Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

29.03.2021 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач обґрунтовує заявлену вимогу тим, що 26.12.2018 вона зареєструвала шлюб з громадянином Республіки Корея - [PERSON] . У цьому шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося. Спільних інтересів у них немає, погляди на сімейне життя, сімейні обов`язки та цінності абсолютно протилежні. З квітня 2020 року вони проживають окремо. Між ними досягнуто домовленість, що дитина залишається проживати разом з [PERSON] .. Просить розірвати шлюб, а строк для примирення не надавати. Ухвалою від 05.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явилась. Разом із позовною заявою подала клопотання про розгляд справи без її участі. Позов підтримала. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився. Повідомлений про розгляд справи за допомогою електронної пошти останнього. Копії позовної заяви з додатками ним отримано, в тому числі, з перекладом на іноземну мову. Від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи без його участі. Суд вважав можливим розглянути справу у відсутності сторін, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи що останні скористалися своїми процесуальними правами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 26.12.2018 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.12.2018, виданим Волочиським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Хмельницькій області (а.с. 5). У [PERSON] та [PERSON] є спільний син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією актового запису про народження (а.с. 13). Неповнолітня дитина [PERSON] народився в Республіці Польща та є громадянином України, зареєстрований і проживає разом позивачем в [ADDRESS] (а.с. 8, 16). Сторони припинили шлюбні відносини і проживають окремо. Місце реєстрації відповідача невідоме, останнє відоме місце його проживання: [ADDRESS] . (а.с. 2, 8, 18). Суд вважає, що шлюб між сторонами існує формально, його збереження є неможливим і буде суперечити їх інтересам, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач заявила клопотання, в якому просила судові витрати залишити за нею. Разом з тим, статтями 141, 142 ЦПК України регламентовано порядок розподілу судових витрат між сторонами.

Outcome: approved