Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

28.02.2018\~року [PERSON]\~звернувся до\~суду з\~позовом,\~який згодом\~уточнив /а.с.137/,\~мотивуючи тим,\~що йому\~та його\~матері \~[PERSON],\~відповідачці у\~справі,\~на праві\~спільної часткової\~власності в\~порядку спадкування,\~після смерті\~18.09.2012\~року батька\~[PERSON],\~на підставі\~свідоцтв про\~право на\~спадщину за\~законом від\~18.05.2016\~року належить\~по Ѕ\~частині земельних\~ділянок для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва\~загальною площею\~8,8181\~га:\~кадастровий номер\~4825486300:06:000:0477 площею 0,1782\~га,\~кадастровий номер\~4825486300:06:000:0753\~площею 7,5392\~та кадастровий\~номер 4825486300:01:000:0398 площею 1,1007 га, які розташовані в межах Синюхинобрідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Зазначені земельні ділянки перебувають в оренді у ПСП ім. Т.Г. Шевченка відповідно до договору оренди земельної ділянки від 17.06.2008 року та додаткової угоди від 05.06.2012 року, укладених його батьком за життя. У 2017 році йому стало відомо, що його матір 26.05.2016 року від свого та від його імені підписала додаткову угоду до договору оренди вказаних земельних ділянок від 17.06.2008 року строком до 30.11.2025 року з правом пролонгації, передачі в суборенду, яка зареєстрована в реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.08.2017 року за № 35281688. Вказана додаткова угода була укладена без його відома та згоди. Він таку угоду не підписував і така додаткова угода не відповідає його волі. Також він не уповноважував [PERSON] діяти від його імені і бути його представником. За таких обставин просить визнати недійсною додаткову угоду оренди земельної ділянки № 769 від 26.05.2016 року, укладену до договору оренди землі № 040802200353 від 17.06.2008 року між [PERSON], [PERSON] та ПСП ім. Т.Г. Шевченка, оскільки ніколи не укладав вказаної додаткової угоди та не розписувався у ній. Ухвалою суду від 01.03.2018 року відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. 19.03.2018 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву /а.с.43/, в якому вона просить відмовити в задоволенні, посилаючись на те, що [PERSON] успадковані земельні ділянки не виділяв в натурі, він є лише співвласником таких земельних ділянок, а тому не може в односторонньому порядку від свого імені розпоряджатись ними і вимагати розірвання угоди щодо всіх земельних ділянок. Ухвалою суду від 01.03.2018 року від ПСП ім. Т.Г. Шевченка витребувано оригінал додаткової угоди оренди земельної ділянки від 26.05.2016 року, укладеної до договору оренди землі від 17.06.2008 року між [PERSON], [PERSON] та ПСП ім. Т.Г. Шевченка. На виконання вимог ухвали в судовому засіданні 30.05.2018 року представником відповідача надано оригінал додаткової угоди. Ухвалою суду від 20.09.2018 року в наданій справі за клопотанням представника повивача призначено почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Провадження в наданій справі зупинено до отримання висновку експерта. Ухвалою суду від 24.10.2018 року за клопотанням експерта позивача зобовязано надати вільні зразки підпису та почерку, а також зобовязано зявитись до суду для відібрання експериментальних зразків. 16.11.2018 року [PERSON] надано наявні в нього оригінали документів для дослідження, а також в нього були відібрані експериментальні зразки почерку та підпису. 03.01.2019 року отримано висновок судово-почеркознавчої експертизи. Ухвалою суду від 04.01.2019 року відновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 18.02.2019 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, надали заяву, в якій просили розглянути справу в їх відсутність на підставі наданих письмових доказів і пояснень і задовольнити позов. Представник ПСП ім. Т.Г. Шевченка в судове засідання не зявився. Керівник надав заяву, в якій просив розглянути справу у відсутність представника та відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем порушено вимоги ст. 88 ЗК України та не надано доказів того, що спірні земельні ділянки виділені в натурі. [PERSON] в судове засідання не зявилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву і докази суду не надала, проте в підготовчому засіданні повідомила, що дійсно підписала спірну додаткову угоду від імені свого сина, не маючи на це повноважень. Вирішуючи справу на основі наявних доказів та викладених письмово позицій сторін, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено,\~що [PERSON]\~після смерті\~батька [PERSON],\~який помер\~18.09.2012\~року,\~на підставі\~свідоцтв про\~право власності\~на спадщину\~за законом\~належить Ѕ\~частка спадкового\~майна:\~земельних ділянок\~для ведення\~товарного сільськогосподарського\~виробництва загальною\~площею 8,8181\~га кадастровий\~номер 4825486300:06:000:0477 площею 0,1782 га, кадастровий номер 4825486300:06:000:0753 площею 7,5392 га та кадастровий номер 4825486300:01:000:0398 площею 1,1007 га, які розташовані в межах Синюхинобрідської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Інша частина спадкового майна належить його матері [PERSON], відповідачці у справі. Такі обставини підтверджуються копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 18.05.2016 року, які зареєстровані в реєстрі за №№ 2-358, 2-367, 2-355, 2-364, 2-361, 2-370 /а.с.16,18,20,46-51,111,113,115,117,119/. Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.05.2016 року власниками даних земельних ділянок на праві спільної часткової власності є [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частині за кожним. Дані земельні ділянки перебувають в оренді у ПСП ім. Т.Г. Шевченка, що підтверджується: договором оренди землі від 26.02.2008 року, який зареєстровано у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Синюхинобрідській сільській раді 17.06.2008 року за № 040802200353 /а.с.100-102/ та додатковою угодою про внесення змін до договору від 05.06.2012 року /а.с.97-99/, укладених [PERSON] за життя. Земельні ділянки передані у користування ПСП ім. Т.Г. Шевченка та використовується за цільовим призначенням, що підтверджується актом приймання-передачі земельних ділянок в оренду в натурі від 17.06.2008 року /а.с.103/. У 2017 році позивачу стало відомо, що 26.05.2016 року від його імені, [PERSON] було підписано додаткову угоду від 17.06.2008 року строком до 30.11.2025 року /а.с. 81-82, 104-105/. Довіреності, якою б він уповноважив [PERSON] або іншу особу укласти угоду від його імені, він не видавав. Сам таку додаткову угоду не підписував. Згоди на укладення такої угоди не надавав. Доводи позивача підтверджуються висновком судово-почеркознавчої експертизи № 18-947/1099 від 20.12.2018 року, згідно якого підпис в графі «Орендодавець» у двох оригінальних примірниках додаткової угоди № 769 від 26.05.2016 року, укладеної до договору оренди землі № 040802200353 від 17.06.2008 року виконаний не [PERSON], а іншою особою без наслідування його підпису; деяка схожість транскрипції може бути обумовлена тим, що підпис виконано людиною зі схожим прізвищем /а.с.208-218/. Відповідно до ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Статтею 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані із позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом визнання угоди недійсною. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року за № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» (далі Постанови), зокрема п.8 визначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Відповідно до ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Отже, учасники спільної часткової власності здійснюють свої права на засадах загальної згоди. Тому жоден з учасників самостійно не має права укладати правочини щодо спільного майна без згоди інших, вони повинні погоджувати один з одним свою поведінку по володінню, користуванню і розпорядженню спільною річчю. Додаткова угода була укладена без згоди позивача, тобто за відсутності його волевиявлення на укладення додаткової угоди оренди земельної ділянки на визначених умовах. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Частиною другою ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Пунктом 5 Постанови визначено, що оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Враховуючи наведені обставини та докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані. Позивачем доведені підстави, передбачені ст. 215 ЦК України для визнання оспорюваної додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки недійсною, оскільки даної угоди [PERSON] не підписував, тобто не укладав. [PERSON], без згоди співвласника [PERSON], всупереч ст. 88 ЗК України, самостійно уклала правочин щодо майна, яке належить їм на праві спільної часткової власності, хоча не мала на це жодних повноважень. Частки земельних ділянок не виділені в натурі, а тому додаткову угоду слід визнати недійсною повністю. За таких обставин позов підлягає повному задоволенню. Крім того, оскільки позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved