overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

27.09.2016 року позивач звернувся до відповідача з позовною заявою про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору без номеру від 14.09.2010 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 10100 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.privatbank.ua; або інший інтернет/SМS- ресурс, зазначений банком. Відповідно до положень умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача www.privatbank.ua, ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

27.09.2016 року позивач звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05.02.1998 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають дітей: дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час повнолітня, та сина [PERSON], [INFO]. Також зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, різницю характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри, у зв'язку з чим припинили шлюбні відносини і спільне господарство не ведуть, внаслідок чого подальше збереження сім'ї та шлюбу на її думку неможливі. Просила також стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. У судове засідання сторони не з'явились. Від позивача надійшла заява з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги повністю підтримала та просила задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи.. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до ст.74 ЦПК України, про причину неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його присутності не надав. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши подану позивачем заяву, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 05 лютого 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 28, що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження.( а.с.8). Від даного шлюбу мають дітей: дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час повнолітня, та малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження.( а.с.9,10). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, позивач вважає, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст..88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати: 551 грн.20 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

27.09.2016 року позивач звернулася до [PERSON] з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що її батьки [PERSON] та [PERSON] є власниками будинку [ADDRESS]. У вищевказаному будинку зареєстровані: [PERSON], її син - [PERSON], [INFO], батьки - [PERSON] та [PERSON], відповідач [PERSON] Відповідач [PERSON] являвся чоловіком позивача , 07.11.2011 року шлюб між ними розірвано. З 2013 року відповідач у будинку не проживає. Перешкод в користуванні будинком відповідачу ніхто не чинив. У добровільному порядку відповідач з реєстрації не знявся, не сплачує комунальні платежі, участі в утриманні житла не приймає, даним житловим приміщенням не цікавиться та не користується. Вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, так як відсутній за місцем реєстрації більше року. Просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, так як на протязі більше року він не користувався житлом без поважних причин. За заявою позивача справа розглянута без її участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються власниками будинку [ADDRESS]. (а.с.12) Згідно акту про встановлення адресного факту проживання від 16.09.2016 року за адресою : [ADDRESS] дійсно зареєстрований , але фактично з вересня 2012 року не проживає гр.. [PERSON], [INFO]. За вищевказаною адресою на даний час зареєстрована і проживає гр.. [PERSON]., [INFO], її малолітній син - [PERSON], [INFO]; та батьки - [PERSON], [INFO] , [PERSON], [INFO]. (а.с.13) Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що власниками спірного будинку являється [PERSON] та [PERSON], позивач не являється власником вищевказаного будинку, її права не порушені, тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

27.09.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 60% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення сімейних відносин з відповідачем та на ненадання ним матеріальної допомоги на утримання сина. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Відповідач визнав позов частково. Він пояснив, що на теперішній час є безробітним, а тому, тимчасово, не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони раніше проживали однією сімєю і мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як випливає з пояснень сторін, в лютому 2013 року сторони припинили сімейні відносини і з цього часу проживають окремо. Дитина залишилася проживати з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач, як батько дитини, матеріальної допомоги на утримання сина позивачу не надає. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі Кодекс) батьки зобовязані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно частини першої статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Враховуючи викладене та матеріальний стан сторін, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, предявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

27.09.2016 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки на користь Кредитної спілки «Азовська Кредитна компанія» заборгованість по кредиту у сумі 2668,09 гривень, а також судовий збір у сумі 1378,00 гривень, з тих підстав, що відповідачка не виконує свої зобов'язання з повернення кредиту. 01.11.2016 року представник позивача надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідачки на користь позивача залишок за кредитом у розмірі 1595,65 гривень, проценти за користування кредитом за період з 18.04.2015 року по 02.12.2016 року у розмірі 1234,24 гривень та судовий збір. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена в установленому законом порядку. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.12.2013 року між Кредитною спілкою «Азовська Кредитна компанія» та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № 10494/13-Ф2 за яким відповідачка отримала кредит у сумі 3000 гривень строком на 18 місяців, зі сплатою 0,13 відсотків від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. У відповідності до п. п. 2.1 Договору кредиту відповідачка [PERSON] зобовязалася щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом виходячи з відсоткової ставки на залишок заборгованості за основною сумою кредиту. Згідно з п. п. 2.2 Договору кредиту, відповідачка [PERSON] зобовязалася щомісячно повертати кредит згідно з графіком погашення кредиту. Після отримання кредиту відповідачка [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує. Станом на 02.12.2016 року заборгованість відповідачки [PERSON] перед позивачем становить 2829,89 гривень, що складається з залишку за кредитом у розмірі 1595,65 гривень, процентів за користування кредитом за період з 18.04.2015 року по 02.12.2016 року у розмірі 1234,24 гривень. Вказана заборгованість підтверджується наданим розрахунком. Згідно зі змістом положень ч. 1 ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідачкою порушені умови договору щодо повернення кредиту, тому суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і позов задовольняє у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

27.09.2016 року прокурор звернувся до суду з заявою в інтересах держави в особі Іванівської сільської ради Миколаївської області про визнання спадщини відумерлою після [PERSON], яка померла [INFO], мотивуючи свою заяву тим, що у померлої залишилась земельна ділянка у розмірі 3,97 га вартістю 98 301,19 грн., яка належала її на праві приватної власності відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], та яка ніким із спадкоємців не успадкована. Дана земельна ділянка знаходиться на території Іванівської сільської ради, а тому прокурор просить вказану спадщину визнати відумерлою. У судовому засіданні прокурор підтримав заяву та просив її задовольнити. Представник Іванівської сільської ради в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про підтримання заяви в повному обсязі, справу просить розглядати у його відсутність. Заслухав пояснення прокурора, дослідив письмові докази по справі, суд, з»ясувавши обставини справи, встановив наступне . [PERSON] померла [INFO], що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00016916602 від 26.07.2016 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею у розмірі 3,97 га., яка знаходиться в межах території Іванівської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області, яка належала покійній на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], зареєстрованого у Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування за № 010801200042, кадастровий № земельної ділянки [NUMBER], вартість земельної ділянки станом на 2016 рік становить 98 301 грн. 19 коп. ( довідка відділу Держгеокадастру у Врадіївському районі №10-14.12-0.4-1342/25-16 від 28.07.2016 року, Державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 22.07.2008 року) На момент смерті із спадкодавцем ніхто не проживав та не був зареєстрований, дані про спадкоємців за місцем смерті відсутні ( довідки Іванівської сільської ради від 02.06.2016 року №165, від 28.07.2016 року № 260/1, від 09.09.2016 року №319). Спадкова справа після смерті [PERSON] за місцем відкриття спадку не відкривалась ( довідка Врадіївської державної нотаріальної контори № 659/01-16 від 16.08.2016 року). Встановив вказані обставини, суд вважає, що у даному випадку, склались відносини щодо визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ч.1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Аналогічні положення вказані і в ст. 278 ЦПК України. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви прокурора та необхідність її задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

27.09.2017 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 29.01.2011 зареєструвала шлюб з відповідачем, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, вважає, що сімя розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення сторін, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. 174 ЦПК України, при визнанні позову відповідачем, за наявності до того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.01.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 06. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Сторони не оспорюють, що внаслідок відсутності взаєморозуміння стосунки між ними погіршувалися, що призвело до фактичного їх припинення, відновлювати стосунки вони не бажають, від запропонованого судом строку для примирення відмовилися. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сімї і порушуватиме права сторін. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

27.09.2017 р. до суду заявлено позов, в якому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом, як спадкоємиця першої черги після померлого батька [INFO] р. [PERSON] право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] за життя мав у власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], спадщину прийняла [PERSON] спадкоємиця за законом першої черги, шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, проживала разом зі спадкодавцем до його смерті, але своє спадкове право на нерухоме майно не зареєструвала в зв'язку зі смертю спадкодавця, який не зареєстрував своїх спадкових прав у законному порядку не може нотаріально оформити спадщину. Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглядати без неї (а.с. 26). Представник Зятковецької сільської ради в судове засідання не з'явився, письмово позовні вимоги визнав, справу просив розглянути без нього (а.с. 23). З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] за життя мав право на житловий будинок [ADDRESS], внаслідок смерті [INFO] р. [PERSON] відкрилась спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], яку прийняла спадкоємиця за законом першої черги, але своє спадкове право на нерухоме майно не зареєструвала в зв'язку зі смертю спадкодавця, який не зареєстрував своїх спадкових прав у законному порядку, тому не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини. Дані правовідносини регулюються: - ст.ст. 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 р.), за якими у разі спадкування за законом спадкоємцем першої черги є дружина померлого; дією, що свідчить про прийняття спадщини є фактичний вступ у володіння та управління спадковим майном; - ч. 2 ст. 256 ЦПК України, згідно з якою, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку встановлення цих фактів; - ст.328 ЦК України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; - ч.5 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки, [PERSON], як спадкоємиця за законом першої черги спадщини після померлого батька [INFO] р. [PERSON] у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини, то з метою захисту законного права позивача на спадщину суд визнає за необхідне позов задовольнити, визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після померлого батька [INFO] р. [PERSON] право на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

27.09.2017 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останніх років з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]»(а.с. 11). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.12). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останніх років, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останніх років, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

27.09.2017 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останнього місяця з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, неповнолітня дитина проживатиме з відповідачкою, майнового спору між ними немає. Позивач просив розглянути справу без його участі, позов задовольнити (а.с.10). Відповідачка письмово просила розглянути справу без її участі, вимоги позову визнає, не заперечує проти їх задоволення, після розірвання шлюбу обрала прізвище Бас (а.с.11). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають протягом останнього місяця, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають протягом останнього місяця, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved