overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

27 травня 2012 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували в виконавчому комітеті Війтівської сільської ради Бершадського району Вінницької області , актовий запис № 05. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, та з якою він буде проживати й після розірвання шлюбу. Позивачка обґрунтовує свою заяву тим, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характерами та звичками люди з різними поглядами на життя, що призвело до повної втрати взаєморозуміння. На даний час вже більше місяця вони разом не проживають і ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. На даний час спір про майно у сторін відсутній. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вона підтримує позов і просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає, просить слухати справу у його відсутність. Оскільки сторони в судове засідання не явилися, на підставі ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, про що надала суду заяву відповідного змісту, а відповідач не заперечує проти його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги те, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, а тому позов підлягає задоволенню. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка не виявила бажання змінювати своє теперішнє прізвище. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

27 травня 2013 року Дергачівським районним судом Харківської області було ухвалено заочне рішення, згідно якого позовні вимоги ПАТ «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] про стягнення суми - задоволено в повному обсязі. Стягнуто з [PERSON], [INFO], проживаючого: [ADDRESS] на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 1340332 (один мільйон триста сорок тисяч тридцять дві ) грн. 26 копійок. Стягнуто з [PERSON] в дохід держави 3441 (три тисячі чотириста сорок одна) грн. 00 коп. судового збору. В Дергачівський районний суд Харківської області 27 квітня 2015 року звернувся [PERSON] із заявою про перегляд заочного рішення, просить його скасувати, посилаючись на те, що 24 квітня 2015 року ним було отримано копію заочного рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 27 травня 2013 року. Зазначене заочне рішення постановлено судом у його відсутність, так як про день та місце слухання справи його повідомлено не було. В повідомленні про вручення йому судової повістки він підпис не ставив і судової повістки не отримував. Розглянувши справу у його відсутність, суд не мав можливості повно та всебічно з'ясувати всі обставини, а саме він був позбавлений можливості дати пояснення та надати докази в судовому засіданні, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи. Сторони в судове засідання не з'явилися, причину неявки суд не повідомили про час та місце судового засідання були належним чином повідомлені. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.2 ч.3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку. Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. [PERSON] в судовому засіданні не міг брати участь, тому що не одержував повідомлень про день і час розгляду справи. Вказує, що в судовому засіданні надасть докази, які мають суттєве значення для вирішення справи по суті. Судом ухвалено заочне рішення на підставі матеріалів і доказів наданих лише представником Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» Аксьоновою В.В., що призвело до неповного з'ясування усіх обставин справи. Суд вважає, що вказані обставини [PERSON] мають істотне значення для правильного вирішення справи і підлягають дослідженню в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~27 травня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитну угоду, шляхом підписання заяви-анкети № 007-063450/13-00938-вкл-к. згідно умов якої відповідач отримав кредит у розмірі 7 875 гривень на строк 12 місяців. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 22 липня 2015 року в сумі 16089,57 грн., яка складається з: заборгованості кредитним договором 7\~818 грн; нарахованих відсотків по заборгованості 8271,57 грн., які представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача 1378 гривень судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги\~\~позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № 007-063450/13-00938-вкл-к від 27 травня 2013 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит у розмірі 7 875 гривень на строк 12 місяців. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши станом на 22 липня 2015 року 16089,57 гривень, які складаються з: заборгованості кредитним договором 7\~818 грн; нарахованих відсотків по заборгованості 8271,57 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконав зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат 1378 гривень судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

27 травня 2014 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суд із позовом до [PERSON] та Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про визначення частки майна, належного на праві спільної сумісної власності. В позові зазначили, що згідно свідоцтва про право власності виданого Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації Кременчуцької міської ради народних депутатів № 3212/1 від 14.01.1994 року, [PERSON], [PERSON] [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS]. В квітні місяці позивачі вирішили подарувати належні їм частки у вищевказаній квартирі [PERSON], звернулися до нотаріуса, але в ході перевірки документів їм відмовлено з тих підстав, що не має можливості посвідчити договір відчуження. Оскільки квартира перебуває у спільній сумісній власності, частки не визначені, а укласти договір поділу майна, що є у спільній сумісній власності неможливо, оскільки співвласник [PERSON] виїхав за межі України. Позивачі позовні вимоги підтримали в повному обсязі просили задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились про розгляд справи повідомлялись належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне: Відповідно до свідоцтва про право власності виданого Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації Кременчуцької міської ради народних депутатів № 3212/1 від 14.01.1994 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS]. Позивачам відмовлено у видачі договору відчуження, оскільки не визначені частки квартири, що перебуває у спільній сумісній власності. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Домовленості про визначення часток у спірній сумісній власності між позивачами та відповідачем [PERSON] не було, тому суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

