Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

27.12.2017р. позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що [INFO] помер їх син (батько) [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку та земельної ділянки на території Берегівської сільської ради Мостиського району Львівської області. Вказують, що вони є спадкоємцями першої черги спадкування за законом та спадщину після смерті [PERSON] прийняли шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, однак не можуть оформити своїх спадкових прав в позасудовому порядку через відсутність правовстановлюючих документів на це спадкове майно. З огляду на наведені обставини просять суд ухвалити рішення, яким визнати за ними право власності в рівних частинах, тобто по 1/3 частці кожному, на вищевказане спадкове майно. Позивачі у підготовче судове засідання не з'явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Зазначили, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, а подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що проти позову не заперечує. Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Яксманицький Р.С. та представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з'явилися, а подали заяву, в якій просять розглянути справу за їх відсутності. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що син (батько) позивачів [PERSON] відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.11.1998р. успадкував після смерті [PERSON] спадкове майно, яке складається з житлового будинку у с. Королино Мостиського району Львівської області та земельної ділянки площею 0,5498 га у с. Королино Мостиського району Львівської області. Однак, отримавши вказане Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, [PERSON] не переоформив його на себе належним чином. [INFO] року [PERSON] помер, за життя своїм майном не розпорядився. Позивачі є спадкоємцями першої черги спадкування за законом, які після смерті сина, батька (спадкодавця [PERSON].), у встановлений законом строк звернулися в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після його смерті. Не можуть оформити право власності на спадкове майно в позасудовому порядку, оскільки спадкодавець за життя не встиг належним чином оформити право власності на майно. Батько спадкодавця [PERSON] - [PERSON] та дружина спадкодавця [PERSON] - [PERSON] у встановлений законом строк звернулися в нотаріальну контору із заявами про відмову від належної їм частки у спадщині за законом на користь матері померлого [PERSON] та дочок померлого [PERSON] і [PERSON] Вказані обставини підтверджуються заявами сторін; заявами [PERSON] (батька спадкодавця [PERSON].) та [PERSON] (дружини спадкодавця [PERSON].); заявами третьої особи - приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Яксманицького\~Р.С. та представника третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області; копією свідоцтва про смерть [PERSON]; листом приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Яксманицького\~Р.С. від 10.11.2017, в якому позивачам роз'яснюється право звернення до суду із позовною заявою «Про визнання права власності на житловий будинок та земельні ділянки або їх частки»; довідкою із Мостиської міської ради Львівської області від 30.11.2017 про склад сім'ї спадкодавця [PERSON] на час його смерті; копією технічного паспорту на спірний житловий будинок; копіями свідоцтва про народження [PERSON] і паспорта позивача [PERSON]; копіями свідоцтв про народження [PERSON], [PERSON] і паспорта позивачки [PERSON] Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у зв'язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивачів на спірне спадкове майно не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачами у порядку спадкування за законом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вищенаведене та те, що спадкодавець [PERSON] був фактичним власником спірного майна, хоча і не оформив право власності на таке, то суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачами права власності на вищевказані будинковолодіння та земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON], оскільки вони є спадкоємицями першої черги спадкування за законом і прийняли спадщину, а інші можливі спадкоємці першої черги спадкування за законом відмовились від прийняття спадщини після смерті спадкодавця на користь позивачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved