Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

27.02.2019 позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народився син [PERSON] . На даний час дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати дитину, відмовляється добровільно надавати кошти на її утримання. Ухвалою від 20 березня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідач не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 січня 2009 року Виконкомом Ковалівської сільської ради Васильківського району Київської області зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблений відповідний актовий запис № 4 /а.с.4/. Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 06.09.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області /а.с.5/. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.06.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний /а.с.3/. Відповідно до довідки Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області №330 від 04.02.2019 року вбачається, що [PERSON] , 1989 року народження проживає за адресою; [ADDRESS] , разом з сином [PERSON] , 2011 року народження , який знаходиться на її утриманні /а.с.4-а/. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов`язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі ( ст. 181 Сімейного кодексу України). Як зазначено у ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов`язку утримання неповнолітнього сина судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини та порядку сплати аліментів не досягнуто. З огляду на наведене, суд вважає, що визначений позивачкою розмір аліментів у частковому відношенні не перевищує засад розумності та виваженості, відповідає встановленим судом фактичним обставинам по справі, тому, враховуючи наведені обставини, суд встановлює аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі однієї четвертої частини від заробітку (доходу) її батька - [PERSON] . Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 76 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд визнає, що [PERSON] не виконує в повному обсязі у відношенні свого неповнолітнього сина передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки з його утримання, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до положень частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам статті 460 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved