overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

27.10.2014 позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 27.10.2008 він одружився з відповідачем, за час перебування у шлюбі мають з відповідачем спільних дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися з травня 2012 року, а [INFO] відповідач народила доньку [PERSON], батьком якої зазначено позивача, проте він не є батьком останньої, тому просить суд виключити з актового запису про народження [PERSON], [INFO] відомості про позивача як батька дитини. Позивач та Відповідач в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, подали письмові заяві про розгляд справи за їх відсутності, позивач вимоги підтримав, відповідач визнав. Третя особа - [PERSON], до суду не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Третя особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу, при вирішенні спору покладались на розсуд суду. Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини має право оспорити батьківство до досягнення дитиною повноліття. Згідно із ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Вислухавши учасників процесу, з'ясувавши обставини справи, та перевіривши їх письмовими доказами, суд доходить висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на такі підстави. Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно із ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В матеріалах справи є копія свідоцтва про народження дитини [PERSON], де в графі батько записаний [PERSON] (а.с.6). Оскільки відповідач позов визнав та не заперечував ту обставину, що позивач не є батьком її дитини, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити за вимогою щодо виключення відомостей про позивача [PERSON] як батька дитини [PERSON], [INFO] з актового запису про її народження. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

27.10.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів(а.с.2-3), мотивуючи свої вимоги наступним. Між ним та відповідачем укладено усний договір про надання коштів у позику. На виконання якого, ним було передано відповідачу грошові кошти у сумі 2000 грн. з умовою їх повернення до 05.03.2013 р., про що відповідач надав йому розписку від 05.11.2012 р.. До цього часу відповідач гроші йому не повернув. Посилаючись на ст.ст. 16, 23, 526, 610-611, 1046-1047, ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України просить стягнути з відповідача на його користь: - суму боргу за розпискою від 05.11.2012 р. у розмірі 2000 грн.; - відсотки від суми позики у розмірі 311,29 грн.; - 349,20 грн. індексу інфляції за весь час прострочення сплати боргу та три відсотки річних за весь час прострочення сплати боргу у розмірі 98,30 грн.; - судові витрати у розмірі 243,60 грн.; 1000 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу. В ході розгляду справи було уточнено, що прізвище відповідача є не «[PERSON]», як вказано в позовній заяві (а.с.2), а «[PERSON]». В судовому засіданні представник позивача позов(а.с.2-3) підтримала за вимогами, в ньому викладеними. Відповідач позов визнав повністю; згоден сплатити всі грошові суми, вказані в позові. Позивач в судове засідання не з'явився. Про час і місце судового розгляду був повідомлений. Суд розглядає справу у його відсутність. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] отримав грошові кошти від [PERSON] у сумі 2000 грн., з поверненням до 05.03.2013 р., згідно копії розписки від 05.11.2012 р.(а.с.5) та її оригіналу, але відповідач своїх зобов'язань перед позивачем не виконав. Відповідно до вимог ст.ст. 1046-1047 ЦК України між сторонами був укладений договір позики грошових коштів. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Крім того, відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Оскільки відповідач не повернув належні позивачу кошти, то з нього на користь позивача підлягає стягненню грошові кошти в сумі 2758,79 грн. згідно розрахунків, наведених в матеріалах справи (2000 грн. - борг за розпискою, 311,29 грн. - відсотки від суми позики, 349,20 грн. - інфляційні збитки, 98,30 грн. - три процента річних від простроченої суми а.с.4;7;8). Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати в сумі 1243,60 грн.(1000 грн. за надання правової допомоги - а.с.11; 243,60 грн. судового збору - а.с.1), які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на його користь. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглянув справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

27.10.2014 р. [PERSON] звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом (а.с.3), в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 60000 грн. та судові витрати, посилаючись на ті обставини, що відповідачка взяла у неї в борг 5000 грн. та 35000 грн. 30.04.2014 р., 20000 грн. 06.05.2014 р. на строк до 15.10.2014 р., але до цього часу свої зобов'язання по поверненню боргу не виконала. Позивач та її представник до судового засідання не з'явилися, надавши заяву, в якій підтримали позовні вимоги, просили відшкодувати позов у їх відсутності та надали згоду на заочний розгляд справи у відсутності відповідача (а.с. 28,37). Відповідач, належним чином сповіщена про розгляд справи (а.с. 33-36), не з'явилась повторно до суду, не повідомивши про причини неявки. Відповідно до ст. ст. 224-226 ЦПК України судом винесена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності нез'явившихся учасників судового розгляду. З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та відповідні правовідносини. Із копій розписок від 30.04.2014 р. та 06.05.2014 р. (а.с. 9, 10, 13) та їх оригіналів, наданих суду стороною позивача, вбачається, що [PERSON] взяла в борг у [PERSON] 60000 грн. на термін до 15.10.2014 р. Зазначені розписки відповідач не оспорила. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) надає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (в т.ч. грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1047 ч. 2 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Із статті 545 ЦК України, яка регулює підтвердження виконання зобов'язання, вбачається, що якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові, у разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це в розписці, яку він видає; наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку; що у разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. На підставі викладеного і того, що борговий документ до цього часу знаходиться у позивача, суд приходить до висновку про невиконання відповідачем її зобов'язань. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судові витрати позивача, які підтверджуються квитанцією на а.с. 2, підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

27.10.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову вказує, що згідно витягу про реєстрацію права власності від 20.02.2004 року, квартира [ADDRESS] належить їй на праві приватної власності. Відповідач [PERSON] є її знайомою, яка з 03.11.2011 року зареєстрована в квартирі[ADDRESS]. 11.11.2011 року відповідач народила сина [PERSON], який теж зареєстрований в квартирі з 05.12.2011 року. [PERSON] та її син не проживають в квартирі, не користуються житловими приміщенням. Зі слів знайомих відповідач з дитиною виїхали з м. Кривого Рогу на інше постійне місце проживання. Про місце проживання [PERSON] та [PERSON] їй не відомо. Реєстрація відповідача та її дитини в квартирі створює труднощі у користуванні та володінні житлом, на відповідача та її дитину нараховуються комунальні послуги, які вона не сплачує. Позивач просить визнати [PERSON] та малолітнього [PERSON] втратившими право користування квартирою [ADDRESS] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Третя особа ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.02.2004 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON] - а.с. 5. Згідно довідки з місця проживання № 14 від 24.10.2014 та акту від 22.10.2014 року підписаного сусідами та завіреного майстром та директором ТОВ «УЮТ-2011» - а.с.9,10, [PERSON] та її малолітній син [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS], але з листопада 2011 року не проживають в квартирі, вони не є членами сім'ї власника квартири, житло за призначенням не використовують більш ніж 6 місяців без поважних причин і може бути визнанними втратившими право користування житловим приміщенням. Згідно ст.ст.71,72 ЖК України, визнається, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин, цей строк може бути продовжено в разі спору - судом. Оскільки відповідач та її малолітній син [PERSON], [INFO] зареєстровані в квартирі [ADDRESS], на них нараховуються комунальні послуги, проте в квартирі вони не мешкають більше ніж 6 місяців без поважних причин, не сплачують комунальні послуги, що створює перешкоди позивачу у володінні та користуванні власністю, вони не є членами сім'ї власника квартири, тому суд вважає необхідним визнати [PERSON] та [PERSON] втратившими право користування квартирою [ADDRESS] На підставі ст.71, 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

27.10.2014р., [PERSON]., звернулася з позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 04 квітня 2009 року у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 102. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 04 квітня 2009 року зареєструвала шлюб у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 102. Від шлюбу в сторін є двоє дітей: донька - [PERSON] [INFO], та син - [PERSON] [INFO] Спільне життя у подружжя не склалося, сторони виявилися людьми з різними поглядами на життя та на майбутнє. Відповідач постійно вчиняє скандали та сварки, не бажає працювати. Також не брав та не бере участі у веденні домашнього господарства. Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, не проживають разом починаючи з травня 2014р., , тому примирення з відповідачем неможливе. Збереження вказаного шлюбу суперечить інтересам як самих сторін так і дітей. У зв'язку із наведеним позивачка змушена звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду справи, проте подав на адресу суду заяву у якій позов визнав та не заперечую проти розірванню шлюбу. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 04 квітня 2009 року зареєструвала шлюб у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 102. Від шлюбу в сторін є двоє дітей: донька - [PERSON] [INFO], та син - [PERSON] [INFO] Спільне життя у подружжя не склалося, позивачка та відповідач виявилися людьми з різними поглядами на життя та на майбутнє. Між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, не проживають разом протягом тривалого часу. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення для справи. Виходячи із наведеного судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін та їхньої дитини, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

