Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

27 липня 2017 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом до Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 18 грудня 1996 року він працював в КСП «ім.Петровського» у відділенні «Леніна» робітником, був зарахований у члени зазначеного підприємства та отримував заробітну плату. 01 лютого 2000 року [PERSON] виключили з членів КСП «ім.Петровського». 12 листопада 1998 року КСП «ім.Петровського» видано Державний акт на право колективної власності на землю серії [NUMBER]. На момент розпаювання земель колективної власності [PERSON] був членом КСП «ім.Петровського», однак, з невідомих позивачу причин, його не було внесено до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який додається до Державного акту. Позивач, вважаючи себе членом КСП «ім.Петровського», не намагався реалізувати своє майнове право в речове, а про невнесення його у зазначений вище список стало відомо після отримання ним 02 березня 2017 року листа відділу Держгеокадастру в Межівському районі Дніпропетровської області. У позивача земельної частки (паю) немає, а її середній розмір на території Зорянської сільської ради складає 10,78га. Позивач просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в розмірі 10,78 умовних кадастрових гектар на території Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, який встановлений для члена колективного сільськогосподарського підприємства «ім.Петровського» с Зоряне, Межівського району, Дніпропетровської області. У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, надали заяву та клопотання про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позову наполягають. Представник відповідача Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без їхньої участі, невизнання позовних вимог та заперечення, в якому посилається на те, що позивачем пропущений строк позовної давності та не наведено причин його пропуску. Суд, вислухавши сторони, свідків, оцінивши зібрані у справі докази, з'ясувавши обставини справи та надавши їм відповідну оцінку, приходить до наступних висновків. Згідно архівного витягу відділу трудового архіву Межівської районної ради Дніпропетровської області №Р-273-12 від 01 серпня 2012 року, по КСП «ім.Петровського» був наказ №117 від 18 грудня 1996 року, за яким [PERSON] з 10 грудня 1996 року прийнято робочим відділення Леніна. Протоколом №1 рішення правління КСП «ім.Петровського» від 12 лютого 2000 року [PERSON] виключено з членів КСП 01 лютого 2000 року з виділенням земельного та майнового паю, згідно поданої заяви. Архівною довідкою відділу трудового архіву Межівської районної ради Дніпропетровської області №Р-33-17 від 14 лютого 2017 року підтверджується, стаж роботи (вихододні) [PERSON] в КСП «ім.Петровського» з січня 1997 року по січень 2000 року. Згідно повідомлення відділу Держгеокадастру у Межівському районі Дніпропетровської області №162 від 02 березня 2017 року в списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який додається до Державного акту на право колективної власності на землю серії [NUMBER], виданого 12 листопада 1998 року КСП «ім.Петровського», [PERSON] не значиться. Довідкою виконкому Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №118 від 16 березня 2017 року підтверджується, що [PERSON] земельної частки (паю) на території Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області не має. Довідкою виконкому Казанівської селищної ради Казанівського району Миколаївської області №266/03-15/02 від 08 лютого 2017 року підтверджується, що [PERSON], який зареєстрований [ADDRESS], дійсно на території Казанської селищної ради земельного паю немає. Письмовими доказами - заявами [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтверджується, що вони працювали разом з позивачем в КСП «ім.Петровського». У них також маються відповідні записи в трудових книжках про трудові відносини з господарством, однак, на відміну від [PERSON], ними отримано земельні частки (паї), які встановлені для членів КПС «ім.Петровського». Позивача було прийнято на роботу до підприємства 18 грудня 1996 року, який також являвся членом вказаного вище підприємства, а був виключений лише у 2000 році з виділенням йому земельного та майнового паю. З яких причин позивача не внесено до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, який додається до Державного акту, їм невідомо. Згідно протоколу рішення правління КСП ім.Петровського №1 від 12 лютого 2000 року під №20 зазначено про виключення з членів КСП з виділенням земельного та майнового паю, згідно поданої заяви, [PERSON] з 01 лютого 2000 року. Інформаційним листом відділу Держгеокадастру в Межівському районі Дніпропетровської області підтверджується, що середній розмір земельної частки (паю) по колишньому КСП «ім.Петровського» с.Зоряне на території Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області складає - 10,78 ум.кад.га. П.2 Указу Президента № 720/95 від 08 серпня 1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено що, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Абзацом 2 частини 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16 квітня 2004 року передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Пункт 17 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно зі ст.ст.1,2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). З огляду на вищевикладене з урахуванням того, що документально підтверджено факт трудових відносин позивача з КСП ім.Петровського в період розпаювання земель (12 листопада 1998 року), перебування його в членах КСП з моменту прийняття на роботу, суд вважає доведеним факт членства позивача та наявність права на земельну частку (пай), яке набув згідно Указу Президента № 720/95 від 08 серпня 1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським ідприємствам і організаціям», а тому є всі підстави задовольнити вимоги позивача. Стосовно застосування строку позовної давності, про що заявляв відповідач, слід зазначити, що цей строк, згідно законодавства, починає перебіг, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушене право. Позивач, вважаючи себе членом КСП «ім.Петровського», не намагався реалізувати своє майнове право в речове протягом всього часу з моменту розпаювання, дізнався про невнесення до списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, лише 02 березня 2017 року, а тому вважати його пропущеним не можна. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved