Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

28.10.2020 [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду міста Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . При цьому посилалася на те, що по 22.11.2011 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, шлюб розірвано рішенням суду. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . На даний час відповідач проживає окремо з моменту розірвання шлюбу та не надає добровільно будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини. А тому просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 13.01.2021 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Сторонам встановлено строки для подачі заяв по суті справи. У судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. При цьому просила розглянути справу без її участі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання. Причини неявки суду не відомі. У визначений судом строк відзив на позов не подав. Справу вирішено за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, а позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Суд оголосивши заяву представника позивача, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.11.2011 (справа №2-3218/11) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення вступило в законну силу. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Відповідно до ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27.09.1191, - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч. 1ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України, - батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами ч. 1,2 ст. 155 СК України, - здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно із ст. 180, 191 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За таких обставин [PERSON] зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи, що відповідач проживає окремо від дитини, а фактично піклуванням сина займається позивачка, то вона має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини. Доказів надання батьком матеріальної допомоги на утримання дитини матеріали справи не містять. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України, - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи зростаючі потреби дитини та з урахуванням вимог ст. 182-184 СК України суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню та необхідно визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 28.10.2020 року (дата звернення до суду з позовом) і до [INFO], тобто до повноліття [PERSON] . В матеріалах справи відсутні докази матеріального становища відповідача, які свідчили б про те, що він не має можливість сплачувати аліменти в розмірі заявленому позивачем до стягнення. При цьому, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, тощо, а також у разі підтвердження вказаних обставин належними доказами, сторони не позбавлені права і можливості звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. У відповідності зі ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір, розмір якого відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» складає 908 грн. На підставі ст.ст. 180-183, 184, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 89, 141, 263-266, 273, 353, 430 ЦПК України, суд -

Outcome: approved