Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

27.12.2018 позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], а також на її утримання до досягнення донькою 3-х річного віку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народилася дочка [PERSON]. На даний час дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину, відмовляється добровільно надавати кошти на її утримання. Аліменти відповідач платить на дитину від першого шлюбу [PERSON], [INFO] у розмірі ј частини заробітку. Позивач знаходиться у декретній відпустці, коштів на належне утримання дитини не вистачає, інших джерел доходу немає. Крім того, позивач, також, потребує утримання від чоловіка, як дружина, з якою проживає дитина до досягнення донькою 3-х річного віку. Ухвалою від 17 січня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 квітня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис № 92 /а.с.5/. Від спільного подружнього життя сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 21.09.2016 року Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області /а.с.6/. Відповідно до довідки про склад сім'ї Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №394 від 26.12.2018 року вбачається, що [PERSON], 1992 року народження проживає в [ADDRESS] разом з донькою [PERSON], [INFO] без реєстрації /а.с.7/. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі ( ст. 181 Сімейного кодексу України). Як зазначено у ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов'язку утримання неповнолітньої доньки судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини та порядку сплати аліментів не досягнуто. З огляду на наведене, суд вважає, що визначений позивачкою розмір аліментів у частковому відношенні не перевищує засад розумності та виваженості, відповідає встановленим судом фактичним обставинам по справі, тому, враховуючи наведені обставини, суд встановлює аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі однієї шостої частини від заробітку (доходу) її батька - [PERSON]. Крім того, позивач знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, яка не досягла 3-х річного віку, потребує матеріальної допомоги, оскільки додаткових джерел прибутку не має. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до правових позицій Верховного Суду України, при визначенні розміру аліментів суд, разом з тим, відповідно до ст. 182 СК України ураховує матеріальне положення платника аліментів і приходить до висновку про те, що відповідач є молодою працездатною особою і спроможний платити аліменти як на утримання дитини, так і дружини у розмірі 1/6 частини його заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. У разі зміни обставин сторони не позбавлені можливості і мають право ставити вимоги в суді про збільшення чи зменшення присудженого розміру аліментів. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 76 ЦПК України докази в їхній сукупності, суд визнає, що [PERSON] не виконує в повному обсязі у відношенні своєї неповнолітньої дитини передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з її утримання, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до положень частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць, згідно вимогам статті 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved