Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

27.03.2014 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Свої вимоги обґрунтовував тим, що на підставі договору № AN2IRX31380006 від 28.01.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2 552.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач належним чином умов договору не виконував, внаслідок чого станом на 20.02.2014 року, виникла заборгованість у сумі 18 333.82 грн., із них: за кредитом у розмірі 1 785.34 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 0.76 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом у розмірі 589,54 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 14 608.95 грн.; штраф (фіксована частина) у розмірі 500.00, штраф (процентна складова) у розмірі 849.23 грн.. У добровільному порядку відповідач зазначену суму боргу сплатити відмовляється. Тому на підставі вищевказаного, позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по справі. Відповідач заперечень проти позову не надав. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Згідно поштового повідомлення конверт з повіткою адресований відповідачу знаходився в доставці, однак конверт було повернуто у зв'язку з тим, що відповідач була відсутня за місцем проживання. Таким чином, відповідно до ст. 74 ч. 5 абз. 3 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права. Ч.1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору № AN2IRX31380006 від 28.01.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2 552.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З розрахункового документу заборгованості станом на 20.02.2014 року, встановлено, що заборгованість відповідача по вищевказаному кредитному договору складає 18 333.82 грн., із них: за кредитом у розмірі 1 785.34 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 0.76 грн., заборгованість по комісії за користуванням кредитом у розмірі 589,54 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 14 608.95 грн.; штраф (фіксована частина) у розмірі 500.00, штраф (процентна складова) у розмірі 849.23 грн.. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З дослідженого в судовому засіданні розрахунку видно, що розмір неустойки (пені) значно перевищує розмір збитків. Згідно ст.. 551 ч. 3 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин. Тому суд вважає можливим на підставі ст.. 551 ч. 3 ЦК України зменшити розмір неустойки (пені) до 2 000.00 грн. На підставі ст.. 1054, 527, 530, 625, 551 ЦК України позов слід задовольнити частково - стягнути з відповідача заборгованість у сумі 4 724,87 грн., виходячи з розрахунку: 1 785,34 грн. - (заборгованість по кредиту), + 0,76 грн. - (заборгованість по процентам за користування кредитом), + 589,54 грн. - (заборгованість по комісії за користування кредитом), + 2 000,00 грн. - (пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором), + 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), + 849,23 грн. - штраф (процентна складова) = 4 724,87 грн.. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В судовому засіданні встановлено, що позивачем понесені витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 243,60 грн., які підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст. ст. 11, 15, 16, 22, 509, 526, 527, 530, 638, 641, 714, 1166, 1054 ЦК України та

Outcome: partial