Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

27\~серпня 2020\~року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2013 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з дружиною не склалося, останні два роки між сторонами зникло взаєморозуміння та повага один до одного. Кожен із них живе своїм життям та інтересами. Сім`я припинила своє існування, відповідач проживає з іншим чоловіком. В зв`язку з цим, подальше спільне життя та збереження шлюбу стало неможливим. Таким чином, позивач просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , який був зареєстрований 13.03.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 27. В судове засідання [PERSON] не з`явився. Його представник надав письмове клопотання в якому просив розглянути справу за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася своєчасно та у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомила, відзив не подала. Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача у своїй заяві не заперечував. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13 березня 2013 року, актовий запис №27. Відповідно до статті 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій та четвертій статті 56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов`язані. Характер відносин, які склалися між ними, свідчить про повний розпад сім`ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки він не бажає підтримувати шлюбні відносини з дружиною та знайти спільну мову в сімейних питаннях. В зв`язку з цим, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved