Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

28 грудня 2020 року до Рівненського районного суду Рівненської області звернулося Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Квасилівська селищна рада до суду із вказаним позовом, в якому просить: - стягнути з [PERSON] на спеціальний рахунок Квасилівської селищної ради 6604,00 грн. втрати сільськогосподарського виробництва в сумі 6604,00 гривень та випрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позову позивач зазначив, що рішенням Квасилівської селищної ради від 23 липня 2020 року №1807 [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2215 га (кадастровий номер 5624655300:02:007:0104) у разі зміни цільового призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, що перебуває у власності громадянина [PERSON] згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №172950204 від 08.07.2019р. для ведення особистого селянського господарства в смт. Квасилів Квасилівської селищної ради Рівненського району Рівненської області. Відповідно до висновку про грунтовий покрив та розрахунок втрат сільськогосподарського виробництва земельної ділянки, що перебуває у власності [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, цільове призначення якої змінюється для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості в смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області загальний розмір втрат сільськогосподарського виробництва земельної ділянки становить 6604,00 грн. Відтак, у зв`язку із зміною цільового призначення земельної ділянки, яка передана у приватну власність відповідачу, затверджений розрахунок втрат сільськогосподарського виробництва у розмірі 6604,00 грн., який є складовою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2215 га (кадастровий номер 5624655300:02:007:0104) у разі зміни цільового призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, що перебуває у власності громадянина [PERSON] . Головним управлінням на адресу [PERSON] 28.09.2020р. направлено претензію про відшкодування втрат №31-17-0.4,4-1420/90-20. Однак, станом на 14.12.2020 року відповіді не отримано, а претензія про відшкодування втрат залишається невиконаною, що і стало підставою для подачі позову. Отже, втрати сільськогосподарського виробництва у зв`язку зі зміною цільового призначення у розмірі 6604,00 грн., підлягають стягненню з відповідача на рахунок Квасилівської селищної ради. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області вищевказану цивільну справу передано за підсудністю на розгляд Рівненському міському суду. Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2021 року вказану справу розподілено судді Кучиній Н.Г. Ухвалою судді Рівненського міського суду Кучиної Н.Г. прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження по справі. Ухвалою суду від 24 червня 2021 року замінено третю особу на стороні позивача Квасилівську селищну раду на її правонаступника Рівненську міську раду. Третя сторона Рівненська міська рада подала до суду заяву про уточнення позовних вимог та просить суд стягнути з [PERSON] на спеціальний рахунок Рівненської міської територіальної громади втрати сільськогосподарського виробництва втрати сільськогосподарського виробництва на загальну суму 6604,00 грн. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала та просила його задовольнити з підстав зазначених в ньому та не заперечувала проти заочного розгляду справи (вх. № 42648/21 від 21.07.2021 року). Відповідач в судове засідання не з`явився жодного разу, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань. Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача. Третя особа Рівненська міська рада подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність їх представника (вх. № 41487/21 від 15.07.2021 року). Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням Квасилівської селищної ради від 23 липня 2020 року №1807 [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2215 га (кадастровий номер 5624655300:02:007:0104) у разі зміни цільового призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, що перебуває у власності громадянина [PERSON] згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №172950204 від 08.07.2019р. для ведення особистого селянського господарства в смт. Квасилів Квасилівської селищної ради Рівненського району Рівненської області. Пунктом 3 вищевказаного Рішення затверджено розрахунок розміру втрат сільськогосподарського виробництва у розмірі 6604,00 грн., розрахованого відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.11.1997 року за №1279 «Про розмір та порядок визначення втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню». Пунктом 4 Рішення для громадянина [PERSON] встановлено двомісячний термін після затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у разі зміни цільового призначення площею 0,2215 га (кадастровий номер 5624655300:02:007:0104) відшкодувати втрати сільськогосподарського виробництва, спричинені вилученням сільськогосподарських угідь для цілей не пов`язаних з веденням сільського господарства. Поняття, умови, розміри відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва та напрями використання коштів від відшкодування втрат регламентуються главою 36 Земельного КодексуУкраїнита Порядком визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 17.11.1997 року№1279.. Відповідно до ст. 207 Земельного кодексу України, втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва включають втрати сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, а також втрати, завдані обмеженням у землекористуванні та погіршенням якості земель. В і дшко ду ванню підлягають втрати сільськогосподарських угідь (ріллі, багаторічних насаджень, перелогів, сінокосів, пасовищ), лісових земель та чагарників як основного засобу виробництва в сільському і лісовому господарстві внаслідок вилучення (викупу) їх для потреб, не пов`язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом. Втрати сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва компенсуються незалежно від відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. Під втратами сільськогосподарського й лісогосподарського виробництваслід розуміти зміну цільового призначення сільськогосподарських угідь, лісових земель та ділянок під чагарниками в зв`язку з необхідністю їхвикористання для несільськогосподарських потреб, а також неможливість використання земельної ділянки в повному обсязі у зв язку із встановленням обмежень у землекористуванні та погіршенням якості земель. Зі змісту зазначеної норми випливає, що відшкодування втрат передбачає компенсацію суспільству негативних наслідків соціально-економічного, екологічного характеру, що наступають внаслідок переведення особливо цінних земель сільськогосподарського призначення та лісового фонду в інші категорії земель, а також у разі обмеження землекористування чи погіршення якості земель як національного надбання, що перебуває під особливою охороною держави. Згідно п. 4 Порядку визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню, відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, спричинених вилученням сільськогосподарських і лісогосподарських угідь для цілей, не пов`язаних із веденням сільського і лісового господарства, проводиться юридичними і фізичними особами в двомісячний термін після затвердження в установленому порядку проекту відведення їм земельних ділянок, а у випадках поетапного освоєння відведених угідь для добування корисних копалин відкритим способом - у міру їх фактичного надання. Відповідно до Висновку про грунтовий покрив та розрахунок втрат сільськогосподарського виробництва земельної ділянки, що перебуває у власності [PERSON] для ведення особистого селянського господарства, цільове призначення якої змінюється для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості в смт. Квасилів Рівненського району Рівненської області (далі - Висновок) загальний розмір втрат сільськогосподарського виробництва земельної ділянки становить 6604,00 грн. Результати по визначенню втрат сільськогосподарського виробництва земельної ділянки наведено в додатку 1 до Висновку. Відтак, у зв`язку із зміною цільового призначення земельної ділянки, яка передана у приватну власність відповідачу, затверджений розрахунок втрат сільськогосподарського виробництва у розмірі 6604,00 грн., який є складовою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,2215 га (кадастровий номер 5624655300:02:007:0104) у разі зміни цільового призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, що перебуває у власності громадянина [PERSON] . Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 12.11.2019 № 285 (в редакції наказу Держгеокадастру від 20.02.2020 року №53), Головне управління, відповідно до покладених на нього завдань, здійснює державний нагляд (контроль), в тому числі за дотриманням порядку визначення та відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва. Згідно статті 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився. Відповідно до абзацу 3 п. 9 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області начальник Головного управління є Головним державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Рівненській області. Таким чином Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області в особі начальника має право звертатися з вимогою щодо відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва. Головним управлінням на адресу [PERSON] 28.09.2020р. направлено претензію про відшкодування втрат №31-17-0.4,4-1420/90-20. Однак, станом на 14.12.2020 року відповіді не отримано, а претензія про відшкодування втрат залишається невиконаною. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Пунктом 2 частини 1 статті 69-1 Бюджетного кодексу України передбачено, що до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать кошти від відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, що зараховуються у розмірі: 100 відсотків - до бюджетів міст Києва та Севастополя, 25 відсотків - до бюджету Автономної Республіки Крим та обласних бюджетів, 75 відсотків - до бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення бюджетів об`єднаних територіальних громад, 15 відсотків - до районних бюджетів, 60 відсотків - до бюджетів міст районного значення, селищ і сіл. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок включають: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу нарозроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки(у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою. Враховуючи факт відсутності добровільного відшкодування шкоди відповідачем, Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області звернулось до суду з даним позовом щодо примусового стягнення завданої шкоди з винної особи. Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Нормами частини 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем доказів на спростування фактів, викладених у позові, суду не надано.

Outcome: approved