Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

28.10.2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до ТОВ «Агро-2010» про стягнення майнової шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 22.08.2014 року в м. Києві по пр. Червонозоряному мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ИЖ» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER], під її ж керуванням. Винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.09.2014 року визнано [PERSON] За даними рахунку (технічного обслуговування) № 123007684 від 16.09.2014 року вартість відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] становить 6 817, 04 грн. Директор ТОВ «Агро - 2010» повідомив, що на момент дорожньо-транспортної пригоди обов'язкова цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля «ИЖ» д.н.з. [NUMBER] не застрахована, а тому відшкодування шкоди покладає на винну особу, а саме на відповідача ТОВ «Агро - 2010». Просила стягнути з ТОВ «Агро - 2010» 6 817, 04 грн. завданої майнової шкоди та судові витрати по сплаті судового збору. У судовому засіданні 20.03.2015 року позивач [PERSON] збільшила позовні вимоги, просила стягнути з ТОВ «Агро - 2010» на її користь на відшкодування майнової шкоди, завданої за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 22.08.2014 року у розмірі 9 834, 14 грн., судові витрати по оплаті послуг спеціаліста-оцінювача в розмірі 900, 00 грн., по сплаті судового збору в розмірі 243, 60 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені вимоги з урахуванням заяви про збільшення заявлених вимог, просив задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Агро - 2010» та третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилися повторно. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися за вказаними у позовній заяві адресами, однак надіслана останнім поштова кореспонденція повернута до суду з відміткою відділу зв'язку про закінчення терміну зберігання, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталися. Будучи присутнім у попередніх судових засіданнях, представник відповідача ТОВ «Агро - 2010» заперечував позовні вимоги [PERSON], посилаючись на те, що визначений спеціалістом розмір матеріального збитку є завищеним, останній не запрошував представника відповідача на огляд пошкодженого транспортного засобу. За клопотанням представника відповідача судом було призначено судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено питання: визначити чи має автомобіль «Фольцваген» [NUMBER] інші пошкодження, що не є наслідком дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 22 серпня 2014 року о 14 50 год., але впливають на визначення проценту зносу автомобіля; визначити який процент зносу автомобіля «Фольцваген» [NUMBER]; визначити вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Фольцваген» [NUMBER], внаслідок ДТП, що сталося 22 серпня 2014 року о 14:50 год. з урахуванням проценту зносу автомобіля. Проте, проведення призначеної судом авто товарознавчої експертизи не було забезпечено відповідачем, оскільки представником останнього повторно не вжито заходів щодо оплати послуг судового експерта. Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.08.2014 року на пр. Червонозоряному у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ИЖ» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER], яким керувала [PERSON] Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], останнього також визнано винним у її вчиненні постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.09.2014 року (а.с. 5). Внаслідок цієї ж дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER], який належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 6). Зазначеною вище постановою судді встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася тому, що саме водій [PERSON] допустив порушення п. 13.1. Правил Дорожнього Руху України і його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Відповідно до правил ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене, вирішуючи заявлені позивачем у справі позовні вимоги, суд приймає до уваги постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.09.2014 року, якою визнано винним [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди 22.08.2014 року, оскільки остання має силу закону, нею ж встановлено час та місце дій внаслідок яких було пошкоджено автомобілі сторін у справі, а також особу, що її вчинила. На підтвердження заявлених вимог у частині, що стосується розміру майнової шкоди позивачем надано суду висновок № 27/03-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу, складений 27.03.2015 року СОД [PERSON] За даними зазначеного висновку, розмір матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу в результаті пошкодження транспортного засобу Volkswagen Touareg, реєстраційний номер [NUMBER] складає 9 834, 14 грн. (а.с. 63-71). Допитаний у судовому засіданні спеціаліст оцінювач [PERSON] будучи попередженим про кримінальну відповідальність, показав суду, що він дійсно 27.03.2015 року складав висновок № 27/03-ТЗ про вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням транспортного засобу. Розмір матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу в результаті пошкодження транспортного засобу Volkswagen Touareg, реєстраційний номер [NUMBER] складає 9 834, 14 грн. Звертаючись в суд з позовом, позивач [PERSON] стверджує, що автомобіль «ИЖ» д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] належить на праві власності ТОВ «Агро - 2010», яким не було застраховано обов'язкову цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу, такі твердження позивача узгоджуються з даними постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 23.09.2014 року про визнання третьої особи [PERSON] винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER], відповідно до якої [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди обіймав посаду водія ТОВ «Агро-2010». За правилами ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, а ч. 1 ст. 1172 ЦК України визначено, що юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що завдану позивачу шкоду з вини [PERSON] має відшкодувати власник транспортного засобу «ИЖ» д.н.з. [NUMBER] -ТОВ «Агро - 2010», з яким [PERSON] перебував у трудових відносинах на момент дорожньо-транспортної пригоди, яким не було застраховано обов'язкову цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу та, у розмірі визначеному позивачем, який не спростований відповідачем у встановленому законом порядку. Крім того, відповідачем ТОВ «Агро - 2010», за правилами ст. 88 ЦПК України, мають бути відшкодовані витрати позивача у частині оплати послуг спеціаліста-оцінювача в розмірі 900, 00 грн., сплати судового збору у розмірі 243, 60 грн. (а.с. 78). На підставі викладеного,

Outcome: approved