Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

28.07.2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором без номеру від 15.12.2010 року у сумі 20140,81 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 5999,96 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 10415,57 грн., заборгованість за пенею та комісією у сумі 2290,00 грн., а також штрафи за неналежне виконання своїх зобов'язань у сумі 1435,28 грн.: з них 500,00 - фіксована частина, 935,28 грн. - процентна складова. Також просив стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 243,60 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 15.12.2010 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В подальшому відбулися зміни умови кредитування та обслуговування кредитної картки. Підписанням договору відповідач відповідно до п. 2.1.1.2.4 підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» затверджених наказом позивача №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між сторонами по справі Договір, що підтверджується підписом [PERSON] у своїй заяві. Позивач вважає, що за своєю правовою природою вказаний Договір між сторонами є договором приєднання відповідача до послуг, які надаються відповідачем. ПАТ КБ «Приватбанк» кредит відповідачу надав у розмірі, встановленому Договором. Відповідач свої обов'язки по Договору належним чином не виконує, у зв`язку з чим виникла вищевказана заборгованість, яку позивач бажає стягнути згідно з поданою позовною заявою. Також просить стягнути судові витрати понесені у зв`язку з поданням позову до суду. У судове засідання представник позивача не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Надав суду заяву від 19.08.2015 року із своєю довіреністю, відповідно до якої надав згоду на заочний розгляд справи та слухання справи без присутності представника позивача (а.с. 56-57). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про час, день та місце судового засідання двічі (а.с. 54 - отримана повістка з копією позовної заяви та додатними до неї документами та ухвалою про відкриття провадження по справі та а.с. 59 - повісткою, які була отримана відповідачем) повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Таким чином, судом встановлена повторність неприбуття відповідача до суду відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 15.12.2010 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір без номеру, відповідно до якого [PERSON], ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши анкету-заяву про приєднання до вказаних Умов та Правил, отримав у позивача кредитну картку «Універсальна». Кредитний договір складається із заяви позичальника - відповідача по справі (а.с. 12-13), довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна» (а.с.14), які обидві були надані відповідачу по справі для ознайомлення, а також «Умовами та правилами надання банківських послуг», які затверджені наказом голови правління позивача від 06.03.2010 року за № СП-2010-256 (далі - Умови та правила) (а.с.15-38) та тарифами банку, копія яких або витяг з яких до матеріалів справи представником позивача не долучені, а є лише посилання на адресу таких тарифів в мережі інтернет. З Умовами та Правилами та Тарифами банку позичальник відповідно до взятих на себе обов`язків повинен був (за бажанням) ознайомитися самостійно через мережу інтернет. Умови укладеного кредитного договору між сторонами від 15.12.2010 року ПАТ КБ «Приватбанк» виконав та надав відповідачу [PERSON] кредит на кредитну картку, ліміт по якій 05.09.2011 року спочатку був зменшений до 300,00 грн., а потім у той же день був збільшений до 6000,00 грн. При цьому строк дії кредитної картки був встановлений до 30.06.2015 року (а.с. 11). Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та Правил позичальник зобов'язується погашати заборгованість за отриманим кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач умови кредитного договору виконував не належним чином, внаслідок чого станом на 30.06.2015 року допустив заборгованість перед позивачем у сумі 20140,81 грн., яка складається з: - 5999,96 грн. - заборгованості за кредитом; - 10415,57 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; - 2290,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 935,28 грн. - штраф (процентна складова). Розрахунок штрафів проведено відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил, які відповідач прийняв, отримавши кошти від позивача. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за його використання. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до умов ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені витрати, в даному випадку у розмірі судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved