Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

29.04.2013 року в Іллічівський міський суд Одеської області звернувся ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» з зазначеним позовом(т.1 а.с.2-5). 23.01.2014 року позивач збільшив свої вимоги (т.1 а.с.96-97). 26.03.2013 року в Приморський районний суд м. Одеса з позовом до ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» звернулась [PERSON] (т.2 а.с.2-4). 17.03.2014 року ухвалою суду ці дві справи об'єднані в одне провадження (т.1 а.с.114). ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» просить суд: - в рахунок погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (01004, м. Київ, вул. Пушкінська, 42/4, код ЄДРПОУ 14361575, рах. 37397840000001 в ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» м. Київ, МФО 300614) Кредитним договором №362/754001Н від 25.05.2007 року станом на 21.01.2014 р. в розмірі 104395,62 гривень звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме нерухоме майно: домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що в цілому складається з одного цегляного житлового будинку, загальною площею 100,5 кв.м., сарай, літня кухня, підвал, дворові споруди, що належать [PERSON] на праві власності 39/50 частки на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Іллічівської міської ради 16.04.2007 року за №31648, [PERSON] на праві власності 11/50 частки, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Іллічівської міської ради 16.04.2007 року за №31649, земельна ділянка, площею 0,061 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер 5110800000:04:015:0014, шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни, на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. - Стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» витрати по сплаті судового збору в розмірі 827,28 грн. Свої вимоги банк обґрунтовує тим, що 25.05.07р. мiж Позивачем та Третьою особою [PERSON] було укладено кредитний договiр №362/754001Н (далі - кредитний договір), вiдповiдно до якого Позивач взяв на себе зобов'язання надати Вiдповiдачу кредиту у cyмі 110 000,00 гривень, а [PERSON] зобов'язався повертати кредит згiдно графiку погашення заборгованостi за кредитним договором (додаток №1 до кредитного договору) та сплачувати щомiсячно проценти за користування кредитом. Кредит надавався тpeтiй особi на ремонт будинку, що належить [PERSON] та [PERSON] (п. 1.2. кредитного договору). Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязi, надавши вiдповiдачу [PERSON] кредит у готiвковiй формi в cyмi 110000 грн., шляхом видачi Позичальнику кредиту готівки у кaci банку. Однак, [PERSON] порушені умови кредитного договору, а саме не повертається кредит в строки/термiни, передбаченi графiком, не сплачуються проценти/простроченi проценти за користування кредитом у строки/термiни, передбаченi кредитним договором та не повертається щомiсячна комісія. Вiдповiдно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Окрім того, у відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно п.2.4. іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання основного зобов'язання Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет застави. 25.05.2007 року в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між позивачем та відповідачем було укладено Договір іпотеки, посвідчений 25.05.20117 року приватним нотаріусом ІМНО Одеської області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №3181 (далі-іпотечний договір), згідно якого відповідачі (іпотекодавці) передали в іпотеку позивачу (іпотекодержатель) домоволодіння, що находиться за адресою: [ADDRESS], розташований на земельній ділянці приватної власності, площею 0,061 га, яке в цілому складається з одного цегляного житлового будинку, загальною площею 100,5 кв.м., житловою площею 72,2 кв.м., сарай-літня кухня, підвал, дворові споруди, разом з земельною ділянкою, площею 0,061 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. предмет іпотеки належить відповідачам на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого Виконавчим комітетом Іллічівської міської ради 16.-4.2007 року за №31648, зареєстрованого КП «Бюро технічної інвентаризації» м. Іллічівська 23.04.2007 року у реєстрову книгу А12, за реєстровим №1421. П.1.2. іпотечного договору, предмет іпотеки оцінюється сторонами цього договору в сумі 318744, 94 грн. Згідно п.4.1. іпотечного договору, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотеко держатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до п.4.2. у разі порушення іпотекодавцями або боржником обов'язків, встановлених іпотечним договором або кредитним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Станом на 28.01.2013 року загальна заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 82710, 28 грн. Відповідно до п.1.5 іпотечного договору, банк за рахунок предмету іпотеки має право задовольнити у повному обсязі усі вимоги, передбачені кредитним договором, а також усі збитки по страхуванню, зверненню стягнення та реалізації переданого в іпотеку майна. Згідно п. 4.5.1 іпотечного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису або згідно з договором про задоволення вимог позивача. Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання або умов іпотечного договору, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань , вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Вимоги банку від 30.11.2013 року про виконання порушеного зобов'язання відповідачами не виконані. Згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Згідно Листа Верховного Суду України від 07.10.2010 року «Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин (2009-2010 роки)», ціна предмета іпотеки встановлюється в самому договорі і в суді не має підстав її не брати до уваги, оскільки вона є умовою договору. Відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцемзнаходженням майна або основної його частини (виключна підсудність). В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову, просить їх задовольнити і просить відмовити [PERSON] в позові про визнання іпотеки припиненою. Відповідачі надали суду письмові заперечення, просять відмовити в задоволені вимог позивача. Свою позицію обґрунтовують тим, що 25.05.2007 року між Публічним Акціонерним товариством «Креді агріколь банк», яке є повним правонаступником Публічного акціонерного товариства «Індустріально-Експортний банк» (далі відповідач) та [PERSON] уклали кредитний договір №362/754001Н, відповідно до якого, відповідачі надали, а [PERSON] отримав кредит у сумі 110 000,00 гривень, строком користування з 25.05.2007 року до 25.05.2017 року. На виконання вказаного договору кредитування між позивачами та [PERSON], [PERSON] (далі позивачі) 25.05.2007 року було укладено іпотеки (майнова порука), відповідно до якого відповідачі надали, а позивачі прийняли в іпотеку домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці 0,061 га. Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.1 Закону України «Про іпотеку» майновим поручителем є особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи - боржника. Оскільки позивачем передано в іпотеку банку належне йому на праві власності нерухоме майно в забезпечення виконання зобов'язань іншої особи - боржника, то відповідачі є майновими поручителями [PERSON]. Згідно з ч.2 ст.628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором, або не випливає із суті змішаного договору. Оскільки, договір іпотеки, укладений між позивачем і Банком, містить елементи різних договорів, то є змішаним договором, а тому, для регулювання правовідносин, які виникли на підставі Договору майнової поруки, повинні застосовуватися норми цивільного законодавства, які встановлюють умови іпотеки, але й норми ст.ст. 553-559 ЦК України, які визначають порядок укладення та припинення договору поруки. За своїм змістом правовідносини, що виникають на підставі договору поруки та на підставі майнової поруки відрізняються лише однією істотною умовою, а саме: обсягом відповідальності. Якщо поручитель відповідає всім своїм майном, то майновий поручитель відповідає лише заставленим майном. Під час кредитного договору [PERSON] було допущено заборгованість за кредитним договором. Внаслідок чого, позивачами 13.12.2010 року було направлено [PERSON] вимогу щодо дострокового погашення кредиту. 27.12.2011 року позивачі звернулись до Іллічівського міського суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Заочним рішенням Іллічівського міського суду по справі №1511/231/2012 було стягнено заборгованість за кредитним договором з [PERSON] При цьому, позивачі з моменту коли вони скористувалися правом на дострокове повернення кредиту (27.12.2010 року) не було висунуто вимоги до майнових поручителів (позивача) щодо погашення заборгованості, а також у встановлені законом строки не було пред'явлено позову до суду. Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки. Відповідно до п.6.3. вищевказаного договору іпотеки (майнової поруки), строк дії договору встановлений до повного виконання іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішені таких спорів суд має враховувати, що згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимог про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимог до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст..252 ЦК України, згідно з якою строку визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Таку ж саму правову позицію надав й Верховний суд України у постанові від 21 травня 2012 року по справі №6-68 цс11, а також у постанові від 18 липня 2012 року по справі 6-78 цс12. На думку відповідачів з 27 грудня 2011 року порука є припиненою, а тому позивач не має права на даний час вимоги звернення стягнення на предмет іпотеки. Такі ж самі обґрунтування [PERSON] і [PERSON] виклали в своїй позовній вимозі про припинення дії іпотеки. В судовому засіданні представник відповідача і третя особа по справі - [PERSON] просили суд відмовити в позові банку, а позов [PERSON] і [PERSON] задовольнити, обґрунтовують свою позицію, викладеним у запереченнях і в позовній заяві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 25 травня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №362/754001Н, за умовами якого [PERSON] було надано кредит на суму 110 000 гривень зі строком погашення не пізніше 25 травня 2017 року зі сплатою за користування кредитними коштами процентів з розрахунку 17,5% річних (а.с.5-12). В цей же день 25.05.2007 року між Банком і [PERSON], [PERSON] було укладено Іпотечний договір (майнова порука), в п.1.4.1. якого визначено кінцевий строк дії цього Договору, - 25 травня 2017 року (а.с.14-16). Заочним рішенням Іллічівського міського суду від 19.11.2012 року за позовом банку з [PERSON] стягнуто кошти за кредитним Договором (т.1 а.с.56-58). Рішення набрало чинності. Суд не може прийняти до уваги посилання відповідачів на норми ст.ст.553-559 ЦК України, щодо строку дії договору поруки, так як в іпотечному договорі визначено кінцевий строк дії цього Договору - 25 травня 2017 року, а цей строк ще не настав. Відповідно до ст. 509 ЦКК України - зобов'язанням є правовідношення, в якому одно сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дії, передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо ) або утриматись від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.626 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Отже, зобов'язання не є договором. За іпотечним договором відповідачі [PERSON] і [PERSON] взяли на себе зобов'язання своїм майном (будинком) забезпечити виконання їх сином умов кредиту, а тому не може йти мови про припинення договору поруки. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішені спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішені спорів за участю майнових поручителів суди мають виходити з того, що відповідно до ст.ст.1,11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель є іпотекодавцем. Відповідно до статті 546 ЦК України іпотека та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (статті 553-559 ЦК) не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмета іпотеки. У відповідності з ч.5 ст.3 Закону України «Про іпотеку», - іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсно до припинення осново зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. За таких обставин позовом [PERSON] і [PERSON] не підлягає задоволенню, а позов Публічного акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved