Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

27 березня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дітей, а саме змінити стягнення аліментів з 2/5 частки від усіх видів доходів (заробітку) на 650 грн. на кожну дитину. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 04.03.1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м. Києва між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб, від якого мають доньку [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] року. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07.04.2016 року шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON],[INFO] року народження, у розмірі 2/5 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.02.2016 року і до досягнення [PERSON], [INFO] року народження повноліття (до [INFO] року). Розмір аліментів був встановлений рішенням суду на той час коли позивач працював у ТОВ ,,Інтро Про» та мав постійний дохід. З січня 2017 року позивач не перебуває у трудових відносинах та не отримує заробітної плати, про що свідчить запис у трудовій книжці № 4 від 31.01.2017 року про звільнення з ТОВ ,,Інтро Про» займаної посади. 27.01.2017 року позивач був зареєстрований як фізична особа-підприємець та на даний час самостійно здійснює господарську діяльність у сфері надання послуг у сфері інформатизації. Дохід від підприємницької діяльності є не регулярним, його розмір залежить від обсягу послуг. Крім того позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування, за ставкою єдиного податку 5%, 3 група та здійснює спрощенний облік доходів і витрат, що значно ускладнює розрахунок суми доходу з якої необхідно сплатити 2/5 частки аліментів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вимоги просив задовольнити з урахуванням уточнених позовних вимог, а саме змінити стягнення аліментів з 2/5 частки від усіх видів доходів (заробітку) на 1/3 частки від усіх видів доходів (заробітку). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.2 статті передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Так, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07.04.2016 року шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] року народження та [PERSON],[INFO] року народження, у розмірі 2/5 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.02.2016 року і до досягнення [PERSON], [INFO] року народження повноліття (до [INFO] року). Обґрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду з вимогою про зміну розміру аліментів, позивач посилається на те, що розмір аліментів був встановлений рішенням суду на той час коли позивач працював у ТОВ ,,Інтро Про» та мав постійний дохід. З січня 2017 року позивач не перебуває у трудових відносинах з ТОВ ,,Інтро Про» про що свідчить запис у трудовій книжці № 4 від 31.01.2017 року про звільнення. З 27.01.2017 року позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець та на даний час самостійно здійснює господарську діяльність у сфері надання послуг у сфері інформатизації. Дохід від підприємницької діяльності є не регулярним, його розмір залежить від обсягу послуг. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки) ( правовий висновок, висловлений Верховним Судом України у справі № 6-143цс13 від 5 лютого 2014 року). Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст.5 Цивільного процесуального кодексу України) Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частини другої ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. На підставі вище викладеного виходячи з фактичних обставин справи, суд вважає за необхідне змінити визначений рішенням суду розмір на стягнення аліментів з 2/5 частки від усіх видів доходів (заробітку) на 1/3 частки від усіх видів доходів (заробітку).

Outcome: approved