Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

28.03.2017 р. представник [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою, у якій просила суд визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю 2 місяця з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої 18.06.2016 р., в порядку спадкування за заповітом. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради та третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Відповідно до свідоцтва про народження серії ГД № 998478 [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) О.В. народилася 18.10.1956 р. в сімї [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8) 04.02.1970 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 04.02.1970 р., після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. (а.с. 9) Позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) О.В. зареєструвала шлюб з [PERSON], про що видано свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖД № 479598, внаслідок чого прізвище дружини змінено на «Ситнік». Вказаний шлюб розірвано 10.04.1985 р. (а.с. 10) Зі свідоцтва про одруження серії І-ЖД № 135024 вбачається, що після укладення шлюбу з [PERSON] прізвище позивача змінено з «Ситнік» на «Білоножко». (а.с. 12) Зі свідоцтва про право власності на житло № 234 від 02.04.1993 р., виданого на підставі розпорядження органу приватизації, вбачається, що квартира № 70 у м. Одесі по вул. Космонавтів, 23/2 належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Право власності на вказану квартиру зареєстровано в ОМБТІ за [PERSON] та [PERSON] під № 328 стр.14 кн. 69 пр. № 234 від 02.04.1993 р. (а.с. 27-28) 25.08.2009 р. [PERSON] склала заповіт, у якому на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким все майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день її смерті буде належати їй по закону та на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] Цей заповіт посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 788, номер у спадковому реєстрі 47808819, серія та номер бланка ВМО 071008. (а.с. 15) Спадкодавець [PERSON] померла 18.06.2016 р. у віці 86 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 454315, виданим [PERSON] міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 6314). (а.с. 13) 01.02.2017 р. та 14.03.2017 р. позивач звернулася до Третьої одеської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у спадковій справі № 107/2017, номер у спадковому реєстрі 60203301. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.03.2017 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало [PERSON], з причин не надання [PERSON] документів, що підтверджують місце відкриття спадщини та факт спільного проживання з померлою, а також пропущення строку для прийняття спадщини. (а.с. 32) Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Строк прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплинув 18.12.2016 р. [PERSON], яка є рідною донькою [PERSON] на переконання суду пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, що повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Такими причинами суд вважає наступні фактичні обставини. Син позивача [PERSON] помер у липні 2015 року у віці 35 років, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 416515. (а.с. 14) Для суду очевидно, що втрата єдиного сина у молодому віці, який раптово помер мала тяжкі наслідки для позивача, як матері. Не встигнувши оговтатись після вказаного, у квартирі, де проживала [PERSON] зі своєю матірю стався вибух побутового газу. З листа Головного управління ДСНС України в Одеській області від 24.02.2017 р. № 02/883/08 на адвокатський запит адвоката [PERSON] вбачається, що 24.01.2016 р. у [ADDRESS], було встановлено, що в приміщенні житлової кімнати на третьому поверсі житлового будинку стався вибух побутового газу без послідуючого горіння, внаслідок якого постраждало дві особи [PERSON], [INFO], та [PERSON]М,, [INFO] (а.с. 18) Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 777, виданої КУ «Міська клінічна лікарня № 10» мати позивача [PERSON] надійшла у стаціонар опікового відділення 24.01.2016 р., з діагнозом опік пламенем 2А ст. 2 % п.т. (обличчя, кисті). (а.с. 20) Вказані ушкодження призвели до смерті [PERSON] 18.06.2016 р. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 776 КУ «Міська клінічна лікарня № 10» сестра позивача [PERSON], яка також постраждала від вибуху побутового газу, надійшла у стаціонар опікового відділення 24.01.2016 р. з діагнозом: опік пламенем 2АБ ст. 20 % п.т. (обличчя, в/к, тулуб), опікова хвороба, стадія реконвалісценсії. (а.с. 21) Позивач продовжувала опікуватися про сестру, яка тривалий час знаходилась у лікарні та продовжувала амбулаторне лікування, оскільки опіки на руках, отримані нею під час вибуху не загоювались, вона не була спроможна самостійно піклуватися про себе. [PERSON] потребувала санаторного лікування, отже позивач змушена була їздити з нею у санаторій. Зазначене підтверджується квитанцією № 6395 від 27.07.2016 р. про сплату [PERSON] грошей за путівку на 20 днів в ДП «Клінічний санаторій «Авангард». Крім того, вони їздили для огляду комбустіологом МЛ № 3 до м. Миколаєва, що підтверджується довідками від 27.08.2016 р. та 29.01.2016 р., який надавав рекомендації з лікування. (а.с. 33-35) З огляду на викладене, суд вважає, що зібрані у справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи та належна оцінка доказів вказують на наявність підстав для задоволення позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При цьому суд керується також вимогами ч. 2 ст. 3 і ч. 1 ст. 8 (принцип верховенства права) Конституції України. На підставі викладеного, суд визначає [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 18 червня 2016 року, тривалістю 2 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Суд розяснює [PERSON], що після подання нею заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у визначений судом строк, вона зможе реалізувати своє право на спадкування.

Outcome: approved