Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

28 03 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом , який уточнив 22.05.2014 року шляхом подання уточненої позовної заяви (а.с.45), та остаточно просить суд стягнути на його користь з Держави Україна в особі Генеральної прокуратури України, Державної казначейської служби України, Міністерства внутрішніх справ України відшкодування матеріальної шкоди в сумі 22 140 грн. а також відшкодування моральної шкоди в розмірі 2867,50 грн. , завданої йому за час перебування під слідством. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги та пояснюють , що 19.06.2013 року СВ Кілійського ГУ МВС України в Одеській області було розпочато кримінальне провадження відносно позиівача за фактом відкритого викрадення врожаю зернових культур на полі, яке знаходиться на території Кілійського району Одеської області , який належав ТОВ «Блакитна Нива 2005» з кваліфікацію за ст. 186 ч.5 КК України. Після цього, 03.07.2013 року його було затримано особисто прокурором Кілійського району Жолобчуком О.Л. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.5 КК України , а тільки 04.07.2013 року слідчим СВ Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області Григор’євим О.С. за погодженням з прокурором Кілійського району Жолобчуком О.Л. йому було повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного злочину. За результатами досудового розслідування не було встановлено достатніх доказів для доведення його винуватості в суді і була вичерпана можливість їх отримання , постановою прокуратури м. Одеси від 04.09.2013 року кримінальне провадження відносно позивача на підставі ст. 284 ч.1 п.3 КПК України було закрито. Також постановою прокуратури м. Одеси від 23.09.2013 року кримінальне провадження було закрито на підставі ст. 284 ч.1 п.2 КРК України. Сторона позивача зазначає, що незаконним повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, позивачу заподіяна моральна шкода , яка підлягає відшкодуванню відповідно п.1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання , досудового слідства, прокуратури і суду» (Закону). Оскільки кримінальне провадження відносно позивача закрито за відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і можливість їх отримання вичерпана , у позивача виникло право на відшкодування шкоди. Позивач зазначає , що кримінальним переслідуванням йому спричинені моральні та фізичні страждання, принижені його честь та гідність, підірвана професійна репутація та здоров'я , був порушений нормальний спосіб життя. Відповідно до положень ст. 13 Закону сторона позивача визначає розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 2 867,50 грн. (виходячи з тривалості перебування під слідством протягом 2,5 місяців та встановленої на той час мінімальної заробітної плати 1147,00 грн. (1147 грн. х 2,5 міс. = 2 867,50 грн.) На підставі п.5 ст. 3 Закону просять стягнути відшкодування витрат позивача на отримання правової допомоги , які полягали в оплаті послуг адвоката, який надавав правову допомогу здійснюючи захист позивача в кримінальному провадженні на підставі договору від 03.07.2013 року , яким вартість послуг адвоката сторонами визначена в розмірі 8 тисяч грн. за місяць робіт , а в цілому 21300 грн. Крім того, за час досудового розслідування позивач разом з адвокатом кілька разів виїжджали до слідчого в м. Одесу , на що позивачем було витрачено 840 грн. на проїзд х міста Кілія до м. Одеса. Представник відповідача - Генеральної прокуратури України Занько Я.А. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав в повному обсязі та пояснив , що постановою заступника прокурора м. Одеси від 24 березня 2014 року скасована постанова прокурора прокуратури м. Одеси Чередника Р.В. від 23.09.2013 р. про закриття кримінального провадження від 19.06.2013 року. Тому на цей час досудове розслідування триває , а під час його можливе встановлення нових доказів , на підставі яких [PERSON] знову може бути повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. В зв'язку з цим вважає, що проведення розслідування та відсутність остаточного рішення у вказаному кримінальному провадженні виключає можливість відшкодування позивачу зазначеної у позові шкоди. Представник відповідача - Державної казначейської служби України, позов не визнав та в судовому засіданні пояснив, що вимоги позивача є безпідставними. Вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди також не підлягають задоволенню в зв'язку з ненаданням стороною позивача належних доказів понесених витрат , які підлягають відшкодуванню. Представник відповідача - МВС України в судове засіданні не прибув, надав заперечення на позов з клопотанням розглядати справу за його відсутності. Проти позову заперечує з тих підстав, що МВС України не є належним відповідачем, а належним відповідачем є Державна казначейська служба, яка є головним розпорядником коштів Державного бюджету України, з рахунків якого і здійснюється виплата відшкодування моральної шкоди на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства , прокуратури і суду». Зазначає також, що позивач не дотримався порядку, передбаченого ст. 12 Закону та «чомусь» звернувся до Кілійського районного суду для визначення та стягнення матеріальної шкоди , а не до органу, що проводив досудове слідство та приймав рішення закриття справи. розмір відшкодування шкоди, що є підставою для відмови у позові. (а.с. 41, 64) Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази , судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини : 04 липня 2013 року слідчим СВ Кілійського РВ ГУМВС України в Одеській області Григор’євим О.С. за погодженням з прокурором Кілійського району Одеської області Жолобчуком О.Л., в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 12013170310000914 від 19.06.2013 року , [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ст. 186 ч.5 КК України. (а.с. 6) Постановою прокурора прокуратури м. Одеси Чередник Р.В. від 04 вересня 2013 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження № 12013170310000914, відомості про яке внесено до ЄРДР 19.06.2013 року з кваліфікацією за ч.5 ст. 186 КК України закрито в зв'язку з тим , що невстановлені достатні докази для доведення винуватості [PERSON] в суді і вичерпана можливість їх отримання.(а.с.9) Постановою прокурора прокуратури м. Одеси Чередник Р.В. від 23 вересня 2013 року на підставі ст. 36, 110, ч. 1 п.2 ст. 184 КПК України кримінальне провадження № 12013170310000914 відомості про яке внесено до ЄРДР 19.06.2013 року з кваліфікацією за ч.5 ст. 186 КК України , закрито. В мотивувальній частині прокурором зазначено, що в ходу досудового розслідування об'єктивних даних, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 186 КК України не здобуто , в зв'язку з чим провадження підлягає закриттю. (а.с.15-20) 23 липня 2014 року , під час розгляду справи , позивач звернувся до прокурора прокуратури м. Одеси Чередник Р.В. із заявою про відшкодування матеріальної шкоди відповідно до закону України «Про відшкодування шкоди завданої незаконним рішенням і діями органів відшкодування шкоди завданої незаконними рішеннями і діями органів досудового слідства, прокуратури, суду» (а.с. 98-100) Листом за вих. № 1542-13 від 08.08.2014 року заступником прокурора м. Одеси О.Хорсуненко надана відповідь [PERSON] на його заяву. У відповіді зазначається , що в ході розслідуванні кримінального провадження 04.07.2013 року [PERSON] було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.5 ст. 186 КК України. Враховуючи , що в ході досудового слідства не встановлено достатні докази для доведення Вашої винуватості в суді і вичерпані можливості їх отримання , прокуратурою міста Одеси прийнято рішення про закриття кримінального провадження. В зв'язку з тим, що прокуратурою Одеської області 25.03.2014 року вказане рішення скасоване, та на теперішній час досудове розслідування по кримінальному провадженню триває, вирішення питання щодо відшкодування матеріальної шкоди є передчасним. (а.с. 97) Відповідачами не заявлено заперечень проти розміру моральної шкоди , визначеного позивачем. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованої Україною, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. У разі скасування вироку суду як неправосудного держава відшкодовує матеріальну і моральну шкоду, завдану безпідставним засудженням. Згідно з п. 1 ст. 1, п. 5 ст. 3 Закону України від 1 грудня 1994 р. № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (з наступними змінами) підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. У наведених у ст. 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовується моральна шкода. Відповідно до частин 2, 3 ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» - розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Таким чином, у зазначеному Законі передбачено, що розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатися та обґрунтовуватися судом із урахуванням мінімального розміру заробітної плати. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2013 р. становить 1147 гривень. З огляду на затримання та тримання під вартою, на час перебування [PERSON] під слідством з 03 липня 2013 року по 23 вересня 2013 року - більш двох с половиною місяців( два місяця 20 днів) суд вважає, що позивачем вірно визначений розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 2 876,50 грн. (1147 грн. х 2,5 = 2867,50 грн.) Європейський суд з прав людини у своїх рішення неодноразово зазначав, що оцінюючи розумність тривалості проваджень у справі, потрібно брати до уваги особливі обставини справи та критерії, викладені в практиці Суду, зокрема складність справи, поведінку заявника та відповідних органів, а також важливість справи для заявника (Kudla v. Poland [GC], № 30210/96, п. 124, ECHR 2000-XI). Обвинувачений в кримінальному провадженні має право на розгляд його справи належним чином; стаття 6 в кримінальному провадженні застосовується, щоб позбавити особу, яку звинувачено, залишатись тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі (див. «Нахманович проти Росії», № 55669/00, п. 89, від 2 березня 2006 року). Суд вважає, що справа була дуже важливою для позивача, оскільки він страждав від почуття невизначеності свого майбутнього, зважаючи на те, що він ризикував бути ув'язненим ,- під час досудового розслідування його було затримано , слідчий СВ Кілійського РВ ГУ МВС України звертався до суду з клопотанням про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , йому було повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, він більш двох місяців перебував під слідством та зазнав інших негативних впливів унаслідок притягнення до кримінальної відповідальності. Твердження відповідачів про недотримання позивачем порядку визначення шкоди , передбаченого ст. 12 Закону , яке виключає задоволення позову, суд вважає необґрунтованими та безпідставними , оскільки відповідачами не надано доказів того , що ними були виконані обов'язки , покладені на них ст. 11 Закону , відповідно до якої , в разі виникнення права на відшкодування завданої шкоди відповідно до ст. 2 цього Закону, орган, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий , прокурор або суд зобов'язані роз'яснити особі порядок поновлення її порушених прав чи свобод та відшкодування. Крім того , цього обов'язку відповідачі не виконали і за час розгляду справи , про що свідчать надані ними заперечення на позов. Твердження відповідачів про те , що продовження досудового слідства по кримінальному провадженню після закриття провадження відносно позивача виключає задоволення позову суд вважає необґрунтованим та безпідставним з наступних підстав. - кримінальне провадження № 12013170310000914 , відомості про яке внесені до ЄРДР 19.06.2013 р. за ознаками ст. 186 ч.5 КК України закрито постановою від 04 вересня 2013 року у зв'язку з тим, що невстановлені достатні докази для доведення винуватості [PERSON] в суді і вичерпана можливість їх отримання. Станом на день розгляду справи постанова не скасована. Станом на день розгляду справи, тобто за 5 місяців здійснення досудового розслідування після скасування постанови про закриття кримінального провадження від 23 вересня 2013 року [PERSON] не повідомлено про підозру у вчиненні будь - якого злочину. - здійснення досудового слідства в кримінальному провадженні не може мати ніяких правових наслідків для особи , яку не затримано, відносно якої не обрано запобіжний захід, якій не повідомлено про підозру у вчиненні злочину. - таке твердження є прямим порушенням вимог кримінального процесуального Кодексу України щодо дотримання розумних строків , зокрема вимоги ч.5 ст. 28 КПК України, згідно якої кожен має право , щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду , або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите. В зв'язку з викладеним , суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі , в частині матеріальної шкоди - частковому задоволенню в частині стягнення витрат на проїзд позивача та його захисника до слідчого про участі в слідчих діях, що підтверджується проїзними квитками на проїзд на автобусі сполученням м. Кілія- м.Одеса в загальній сумі 840 грн. ( 12 квитків х 70 грн. = 840 грн.) (л.д. 40-51) Вимога в частині витрат на оплату адвоката в сумі 21 300 грн. задоволенню не підлягає, в зв'язку з відсутністю обґрунтованого розрахунку вартості реально наданих послуг адвоката щодо здійснення захисту позивача на стадії досудового розслідування протягом двох місяців та двадцяти днів. Присуджену до стягнення суму відшкодування моральної шкоди належить стягнути з Державної казначейської служби України, оскільки саме на неї, як вбачається з Додатку 3 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» покладено обов'язок з проведення у 2013 році видатків на відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду /код програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету 3504030/.

Outcome: partial