Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

28.01.2021 року позивачка звернулася до Ємільчинського районного суду з позовом до ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», в якому просила стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування в розмірі 42000 грн., пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 951,11 грн., три відсотки річних у розмірі 238,19 грн., інфляційні втрати у розмірі 378 грн., та понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7500 грн. Вимоги мотивує тим, що 11.05.2018 року о 06 годині 40 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем «МАЗ», р. н. [NUMBER] , на 184 км а/д Виступовичі-Житомир-Могилів Подільський біля с. Зарічани у напрямку м. Житомир, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок руху свого автомобіля ліворуч, внаслідок чого передньою лівою частиною автомобіля здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до його смерті. Відповідальність водія автомобіля марки «МАЗ», р. н. [NUMBER] , застрахована згідно Полісу №АК 7513953 у ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Позивачка зазначає, що стався страховий випадок і страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. 19.08.2020 року на адресу відповідача була направлена заява про виплату страхового відшкодування для сестри загиблого [PERSON] . Загальна сума страхового відшкодування становить 42000 грн. на встановлення надгробного пам`ятника. Листом від 02.09.2020 року відповідач повідомив про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування через відсутність рішення по кримінальній справі за фактом вказаної ДТП та необхідність зупинення розгляду заяви до закінчення розгляду кримінального провадження. 23.11.2020 року на адресу відповідача було направлено досудову вимогу про виплату страхового відшкодування з проханням провести виплату страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 42000 грн. 14.01.2021 року на адресу відповідача направлено заяву про надання інформації щодо розгляду заяви про виплату страхового відшкодування, однак дана заява залишена поза увагою. Позивачка з рішенням страховика не погоджується та вважає його безпідставним, оскільки внаслідок ДТП загинула третя особа - пішохід, цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу - автомобіля «МАЗ», р. н. [NUMBER] , в силу вимог ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, настає незалежно від вини. Позивачка зазначила, що з моменту отримання страховою компанією заяви про виплату страхового відшкодування минуло більше 90 днів. Вважає, що є законні підстави для стягнення з відповідача на її користь пені із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, трьох процентів річних від простроченої суми боргу та інфляційних втрат. В судове засідання позивачка, її представник не з`явилися, надіслали до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили розглянути справу без їх участі. Ухвалою судді Ємільчинського районного суду від 29.01.2021 року по даній справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та справу призначено до підготовчого засідання на 18.02.2021 року. Відповідачу ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» рекомендованим листом направлялися судова повістка про виклик до суду, копія позовної заяви з доданими до неї документами та копія ухвали про відкриття провадження, які згідно результату відстеження поштових повідомлень, вручено 02.02.2021 року. 18.02.2021 року в підготовче засідання представник відповідача не з`явився та в цей же день ухвалою Ємільчинського районного суду підготовче провадження у даній цивільній справі закрито та справу призначено до розгляду по суті на 11.03.2021 року. Відповідачу рекомендованим листом направлялася судова повістка про виклик до суду, яка згідно результату відстеження поштових повідомлень, вручена 23.02.2021 року. Таким чином відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судовою повісткою, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов суду не надіслав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 11.05.2018 року о 06 годині 40 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем «МАЗ», р. н. [NUMBER] , на 184 км а/д Виступовичі-Житомир-Могилів Подільський біля с. Зарічани у напрямку м. Житомир, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, змінив напрямок руху свого автомобіля ліворуч, внаслідок чого передньою лівою частиною автомобіля здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до його смерті. Відповідно до ксерокопії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.05.2018 року [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а. с. 11). Із Полісу №АК7513953, діючого на 11.05.2018 року, слідує, що страхова компанія ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» є діючим членом МТСБУ, застрахований транспортний засіб - автомобіль МАЗ 437041-261, д. н. [NUMBER] (а. с. 10). Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-ІV) цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст. 6 вказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно п. 1.7 ст. 1 Закону, забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Згідно п. 1.6 ст. 1 Закону, власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Згідно п. 1.4 ст. 1 Закону, особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином, законом встановлено вичерпний перелік випадків, коли не настає цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу як джерела підвищеної небезпеки - це якщо шкода була завдана внаслідок непереборної сили або мав місце умисел потерпілого. Згідно матеріалів справи представник заявниці [PERSON] - директор ТОВ «ЮК «Центр Автовиплат Поліс» Шелепінський О.М. 19.08.2020 року за вих. №000873/20 звернувся до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою, в якій просив здійснити виплату страхового відшкодування для сестри потерпілого [PERSON] , витрати по встановленню надгробного пам`ятника в сумі 42000 грн., надавши реквізити для оплати та відповідні документи (а. с. 8-9). З листа начальника Управління врегулювання страхових випадків з медичного страхування та страхування відповідальності ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» від 02.09.2020 року, адресованого ТОВ «Центр Автовиплат Поліс» слідує, що у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК-7513953 застрахована цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу МАЗ 437041, номерний знак [NUMBER] . Для проведення розрахунку та прийняття рішення щодо розміру страхової виплати необхідно надати наступні документи: копію лікарської довідки про смерть та довідку про причину смерті [PERSON] , акт виконаних робіт стосовно встановлення надгробного пам`ятника [PERSON] , копію витягу з кримінального провадження, рішення суду щодо визнання водія забезпеченого транспортного засобу винною особою у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди або постанову про закриття кримінального провадження. Після отримання всіх необхідних документів ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» буде прийнято рішення щодо здійснення страхового відшкодування або відмови у здійсненні страхового відшкодування (а. с. 21). 23.11.2020 року ТОВ «ЮК «Центр Автовиплат Поліс» з метою врегулювання спору надіслано досудову вимогу до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про виплату страхового відшкодування (а. с. 22-25). Листом від 08.12.2020 року ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» повідомлено ТОВ «Центр Автовиплат Поліс» про те, що у провадженні Житомирського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження по справі №276/620/19 по обвинуваченню [PERSON] за ч.2 ст.286 КК України щодо скоєння 11.05.2018 року дорожньо-транспортної пригоди. Станом на 01.12.2020 року триває судовий розгляд кримінального провадження, а тому відсутні правові підстави для прийняття рішення відповідно до поданої заяви про страхове відшкодування від 02.11.2020 року (а. с. 26). Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачем не оспорюється факт скоєння 11.05.2018 року [PERSON] дорожньо-транспортної пригоди, який керував застрахованим транспортним засобом МАЗ, р. н. [NUMBER] , в результаті якої здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, що призвели до його смерті. Зважаючи на те, що відносно [PERSON] по факту вчинення ДТП 11.05.2018 року проводиться судовий розгляд кримінального провадження, суд приходить до висновку, що у позивачки не має можливості надати відповідачу вирок суду, оскільки триває судовий розгляд кримінального провадження відносно [PERSON] . Крім цього, відповідно до ухвали Верховного Суду України від 19 жовтня 2011 року у справі №6-208св10 під справою, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства мається на увазі справа, порушена у встановленому законом порядку, що розглядається відповідним судом. Порушення кримінальної справи органами досудового слідства не є підставою для зупинення провадження у справі. Кримінальне провадження проводиться з метою встановлення вини водія у вчиненому правопорушенні. При цьому встановлено факт завдання шкоди позивачці. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача, коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Враховуючи вищенаведене, вина водія у вчиненому кримінальному правопорушенні не має правового значення для вирішення справи щодо виплати страхового відшкодування. Верховний Суд України 03.12.2014 року, при розгляді цивільної справи №6-183цс14 зробив правовий висновок, відповідно до якого законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Таким чином, відмова ПрАТ «УСК «Вієнна Іншуранс Груп» у виплаті страхового відшкодування через відсутність вироку суду або постанови про закриття кримінального провадження є необґрунтованою та такою, що порушує право позивачки на отримання страхового відшкодування. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). За змістом Закону №1961-ІV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Згідно ч.4 ст.27 Закону № 1961-IV страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до ст.8 ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 3723 грн. Таким чином максимальний розмір відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, становить 44676 грн. Відповідачу було надано квитанцію до прибуткового касового ордера від 01.07.2020 року, який підтверджує витрати [PERSON] на встановлення надгробного пам`ятника у сумі 42000 грн. (а. с. 12). Згідно п.36.2 ст.36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Крім того, згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Відповідно до розрахунку позивачки ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» має заборгованість по пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України в розмірі 951,11 грн., трьох відсотків річних у розмірі 238,19 грн., інфляційній втраті у розмірі 378 грн., а всього в сумі 1567,30 грн. (а. с. 31). Даний розрахунок позивачки відповідачем не спростований. Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будь-яких заперечень, відзиву на позов суду не надав, Крім того, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» при відмові позивачці у виплаті страхового відшкодування не надав жодного доказу того, що керування забезпеченим автомобілем МАЗ, р. н. [NUMBER] , на момент ДТП здійснювалось особою, відповідальність якої не застрахована. За таких обставин суд приходить до висновку, що ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» у зв`язку із настанням страхового випадку зобов`язане відшкодувати позивачці страхове відшкодування на спорудження надгробного пам`ятника, а також пені, трьох відсотків річних, інфляційних втрат. Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.2 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», а тому з відповідача в прибуток держави підлягає стягненню судовий збір відповідно до пп.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» у розмірі 908 грн. Ксерокопією свідоцтва серії ЛВ №001100 підтверджується право Ільківа М.М. на заняття адвокатською діяльністю (а. с. 30). Представником позивачки надано суду детальний опис наданих послуг [PERSON] та квитанцію до прибуткового касового ордера №89 про оплату [PERSON] 7500 грн. за надання правової допомоги (а. с. 56-57). Повноваження адвоката Ільківа М.М. на представництво інтересів в суді Слобожанюк Т.В. підтверджується ордером на надання правової допомоги серії ВС №1055558 (а. с. 29), а також довіреністю від 17.10.2019 року (а. с. 19). За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь позивачки підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 7500 грн. На підставі викладеного, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.1187 ЦК України,

Outcome: approved