Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-17 00:00:00

28 липня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача Жовківської міської ради Львівського району Львівської області про встановлення факту родинних відносин. Позовну заяву обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Жовківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на належне йому майно, право на отримання коштів на поховання та одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 12 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 (зі змінами). Звернувшись до Пенсійного Фонду та нотконтори про отримання коштів та спадкування, вона подала свідоцтво про шлюб з померлим, однак, їй звернуто увагу на те, що в свідоцтві про смерть чоловіка зазначено, що помер « [PERSON] », а в свідоцтві про шлюб з ним зазначено, що вона « [PERSON] (дошлюбне прізвище) зареєструвала шлюб з « [PERSON] », а тому необхідно встановити, що померлий [PERSON] є її чоловіком. Оскільки встановлення юридичного факту необхідне для спадкування, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 із змінами, внесеними постановою ПВСУ №15 від 25.05.1998 року, вона звернулась до суду в позовному провадженні. Позивач просить ухвалити рішення, яким встановити, що померлий [INFO] [PERSON] є її чоловіком, з яким вона зареєструвала шлюб 06 вересня 1975 року у м. Нестеров райвідділ ЗАГС Львівської області (актовий запис №71). Позивач в підготовче судове засідання не прибула, однак надала заяву з проханням слухати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить позов задовольнити. Представник відповідача в підготовче судове засідання не прибув хоча про час та місце розгляду справи Жовківська міська рада була повідомлена належним чином. 13.08.2021 року Жовківська міська рада надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутності її представника, та у цьому листі міська рада зазначила, що не заперечує щодо позовних вимог. З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін у справі та на підставі поданих суду доказів. Оскільки сторони в підготовче судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази, якими обґрунтовуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб суд постановляє ухвалу про відмову у прийняття визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому законом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом або договором. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Жовківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (арк. спр. 4). Те, що померлий був чоловіком позивачки - [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , актовий запис № 71, з яким позивач зареєструвала шлюб 06 вересня 1975 року у м. Нестеров райвідділ ЗАГС Львівської області (арк. спр. 5). Із наданої позивач копії паспорта громадянина України встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб 6 вересня 1975 року з [PERSON] (арк. спр. 3). Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом, такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Оскільки становлення даного факту має для позивача [PERSON] юридичне значення, а можливість внести зміни в документи в позасудовому порядку неможливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку. Таким чином, виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимогам діючого законодавства України, суд вважає за необхідне встановити факт родинних відносин, а саме, між позивачкою [PERSON] та її померлим чоловіком - [PERSON] у судовому порядку. Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, фактично визнав їх, суд приходить до висновку, що зазначений позивачем юридичний факт знайшов своє підтвердження під час дослідження доказів, а отже, позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення.

Outcome: approved