Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

27 травня 2015 року до суду надійшла заява [PERSON], [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просили шлюб зареєстрований між ними 04 березня 2011 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 138 розірвати. В обґрунтування заяви зазначили, що від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Через певний час після реєстрації шлюбу, сімейні відносини у подружжя не склалися, фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. За таких обставин заявники досягли згоди, що шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені, вони уклали договір стосовно участі у вихованні та утриманні дитини. Тому подружжя просить розірвати шлюб між ними та після розірвання шлюбу повернути [PERSON] її дошлюбне прізвище - [PERSON]. Заявники в судове засідання не з'явилися, надавши на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, просять розірвати шлюб між ними.\~ Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~ Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3\~ст. 234 ЦПК України\~у порядку окремого провадження розглядаються справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до положень\~СК України, шлюб може бути розірвано за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в порядку, встановленому\~ст. 109 цього Кодексу. Судом встановлено, що 04 березня 2011 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 138, відповідно до свідоцтва про шлюб серії I-КИ № 218183 від 04 березня 2011 року (а.с.10). Від спільного життя сторони мають доньку сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії I-КИ № 345795 від 30 серпня 2011 року (а.с.9). 25 травня 2015 року подружжя уклали Договір про участь у вихованні та утриманні дитини, відповідно до умов якого син, [PERSON], залишається проживати разом із матірю [PERSON], а батько [PERSON] зобовязується надавати грошові кошти на його утримання (а.с.4). Причиною розпаду сім'ї стало те, що після реєстрації шлюбу, сімейні відносини у подружжя не склалися, фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з жовтня 2014 року, більше року сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть.\~\~ Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Спору про поділ майна сторони не мають. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.\~113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8\~ст. 235 Цивільного процесуального кодексу України\~у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та до цього часу не поновлювались, заявники наполягають на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку про те, шлюб між заявниками по даній справі підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, та

Outcome: approved