Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

28.04.2021 до Дарницького районного суду м. Києва надійшов цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що з 25.06.1994 сторони перебувають у шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини між сторонами складались добре, однак, з часом, відносини між сторонами почали погіршуватись. З вересня 2017 року сторони припинили спільно проживати, вести спільний побут та господарство, підтримувати шлюбні відносини. Причина - різні погляди на життя, протилежність характерів та втрата взаєморозуміння, почуття любові один до одного. Сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільний побут та господарство, кожен з них має власний бюджет та зацікавлений виключно у своїх власних інтересах. Шлюб між сторонами фактично припинений та існує лише юридично. Сторонам не вдалось знайти компроміс у сімейних відносинах та примиритись, відновити сімейне життя, а відтак, відсутні будь-які підстави та заходи для примирення сторін. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19.05.2021 відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання для розгляду справи по суті позивач не прибув, проте його представник подав заяву, в якій вказав, що позов підтримує, просить суд розглядати справу у його відсутність та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не прибула, хоча про день час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, відзив на позовну заяву від неї не надходив, із заявами та клопотаннями до суду не зверталась. Суд розглянув справу за відсутності сторін. З урахуванням положень ст. 280, 281 ЦПК України та з позицією сторони позивача викладеної в заяві щодо не заперечення проти заочного розгляду справи, суд розглянув справу в заочному порядку. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.06.1994 сторони зареєстрували шлюб, в якому народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . З вересня 2017 року сторони припинили спільно проживати, вести спільний побут та господарство, підтримувати шлюбні відносини, кожен з них має власний бюджет, сторонам не вдалось знайти компроміс у сімейних відносинах, вони втратили взаєморозуміння та взаємне кохання. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved