Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

28.09.202 року [PERSON] звернулась до Балтського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельні ділянки в порядку спадкування. На обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що її батьку [PERSON] належали: житловий будинок (літ.А), загальною площею 69,4 кв.м., житловою площею 49,3 кв.м., з верандою (літ. а), літньою кухнею (літ. Б), сіньми (літ. б), убиральнею (літ. В), сараєм (літ. Г), погрібом з шиєю (літ. Г1, г), колодязем (літ. К), огродженням (№ 1), воротами з хвірткою (№ 2,3) розташовані по [ADDRESS] та земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,2500 га, кадастровий номер 5120685000:02:001:0259, та для ведення особистого селянського господарства площею 0,5649 га, кадастровий номер 5120685000:02:001:0240, які розташовані по [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Однак при житті склала заповіт, посвідчений 04.11.2013 року секретарем виконавчого комітету Оленівської сільської ради Балтського району Одеської області, зареєстрований у реєстрі № 21, яким заповів наступне: «Все моє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що мені буде належати на день смерті, і на що я за законом матиму право, заповідаю у власність [PERSON] ». Інших спадкоємців за заповітом у [PERSON] не було. [PERSON] як непрацездатний пенсіонер за віком має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті її чоловіка [PERSON] , яка становить ј частину від спадкового майна спадкодавця. [PERSON] дійшла згоди з [PERSON] про те, що вона здійснила всі витрати, пов`язані з похованням її батька, а тому успадковує житловий будинок та земельні ділянки за заповітом та не вимагатиме від матері Ѕ частину вартості витрат на поховання. Звернувшись до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини після смерті [PERSON] , нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що спадщина фактично прийнята нею та її матір`ю, а тому дане питання доцільно вирішити в судовому порядку. Тому позивачка просить суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Позивачка, її представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, проте надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі. За умовами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. За життя [PERSON] мав право власності на житловий будинок (літ.А), загальною площею 69,4 кв.м., житловою площею 49,3 кв.м., з верандою (літ. а), літньою кухнею (літ. Б), сіньми (літ. б), убиральнею (літ. В), сараєм (літ. Г), погрібом з шиєю (літ. Г1, г), колодязем (літ. К), огродженням (№ 1), воротами з хвірткою (№ 2,3) розташовані по [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.09.2012 року серії [NUMBER] , та на земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,2500 га, кадастровий номер 5120685000:02:001:0259, та для ведення особистого селянського господарства площею 0,5649 га, кадастровий номер 5120685000:02:001:0240, які розташовані по [ADDRESS] , що підтверджується копіями державних актів про право власності на земельні ділянки серії ЯК № 482068 та серії ЯК № 598941. З копії технічного паспорту від 17.09.2012 року вбачається, що житловий будинок (літ.А), загальною площею 69,4 кв.м., житловою площею 49,3 кв.м., з верандою (літ. а), літньою кухнею (літ. Б), сіньми (літ. б), убиральнею (літ. В), сараєм (літ. Г), погрібом з шиєю (літ. Г1, г), колодязем (літ. К), огродженням (№ 1), воротами з хвірткою (№ 2,3) розташований по [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.05.2020 року. Як видно з копії заповіту спадкодавця від 04.11.2013 року посвідченого секретарем виконавчого комітету Оленівської сільської ради Балтського району Одеської області, зареєстрований у реєстрі № 21, [PERSON] заповів позивачці наступне: «Все моє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що мені буде належати на день смерті, і на що я за законом матиму право, заповідаю у власність [PERSON] ». Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . [PERSON] як непрацездатний пенсіонер за віком має право на обов`язкову частку у спадщині після смерті її чоловіка [PERSON] , яка становить ј частину від спадкового майна спадкодавця. Проте, [PERSON] дійшла згоди зі своєю матір`ю [PERSON] про те, оскільки вона здійснила всі витрати, пов`язані з похованням батька, тому успадковує житловий будинок та земельні ділянки за заповітом та не вимагатиме від неї Ѕ частину вартості витрат на поховання. Відповідно до листа приватного нотаріуса Подільського районного нотаріального округу Смірнової Н.С. від 07.08.2021 року № 497/01-16, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що спадщина фактично прийнята нею та її матір`ю, а тому дане питання доцільно вирішити в судовому порядку. Як вбачається з довідки Балтської міської ради Одеської області від 21.07.2021 року № 313, [PERSON] проживав та вів спільне господарство разом з дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки Балтської міської ради Одеської області від 01.09.2021 року № 368, [PERSON] на день смерті проживала разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця, і народжені живими після відкриття спадщини. В силу ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як вбачається зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Згідно ч. 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як вбачається з п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Враховуючи те, що позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину на зазначену земельну ділянку та житловий будинок, але вважається такою, що прийняла спадщину, а її мати [PERSON] відмовилася від обов`язкової частки у спадщині після смерті її чоловіка [PERSON] на користь [PERSON] , враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved