Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

28 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком по вул. Шевченка, 24 с. Хухра Охтирського району Сумської області. Свої вимоги мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Хухрянської сільської ради від 01.04.2006 р., їй на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою вул. Шевченка, 24 с. Хухра Охтирського району Сумської області. В даному житловому будинку зареєстрований її колишній зять [PERSON], який з 07.10.2014 р. не проживає за вказаною адресою без поважних причин. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом в будинку № 24 вул. Шевченка, 24 с. Хухра Охтирського району, так як відповідач вже понад один рік без поважний причин не проживає у спірному будинку. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити і визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою вул. Шевченка, 24 с. Хухра Охтирського району Сумської області. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ЦПК України, справа розглядається в порядку заочного провадження. Представники третіх осіб - Центру надання адміністративних послуг Охтирської районної державної адміністрації, Управління державної міграційної служби України в Сумській області в особі Охтирського міськрайонного сектору в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи у відсутності їх представників. Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Хухрянської сільської ради від 01.04.2006 р., належить житловий будинок з господарчими спорудами, розташований за адресою: вул. Шевченка, 24 с. Хухра Охтирського району Сумської області. Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Згідно\~ст. 150 Житлового кодексу Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно із ч. 4\~ст. 156 ЖК України\~до членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в ч. 2\~ст. 64 цього Кодексу, а саме, дружина, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до довідки виконкому Хухрянської сільської ради № 396 від 22.03.2016 р. [PERSON], [INFO] на території Хухрянської сільської ради зареєстрований за адресою [INFO], але не проживає. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. За змістом\~ст. 156 ЖК України\~та\~ст. 405 ЦК України\~члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно з ч.4 ст.156 ЖК Української РСР припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Згідно ч. 2 статті 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житлаабо законом. Аналіз змісту вказаних правових норм дає підстави для висновку про те, що положення ч.2 ст.405 ЦК України поширюється і на тих членів сімї власника житла, які припинили з ним сімейні відносини. Судом встановлено, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.09.2015 р., що набрало законної сили, розірвано шлюб між дочкою позивачки [PERSON] та [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] без поважних причин у домоволодінні по вул. Шевченка, 24 с. Хухра Охтирського району Сумської області не проживає понад один рік, що підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні підтвердили, що дійсно [PERSON] з жовтня 2014 року не проживає за вказаною адресою. Даний факт також підтверджується актом фактичного встановлення місця проживання гр. [PERSON] від 25.03.2016 р., підписаного депутатом Хухрянської сільської ради [PERSON] та сусідами [PERSON] і [PERSON] тадовідкою № 396, виданою 22.03.2016 року виконкомом Хухрянської сільської ради Охтирського району Сумської області, згідно якої громадянин [PERSON], [INFO], у домоволодінні по вул. Шевченка, 24 с. Хухра Охтирського району Сумської області зареєстрований, однак фактично не проживає за даною адресою. Встановлено, що договір найму житлового приміщення відповідачем з власником будинку не укладався. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] більше одного року без поважних причин був відсутній і не проживав у [INFO], а тому втратив право користування даним житлом. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки реєстрація місця проживання відповідача перешкоджає позивачу у здійсненні ним свого права користування та розпорядження своїм майном, позов слід задовольнити та визнати [PERSON]\~ таким, що втратив\~\~ право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного, ст. ст. 16, 319, 383, 405 ЦК України, ст. 156 ЖК України,

Outcome: approved