Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

26 червня 2018 року позивач Управління соціального захисту населення Шевченківської районної у м. Дніпрі ради звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову вказав, що на підставі заяви відповідача від 18.04.2016, 18.10.2016 року їй була призначена щомісячна адресна допомога особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. На підставі інформації з ДП «Інформаційно-обчислювальний центр МСПУ» відповідачу у зв`язку з відсутністю сплати соціального внеску перераховано розмір допомоги. Внаслідок чого відповідачу було надміру виплачено бюджетні кошти в сумі 3665,27 грн., за період з 01.08.2016 по 17.04.2017 року. У встановлений термін відповідач кошти не повернув. З урахуванням викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача надміру нараховані бюджетні кошти в сумі 3665,27 грн. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. від 10 вересня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі та визначено проводити розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, за останнім відомим місцем реєстрації, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2019 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. [PERSON] взята на облік як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою № 1241011107 від 17.08.2015 року. 18 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до позивача з заявою про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг на сім`ю у складі сім`ї одна особа. Рішенням позивача від 19.04.2016 року була призначена допомога у загальному розмірі 442,00 грн. з 18.04.2016 по 17.08.2016 року. В подальшому, 18 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до позивача з заявою про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг. Рішенням позивача від 08.11.2016 року була призначена допомога у загальному розмірі 442,00 грн. з 18.10.2016 по 17.04.2017 року. Відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року (далі - Порядок № 505), Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється. Для контролю за фактом працевлаштування працездатних членів сім`ї, яким призначено грошову допомогу (в тому числі за направленням державної служби зайнятості), уповноважені органи щомісяця до 25 числа подають в електронному вигляді перелік таких осіб органам Пенсійного фонду України, які протягом 10 календарних днів подають уповноваженому органу інформацію з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. З інформації з ДП «Інформаційно-обчислювальний центр МСПУ» щодо [PERSON] вбачається, що особу не знайдено серед працюючих. З виписки з Індивідуальних відомостей про застраховану особу ПФУ від 18.08.2017 року вбачається, що відомості стосовно сплати страхових внесків щодо [PERSON] починаючи з серпня 2016 року відсутні. На підставі вказаної довідки у зв`язку з відсутністю сплати соціального внеску відповідачу перераховано розмір допомоги як працездатній непрацюючій особі з 23.03.2017 року зі зниженням та подальшим припиненням її виплати, що відповідає вимогам Порядку № 505. Таким чином, відповідачу було надміру виплачено бюджетні кошти в сумі 3665,27 грн., за період з 01.08.2016 по 17.04.2017 року. Відповідно до п.11 Порядку № 505, уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин. Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме - підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума зайво сплачених коштів державного бюджету в сумі 3665,27 грн., за період з 01.08.2016 по 17.04.2017 року. Враховуючи наведене,

Outcome: approved