Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

28 липня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутньою, мотивуючи свої вимоги тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого має неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. В жовтні 2012 року [PERSON] поїхала до м. Москви по справах і не повернулася. Заявник звернувся до Словянського МВ ГУМВС України в Донецькій області з заявою про оголошення розшуку своєї дружини, [PERSON] Прийнятими заходами місцезнаходження [PERSON] не встановлено. Оскільки з жовтня 2012 року і до теперішнього часу відомостей про місце знаходження [PERSON] немає, то є підстави визнати її безвісно відсутньою. Визнання [PERSON] безвісно відсутньою необхідно заявникові для вирішення питання щодо оформлення допомоги на дитину. Заявник просить визнати [PERSON] безвісно відсутньою. В судове засідання [PERSON] підтримала не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, про розгляд справи за його відсутності. Представник зацікавленої особи, УПФУ в м. Слов'янську та Слов'янському р-ні Донецької області, Удалих І.С., в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] щодо визнання його дружини, [PERSON], безвісно відсутньою. Представники зацікавлених осіб, УСЗН Слов'янської міської ради та УСЗН Слов'янської районної державної адміністрації, в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши пояснення представника зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про її перебування. 09 листопада 2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.6). Як вбачається з довідки №741 від 17.09.2013р., виданої Андріївською селищною радою Слов'янського р-ну Донецької обл., [PERSON], [INFO], дійсно проживає разом зі своїм батьком за адресою: [ADDRESS], та знаходиться на повному його утриманні (а.с.7). Згідно акту обстеження родини [PERSON] від 09.04.2014р. встановлено, що родина [PERSON] у складі: батько [PERSON], мати [PERSON] та син [PERSON] мешкають в сел. Андріївка з 2007 року по теперішній час. З жовтня 2012 року мати дитини, [PERSON], виїхала до Російської Федерації та до теперішнього часу не повернулася (а.с.9). Відповідно до довідки Слов'янського МВ (з обслуговування м. Слов'янська та Слов'янського р-ну) ГУ МВС України в Донецькій області №2/3753 від 09.04.2014р. інформації про місцезнаходження [PERSON] немає, місцеперебування останньої не встановлено, адреса проживання невідома (а.с.8). Відповідно до довідки Міністерства доходів та зборів від 12.09.2014р. надати реєстраційний номер облікової картки [PERSON] немає можливості, оскільки особа з такими реєстраційними даними у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків не зареєстрована. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] повідомила, що є сусідкою [PERSON], його дружину, [PERSON], останній раз бачила у 2012 році, після цього її чоловік казав, що дружина поїхала на заробітки до Москви. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] повідомила, що вона є Андріївським селищним головою, зазначила, що сім'я [PERSON] переїхала до сел. Андріївка біля восьми років назад, [PERSON] є дружиною заявника, останній раз вона її бачила у 2012 році, її чоловік сказав, що вона поїхала на заробітки, на теперішній час її речей в будинку немає. Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що [PERSON] відсутня в місці свого постійного проживання більше року, останні відомості про місце її перебування були отримані в жовтні 2012 року. Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Відповідно до ч.2 ст.43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Оцінивши представлені заявником у силу вимог ст. 60 ЦПК України докази в їхній сукупності, необхідність визнання [PERSON] безвісно відсутньою для вирішення питання про отримання допомоги на дитину, суд визнає, що заява про визнання [PERSON] безвісно відсутньою підлягає повному задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved