Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

28.02.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Із позову вбачається, що позивач є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу № 1198 від 06.08.1998 року. У зазначеному будинку зареєстрований [PERSON] - онук позивача. З 01.03.2000 року за зазначеною адресою не проживає, однак знятися з реєстрації не бажає. Права власності в будинку відповідач не має. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у здійсненні права власності, визнавши відповідача [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування зазначеним жилим будинком [ADDRESS]. У судове засідання позивач та її адвокат не з'явилися, надали суду заяву з проханням справу слухати у їх відсутність та про те, що позов підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, заяви про відкладення розгляду справи до суду не надав. Згiдно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разi неявки в судове засiдання вiдповідача, який належним чином повiдомлений i вiд якого не надiйшло повiдомлення про причини неявки, або якщо зазначенi ним причини визнанi неповажними, суд може ухвалити заочне рiшення на пiдставi наявних у справi доказiв, якщо позивач не заперечує проти такого вирiшення справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Проте відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині 2 ст. 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави позбавлення члена сім'ї, в тому числі й колишнього, права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу № 1198 від 06.08.1998 року та реєстраційного посвідчення від 10.01.2000 року будинок [ADDRESS] належить позивачу на праві приватної власності (а.с.6-7). Згідно копії домової книги відповідач [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS]. (а.с. 8-10). Згідно довідки про склад сім'ї № 01-13/388 від 06.02.2014 року виданої Комітетом мікрорайону №6 Краматорської міської ради, [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS]. (а.с. 11). Відповідно до акту про не проживання № 01-27/07 від 13.02.2014 року, виданого Комітетом мікрорайону №6 Краматорської міської ради, [PERSON], [INFO], не проживає в [ADDRESS] з 01.03.2000 року по теперішній час. (а.с. 12-13) За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання відповідача [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування будинком [ADDRESS] підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про усунення перешкод [PERSON] у користуванні власності - будинком [ADDRESS], то такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки у судовому засіданні судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у [ADDRESS] з 01.03.2000 року, тому будь - яких перешкод в користуванні будинком позивачу не чинить. На підставі викладеного й

Outcome: partial