Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

28 жовтня 2012 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до ПП «Український Прогресивний Альянс» про визнання договору №012342 від 12.07.2012 року недійсним та вчиненого під впливом обману, посилаючись на те, що 12 липня 2012 року між ним та ТзОВ ««Український Прогресивний Альянс» було укладено договір №012342 про надання безготівкової позики в сумі 500 000 грн. Позивач, зазначивши, що договір було укладено внаслідок обману з боку [PERSON], яка діє від імені ТзОВ «Український Прогресивний Альянс» на підставі довіреності. При укладенні кредитного договору, [PERSON] йому було надано для підписання два екземпляри договорів на отримання безготівкової позики та надано реквізити для сплати гарантійного платежу в сумі 17 500,00 грн. на рахунок ПП «Український Прогресивний Альянс», а не на рахунок ТзОВ «Український Прогресивний Альянс». Позивач просить визнати даний договір недійсним та стягнути з відповідача 17 500,00 грн. В судовому засіданні було замінено позивача по справі на [PERSON], оскільки після смерті [PERSON] вона є спадкоємцем всього майна та прав останнього. Позивач в судове засідання подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, та позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки невідомі. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 4 липня 2012 року [PERSON] звернувся до [PERSON], яка діяла від імені ТзОВ «Український Прогресивний Альянс» на підставі довіреності №29 від 23.02.2012 року з питань оформлення кредитного договору на покупку квартири під офіс в сумі 500 000,00 грн., поставивши її до відома, що йому 85 років, він є учасником бойових дій та інвалідом 2-ї групи, проте отримує пенсію 3 076,00 грн. та надав виписку із пенсійного фонду. [PERSON] повідомила [PERSON], що для отримання коштів йому потрібно сплатити гарантійний платіж в сумі 17 500,00 грн. та надала йому реквізити для сплати коштів. Після оплати гарантійного платежу [PERSON] було надано договори для підписання. Так як, у позивача був поганий зір, він зразу не побачив обману, який був здійснений [PERSON] при підготовці договорів, які він підписав для отримання позики, а обман побачили його рідні. 12 липня 2012 року між [PERSON] та ТзОВ «Український Прогресивний Альянс», в особі [PERSON], яка діяла від імені ТзОВ «Український Прогресивний Альянс» на підставі довіреності №29 від 23.02.2012 року було укладено договір про надання безготівкової позики. За даним договором товариство повинно надати кошти, а [PERSON] повинен сплатити гарантійний платіж в сумі 17 500,00 грн. та страховку життя в сумі 1 100,00 грн. для отримання зазначених коштів. Проте [PERSON] надала реквізити для сплати гарантійного платежу в сумі 17 500,00 грн. на рахунок ПП «Український Прогресивний Альянс», а не на рахунок ТзОВ «Український Прогресивний Альянс», чим вчинила обман. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. П. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. Ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. [PERSON] надав суду докази на підтвердження факту обману відповідачем, а саме навмисного введення його в оману щодо обставин, які впливали на укладання договору. Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Так, в силу ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. 2. Якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману стосовно: 1) основних характеристик продукції, таких як: її наявність, переваги, небезпека, склад, методи використання, гарантійне обслуговування, метод і дата виготовлення або надання, поставка, кількість, специфікація, географічне або інше походження, очікувані результати споживання чи результати та основні характеристики тестів або перевірок товару; 2) будь-яких застережень щодо прямої чи опосередкованої підтримки виробником продавця або продукції; 3) ціни або способу розрахунку ціни чи наявності знижок або інших цінових переваг; 4) потреби у послугах, заміні складових чи ремонті; 5) характеру, атрибутів та прав продавця або його агента, зокрема інформації про його особу та активи, кваліфікацію, статус, наявність ліцензії, афілійованість та права інтелектуальної або промислової власності, його відзнаки та нагороди; 6) права споживача або небезпеки, що йому загрожує. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Тому, суд вважає що позов підлягає до задоволення, оскільки він є підставним та таким, що ґрунтується на вимогах закону. Крім того, стягненню на користь позивача підлягають судові витрати по справі, а саме сплачений [PERSON] судовий збір в сумі 350 грн.

Outcome: approved