Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

28.07.2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом, який в подальшому уточнила, до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, які він сплачує на її користь за рішенням суду від 13.05.2015 року у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], та визначити новий розмір аліментів в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до 01.10.2026 року, та починаючи з 02.10.2026 року стягувати аліменти на утримання дочки [PERSON], в розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, тобто до 11.08.2029 року, зазначивши в обґрунтування позову, що згідно рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.05.2015 року з відповідача на її користь були стягнути аліменти на утримання двох малолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, тобто по 500 гривень на кожну дитину, в звязку з тим, що відповідач не мав постійного місця роботи і отримував мінливий дохід. На теперішній час, враховуючи, що змінився прожитковий мінімум, встановлений державою для дітей відповідного віку, змінився матеріальний стан відповідача, який вже офіційно працевлаштований, отримує стабільну заробітну плату і в змозі сплачувати аліменти на утримання своїх малолітніх дітей в дольовому відношенні до заробітку, тобто розмірі більш достатньому для забезпечення повноцінного харчування та створення відповідного розвитку для дітей, відсутність бажання зі сторони відповідача добровільно надавати їй додаткову допомогу на утримання дітей, вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач не зявилась, надавши письмову заяву про підтримання уточнених позовних вимог та розгляд справи за її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином /а.с.17,24/, причину неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, у звязку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутність відповідача. Розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Судом установлено, що сторони перебували у шлюбі з 14.03.2008 року по 24.09.2012 року. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO] /а.с.4-7, 9,10/. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.05.2015 року, справа №504/3897/14-ц, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 14.11.2014 року до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 01.10.2026 року включно, а потім по 500.00 грн. на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття, тобто до 11.08.2029 року включно /а.с.11-13/. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня 2017 року становить 1689 грн., з 01 травня 1777 грн., з 1 грудня 1860 грн. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинність для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.3 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України за заявою платника або одержувача суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. - 2 - Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України про розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розяснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршенням чи поліпшенням здоровя когось із них. Отже, враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Як зазначено у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 05.02.2014 року у справі №6-143цс13, - з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Згідно відомостей з місця роботи відповідача, наданих Департаментом патрульної поліції Національної поліції України від 23.11.2016 року, [PERSON], іпн. [NUMBER], з 07.11.2015 року працює на посаді інспектора УПП у м.Одесі Департаменту патрульної поліції та за період з 07.11.2015 року по 31.10.2016 року отримав дохід у сумі 101088грн.07 коп. /а.с.22.23/. Таким чином, враховуючи, що у платника аліментів змінився матеріальний рівень життя в кращу сторону, відпо-відач офіційно працевлаштований та отримує стабільну заробітну плату, прожитковий мінімум на дитину відпові-дного віку з часу ухвалення судового рішення суттєво змінився, у звязку з чим сума аліментів, яка стягнута судом на утримання дітей, не відповідає визначеному державою прожитковому мінімуму на теперішній час, що значно погіршує умови життя, необхідні для розвитку дітей, позовні вимоги про збільшення розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання його малолітніх дітей є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За нормами Сімейного кодексу України аліменти у зміненому розмірі стягуються з дня набрання чинності рішенням суду. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст.141,180,182,183,184,192 СК України і

Outcome: approved