Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

28.07.2015 року до суду надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про стягнення в порядку регресу витрат, повязаних із виплатою страхового відшкодування. Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами. 21.09.2011 року близько 16:05 по вул. Петровського в м. Донецьку з вини [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ-21124, державний номерний знак [NUMBER], була скоєна дорожньо-транспортна пригода. В результаті цього був пошкоджений автомобіль «HONDA», державний номерний знак [NUMBER], належний [PERSON], яким керував під час пригоди [PERSON]. Зазначена шкода особисто [PERSON] відшкодована не була. Власник пошкодженого автомобіля [PERSON] з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою, до якої було надано копію чинного на той час полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортних засобів. Моторне (транспортне) страхове бюро України 15.06.2012 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 7223,34 грн. і таким чином виконало покладений на [PERSON] обовязок щодо відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність і скоїв ДТП. З огляду на це, позивачем заявлена зворотна вимога до [PERSON] у розмірі виплаченого відшкодування; також позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу щодо підготовки позову та сплачену суму судового збору. Відповідно до ч.9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, предявляються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації проживання [PERSON] є [ADDRESS] (Петровський район м. Донецька). Згідно із ст.1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ,підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам,зокрема, для справ, підсудних Петровському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Краснолиманському міському суду Донецької області. За таких обставин цивільна справа відносно відповідача [PERSON] підлягає розгляду Краснолиманським міським судом Донецької області. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі. Відповідача [PERSON] було належним чином за місцем його реєстрації повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи. Однак відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув. Позивачем не було надано згоди на здійснення заочного розгляду цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. Отже, суд здійснює розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства. Згідно із ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За змістом ст. 22 цього Закону Моторне (транспортне) страхове бюро України у встановленому законодавством порядку компенсує оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як вбачається зі змісту наданих позивачем документів,ДТП, що сталась у м. Донецьку по вул. Петровського 21.09.2011 року за участю автомобіля «HONDA», державний номерний знак [NUMBER], належного [PERSON], та автомобіля ВАЗ-21124, державний номерний знак [NUMBER],належного [PERSON], є наслідком винних дій водія [PERSON] (постанова судді Петровського районного суду м. Донецька від 09.04.2012 року у справі № 3-1320/11- а.с.25,26). Власник пошкодженого транспортного засобу 18.05.2012 року звертався до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування шкоди, завданої 21.09.2011 року в м. Донецьку на перехресті вулиць Петровського та Літньої з вини водія [PERSON] (а.с.5). Позивач із претензійними листами стосовно компенсації понесених витрат звертався саме до [PERSON] на адресу [ADDRESS](а.с.15,16). 08.09.2015 року позивачем подано до суду заяви про уточнення позовної заяви та про розгляд справи без участі повноважного представника. За змістом цих заяв відповідачем є саме [PERSON](а.с.35). Клопотання про заміну неналежного відповідача від позивача не надходило. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.60 ЦПК). Позивачем не доведено, що [PERSON] був власником або водієм транспортного засобу ВАЗ-21124, державний номерний знак [NUMBER], який спричинив пошкодження автомобіля «HONDA», державний номерний знак [NUMBER], належного [PERSON], не доведена вина [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. З огляду на це, відсутні підстави стверджувати про відшкодування позивачем будь-якої шкоди, спричиненої з вини [PERSON], а отже, відсутні і підстави для існування будь-яких регресних вимог позивача до відповідача. За таких обставин суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача, спрямованих до [PERSON], та відмовляє у їх задоволенні. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір та витрати на правову допомогу включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] судом відмовлено. Таким чином, відсутні підстави для стягнення на користь позивача понесених ним судових витрат.

Outcome: dismissed