27.10.2014 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], зареєстрований на Біржі Нерухомості «Эдвайс-Консульт» 28.08.1998 за реєстр.№275. Нотаріально даний договір не посвідчувався, що перешкоджає їм (позивачам) в даний час розпорядитися спірною квартирою. У судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] не з'явились, надали суду заяви з проханням розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. У судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явились. Надали суду заяви з проханням розглянути справу у їх відсутності, не заперечують проти задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON] Оцінивши представлені докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 28.08.1998 року [PERSON], [PERSON] уклали з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] договір купівлі-продажу. Згідно договору [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали а [PERSON], [PERSON] придбали у власність квартиру [ADDRESS]. Даний договір був оформлений на Біржі Нерухомості «Эдвайс-Консульт» і зареєстрований за реєстр.№275 від 28.08.1998 року, а також 31.08.1998 року у МБТІ за реєстровим №18488. Нотаріально даний договір не посвідчувався. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу квартири ( житлового будинку) повинен бути нотаріально засвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недотримання цієї вимоги вабить недійсність договору. Відповідно до ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо одна із сторін повністю або частково виконали умови угоди, що вимагає нотаріального посвідчення, суд має право визнати угоду дійсною. На підставі викладеного, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

27.10.2014 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав. Пояснив, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 2001 року. Вони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] [INFO] і дочку [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Спільно вони не проживають з вересня 2014 року. В наданий судом строк до примирення вони не прийшли. Категорично наполягає на розірванні шлюбу, оскільки він має іншу жінку з якою бажає офіційно оформити свої стосунки. Відповідачка [PERSON] не бажала розірвання шлюбу. Вцілому при розгляді справи покладалася на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, мають двох спільних неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] [INFO] і дочку [PERSON] [INFO] (а.с. 3-5). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом приймалися визначені законом заходи щодо примирення сторін. Їм двічі надавався строк для примирення. В наданий судом строк сторони до примирення не прийшли. Позивач наполягав на розірванні шлюбу. Отже, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, зважаючи на що позов підлягає до задоволення. Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

27.10.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою у якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON]. Посилається на те, що шлюб між ними було зареєстровано 24 вересня 1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Нікопольської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. З серпня 2011 року припинили шлюбні відносини. Шлюбні відносини не склалися, так як між подружжям не було порозуміння із –за різних характерів і поглядів на життя. [PERSON] покинула чоловіка і переїхала в інше місце проживання. Позивачем до суду була надана заява в якій він просить справу розглянути без нього, позов підтримує, на його задоволенні наполягає. Відповідачка у судове засідання не з’явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення, причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення справи чи про розгляд справи у її відсутність суду не надала. На підставі ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 24 вересня 1994 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4). Позивач наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не згоден, збереження шлюбу суперечить його інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

27.10.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 14.12.2000 року в Григоро-Бригадирівській сільській раді Кобеляцького району Полтавської області зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне проживання сторони припинили по причині різних поглядів на подружнє життя, на підґрунті яких виникали постійні сварки, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що миритися із позивачем не бажає, сім'ю зберегти неможливо, однак на розірвання шлюбу не згодна. Суд, заслухавши сторони, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання з червня 2014 року, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

27.10.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про визнання за [PERSON] права власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], після батька [PERSON], померлого [INFO] року, як за спадкоємцем першої черги за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що її батьку [PERSON], згідно свідоцтва №Т 326 на право власності на житло від 06.06.2008 року, належить на праві спільної сумісної власності 1/4 частина квартири [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому частину вищевказаної квартири. Заповіту немає. Спадкоємцям першої черги за законом є діти спадкодавця - позивач [PERSON] та [PERSON] - відповідач по справі. Їх мати - відповідач по справі [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги за законом, оскільки на момент смерті спадкодавця шлюб між ними було розірвано. Позивач [PERSON] спадщину прийняла фактично, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала з батьком [PERSON], померлим [INFO] року. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] спадщину не прийняли, до нотаріальної контори з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом не звертались, на даний час на спадщину не претендують. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після батька [PERSON], померлого [INFO] року, позивачу було відмовлено у видачі даного свідоцтва, оскільки між нею та її сестрою відповідачем [PERSON] на той час існував спір про розподіл спадщини. У зв'язку з викладеним, позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], після батька [PERSON], померлого [INFO] року, як за спадкоємцем першої черги за законом. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідачі в судове засідання не з'явились, надавши суду письмові заяви в яких позовні вимоги визнають в повному обсязі та просять суд розглядати справу за їх відсутністю. Оскільки відповідачі позов визнали, тому відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачами, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Таким чином, на підставі ст.ст.1222, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved