Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

27.06.2014 року [PERSON] звернувся з позовом до Подільського державного аграрно-технічного університету про поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 30 травня 2014 року по день поновлення на роботі. В обгрунтування позову вказує, що в квітні 2011 року наказом по університету був призначений на посаду декана біотехнологічного факультету, як такий що обраний за конкурсом терміном на п'ять років, тобто по 05 квітня 2016 року за контрактом. Наприкінці травня 2014 року наказом Подільського державного аграрно-технічного університету його звільнено із займаної посади,але за якою статтею Кодексу законів про працю України в наказі не вказано. Таке звільнення вважає незаконним, так як в наказі вказано, що його звільнено за систематичні порушення, невиконання службових обов'язків та порушення законодавства, в той час, як обов'язки покладені на нього за контрактом не порушував і відповідач не мав жодних підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Крім того, від нього не відбирались будь-які пояснення, з наказом про накладення стягнення, його ніхто не знайомив, звільнення було проведено без згоди профспілкового комітету університету. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги позивача [PERSON] і пояснив, що запис в трудовій книжці має точно відповідати тексту наказу, а в трудовій книжці [PERSON] вказано, що останній звільнений з посади на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України з виплатою компенсації за невикористані щорічні відпустки. Що стало підставою звільнення позивача не відомо. Ознакою порушення працівником трудової дисципліни, що може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі звільнення, є наявність вини в його діях чи бездіяльності. В даному випадку в наказі про звільнення [PERSON] не вказано, що саме конкретно він порушив і чи ті обставини, на які йде посилання в наказі про звільнення, є порушенням трудової дисципліни. Відповідач у своєму наказі обмежився лише посиланням на Закони України «Про захист персональних даних» та «Про доступ до публічної інформації» при цьому не вказавши в чому полягає порушення даних законів зі сторони позивача. Оскільки при звільненні [PERSON] адміністрацією Подільського державного аграрно-технічного університету було допущено ряд грубих порушень вимог трудового законодавства, вважає звільнення позивача незаконним і просить суд поновити його на посаді декана біотехнологічного факультету університету та стягнути на його користь середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу. Представник відповідача Ятлук І.А. в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що [PERSON] був звільнений на законних підставах, так як його звільненню передували дві догани, а саме: на початку травня 2014 року за неналежне виконання посадових обов'язків та допущення порушень ст. 1 Закону України «Про оплату праці» та в середині травня 2014 року за наслідками перевірки відвідування занять студентами університету, за недостатній контроль в організації обліку відвідування занять студентами біотехнологічного факультету. Вказані порушення полягали в тому, що в 2013-2014 роках, згідно навчальних планів передбачено проведення занять з предмету «Годівля сільськогосподарських тварин і технологія кормів» з студентами 1 СТН курсу біотехнологічного факультету. Незважаючи на те, що викладач [PERSON] заняття фактично не проводила, але посадовими особами кафедри годівлі, розведення тварин і технології кормів вказаного факультету, та внаслідок відсутності контролю зі сторони декана факультету- [PERSON] проводилося табелювання її робочого часу, на підставі чого в подальшому неправомірно їй виплачувалась заробітна плата. Крім того навчальний відділ університету з 03.02 по 20.04.2014 року здійснював перевірку відвідування занять студентами університету. Під час перевірки встановлено, що значна кількість студентів біотехнологічного факультету не відвідувала заняття. Водночас зі сторони декана факультету [PERSON] заходів стосовно контролю за відвідуванням занять студентами не проводилось. У зв'язку з чим за вказані порушення трудової дисципліни [PERSON] було оголошено догани, а за третє порушення, яке полягало в порушенні Закону України «Про захист персональних даних» та Закону України «Про доступ до публічної інформації» ректором застосовано стягнення у вигляді звільнення. Проте, на час звільнення позивача з вказаної посади, [PERSON] залишався працювати на 0,25 ставки посадового окладу професора кафедри технології виробництва за сумісництвом. Виходячи з вищенаведеного, в позові [PERSON] просить відмовити. Заслухавши осіб, які беруть участь в судовому розгляді, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що наказом Подільського державного аграрно-технічного університету № 67-к від 05 квітня 2011 року [PERSON] був прийнятий на посаду декана біотехнологічного факультету , як такого що обраний за конкурсом ,терміном на п'ять років по 05 квітня 2016 року за контрактом, при цьому між [PERSON] та університетом було укладено контракт на виконання обов'язків декана біотехнологічного факультету університету. Наказом Подільського державного аграрно-технічного університету № 146-к від 29 травня 2014 року останнього звільнено з посади декана біотехнологічного факультету на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України з виплатою компенсації за невикористані щорічні основні відпустки. При цьому запис в трудовій книжці було зроблено з порушенням п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, який передбачає, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). З наказів № 116к від 05.05.2014 року та № 132к від 22.05.2014 року вбачається, що звільненню [PERSON] передували догани ,які були оголошені за неналежне виконання посадових обов'язків та допущення порушень законодавства. Відповідно до вимог ст. 147 КЗпП України, встановлено, що за порушення трудової дисципліни до працівників може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана або 2) звільнення. Згідно ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обрані виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Проте всупереч вимоги вказаної норми права, відповідач не повідомив [PERSON] в чому полягало порушення трудової дисципліни з його сторони, і не запропонував останньому надати письмові пояснення. Частиною 1 статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 ст. 