Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

27.04.2015 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» про стягнення заборгованості за договором банківського строкового вкладу №300131/131906/3-14 від 13.11.2014 року в розмірі 18872,28 доларів США та витрати на юридичні послуги в розмірі 5000 грн. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що між нею та ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» було укладено договір банківського строкового вкладу №300131/131906/3-14 від 13.11.2014 року на 4 місяць в розмірі 18432,36 доларів США. Позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогою про повернення вкладу, однак відповідач кошти не повертає. [PERSON] вважає, що ці дії порушують її права, як споживача, тому і звернулася з вказаним позовом до суду. Представники позивачки в судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про день слухання справи повідомлялись належним чином, однак причину своєї неявки суду не повідомив. Враховуючи що сторона позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що між позивачкою та ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» було укладено договір банківського строкового вкладу №300131/131906/3-14 від 13.11.2014 року в іноземній валюті, зі сплатою процентів наприкінці. З метою отримання відсотків та основної суми вкладу на підставі вищезазначеного договору позивачці було відкрито депозитний рахунок №2630.1.109481.008. Сума вкладу складає 18432,36 доларів США на строк з 13.11.2014 року по 13.02.2015 року під 12% річних, що передбачає щомісячну виплату відсотків по депозиту (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч.ч.1,2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з виписки по особовому рахунку за період з 17.02.2015 року по 05.03.2015 року вихідний залишок коштів на рахунку позивачки складає 18790,43 доларів США (а.с.9). 13.03.2015 [PERSON] звернулася до банку із заявою про видачу грошових коштів, однак відповідач не надав жодної відповіді на заяву, чим фактично відмовив у видачі депозитних коштів (а.с.14). 19.03.2015 року позивачка звернулася до Національного Банку України зі скаргою на незаконні дії працівників АТ «Банк Фінанси та Кредит» (а.с.20-21). Проте позивачці не було надано відповіді з приводу вищевказаної скарги. Як встановлено в судовому засіданні позивачка зверталася до відповідача з відповідними заявами про видачу грошових коштів 08.07.2015 року та 09.07.2015 року. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи, що термін дії депозитного договору між сторонами закінчився, на неодноразові звернення позивачки до відповідача щодо повернення коштів останній свої зобов'язання не виконав, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума її вкладу за договором банківського строкового вкладу №300131/131906/3-14 від 13.11.2014 року в розмірі 18790,43 доларів США (що за курсом НБУ на 21.07.2015 року становить 449279,18 грн.). Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, з нього на користь позивачки, крім суми боргу підлягає до стягнення 3% річних від простроченої суми в розмірі 81,85 (18790,43 х 3 : 365 х 32) доларів США (що за курсом НБУ на 21.07.2015 року становить 1957,03 грн. Таким чином з ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] підлягає до стягнення заборгованість у розмірі 18872,28 доларів США (що за курсом НБУ на 21.07.2015 року становить 451236,21 грн.), з яких заборгованість за договором банківського строкового вкладу №300131/131906/3-14 від 13.11.2014 року в розмірі 18790,43 доларів США (що за курсом НБУ на 21.07.2015 року становить 449279,18 грн.), 3% річних від простроченої суми в розмірі 81,85 доларів США (що за курсом НБУ на 21.07.2015 року становить 1957,03 грн.). Стосовно вимог позивачки щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. слід зазначити наступне. Вимога позивача стосовно відшкодування йому витрат, понесених на правову допомогу в розмірі 5000 грн. заявлених ним в позові, підлягає задоволенню, виходячи з положень Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», а тому виходячи з положень ст.ст. 11, 79,88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача фактично понесені ним витрати на правову допомогу, та в межах заявлених ним у позові, а саме 5000 грн. Отже на користь позивачки з відповідача підлягають до стягнення 456236,21 (449279,18+1957,03+5000) грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові в розмірі 3654 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved