overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

26 травня 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб та стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 25.03.2010, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем. Спільне життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Також відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Сторони в судове засідання не з`явились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається\~з матеріалів\~справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.03.2010, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Донька проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає їх інтересам. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів;\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги закону та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

26 травня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 11 серпня 2010 року, вказавши у позові, що від шлюбу спільних дітей не мають. В позові позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Вказує, що між ними постійно виникають сварки. Зазначила, що фактично шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинені з червня 2013 року, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між ними. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим та таким що буде суперечити їх інтересам. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Проти заочного рішення не заперечує. Представник позивача адвокат Дігтяренко В.С. в судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив та заяв не надав. Тому суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вбачає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 11 серпня 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 11.08.2010 року (а.с. 5). Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, сторонами не заявлено. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі зазначеного, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач, повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв та відзив до суду не надав, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

26 травня 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати укладений між нею та [PERSON] шлюб, зареєстрований 01.06.2013 року Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №184. В обґрунтування позову зазначено, що відносини між сторонами зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах і в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Шлюбні відносини сторонами припинено з квітня 2021 року. При цьому сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , 2013 року народження. Розгляд справи просить провести без її участі та задоволення позову в повному обсязі. Прізвище просить їй не змінювати. Ухвалою судді від 30 червня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні, з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, за змістом якої він визнає позов та просить розірвати шлюб. Розгляд просить провести за його відсутності. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому суд може розглянути справу без участі сторін і на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 01 червня 2013 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №184, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №1208, [INFO] у вказаному шлюбі народився [PERSON] (а.с.6). Як вказує позивач у позові і що визнано відповідачем, сім`я остаточно розпалась, сторони припинено з квітня 2021 року фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо і не ведуть спільне господарство. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, оскільки між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Спору щодо місця проживання дитини з матір`ю, чи щодо розподілу майна сторони на цей час не мають. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем: 908 гривень судового збору, в порядку ст. 141 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

26 травня 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати укладений між нею та [PERSON] шлюб, зареєстрований 15.08.2008 року Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №464. В обґрунтування позову зазначено, що відносини між сторонами зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах і в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Шлюбні відносини сторонами припинено з 04 жовтня 2020 року. При цьому сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] . Ухвалою судді від 30 червня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні, з повідомленням сторін. 02 серпня 2021 року відповідач [PERSON] подав заяву, в якій визнав позовні вимоги, не заперечує щодо розірвання шлюбу, та просить розглянути справу за його відсутності. 02 вересня 2021 року від позивачки [PERSON] також надійшла заява про задоволення позову та розгляд справи без її присутності. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому суд може розглянути справу без участі сторін і на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 15 серпня 2008 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Хортицьким відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №464, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис №240, [INFO] у вказаному шлюбі народилася [PERSON] (а.с.5). Як вказує позивачка у позові і що визнано відповідачем, сім`я остаточно розпалась, сторони з 04 жовтня 2020 року фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо і не ведуть спільне господарство. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, оскільки між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Спору щодо місця проживання дитини, чи щодо розподілу майна сторони на цей час не мають. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За ч.1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ініційоване, а тому судом не вирішується. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

26 травня 2021 року ТОВ «Хмельницькгаз збут» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання природного газу в розмірі 7 078,27 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач не регулярно сплачував за надані послуги з постачання природного газу, внаслідок чого утворилась заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про здійснення розгляду справи без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] за особовим рахунком № [NUMBER] . Договір постачання природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах, а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Незважаючи на неодноразові попередження про необхідність повного погашення заборгованості, відповідач систематично недоплачує за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 7 078,27 грн. Дані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості та іншими доказами, що знаходяться в матеріалах справи. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому з відповідача на користь ТОВ «Хмельницькгаз збут» підлягає стягненню заборгованість за послуги з постачання природного газу в сумі 7 078,27 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі становлять 2 270 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

