Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

29.01.2014 року [PERSON] звернулася в суд з цивільним позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що у шлюбі вони з відповідачем перебувають з 18.11.2000 року, від спільного подружнього життя мають двох дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Стверджує, що спільне життя у них не склалося, між ними немає взаємопорозуміння, поваги, постійно виникають конфліктні ситуації, сварки. Наголосила на тому, що подружні відносини між сторонами фактично припинилися. Вважає, що основною причиною розпаду сім'ї є різниця характерів, відсутність між ними довіри. Подальше збереження сім'ї та їхнє примирення вважає неможливим, після розірвання шлюбу просить залишити за нею право надалі іменуватися дошлюбним прізвищем «[PERSON]». Позивачка в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеному, просить позов задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві. Відповідач проти заявлених позовних вимог заперечив, вважає можливим збереження сім'ї, через, що просить визначити їм строк для примирення. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18.11.2000 року, зареєстрованому в Шандровецькій сільській раді Турківського району Львівської області, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.11.2000 року. Від цього шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серія [NUMBER], видане Ставчанською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, 06.09.2001 року, та [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серія [NUMBER], видане Ставчанською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, 27.07.2004 року. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги пояснення сторін відсутність згоди позивачки на примирення, суд вважає що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання позивачки про те, щоб залишити за нею право і надалі іменуватися дошлюбним прізвищем - «[PERSON]», є законним та обґрунтованим.

Outcome: approved