Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

26 червня 2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовом та просив стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Білогір`я молокопродукт» (надалі - ТзОВ «Білогір`я молокопродукт») нараховану, але невиплачену заробітну плату в сумі 28545 грн. 42 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення. В обґрунтування позову зазначив, що з 09 грудня 2009 року по 19 квітня 2017 року він працював на посаді заступника директора «Білогір`я молокопродукт». Наказом від 19 вересня 2017 року № 44-К його було звільнено з роботи за угодою сторін на підставі п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України. В день звільнення йому видали належно оформлену трудову книжку, однак повного розрахунку проведено не було. Заборгованість по невиплаченій заробітній платі складала 28545,42 грн. Проте, на неодноразові звернення позивача про проведення розрахунку, ТОВ «Білогір`я молокопродукт» відмовляється добровільно здійснити виплату заробітної плати у зв`язку із відсутністю коштів. 30 липня 2019 року позивач звернувся із заявою про уточнення позовних вимог, з врахуванням поданого в ній розрахунку та просив стягнути з ТзОВ «Білогір`я молокопродукт» заборгованість по заробітній платі в сумі 28 545,42 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд спарви провести у його відсутності, позовні вимоги підтримує, свої інтереси довіряє представляти адвокату Борисовій Л.В. Представник позивача [PERSON] , в судовому засіданні позов підтримала, ствердивши обставини, викладені у позовній заяві, просила стягнути з ТзОВ «Білогір`я молокопродукт» на користь [PERSON] нараховану, але невиплачену заробітну плату в сумі 28545 грн. 42 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 20 березня 2017 року по 26 червня 2019 року у сумі 310 476 грн.90коп. , проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача ТОВ «Білогір`я молокопродукт», будучи повідомленим у встановленому законом порядку про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. За згодою представника позивача на заочний розгляд справи, постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 грудня 2009 року [PERSON] прийнятий на роботу в ТОВ «Білогір`я молокопродукт» на посаду інженера з нагляду за будівництвом, з 15 березня 2010 року переведений на посаду заступника директора ТОВ «Білогір`я молокопродукт». Наказом від 19 квітня 2017 року №44-К його було звільнено з роботи за угодою сторін на підставі п.1ст.36 КЗпП України. Відповідно до довідки, виданої ТОВ «Білогір`я молокопродукт» №Бг-00000020 від 16.02.2018 року, розмір заробітної плати [PERSON] за період з 01.01.2017 року по 19.04.2017 року складає 56 845,74 грн. В день звільнення розрахунку з [PERSON] проведено не було. [PERSON] отримав належним чином оформлену трудову книжку 19.04.2017 року, що підтверджується книгою обліку руху трудових книжок. Тому, відповідач ТОВ «Білогір`я молокопродукт» мало можливість провести з позивачем повний розрахунок при звільненні. Відповідно до статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Частиною 1 статті 116 КЗпП України передбачено, що при звiльненнi працiвника виплата всiх сум, що належать йому вiд пiдприємства, установи, органiзацiї, провадиться в день звiльнення. Якщо працiвник в день звiльнення не працював, то зазначенi суми мають бути виплаченi не пiзнiше наступного дня пiсля пред`явлення звiльненим працiвником вимоги про розрахунок. Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Вказана правова позиція передбачена постановою Верховного Суду України від 29.01.2014р. №6-144цс13. Оцінивши наявні у справі докази, cуд приходить до висновку, що на користь позивача підлягає стягненню з ТОВ «Білогір`я молокопродукт» заборгованість по заробітній платі та оскільки з вини відповідача мала місце затримка розрахунку при звільненні [PERSON] , тому наявні підстави для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. При цьому, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, період затримки розрахунку при звільненні, за який підлягає стягненню середній заробіток, слід визначити в межах заявлених позовних вимог, а саме з 20 березня 2017 року по 26 червня 2019 року. Пунктами 5, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100, визначено, що нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, на число календарних днів за цей період. Протягом останніх двох календарних місяців, що передували звільненню позивача з роботи (лютий, березень 2017 року), він відпрацював 336 годин (160 годин за лютий 2017 року+176 годин за березень). Відповідно до довідки, виданої ТОВ «Білогір`я молокопродукт» №Бг-00000020 від 16.02.2018 року, сукупний заробіток [PERSON] за два календарних місяці, що передували його звільненню з роботи склав 24031 грн.42 коп. (березень 2017 року - 12 380,06 грн. + лютий 2017 року - 11 651,36 грн.), а його середньогодинний заробіток 71 грн.52 коп. (24031 грн.42 коп.:336 відпрацьованих годин). Згідно з норами тривалості робочого часу на 2017 рік (лист Міністерства соціальної політики України від 5 серпня 2016 року №11535/0/14-16/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік») при 40-годинному робочому тижні на рік (365 календарних днів) припадає 1986 робочі години, отже на 1 календарний день 5,44 годин (1986:365). За період з 20 березня 2017 року по 26 червня 2019 року, що складає 798 календарних днів (256 календарних днів 2017 року+365 календарних днів 2018 року + 177 календарних днів по 26.06.2019 року) затримка розрахунку при звільненні [PERSON] склала 4 341,12 годин (798 х 5,44). Отже, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню на користь [PERSON] з відповідача, за період з 20 березня 2017 року по 26 червня 2019 року (дата подання позовної заяви до суду) становить 310 476 грн.90 коп. (71,52 грн. х 4 341,12 год.). Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою справляється судовий збір в розмірі 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позовні вимоги задоволено та на користь позивача з відповідача стягнуто кошти на загальну суму 339 022 грн. 32 коп., що становить 100% від заявлених вимог. Тому, в дохід держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 5085 грн.33 коп. (339 022 грн. 32 коп. х 1,5%:100). На підставі ст.ст.47, 116,117 КЗпП України,

Outcome: approved