Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

28 травня 2019 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є: розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 06 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку 2015 року народження. Сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя сторін не ведеться вже три роки. Оскільки наявність малолітньої дитини не дозволяє вирішити спір в позасудовому порядку, [PERSON] змушена звернутися з позовом до суду. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона також зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 10). Відповідач повідомлений про дату, час та місце судового розгляду через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади (а.с. 16, 20, 33). 15 жовтня 2019 року суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України в порядку, визначеному статтею 281 ЦПУ України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, ухвалив розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 травня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 51 (а.с. 6). Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняєтьсявнаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст. 110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Обмеження права на подання позову, визначені ч.2 ст.110 СК України, судом не встановлені. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи той факт, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач заперечень проти цього не надав, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам та порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст. 24 СК України. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, а також клопотання позивачки про бажання іменуватись прізвищем, на яке вона змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, суд дійшов висновку про залишення позивачці після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] ». Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки за її клопотанням. На підставі викладеного,

Outcome: approved