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. При цьому обгрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником, розглядається виборним органом первинної профспілкової організації у п'ятнадцятиденний строк у присутності працівника , на якого воно винесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою згодою. І тільки у разі повторної неявки працівника без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. У даному випадку при звільненні [PERSON] 29 травня 2014 року, профспілковий комітет ПДАТУ розглянув подання в.о. ректора [PERSON] і надав свою згоду на розірвання трудового договору з останнім лише 30 липня 2014 року. Пунктом 2.1 Положення про обрання та прийняття на роботу декана факультету (директора інституту) Подільського державного аграрно-технічного університету схваленого Вченою радою Подільського державного аграрно-технічного університету, протокол № 9 від 24.04.2014 року передбачено, що декан факультету (директор інституту) обирається таємним голосуванням на засіданні Вченої ради факультету (інституту). Відповідно до п.2.2 вказаного Положення декан факультету (директор інституту) обирається з числа науково-педагогічних працівників факультету (інституту), які мають вчене звання професора, доцента і науковий ступінь. Згідно п. 2.8 Положення рішення Вченої ради факультету (інституту) у розширеному складі вважається дійсним, якщо в голосуванні брало участь не менше ніж дві третини його складу. Обраним вважається претендент, який набрав більшість голосів, але не менше від половини голосів присутніх на засіданні членів Вченої ради факультету (інституту). Виходячи з вищенаведеного, можна зробити висновок, що [PERSON] мав би бути звільнений на підставі рішення Вченої ради факультету, що передбачено пунктом 2.10 Положення про обрання та прийняття на роботу декана факультету (директора інституту) Подільського державного аграрно-технічного університету схваленого вченою радою Подільського державного аграрно-технічного університету, протокол № 9 від 24.04.2014 року, а саме: що декан факультету (директор інституту) може бути звільнений з посади на підставах, визначених трудовим законодавством, за порушення Статуту ПДАТУ або умов контракту на підставі рішення Вченої ради університету та ч. 3 ст. 147-1 КЗпП України, яка передбачає, що працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обирав, і лише з підстав , передбачених законодавством. Декан факультету (директор інституту) може бути звільнений з посади ректором університету на підставі подання органу громадського самоврядування факультету (інституту). Подання на звільнення декана факультету (директора інституту) вноситься до органу громадського самоврядування факультету (інституту) не менше як половиною статутного складу Вченої ради факультету (інституту). Подання на звільнення декана факультету (директора інституту) приймається не менше ніж двома третинами голосів статутного складу органу громадського самоврядування факультету (інституту). Відповідно до п. 4.4 Статуту Подільського державного аграрно-технічного університету погодженого Міністерством освіти і науки України 01.06 2007 року та затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України за № 394 від 07.06.2007 року, ректор університету в межах наданих йому повноважень вирішує питання діяльності Університету, затверджує його структуру і штатний розпис; приймає на роботу та звільняє з роботи працівників. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.1992 року визначено,що за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі,вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов»язків,покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Встановлено,що в.о.ректора [PERSON] не відбирав у [PERSON] ніяких пояснень,щодо опублікування ним на сайті біотехнологічного факультету наказів про накладення стягнень на працівників університету. Як пояснив в судовому засіданні [PERSON] він отримав копії опублікованих ним наказів у відділі кадрів і не порушив Закони України «Про доступ до публічної інформації» та «Про захист персональних даних».Накази не є таємними,вони стосувалися його також,а тому він мав право розмістити їх на сайті факультету.Він оприлюднив достовірну інформацію,яка є доступною і публічною. Опублікування наказів не є порушенням трудової дисципліни [PERSON] Відповідно до вимог ст.43 КЗпП України подання в.о. ректора на звільнення [PERSON] не було обґрунтованим.Останнього не було запрошено на засідання профкому.Рішення про дачу згоди на звільнення було винесено без присутності [PERSON],що є порушенням процедури звільнення за п.3 ст.40 КзПП України. Відповідно до ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган,який розглядає трудовий спір,одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Згідно довідки про заробітну плату позивача [PERSON]від 07.07.2014 року за №75-15-467 середня заробітна плата останнього становить-7906,39 грн. і за період з 29.05.2014 року по 22.09.2014 року виплаті підлягає-30325,36 грн.

Outcome: approved