приватизації майна на підставі розпорядження №35 від 10 грудня 1993 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить на праві спільної власності будинок №4 по вул. Енгельса в м. Дружківці Донецької області (а.с.6). Цей факт підтверджується також інформацією, наданою КП «Дружківське міське бюро технічної інвентаризації» від 11 лютого 2016 року (а.с.24). Суд встановив, що [PERSON] зверталася до Дружківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] 27 березня 2013 року (а.с.33). [PERSON] звертався 27 березня 2013 року до Дружківської державної нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON] на користь [PERSON] (а.с.34). Станом на 11 лютого 2016 року заяв від інших спадкоємців за законом чи заповітом не надходило, свідоцтв про право на спадщину не видавалося (а.с. 26). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Суд встановив, що позивач [PERSON] виконала всі умови, передбачені законом, для прийняття спадщини після [PERSON] Але вона позбавлена права отримати свідоцтво про право на спадщину у встановленому законом порядку через причини, які від неї не залежать, оскільки втрачено свідоцтво про право власності померлого на нерухоме майно, тому суд вважає, що є всі законні підстави для визнання за позивачем [PERSON] права власності на спадкове майно. Разом з тим, позивач [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті [PERSON], тому підстави для визнання за ним права власності на спадкове майно відсутні. Визначаючи частку нерухомого майна, яка переходить у спадок після смерті [PERSON], суд зазначає таке. Суд встановив, що будинок №4 по вул. Енгельса в м. Дружківці належить позивачам та померлому на праві спільної власності, тобто кожному з них належить 1/3 частина будинку. Тому, у спадкову масу входить 1/3 частина будинку, яка належала померлому [PERSON], і саме на цю частину підлягає визнанню право власності за позивачем [PERSON] В задоволенні решти позову суд вважає за необхідне відмовити.

Outcome: partial