Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

26 червня 2014 року [PERSON] звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з зазначеним позовом, посилаючись на те, що є спадкоємцем майна, що належало її чоловіку, [PERSON], який помер [INFO]. До складу спадкового майна входить житловий будинок [ADDRESS], земельні ділянки, площею 0,1070 га для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку за зазначеною адресою. Іншими спадкоємцями на момент звернення з цим позовом є відповідачі по справі: [PERSON] - донька, [PERSON] - син. Після смерті чоловіка вона не зверталась до Чугуївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яку фактично прийняла, не оформив юридично, тому просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно в судовому порядку. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідачі проти позову не заперечували. Згідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Перевіривши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] з 27 вересня 2011 року перебувала з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 27 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 308 (а.с.4). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 29 липня 2013 року виконавчим комітетом Малиновської селищної ради Чугуївського району Харківської області за актовим записом № 68 (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок [ADDRESS], земельні ділянки, площею 0,1070 га для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування цього житлового будинку, які належали померлому на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку (а.с.5-7, 9-13) Відповідно до вимог статті 1220 Цивільного Кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день з якого вона оголошується померлою. Згідно статті 1221 Цивільного Кодексу України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Таким чином, відповідно до наведених норм, часом відкриття спадщини є 27 липня 2013 року, а місцем відкриття спадщини - селище Малинівка, Чугуївського району, Харківської області. На підставі вимог статті 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя не склав заповіт, щодо вирішення долі вище вказаного майна, тому спадкування здійснюється за законом. У відповідності до статті 1223 Цивільного Кодексу України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно із статтею 1216 Цивільного кодексу України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), та статтею 1218 Цивільного кодексу України, де зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі вимог ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають дружина та діти спадкодавця. Таким чином спадкоємцями після смерті [PERSON] є його дружина та діти: [PERSON] - донька та [PERSON] - син, які не заперечують проти визнання за позивачем права власності на спадкове майно, про що надали відповідні заяви (в інтересах неповнолітнього [PERSON].). [PERSON], яка спадщину прийняла фактично тим що, відповідно до вимог статті 1268 ЦК України, постійно проживала разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини. Даний факт підтверджується відповідними, наявними в матеріалах цивільної справи довідками. Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За правилом ч. 3, 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані. З зазначених правових підстав, суд вважає, що за [PERSON] повинно бути визнане право власності на житловий будинок [ADDRESS], земельні ділянки, площею 0,1070 га для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1500 га для будівництва і обслуговування зазначеного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка - [PERSON], померлого [INFO]. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання. Визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved