Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

27.03.2017 року представник позивача [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за позивачем право власності на нежиле приміщення підвалу №4- місце для паркування площею 16,1 кв.м. в літ. А-9, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 30; на нежиле приміщення підвалу №3-місце для паркування площею 16,1 кв.м. в літ. А-9, що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 30, та скасувати арешти з вказаних нежилих приміщень, що накладені ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23.06.2010 року у справі №2-1204/10/13, та постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №26508175 від 17.08.2011 року, виданою Московським ВДВС ХМУЮ. В обгрунтування вказаних вимог посилається на наступне. 28.04.2010 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір дарування вказаних нежитлових приміщень, посвідчений ПН ХМНО [PERSON] 10.02.2017 року представник позивача звернулась до Центру надання адміністративних послуг Департаменту реєстрації ХМР з метою реєстрації свого права власності на нерухоме майно, але 15.02.2017 року їй було відмовлено, оскільки у Державному реєстрі наявні обтяження вказаного нерухомого майна. Підставами для обтяження зазначаються ухвала Київського районного суду м. Харкова від 23.06.2010 року та постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.08.2011 року. Оскільки права власності виникло у позивача з моменту нотаріального посвідчення договорів дарування, та законодавством не передбачено обовязкову державну реєстрацію вказаних договорів, тому обтяження на спірне нерухоме майно порушують права позивача. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, та позов визнав в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] не заперечувала проти позову. Представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову, посилаючись на те, що правочин є вчиненим з моменту його реєстрації, та право власності також набуває у набувача з моменту такої реєстрації, а тому договір дарування є неукладеним, а позовні вимоги про скасування арешту майна є безпідставними, оскільки позивач не є стороною по справі №2/1204/10/13, та просила застосувати строки позовної давності. Представник третьої особи Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини першої\~статті 16 ЦК України, частини першої\~статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Згідно із частиною другою статті 16 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання права. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред'явлення позову). Отже, ураховуючи, що відповідно до\~статті 328 ЦК України\~набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному\~статтею 392 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договорів дарування нежилого приміщення від 28.04.2010 року, відповідач [PERSON] передав безоплатно, а відповідач прийняла у дар належні нежитлові приміщення, підвалу №3, №4- місця для паркування площею 16,1 кв.м. кожний в літ. А-9, що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 30. Рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно від 15.02.2017 року, було відмовлено у реєстрації права власності, оскільки наявні обтяження на вказане нерухоме майно, а саме ухвала Київського районного суду м. Харкова від 23.06.2010 року, та постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.08.2011 року видана Московським ВДВС ХМУЮ. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. ( ч. 2 ст. 386 ЦК України). Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»,особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно зі ч. ч. 1, 3, 4\~ст. 334 ЦК України\~право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч.2 ст. 719 ЦК України на день укладення договорів дарування, договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. При цьому ч. ч. 1, 4\~ст. 722 ЦК України\~передбачено, що право власності обдарованого на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняття обдарованим документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка. Частиною 1\~ст. 210 ЦК України\~визначено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Таким чином,

Outcome: partial