Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

27 травня 2014 року позивач звернулась до Володарського районного суду Київської області з названим позовом в якому вказала, що рішенням Володарського районного суду Київської області від 01 березня 2013 року, з неї було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.02.2013 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач просить суд звільнити [PERSON], [INFO], від сплати аліментів на користь [PERSON], на утримання сина, [PERSON], [INFO] та відізвати виконавчий лист № 2/364/49/13 від 31.03.2013 року. Позивач подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просила суд розглядати справу без її участі. Відповідач позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову заперечував. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення. По справі встановлено, що сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Рішенням Володарського районного суду Київської області від 01 березня 2013 року, з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.02.2013 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.6-7). Позивач [PERSON] просить суд звільнити її від сплати аліментів, посилаючись на те, що вона після розлучення з відповідачем залишила все набуте майно в період шлюбу, в тому числі на квартиру. Доказів щодо залишення майна, в тому числі квартири позивачем не надано. Відповідач позовні вимоги не визнав, та надав копії доказів, а саме, договору № 1 від 14.09.2012 року, який підтверджує те, що відповідач [PERSON] винаймає квартиру за адресою [ADDRESS], яка належить «Володарському професійно-аграрному ліцею», терміном на 5 років, що спростовує посилання [PERSON] щодо набуття права власності під час шлюбу на квартиру, яку вона залишила відповідачеві. Відповідач [PERSON] має на утриманні трьох дітей: [PERSON], 1998 року народження, [PERSON], 2006 року народження, [PERSON], 2009 року народження. Відповідачем також надано кредитний договір, відповідно до якого він посилався щодо погашення кредиту не у шлюбі з позивачем [PERSON], а після розірвання шлюбу. Відповідно до ст.ст. 188, 190 СК України, передбачено звільнення батьків від обов'язку утримувати дитину або припинення права на аліменти, визначених положеннями цих статей, проте доказів в судовому засіданні для застосування цих статей судом не встановлено. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення від цього обов'язку кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed