Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

28.08.2019 року позивач [PERSON] , звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача - [PERSON] , на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. В обгрунтування\~заявлених позовних\~вимог посилається\~на те,\~що з\~16\~липня 2011\~року перебувала\~з відповідачем\~у зареєстрованому\~шлюбі,\~який було\~розірвано рішенням\~Олександрівського районного\~суду Донецької\~області від\~24\~квітня 2019\~року.\~Від цього\~шлюбу в\~них народилась\~донька \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка мешкає\~разом з\~позивачем та\~перебуває на\~її утриманні.\~Проте,\~відповідач з\~вересня 2016\~року не\~бере участі\~у вихованні\~та утриманні\~дитини,\~повністю переклавши\~матеріальне забезпечення\~доньки на\~неї.Відповідач є працездатного віку, здоровий, тому, має реальну можливість сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 04.09.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд 30.09.2019 року, о 09 год. 00хв., за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. У судове засідання, 30.09.2019 року, позивач не з`явилась, надала письмову заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання, 30.09.2019 року, не з`явився, повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду, шляхом направлення судової повістки за місцем його реєстрації. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання, останній не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалось. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до таких висновку. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03 серпня 2011 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 642 ( а.с. 7). Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 24.04.2019 року, (справа № 240/863/18), шлюб між [PERSON] та\~ [PERSON] -\~було розірвано.\~Рішення суду\~набрало законної\~сили 07.06.2019\~року (а.с. 12-13). Згідно довідки від 22.06.2018 року № 1426-67747 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] зареєструвала фактичне місце проживання (перебування) за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 5). Відповідно до довідки Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Отже, судом встановлено, що донька сторін проживає разом з матір`ю, батько з ними не проживає, мешкає окремо, та між сторонами не має домовленості відносно розміру сплати аліментів відповідачем, на утримання неповнолітньої доньки. Суд, відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частин сьомої та восьмої статті 7 Сімейного кодексу України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 182 СК Україним при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вищезазначені\~норми права,\~обставини справи,\~з метою\~забезпечення гарантованого\~державою права\~на утримання\~дитини на\~рівні не\~менше від\~законодавчо встановленого,\~суд приходить\~до висновку\~про наявність\~підстав для\~задоволення позовних\~вимог,\~а саме:\~стягнення з\~відповідача на\~користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 28 серпня 2019 року, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Позивач, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, а тому, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved