overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

28.07.14 р. позивач звернувся з вимогами про поділ спільно нажитого майна, відповідно до якого просив суд поділити майно, що є його з відповідачем спільною сумісною власністю- квартиру [ADDRESS]; визнавши за ним та відповідачкою право власності за кожним на 1/2 частину вказаної квартири. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою перебував з 09.07.1988 р. Рішенням Московського райсуду м.Харкова від 23.07.12 року шлюб розірваний. Під час перебування в шлюбі ним з відповідачкою була придбана у 1999 році квартира [ADDRESS] за 3 000 доларів США, з яких його внесок складав 500 доларів. В подальшому він покращів життєві умови у квартирі зробивши в ній ремонт у 2004 році на суму 36 000 грн. Вказана квартира є об'єктом спільної сумісної власності подружжя оскільки придбана в період перебування у шлюбі. Добровільно поділити квартиру відповідач відмовляється. На підставі викладеного просив вимоги задовольнити. ( а.с.1-2) 24.02.15 р. позивач уточнив вимоги, зменшивши їх розмір, про що подав заяву, та посилаючись на тіж самі підстави просить суд в порядку поділу майна визнати за ним право власності на 1/3 частини квартири [ADDRESS], а за [PERSON] визнати право власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги з підстав викладених у позові та просив їх задовольнити з урахуванням уточнених, вказавши, що доповнень до викладеного у позові не має. Відповідач вимоги позивача визнала і не оспорювали факт придбання спірної квартири в період шлюбу . Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено , що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.07.1988 року. Рішенням Московського районного суду від 23.07.2012 року шлюб між сторонами розірваний. За час спільного проживання за спільні кошти позивача та відповідача була придбана квартира [ADDRESS], яка була зареєстрована на ім'я відповідача. Відповідно до вимог ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст..71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Оскільки спірна квартири була придбана сторонами у період шлюбу, суд вважає її спільною сумісною власністю сторін і право позивача в порядку поділу майна збільшити або зменшити свої вимоги. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: commercial
Date: 2018-12-03 00:00:00

28.07.1995 між ТОВ «Квазар» (виконавець за договором), правонаступником якого є відповідач та ТОВ «Піллар Лтд» (замовник за договором), правонаступником якого є позивач, був укладений договір № 1а про виконання робіт та надання послуг, за умовами якого виконавець передає в оренду об'єкти згідно додатку № 1 до договору, а саме: цілісний майновий комплекс, загальною площею 980,2 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Київ, вул.Північно-Сирецька, 3, для організації ділянки по виробництву монокристалічного кремнію, забезпечити замовника усіма видами енергоносіїв і зв'язку згідно додатку № 2 до договору і гарантує безперебійне забезпечення всіма видами енергоносіїв, також передає в оренду обладнання, визначене в додатку № 5, також замовник передає, а виконавець приймає під охорону об'єкти згідно додатку № 4. Відповідно до положень пп.4.1, 4.3 договору, за надані послуги замовник перераховує на розрахунковий рахунок виконавця щомісячну плату у сумах, визначених у додатках № 1, № 2, № 3, № 4, № 5 до 10 числа поточного місяця за попередній місяць на підставі платіжних вимог, оформлених виконавцем до 5 числа. Згідно п.1.7 договору, договір діє з 15.07.1995 по 31.12.2005 року, по закінченню строку договір може бути продовжений за спільною згодою сторін. Сторонами неодноразово було підписано додаткові угоди до договору. Додатковою угодою № 43/511 від 26.02.1996 було визначено строк оплати платежів по договору до 15 числа поточного місяця за попередній місяць по двохсторонньому акту здачі-приймання наданих послуг та виконаних робіт, переданому замовником по технічних каналах зв'язку за 5 банківських днів до вказаного строку. Додатковими угодами № 209/5811 від 01.03.2016, № 210/511 від 01.03.2016 сторони змінили розмір орендної площі та погодили розмір орендної плати з 01.03.2016 у сумі 735 673, 86 грн. та 4284,00 грн. відповідно до Інвентаризаційний відомостей обліку площі. Додатковою угодою № 78/511 від 03.05.2017 замовником було прийнято в оренду додаткову площу приміщень, орендна плата погоджена у розмірі 738 744,06 грн. Додатковою угодою № 20/03 від 20.03.2008 змінено п.1.7 договору та встановлено, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019 року включно. По закінченню вказаного строку договір може бути продовжений за спільною згодою сторін. Спір у справі виник у зв'язку з тим, що 31.08.2018 виконавцем послуг - ПАТ «Квазар» було надано замовнику - ТОВ «Піллар» лист № 327/А від 31.08.2018, в якому ПАТ «Квазар» посилаючись на отримання відповіді від ТОВ «Піллар» про відмову від оплати заборгованості у розмірі 3 188 919,36 грн. по договору № 1а від 28.07.1995,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

28.07.2001 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у Шляхівській сільській раді Бершадського району Вінницькій області, актовий запис № 14. 12.12.2004 року у них народилась дочка [PERSON], яка на даний час проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. Подружнє життя у сторін не сталось, так як [PERSON] зраджує дружину, б'є та ображає її, що у квітні 2017 року призвело до розпаду сім'ї. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що зареєстрований 28.07.2001 року в Шляхівській сільській раді Бершадського району. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вона підтримує позов і просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає, просить слухати справу у його відсутність. Оскільки сторони в судове засідання не явилися, на підставі ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Судом встановлено, що 28.07.2001 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано у Шляхівській сільській раді Бершадського району Вінницької області що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ № 066565. Судом з'ясовано, що сторони наміру зберегти сім'ю не мають, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання , що свідчить про те, що їх сім'я розпалася і зберегти її неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що спільне життя між сторонами не склалось, були припиненні шлюбно-сімейні відносини, відсутнє бажання проживати надалі однією сім'єю, відсутній спір з приводу спільного майна, а також місця проживання та порядку у тримання дочки, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

28.07.2002р. сторони зареєстрували шлюб в Летичівському відділі реєстрації, від якого мають доньку [PERSON], [INFO] народження, та сина [PERSON], [INFO] народження, і в свідоцтві про їх народження відповідач записаний батьком. Посилаючись нате, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей [PERSON] просить стягнути з нього, аліменти, щомісячно, в твердій грошовій сумі по 800грн., на кожну дитину, до їх повноліття. В судове засідання сторони заявили про розгляд справи за їх відсутності, погодились на стягнення аліментів в по сумі 500грн. на кожну дитину. Справу розглянуто в порядку ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем вимог не суперечить закону і не встановлено, щоб таке визнання порушувало би права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про прийняття визнання відповідачем позову, відповідно, задовольнити вимоги позивачки та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] народження та сина [PERSON],[INFO] в сумі по 500грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду, тобто з 23.05.2016 року, до їх повноліття. Крім того, з відповідача слід стягнути в доход бюджету 551грн.20коп. судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 180-184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

28.07.2008 р. позивач та [PERSON] уклали кредитний договір без номера, у відповідності до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00% річних. Крім того, відповідач , підписуючи заяву про надання кредиту, ознайомився та дав свою згоду на встановлені позивачем Умови надання банківських послуг .Строк дії договору відповідно до Умов визначався протягом 12 місяців з моменту його підписання, а в разі, якщо жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Взяті на себе зобов»язання відповідач належним чином не виконував та станом на 25.02.2014 р утворилась заборгованість на загальну суму 19463.81 грн, яку просить суд стягнути, справу розглядати у їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів, що маються в матеріалах справи. У зв»язку з відсутністю сторін, на підставі ст..197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти - кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит на умовах договору. 28.07.2008 р. між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір без номера та надана згода на Умови користування кредитом , за яким відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. а.с.4-20. Факт невиконання взятих на себе зобов»язань з боку [PERSON] підтверджується розрахунком заборгованості від 25.02.2014 р. , за яким відповідач не виконав взяті на себе зобов»язання по поверненню кредиту .Згідно до п.9.12 Умов надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання та автоматично пролонговується, якщо протягом зазначеного терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору. Наміру припинення дій договору сторони не виказували. Згідно до ст.ст. 629, 526 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами, а самі зобов»язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Оскільки вимоги позивача обгруновані, суд вважає задовольнити їх в повному обсязі. Крім того, з відповідачки підлягають стягненню судові витрати згідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

28.07.2014 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 16.02.2007. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач з ними не мешкає, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.13), надіслала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.16). Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно на утримання дитини. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.02.2007 (а.с.9). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], батьками якого вони являються (а.с.8). Батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, що передбачено ст. 180 Сімейного кодексу України. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини - не досягнуто, а отже, аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини і відповідача, обставини даної справи, і вважає за необхідне

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

28.07.2014 ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.11.2012 ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 001-24225-261112, відповідно до якого відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] зі встановленим лімітом у розмірі 15 000 грн. Відповідач станом на 14.05.2014 порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 28 976,80 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом на суму 28 976,80 грн. та судові витрати в розмірі 289 грн. 77 коп. судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином (а.с.19-20). В позовній заяві просив розглядати справу у його відсутність, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся у відповідності до ст. 74 ЦПК України (а.с.21-22).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

28.07.2014 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований з відповідачкою [PERSON] Обґрунтовуючи вказані вимоги, позивач посилається на те, що сімейне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на життя та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу сторони мають спільну дітину - сина [PERSON], [INFO] Суперечки про місце проживання дитини та поділ майна немає, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. З урахуванням положень ст. 169 ЦПК України, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.10.2000 сторони [PERSON] та [PERSON] одружились, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за номером 2034, що вбачається із свідоцтва про одруження [NUMBER] виданого Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів громадського стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві. Сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки їх шлюб носить формальний характер. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи обставини наведені вище суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідачки, а тому вважає за необхідне позов задовольнити. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесенні ним судові витрати на оплату судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

28.07.2014 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 23.06.2006 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. У судове засідання сторони подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.06.2006 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

28.07.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання за [PERSON] право власності на гараж [NUMBER] в автогаражному кооперативі «Сєвєр-4», що розташований в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, після батька [PERSON], померлого [INFO], як за спадкоємцем першої черги за законом. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що [INFO] помер його рідний батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належний йому гараж [NUMBER] в автогаражному кооперативі «Сєвєр-4» в м. Кривому Розі. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька є позивач [PERSON] та мій брат [PERSON] - відповідач по справі. Позивач фактично прийняв спадщину на спірний гараж, оскільки на час відкриття спадщини постійно приживав однією сім'єю з батьком. Гараж належить [PERSON] та складається з наземної частини, погребу та оглядової ями. Гараж побудований на кошти [PERSON], пайовий внесок на будівництво гаража був повністю виплачений. Будівництво було завершене ще за життя спадкодавця. В установлений законом строк позивач з відповідачем звернулися в нотаріальну контору з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак, на той час були відсутні правовстановлюючі документи на гараж, тому гараж не був включений в спадкову масу. Оскільки відповідач [PERSON] відмовляється від прийняття спадщини на спірний гараж після батька [PERSON], померлого [INFO], тому позивач вимушений звернутися до суду для вирішення цього питання. В судове засідання позивач не з'явився, звернувшись з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій позов визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності. Оскільки відповідач позов визнав, тому відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави На підставі ст.ст.357, 370,1267, 1268 ЦК України,

Outcome: approved