Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

28 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], який у послідуючому уточнила, і просила розірвати шлюб, в якому вони перебувають з 05 серпня 2006 року, та стягувати аліментів у розмірі 1/6 частин з усіх видів його заробітку(доходу) щомісяця на її утримання як дружини до досягнення донькою [PERSON] трьох років до 23 липня 2017 року Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Нартенко». В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказує на фактичне припинення подружжям шлюбних відносин з квітня 2015 року, та подальше проживання за різними адресами. Шлюб існує формально, підстави для примирення відсутні. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] та доньку [PERSON], 2010 та 2014 років народження відповідно, які проживають з матірю, і на їх утримання відповідач за рішенням суду сплачує аліменти. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, за нормами статті 84 Сімейного кодексу України має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Позивач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, і суду пояснила, що подружжя досить тривалий час проживає окремо за різними поштовими адресами, спільне господарство не ведеться і на примирення не згодна. Відповідач не заперечує проти задоволення уточнених позовних вимог, підстав для примирення не вбачає. Суду пояснив, що неповнолітні діти проживають з дружиною, а він надає матеріальну допомогу, від дітей не відмовляється. Згідно з частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судовим розглядом встановлено, не заперечується сторонами та підтверджується матеріалами справи, що сторони у справі з 05 серпня 2006 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис за № 1313; в сімї 25 січня 2010 року народився син [PERSON] та 01 серпня 2014 року - донька [PERSON]; на час розгляду справи у суді подружжя проживає окремо /копії ас.7-9, ас.10/. За рішенням Краснопільського районного суду Сумської області від 24.04.2015 з [PERSON] стягуються аліменти на користь матері [PERSON] на утримання дітей: сина [PERSON], 25.01.2010 р. н. та доньки [PERSON], 23.07.2014 р. н. у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожного місяця, стягнення розпочате з 14.04.2015 до досягнення дітьми віку повноліття. / копія ас. 25/. З довідки відокремленого підрозділу «Сумські магістральні електричні мережі» державного підприємства національна енергетична компанія «Укренерго» вбачається, що [PERSON] працює на підприємстві електромонтером /ас. 38/. Правовідносини що склалися між сторонами у справі, виникли із сімейних правовідносин, \~врегульовані нормами статей 21, 24, 56, 84,110 113, 115,141 Сімейного Кодексу України /далі СК України/. Так, відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони у судовому засіданні підтвердили, що подружжя певний час проживає окремо і шлюб існує формально, на примирення не згодні, місце проживання неповнолітніх дітей визначено добровільно. За змістом частини шостої статті 84\~\~СК\~\~України право\~\~на утримання\~\~у позивача\~\~виникло\~\~у зв'язку з\~\~тим, що\~\~вона є матір'ю їх спільної з відповідачем дитини, незалежно від обставин перебування сторін в зареєстрованому шлюбі, та незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд вважає доведеними вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь коштів, як дружини, на підставі наданих доказів, вимог закону, його матеріального становища, у розмірі 1/6 частин з усіх видів його заробітку(доходу), щомісяця до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку до 23 липня 2017 року, при цьому загальна сума всіх аліментів на дітей та дружину не перебільшує 50 % доходів відповідача. Визнані сторонами обставини суд вважає доведеними та такими, що не підлягають доказуванню на підставі \~частини першої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України /далі - ЦПК України/, тому визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до частини третьої статті 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі. Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до статті 113 СК України при державній реєстрації розірвання шлюбу суд залишає [PERSON] прізвище «Нартенко». Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 28 квітня 2016 року. Місце проживання неповнолітніх дітей у даній справі не вирішувалось. Спір про майно відсутній. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому статтею 88 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір». При цьому, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, зокрема, пунктом 3 статті 5 Закону від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджений судовий збір за подання позовної заяви про розірвання шлюбу в розмірі 551 грн. 20 коп. та 551 грн. 20 коп. в дохід Державного бюджету України.

Outcome: approved