Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

26 червня 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом. В обґрунтування позову зазначено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 15.11.2016 року була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за умовами якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 21197,49 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 24 % річних на суму залишку заборгованості. За умовами договору погашення заборгованості за кредитом здійснюється щомісячними платежами в період з 01 по 25 число кожного місяця. Взяті на себе зобовязання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 13.06.2017 рік її заборгованість становить 31707,12 гривень і складається з: 21197,49 гривень заборгованість за кредитом; 2981,77 гривень заборгованість за процентами; 4239,45 гривень заборгованість за пенею та комісією; 1302,36 гривень нарахований штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. За таких обставин просив суд стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за договором у загальному розмірі 31707,12 гривень та понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 гривень. В судове засідання представник позивача не зявився. Надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомила. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та постановити у справі заочне рішення. Перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що 15.11.2016 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карток за умовами якої банк надав позичальнику строковий кредит у розмірі 21197,49 гривень на строк 24 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 24% річних. Також сторонами було обумовлено, що погашення заборгованості за кредитом та сплата відсотків за його користування здійснюється щомісячними платежами в період з 01 по 25 число кожного місяця у розмірі 1120,73 гривень. Також умовами угоди визначено, що у випадку порушення позичальником строків погашення заборгованості понад 31 день, за обовязками строк яких не настав, строк повернення кредиту вважається 32-й день з часу виникнення порушення, та позичальник сплачує штраф у розмірі 1302,36 гривень. Відповідно до\~1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 526 ЦК України\~визначає загальні умови виконання зобов'язання. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~Стаття 530 ЦК України\~встановлює, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконання у цей строк. В порушення вимог Договору [PERSON] прийняті на себе зобов'язання по своєчасному поверненню кредитних коштів та сплати процентів не виконувала,\~внаслідок чого у неї перед ПАТ КБ «ПриватБанк» утворилась заборгованість. Згідно представленого банком розрахунку заборгованість [PERSON] за договором без номеру від 15.11.2016 року станом на 13.06.2017 рік її заборгованість становить 31707,12 гривень і складається з: 21197,49 гривень заборгованість за кредитом; 2981,77 гривень заборгованість за процентами; 4239,45 гривень заборгованість за пенею та комісією; 1302,36 гривень нарахований штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Разом із тим, вирішуючи питання про стягнення неустойки, суд звертає свою увагу на наступне. Так, цивільно-правова відповідальність\~це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч. 2\~ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3\~ст. 549 ЦК України). За положеннями\~ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Ураховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення\~порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15). Умовами кредитного договору (п. 2.1.1.12.6.1 Умов і Правил) передбачено застосування до відповідача пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобовязання. Одночасно, пунктом 1.1.5.20 Умов і Правил передбачена сплата позичальником штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, визначених цим договором. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором не допускається. За таких обставин, позов ПАТ КБ «Приватбанк» у частині стягнення штрафу не може бути задоволений, а на [PERSON] слід покласти пеню у розмірі 4239,45 гривень. Всього з [PERSON] на корить ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню 30404,76 гривень заборгованості за кредитним договором (21197,49 гривень заборгованості за кредитом; заборгованості за процентами за користування кредитом 2981,77 гривень; заборгованості по комісії та пені за користування кредитом 4239,45 гривень). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у сумі 1534,28 (1600/31707,12*30404,76) гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial