overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

28 квітня 2017 року позивачка звернулася до суду до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 28 серпня 2015 року, який було зареєстровано виконавчим комітетом Купянськ-Вузловської селищної ради м. Купянська Харківській областіза актовим записом № 60. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Останнім часом між нею та відповідачем склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сімї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Спору про місце проживання дитини та майнового спору між ними немає. Позивач в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Савенко» Відповідач в судове засідання також не зявилася, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, вимоги позову визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягаєзадоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 серпня 2015 року, який було зареєстровано виконавчим комітетом Купянськ-Вузловської селищної ради м. Купянська Харківській областіза актовим записом № 60 (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сімя фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, спору про місце проживання дитини та майновий спір відсутній, в звязку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також треба стягнути і судові витрати, які складаються з розміру сплаченого судового збору 640, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

28 квітня 2017 р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вказавши наступне. Вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2010 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Купянську Купянського міськрайонного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 314. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивачка вказує на те, що їхня сімя фактично розпалась, відповідач працює, має стабільний заробіток, у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на неповнолітню дитину, чим ставить її в скрутне матеріальне становище, в звязку з чим вона змушена була звернутися до суду з цим позовом, де просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його прибутків, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до її повноліття. На користь третіх осіб з відповідача стягнення не проводяться. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що добровільно надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина, вимоги позову визнав та просив суд зобовязати позивача відкрити особистий рахунок дитини для перерахування аліментів. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 листопада 2010 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Купянську Купянського міськрайонного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 314 ( а.с. 4). Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні (а.с. 5, 6). Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вищевказаного, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів прибутку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Згідно ст. 88 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

28 квітня 2020 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 29 січня 2001 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, утримання сім`ї, ведення господарства, суперечки. Шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. У судове засідання позивач не з`явилася, належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, проте в прохальній частині позовної заяви просить розгляд справи проводити у її відсутність, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с. 2). Відповідач у судове засідання не з`явився, однак 29 травня 2020 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності; позовні вимоги визнає, на примирення не згоден (а.с. 20). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 січня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER] (а.с. 4). Від спільного шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с. 6). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, утримання сім`ї, ведення господарства, суперечки. Разом сторони не проживають. Подальше спільне сімейне життя між сторонами неможливе. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. У зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 840,80 грн, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

28 квітня 2020 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовною заявою, предметом якої є: визнання недійсним державного акту на право постійного володіння землею, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №47 від 16 листопада 1992 року, за цільовим призначенням обслуговування жилого будинку, ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначив, що йому було видано спірний державний акт на земельну ділянку загальною площею 0,29 га для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, що мало бути посвідчено двома окремими державними актами. Оскільки державний акт видано з порушенням вимог земельного законодавства, позивач змушений звернутися до суду з позовом про визнання його недійсним. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 13\~листопада 1993\~року Куцурубською\~сільською радою\~Очаківського району\~Миколаївської області\~видано державний\~акт на\~право постійного\~володіння землею,\~зареєстрований за\~№47,\~яким посвідчується\~право приватної\~власності [PERSON] \~на земельну\~ділянку площею\~0,29\~га,\~що розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~за цільовим\~призначенням обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства. З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваний державний акт видано на підставі рішення Куцурубської сільської\~ради Очаківського\~району Миколаївської\~області №48 від 13 листопада 1992 року. Зі змісту державного акту також вбачається, що в ньому невірно вказано призначення земельної ділянки - ведення особистого підсобного господарства та будівництво житлового будинку. Оскільки на земельній ділянці розташований житловий будинок, право власності на цю ділянку, відповідно до ст. 67 Земельного кодексу України (в редакції 1992 року), повинно бути посвідчене двома державними актами. Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, визнається судом незаконним та скасовується. Згідно зі статтею155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що вимоги про визнання державного акту недійсним є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

28 квітня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 26 травня 2002 року у Жовтневій селищній раді міста Нововолинська Волинської області, актовий запис №4. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось внаслідок відсутності спільних інтресів, протилежних понять щодо розуміння сім`ї та відносин між чоловіком та дружиною. Сторони не підтримують подружніх відносин, не спілкуються, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що спільне проживання і збереження сім`ї не можливе, фактично сім`я розпалась. Позивач просить розірвати шлюб, прізвище після розірвання шлюбу змінювати не бажає. До проведення судового засідання представник позивача [PERSON] - [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити, не заперечує щодо заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується судовим викликом розміщеним на офіційному сайті судової влади. Суддя Нововолинського міського суду, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, ухвалив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З досліджених письмових доказів, а саме: свідоцтва про одруження (а.с.4), копії свідоцтва про одруження (а.с.5), копії свідоцтв про народження дітей (а.с.6, 7), копії паспорта та ідентифікаційного коду позивача (а.с.8), суд дійшов висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, а тому суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище позивачу [PERSON] не змінювати, залишити їй прізвище набуте у шлюбі - [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення в користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 840,80 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

28 квітня 2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в позові посилалася на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі. [INFO] у них народилась спільна дитина - син [PERSON] , який знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідач працездатний і в змозі надавати кошти на утримання дитини, інших утриманців не має, тому позивачка просила стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В судове засідання позивач не з`явилася, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с. 18). Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, зазначаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону. Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с. 4, 5), яка проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобов`язаний її утримувати та має таку можливість, оскільки є працездатним. Відповідно до ст. 180, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-10 00:00:00

28 квітня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 14 грудня 1991 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів відділом реєстрації актів громадського стану Світловодського міськвиконкому Кіровоградської області зроблено відповідний запис №628. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] [INFO] . Під час спільного проживання протягом останнього часу почуття любові, поваги та розуміння між позивачем та відповідачем згасли і поступово стосунки зіпсувались. В результаті чого, з січня 2020 рок остаточно припинено шлюбні відносини. За таких обставин, подальше спільне життя і збереження шлюбу, на думку позивача неможливе. Майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній. Ухвалою судді від 26 травня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження по справі та справу призначено до першого судового засідання для розгляду по суті на 24 червня 2021 року. (а.с.12-13). Судове засідання, призначене на 24 червня 2021року відкладено для повторного виклику відповідача до 11 серпня 2021 року. Позивач в судове засідання не з`явилась надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. (а.с. 19). Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився,\~про причини\~своєї неявки\~суду не\~повідомив,\~про дату,\~час та\~місце судового\~засідання повідомлений\~в установленому\~законом порядку\~шляхом направлення\~повістки про\~виклик,\~яка повернулась\~з відміткою\~«Одержано». (а.с. 18). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи викладене, відповідно до ухвали суду від 11 серпня 2021 року, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи згідно ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Шлюб між позивачем та відповідачем зареєстрований 14 грудня 1991 року, про що в книзі реєстрації шлюбів відділом реєстрації актів громадського стану Світловодського міськвиконкому Кіровоградської області зроблено відповідний запис №628. (а.с. 5). Від шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . (а.с. 6). Між подружжям спільне господарство не ведеться. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За встановлених вище обставин, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у виді судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

28 квітня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 21 серпня 2018 року сторони перебувають у шлюбі, спільних дітей не мають. \~ \~ \~ \~На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів. З огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач подав до суду ідентичну заяву, в якій позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2018 року, спільних дітей не мають. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved