Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

28 листопада 2017 року [PERSON] (далі позивач) звернувся в суд з позовом до [PERSON] (далі відповідач-2), Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі відповідач-3), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] (далі третя особа) про зняття арешту з майна. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником автомобіля Volkswagen Touareg, державний номер [NUMBER], який набув у власність 14 серпня 2008 року. 25 листопада 2017 року у звязку із зверненням до уповноважених органів із заявою про зняття з реєстрації вказаного автомобіля, йому стало відомо, що третьою особою в реєстр обтяжень рухомого майна внесено приватне обтяження застава рухомого майна від 02.12.2013 року за боржником [PERSON], обтяжувач ПАТ «Дельта Банк». Обєктом обтяження визначено автомобіль Volkswagen Touareg, WVGZZZLZ7D069422, державний номер [NUMBER]. Посилаючись на порушення своїх прав як власника майна на вільне розпорядження ним, позивач просить суд: 1) скасувати приватне обтяження від 02 грудня 2013 року реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про зняття арешту з майна за №14043329; 2) виключити з Єдиного реєстру обтяжень рухомого майна запис від 02 грудня 2013 року за №14043329 про приватне обтяження транспортного засобу VOLKSWAGEN Touareg, номер обєкту WVGZZZLZ7D069422, державний номер [NUMBER]. Позивач та його представник у судове засідання призначене на 26 жовтня 2018 року не прибули, натомість представник позивача подала клопотання про відкладення розгляду справи у звязку із відрядженням для участі у науково-практичній конференції. Суд відмовив у задоволенні вказаного клопотання, оскільки підготовче провадження у справі закінчено, наявні всі матеріали для справедливого та обєктивного розгляду справи, а у попередніх судових засіданнях позивач та представник позивача підтримали позов. Крім того, суд врахував закінчення строків для розгляду справи, які визначені у ст.210 ЦПК України. Відповідач-1 у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав, хоча про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Представник відповідача-2 у судовому засіданні та у письмовому відзиві заперечив щодо задоволення позову, оскільки спірний автомобіль був та залишається предметом застави згідно договору від 16 червня 2007 року. Вказана застава була належним чином зареєстрована у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 16 червня 2007 року та продовжує діяти. У письмовій відповіді на відзив позивач спростовує пояснення відповідача-2 та зазначає, що застава втратила свою чинність. Третя особа у судове засідання не прибула, пояснень щодо позову не надала, хоча про дату, час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 червня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» (заставодержатель) та [PERSON] був укладений договір застави транспортного засобу №76048. Вказаний договір був нотаріально посвідчений та зареєстрований в реєстрі за №5272. Предметом застави згідно даного договору був транспортний засіб VOLKSWAGEN, TOUAREG 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. У пункті 4.1. договору визначено, що він діє до повного виконання зобовязань за кредитним договором №11170385000 від 16 червня 2007 року. Вказана застава була зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 16 червня 2007 року зі строком дії до 16 червня 2012 року. Як слідує зі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу, позивач набув право власності на автомобіль VOLKSWAGEN, TOUAREG 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER] жовтня 2008 року, тобто під час дії застави та наявності відповідного запису про неї у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. В подальшому, як слідує з матеріалів справи, 02 грудня 2013 року Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено запис №14043329 на цей самий автомобіль за цим самим договором застави. Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Статтею 572 ЦК України (далі в редакції чинній на час укладення спірного договору застави) визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною першою статті 593 ЦК України визначено, що право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. В розглядуваному випадку, як слідує з матеріалів справи, на момент реєстрації позивачем за собою спірного автомобіля, тобто 24 жовтня 2008 року, його застава була чинною та зареєстрована у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Позивач не надав суду будь-яких доказів припинення застави, які встановлені законом, зокрема доказів того, що заставодержатель надав дозвіл на реалізацію предмету застави. Факт тимчасової відсутності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна запису про заставу, а саме у період з 16 червня 2012 року по 02 грудня 2013 року, не свідчить про припинення застави та не має правового значення для вирішення справи. Цей факт мав би значення, якби позивач набув право власності на автомобіль в період відсутності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, однак з обставин справи слідує, що він набув у власність автомобіль 24 жовтня 2008 року, коли запис у реєстрі був наявний і чинний. Не приймає суд до уваги і доводи позивача про те, що його автомобіль наразі має інший реєстраційний номер АС0019АР, а не АА0527СТ, оскільки вказане не має правого значення зважаючи на те, що номер кузова автомобіля є одним і тим же (WVGZZZLZ7D069422), і саме він є ідентифікуючою ознакою автомобіля як обєкту цивільних прав. З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що оскільки застава спірного автомобіля є чинною, не припиненою, а він зареєстрований за позивачем у період її дії та наявності відповідного запису у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, суд дійшов висновку, що правових підстав для скасування та виключення спірного запису немає, а отже у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed