Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

28 лютого 2017 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Пальчиківської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області з вимогою про визнання права на право на земельну частку (пай). Позов обґрунтувала тим, що 25 липня 1999 року помер її батько [PERSON]О, після смерті якого відкрилася спадщина, в обсяг якої входить вказана земельна частка (пай) і яку успадкувала мати позивача [PERSON], яка спільно проживала з померлим спадкодавцем. В свою чергу [PERSON] померла 03 липня 2013, а позивачу було відмовлено в оформленні права на спадкове майно, так як сертифікат на земельну частку (пай) на імя [PERSON] був втрачений, у звязку із чим право позивача може бути захищено лише в судовому порядку. Сторони в судове засідання не зявилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановленні такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно із копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 063066 (а.с.5) [PERSON] помер 25 липня 1999 року. Померлий [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0245098 від 15 вересня 1996 року мав право на земельну частку (пай) по сільськогосподарському підприємству «Полісся» Пальчиківської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, що підтверджуються листом Відділу Держгеокадастру у Бахмацькому районі Чернігівської області від 14 грудня 2015 року № К-651/0-672/19-15 (а.с.10). Вказані обставини також підтверджуються листом Відділу Держгеокадастру у Бахмацькому районі Чернігівської області від 14 лютого 2017 року № К-170/0-44/6-17 (а.с.11,12), довідкою про вартість земельної ділянки, яка видана Відділом Держгеокадастру у Бахмацькому районі Чернігівської області за № К-63/0-61/6-17 від 27 лютого 2017 року (а.с.15). Крім того, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] протягом встановленого статтею 549 ЦК УРСР (1963 року) строку, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Пальчиківської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області від 08 лютого 2017 року № 39/03-27 (а.с.7). В свою чергу, [PERSON] померла 03 липня 2013 року що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 210824 (а.с.27). Відповідно до інформації наданої Бахмацькою районною державною нотаріальною конторою (а.с.28) спадкова справа до майна померлої [PERSON] відкрита за заявою позивача. Оголошенням у друкованому засобі масової інформації газеті «Голос Присеймівя» від 04 лютого 2017 року (а.с.8) підтверджується, що сертифікат на земельну частку (пай) серії ЧН № 0245098, виданий СГП «Полісся» на імя [PERSON] втрачений. Позивачу було відмовлено в оформлені права на земельну частку (пай), що підтверджується листом Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 17 лютого 2017 року № 354/02-14 (а.с.9). З встановленого випливають наступні висновки. За змістом статті 524 Цивільного кодексу УРСР (1963 року), статей 1216; 1217; 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень статей 1,2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-ІУ право на земельну частку (пай) мають громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є і свідоцтво про право на спадщину. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). А, пунктом 23 вказаної Постанови закріплено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 3 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку після померлої 03 липня 2013 року [PERSON], але оформити своє право на земельну частку (пай) не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на земельну частку (пай) не порушує права та законні інтереси інших осіб.

Outcome: approved