Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-02 00:00:00

27 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом з [PERSON] на час відкриття спадщини. На підтвердження заявлених вимог, зазначив, що його мати - [PERSON] без реєстрації постійно проживала з ним протягом останніх восьми років і по день її смерті - 26.09.2009 за адресою: провулок Старосвітський, 44, м. Миргород Полтавської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема на земельну частку (пай) площею 2,69 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 013173, виданого 26 грудня 1996 року Миргородською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) № 1353. [PERSON] за життя заповіту не склала. Коли заявник звернувся до нотаріуса із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері йому було відмовлено, у звязку з відсутністю документів, що підтверджують факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття. [PERSON] стверджує, що на момент смерті [PERSON] постійно проживала разом з ним, просить суд встановити факт свого постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] в останнє судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність, вимоги викладені в заяві підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 31 січня 2018 року замінено первісну заінтересовану особу Миргородську міську раду Полтавської області належною Попівською сільською радою Миргородського району Полтавської області. Представник Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не зявився, установа направила на адресу суду лист в якому просила розгляда справи провести без участі представника. Заперечень проти задоволення заяви сільська рада не висловила. Заслухавши пояснення заявника, покази свідка, дослідивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 вересня 2009 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, зокрема на земельну частку (пай) площею 2,69 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 013173, виданого 26 грудня 1996 року Миргородською районною державною адміністрацією та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) № 1353 (а.с.4). [PERSON] за життя заповіту не склала. Заявник доводиться сином спадкодавцеві, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯЭ № 249534 від 15.04.1958 (а.с.8). Згідно з довідкою виданою головою вуличного комітету, посвідченою 15 листопада 2017 року відділом організаційної роботи Миргородської міської ради Миргородського району Полтавської області, [PERSON] на момент смерті 26 вересня 2009 року була зареєстрована а [INFO], однак протягом 8 років фактично проживала з 2001 року і до моменту смерті разом зі своїм сином [PERSON] за адресою: пров. Старосвітський, 44, м. Миргород Миргородського району (а.с 6). Свідок [PERSON] в своїх показах наданих в судовому засіданні підтвердив, що [PERSON] без реєстрації постійно проживала зі своїм сином [PERSON] на момент відриття спадщини 28.09.2009. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до розяснень, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30.05.2008 за №7, у разі якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Встановлений судом факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто на час смерті [PERSON], що сталася 26.09.2009, в судовому засіданні підтверджений поясненнями заявника, показами свідка, а також дослідженими в судовому засіданні документами, що містяться в матеріалах справи. У звязку із наведеним, встановлення означеного факту має для заявника [PERSON] юридичне значення. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви.

Outcome: approved