26 червня 1991 року Веселівським районним відділом ЗАГС Запорізької області між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 57. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. За час проживання у шлюбі їхні погляди на життя та в побуті розходилися, у зв`язку з чим у сім`ї виникали непорозуміння. Створити нормальні сімейні стосунки та взаємоповагу один до одного за час проживання у шлюбі сторонам не вдалося. З початку 1994 року і по теперішній час сторони проживають окремо один від одного та ведуть окремо господарство. Примирення з відповідачем позивач вважає недоцільним, оскільки після фактичного припинення шлюбних відносин, подружжя намагалося зберегти сім`ю, але позитивних результатів це не дало. Посилаючись на ці обставини, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, судові витрати залишити за нею, розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`яви\-вся, про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву з запереченнями проти позову не подав. За таких обставин зі згоди позивача, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів та постановляє заочне рішення. Судом встановлено, що з початку 1994 р. сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, тобто шлюбні відносини між ними фактично припинено, втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За таких обставин подальше спільне\~життя подружжя\~і збереження\~шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, дослідивши письмові докази суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

26 червня 1998 року сторони зареєстрували шлюб. Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей: доньку Крістіну, [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Діти мешкають з матір'ю. Сім'я з відповідачем розпалася. рішенням Дружківського міського суду від 07 лютого 2013 року шлюб між сторонами розірваний. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча являється працездатним і в змозі надавати матеріальне забезпечення. Просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів щомісячно до повноліття дітей. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов і просить суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином - судовою повісткою. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 червня 1998 року в Дружківському відділі РАЦС, про що має місце актовий запис за №177. Свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], якиа народилася [INFO], про що Дружківським відділом РАЦС зроблений актовий запис за №530 підтверджується, що її батьком являється [PERSON] Свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], який народився [INFO], про що Дружківським відділом РАЦС зроблений актовий запис за №403, підтверджується, що його батьком являється [PERSON] Рішенням Дружківського міського суду від 07 лютого 2013 року шлюб між сторонами розірваний. Згідно з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти, оскільки він являється працездатним, інших дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має. Згідно зі ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 243.60 грн. в Державний бюджет міста Дружківки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

26 червня 2010 року було укладено шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище «[PERSON]»), [INFO], зареєстрований 26 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 17, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26.06.2010. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 12.10.2011 серії [NUMBER]. Довідкою виконавчого комітету Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області від 14.04.2015 № 562 підтверджується те, що позивач проживає за адресою: [ADDRESS], разом з його дочкою [PERSON], 2011 року народження. Згідно з довідкою виконавчого комітету Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області від 14.04.2015 № 563 відповідач проживає за адресою: [ADDRESS]. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. За правилами частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Обставин, що перешкоджають пред'явленню даного позову, визначених частиною другою зазначеної статті, судом під час розгляду справи не встановлено. Судом, відповідно до ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Зважаючи на вказані обставини та письмові заяви сторін, суд визнав недоцільним вжиття заходів щодо примирення подружжя у даній справі. Враховуючи неможливість примирення сторін, та виходячи із закріпленого у статті 24 СК України принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, та визнає його таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідач, який змінив своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, у заяві від 23.04.2015 не зазначив про своє бажання відновити дошлюбне прізвище. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 14.04.2015, якою підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 243,60 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

26 червня 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Рецюківщинській сільській раді Драбівського району Черкаської області за актовим записом № 01, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 077362 від 12.06.2012 року. Після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем по справі. Спору про місце проживання дитини та спору про поділ спільно нажитого майна на час подачі позову між сторонами не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені із січня 2017 року. Причиною цьому стало те, що відповідач почав проживати з іншою особою, а тому між ними виникали часті сварки та непорозуміння, що призвело до втрати поваги та взаєморозуміння між подружжям і розпаду сім`ї. Оскільки між сторнонами нічого спільного, як членами подружжя, не залишилось сторони проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, направивши до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, на позовних вимогах наполягає повністю. Після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю та просив суд розглядати справу у його відсутності. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу по наявних матеріалах, за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи згоду сторін, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають і обоє на примирення не згідні, вільної згоди обох сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи що позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю, суд відповідно до ст. 88 ЦПК України стягує судові витрати з відповідача [PERSON] На підставі зазначеного та

Outcome: approved