Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

29.04.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 35/100 частин житлових будинків літ. «А-1», літ. Л-1 з відповідною частиною надвірних будівель домоволодіння [ADDRESS] у м. Харкові в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є онукою [PERSON], померлого [INFO] р., якому на праві приватної власності належало 35/100 частин спірних житлових будинків. За життя її дід [PERSON] 02.09.1986 р. за заповітом заповів все належне йому майно своєму синові (її батькові) - [PERSON], який прийняв спадщину, фактично вступивши у володіння та користування частиною спірного домоволодіння, але не встиг оформити свідоцтво про право на спадщину й помер [INFO] р. На час смерті батька їй виповнилось лише 4 роки і самостійно не мала права подати заяву про прийняття спадщини після смерті її батька до нотаріального органу, а її мати залишивши її на піклування вітчиму, [INFO] р. померла мати. Досягнувши повноліття вона звернулася до нотаріальної контору для оформлення спадщини після смерті її батька [PERSON], як єдиний спадкоємець першої черги. У видачі свідоцтва про право спадщини на вищевказане домоволодіння було відмовлено, оскільки у неї відсутній правовий документ на спадкове нерухоме майно, який би був виданий на ім'я спадкодавця - [PERSON], рекомендовано звернутися до суду. В судове засідання представник позивача та представник ХМР не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], померлого [INFO] року, та онукою [PERSON], померлого [INFO] р. [PERSON] на праві приватної власності 35/100 часток домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 23,53) За життя дід позивачки - [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Восьмої Харківської державної нотаріальної контори 02.09.1986 р. за реєстровим №4-1756, заповів все належне йому майно своєму синові (батькові позивачки) - [PERSON]. Вказаний заповіт не змінений та не скасований (а.с.11-12, 88). Як вбачається з відповіді 8 Харківської державної нотаріальної контори від 16.03.2011 року, видати позивачці [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її батька, [PERSON], померлого [INFO] року на 35/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS], які померлий в свою чергу фактично прийняв у спадщину після смерті свого батька, [PERSON], померлого [INFO] року не має можливості, оскільки у позивачки відсутній правовий документ на вищезазначене нерухоме майно на ім'я власника - [PERSON] (а.с.24) Як вбачається з довідки з місця проживання від 11.01.2004 року, в домоволодінні [ADDRESS] були зареєстровані та проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.100). Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON], фактично вступивши у володіння та користування частиною домоволодіння [ADDRESS]. Дружина [PERSON] - [PERSON] [INFO], померла [INFO] року (а.с.91,92) Як вбачається з матеріалів справи, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.86,87) З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] мав ще одного сина [PERSON] 1955 року народження, до якого 8 Харківська державна нотаріальна контора зверталася з вимогою повідомити, чи не був він на момент смерті свого батька непрацездатним (пенсіонером за віком - 60 років, чи інвалідом 1-3 групи). Нотаріальну контору [PERSON] про наявність запитуваних відомостей не повідомив (а.с.106-108) Відповідно до відповіді УПФУ в Київському районі м. Харкова від 06.10.2014 року, станом на сьогоднішній день [PERSON] 1955 року народження не перебуває на обліку та не отримує ніяких видів пенсій (а.с.115) Згідно з відповіддю КП «Міський архів» ВК ХМР від 24.10.2014 року, документи, підтверджуючі факт перебування [PERSON] на обліку к пенсіонера за віком або за групою інвалідності не виявлені. Перевірка проводилась за період з 1966 року по 2001 рік (а.с.118) Таким чином, [PERSON] відповідно до ст. 535 ЦК УРСР право на обов'язкову частку в спадщині не мав. Відповідно до ч. 2 ст. 542 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] та успадкував право власності на 35/100 частки домоволодіння [ADDRESS]. Батько позивачки - [PERSON] помер [INFO] року. 28.03.1995 року до 8 Харківської державної нотаріальної контори з сумісною заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися дружина [PERSON] та донька [PERSON]. Заведено спадкову справу №164/95 (а.с.74,80) Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Таким чином, позивачка та її мати [PERSON] прийняли спадщину за законом як спадкоємці першої черги, та успадкували у рівних частках кожна право власності по 35/200 частки домоволодіння [ADDRESS] (35/100 : 2 = 35/200). Отже, позивачка набула право власності на 35/200 частки домоволодіння [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року, який прийняв спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] р. [INFO] року померла [PERSON] (а.с.94) З матеріалів справи вбачається, що позивачка з 1991 року була зареєстрована та проживала з матір'ю [PERSON] в [ADDRESS] (а.с. 5, 74) На час смерті матері позивачці було 5 років. Спадкоємець, який на час відкриття спадщини був неповнолітньою особою, для прийняття спадщини не повинен вчиняти будь-яких дій; його бездіяльність (якщо він не заявив відмову від спадщини) є юридичним фактом і свідчить про прийняття спадщини. Таким чином, позивачка як спадкоємиця першої черги за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року, успадкувала 35/200 частки домоволодіння [ADDRESS]. Отже, позивачка набула право власності на 35/200 частки домоволодіння [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року, яка прийняв спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO] р. На підставі викладеного, підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання за позивачкою право власності на 35/100 частки домоволодіння [ADDRESS], в порядку спадкування за законом (35/200 + 35/200 = 35/100). Заявляючи вимоги щодо визнання права власності на 35/100 частку домоволодіння [ADDRESS], позивачка просить визнати право власності на частину домоволодіння - літ. «А-1», літ. «Л-1» з відповідною частиною надвірних будівель. Позивачка фактично просить здійснити поділ домоволодіння (виділ у натурі частки із майна) відповідно до своєї ідеальної частки. Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо належності на праві власності літ. «А-1», літ. «Л-1» спадкодавцям. В матеріалах справи наявні лише відомості щодо належності спадкодавцю ідеальної частки у власності, та відсутні відомості щодо належності на праві власності спадкодавцю саме цих частин домоволодіння. У зв'язку з цим, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Суд постановляє рішення в межах заявлених позовних вимог і на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

Outcome: partial