Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-29 00:00:00

27 квітня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про захист прав споживача та відновлення становища, яке існувало до порушення. Свої вимоги мотивує тим, що влітку 2016 року Авдіївською дільницею Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» їй було усно повідомлено про донарахування заборгованості за послуги з газопостачання за 2015 рік, у звязку з чим, вона звернулася до останнього із заявою щодо надання інформації у письмовій формі про суми її заборгованості за послуги з газопостачання із зазначенням тарифів та відповідних розрахунків такої нарахованої заборгованості, а також щодо надання копії відповідного розпорядження/наказу або іншого документа, на підставі якого їй було здійснено перерахунок заборгованості за послуги з газопостачання за 2015 рік, на що отримала відповідь, що за період з 06.05.2015р. до 31.01.2016р. включно за особовими рахунками споживачів здійснено перерахунок оплати вартості спожитого природного газу з застосуванням норм споживання природного газу: 6, 9 та 18куб.м., тобто відповідно до норм споживання, які були встановлено постановою Кабінету Міністрів України №619 від 08.06.1996р. у редакції до набрання чинності 06.05.2015р. постанови Кабінету Міністрів України №237 від 29.04.2015р. При цьому копії або реквізитів відповідного розпорядження/наказу або іншого документа, на підставі якого їм було здійснено перерахунок заборгованості за послуги з газопостачання за 2015 рік, не надано. Вважає вказаний перерахунок безпідставним, так як станом на 29.04.2015р відносини між газопостачальними організаціями, газотранспортними організаціями та громадянами - споживачами газу на час виникнення спірних правовідносин - прийняття спірного наказу, регламентувалися Правилами (надалі - Правила) надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09.12.1999р зі змінами та доповненнями, пунктом 11, яких визначено, що у разі відсутності лічильників газу плата за послуги з газопостачання розраховується відповідно до встановлених законодавством норм споживання та цін на газ. Постановою Кабінету Міністрів України №237 від 29.04.2015р «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників», яка набула чинності з 06.05.2015р було внесені зміни до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №619 від 08.06.1996р зі змінами та доповненнями, - вдвічі зменшено норми споживання природного газу (з 6, 9 та 18куб.м. до 3,45 та 9куб.м.). Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.09.2015р. в адміністративній справі №826/16447/15 (яка у наступному була залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2015р., ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.01.2016р.) визнано незаконною та нечинною постанову КМУ №237, що означає втрату чинності такої постанови КМУ з моменту набрання законної сили судовим рішенням, тобто з 04.11.2015р. з огляду на положення ч.ч.1, 3, 5 ст.254 КАС України, коли проголошено ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2015р. Отже, в період з 06.05.2015 року до 04.11.2015 року оплата за спожитий природний газ, у разі відсутності газових лічильників, має розраховуватись за нормами відповідно до постанови КМУ №237. Зазначає, що перерахунок оплати вартості спожитого природного газу із застосуванням норм споживання природного газу: 6, 9 та 18куб.м., за період з 06.05.2015р. до 04.11.2015р., грубо порушує права співпозивачів як споживачів, оскільки ціну за послуги з газопостачання (яка розраховується з встановлених норм споживання та цін на газ) за вказаний період співпозивачам як споживачу розраховано неналежним чином, в порушення п.11 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 09.12.1999р. та постанови Кабінету Міністрів України №237 від 29.04.2015р. «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників», яка набула чинності з 06.05.2015р. та була чинною до дати набрання законної сили рішенням суду, яким було визнано нечинною такою постанову КМУ, тобто до 04.11.2015р. Таким чином, вважає, що відповідач безпідставно провів їй перерахунок, що не відповідає діючим на той час період тарифам затверджених Кабінетом Міністрів України. Просить здійснити захист прав споживача та відновити становище, яке існувало до порушення прав співпозивача, шляхом зобовязання відповідача скасувати перерахунок оплати вартості спожитого природного газу за її особовим рахунком із застосуванням норм споживання природного газу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №619 від 08.06.1996р «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» у редакції до набрання чинності 06.05.2015р постанови Кабінету Міністрів України №237 від 29.04.2015р «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» та зобовязання відповідача при визначенні позивачу ціни за послуги з газопостачання у періоді з 06.05.2015р до 04.11.2015р. керуватися нормами споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, встановленими постановою Кабінету Міністрів України №237 від 29.04.2015р «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників». Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, надавши до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача [PERSON] заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON], надав до суду заяву про розгляд дійсної справи без участі представника та заперечення на позовну заяву, в якому зазначив, що ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» є юридичною особою, до складу якого входять 19 відокремлених підрозділів юридичної особи (філії), підприємство здійснює діяльність на підставі Статуту та Ліцензій. Зазначає, що згідно з вимогами ч.1 ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» до моменту встановлення лічильників газу його облік здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.11 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999р №2246 із змінами станом на 02.03.2015р у разі відсутності лічильників газу плата за послуги з газопостачання розраховується відповідно до встановлених законодавством норм споживання та цін на газ. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2015р N237 «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників», яка набула чинності з 06.05.2015р, було внесено зміни до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.1996р №619, якою було вдвічі зменшено норми споживання природного газу. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.09.2015р, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2015р, визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 29.04.2015р №237. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.01.2016р К/800/49436/15 постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.09.20150р та ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2015р залишені без змін. Суть спору та адміністративного позову міського голови [PERSON] до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» полягає у тому, що в резолютивній частині Постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.09.2015 №826/16447/15 вказано: «Визнати незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» від 29.04.2015р №237». У звязку з чим постає питання, з якого моменту оскаржувана Постанова КМУ від 29.04.2015р №237 втратила чинність. Чи з моменту прийняття Постанови КМУ від 29.04.2015р №237, або з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням, тобто з 04.11.2015р (з дати прийняття ухвали Київським апеляційним адміністративним судом). Відповідач вважає, що Постанова КМУ від 29.04.2015р №237 була визнана незаконною та не чинною з моменту її прийняття із таких підстав. Так, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 28.01.2016р К/800/49436/15 (розгляд касаційної скарги на Постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 21.09.2015 №826/16447/15 ), встановлено: «З огляду на те, що проект регуляторного акту не був у жодний спосіб оприлюднений, за умови відсутності аналізу регуляторного впливу акту та погодження з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, а також зважаючи на порушення відповідачем принципу передбачуваності, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов законного та обґрунтованого висновку, що наведені порушення, допущені Кабінетом Міністрів України під час прийняття спірної постанови, у сукупності є достатньою підставою для визнання її незаконною, не чинною з моменту прийняття, що означає, що така постанова не породжує правових наслідків з моменту її прийняття». Вважає, що дії ПАТ «Донецькоблгаз» перебувають в правовому полі законодавства України. Облік по особовому рахунку №17-76114 здійснюється Філією Костянтинівське управління по газопостачанню та газифікації (Авдіївська дільниця), усі первинні документи з приводу нарахування за спожитий природній газ населенням м.Авдіївка знаходяться у вище наведеній філії. Просить відмовити позивачу у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлений позов [PERSON] не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Постачання природного газу на території міста Авдіївка здійснює ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» - філією Костянтинівським управлінням по газопостачанню та газифікації. Позивач [PERSON] є споживачем природного газу - за адресою: Донецька область, м. Авдіївка , пр. Центральний, 4/51. Згідно відповідей Костянтинівського управління по газопостачанню та газифікації від 23.12.2016р [PERSON] за №271 було повідомлено, що з 06 травня 2015 року до 31 січня 2016 року за її особовим рахунком здійснено перерахунок оплати вартості спожитого природного газу з застосуванням норм споживання природного газу: 6, 9 та 18куб.м. на одну людину. Згідно з вимогами частини 1 статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» до моменту встановлення лічильників газу його облік здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.11 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999р. №2246 у разі відсутності лічильників газу плата за послуги з газопостачання розраховується відповідно до встановлених законодавством норм споживання та цін на газ. Постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.1996р №619 затверджено норми споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників, відповідно до яких при використанні газової плити за наявності централізованого гарячого водопостачання - 6 куб.м.; при використанні газової плити у разі відсутності централізованого гарячого водопостачання та газового водонагрівача - 9куб.м.; при використанні газової плити та водонагрівача - 18куб.м. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2015р №237 до вказаних норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників внесено зміни, згідно з якими вдвічі зменшено наведені норми споживання природного газу населенню. Постановою окружного адміністративного суду м.Києва від 21.09.2015р, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.11.2015р та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.01.2016р, визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газових лічильників» від 29.04.2015р № 237. В Постанові Верховного суду України від 08.12.2009р №21-1573во09 висловлена правова позиція, що у разі визнання незаконним, протиправним, скасування індивідуальний акт є таким, що не діє з моменту його прийняття, а нормативно-правовий акт, якщо інше не встановлено законом або не визначено судом, втрачає чинність після набрання законної сили судовим рішенням. Таким чином, оскільки оспорювана постанова КМ України є не чинною з моменту її прийняття, про що зазначено адміністративним судом в ухвалі від 28.01.2016р, тому за спірний період з 06 травня 2015 року по лютий 2016 року мали діяти норми споживання газу для населення у разі відсутності лічильника, які були визначені Постановою КМ України №619 від 08 червня 1996 року в редакції станом на 01 жовтня 2014 року. В зв`язку з вищевикладеним суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] cлід відмовити.

Outcome: dismissed