27 травня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з даною заявою, вказуючи, що [INFO]. помер його батько [PERSON]. В теперішній час заявник не може реалізувати своє право на спадщину, оскільки в свідоцтві про смерть ім'я батька зазначено як «[PERSON]», що не відповідає запису у свідоцтві про його народження, згідно з яким він «[PERSON]». Заявник в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив справу розглядати у його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив встановити факт, що [PERSON], який помер [INFO], був його рідним батьком. Представник Саражинецької сільської ради до суду не з`явився також, подав заяву у якій заявлені вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні, зокрема, свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 4), паспортом (а.с.3) та державним актом (а. с.5), беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер [INFO] (свідоцтво про смерть а.с.6), був рідним батьком [PERSON], [INFO]. Дані правовідносини регулюються п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з якими суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер [INFO], був рідним батьком [PERSON], [INFO], іншого порядку встановлення цього факту немає, то його необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

27 травня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 26 вересня 2003 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вони не могли досягти угод з різних питань сімейного життя, з приводу чого в сім*ї виникали сварки і непорозуміння, що призвело до припинення шлюбних відносин. Позивач в попереднє судове засіданні не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідачка в попереднє судове засідання не з*явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. З позовом згодна. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання за відсутності сторін. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст..174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У попередньому судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 2003 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26 вересня року /а. с.6/. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 02 березня 2004 року /а.с.7/. У відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, тривалий час сімейні стосунки не підтримують, наміру на спільне життя не мають. Таким чином, визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права чи інтереси інших осіб. Шлюб підлягає розірванню. Спору про майно на час розгляду справи немає. Згідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

27 травня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому державного акту на право приватної власності на землю виданого на ім'я [PERSON] На обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що внаслідок допущеної помилки у написання його прізвища, що зазначене у державному акті на право приватної власності на землю, порушує його права, оскільки він не має можливості розпорядитися зазначеною ділянкою, а виправлення до державного акту не допускаються, з огляду на що, просить його позов задовольнити. Заявник подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, вимоги викладені у ній підтримав. Представники заінтересованих осіб подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечили, щодо задоволення вимог заявника. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що подану заяву слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 0,06 га. для ведення садівництва, що розташована на території Шаровечківської сільської ради на землях садівницького кооперативу «Електроніка І», що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності від 22 грудня 1994 року, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №637, витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 2 грудня 2013 року. Однак при видачі державного акту на право приватної власності на землю, було допущено помилку у написанні прізвища заявника, замість вірного [PERSON], зазначено [PERSON], що перешкоджає заявнику вільно розпоряджатися земельною ділянкою. Факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю від 22 грудня 1994 року підтверджується витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 2 грудня 2013 року, де зазначено, що земельна ділянка належить [PERSON], зазначеною в державному акті адресою власника земельної ділянки [ADDRESS], яка співпадає із адресою реєстрації та проживання заявника, згідно відміток у паспорті, довідкою-клопотанням від 10 червня 2014 року, з якої вбачається, що [PERSON] є членом садівничого товариства «Електроніка» .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

27 травня 2014 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 12 лютого 2010 року; шлюб зареєстрований Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 21. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. В наданій до суду письмовій заяві позивачка [PERSON] зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити і розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, взявши до уваги позицію позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 12 лютого 2010 року Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 21 (л.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (л.с. 6). Як зазначила позивачка і проти чого не заперечував відповідач, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачем подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. З письмової заяви відповідача (л.с. 13) вбачається, що він не заперечує проти розірвання шлюбу та обставин, викладених позивачкою в позовній заяві. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивачки так і відповідача, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

27 травня 2014 року [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03 листопада 2006 року Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 745, сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, за час перебування у шлюбі між ними постійно виникали непорозуміння і сварки. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечитиме її інтересам та інтересам їхньої дитини та унеможливлює примирення з відповідачем. Донька залишається проживати з матір'ю, позивачем по справі. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, про дату , час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Через канцелярію суду представник позивача та відповідач подали заяви, якими позовні вимоги визнали і підтримали та розгляд справи просили здійснити у їх відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 03 листопада 2006 року Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 745 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище подружжю присвоєно єдине - [PERSON]. Наведене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 03.11.2006 року (а.с.4). У сторін це перший шлюб, від якого народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, серії [NUMBER] (а.с.5). Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Також у судовому засіданні встановлено, що спір щодо місця проживання дитини відсутній, донька залишається проживати з матір'ю. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та спільної дитини, що має істотне значення, у зв'язку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

27 травня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 27 липня 2007 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 911. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов визнає. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 27 липня 2007 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 27 липня 2007 року. Від даного шлюбу у сторін є дитина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved