Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

27 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 28 грудня 2013 року в смт Межова, Дніпропетровської області померла [PERSON], яка заповітним розпорядженням заповіла позивачу земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,9392га, яка розташована на території Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом та внесений у Спадковий Реєстр заповітів. Один примірник заповіту було видано заповідачці, а другий залишився на зберіганні у нотаріуса. [PERSON] про складений заповіт на його імя було невідомо, однак у квітні 2016 року в розмові з [PERSON] йому стало відомо, що померла [PERSON]Й склала на позивача заповіт, при цьому співрозмовник передав [PERSON] екземпляр заповіту. Позивач має намір оформити в законному порядку спадщину, але пропустив шестимісячний строк для її прийняття, про що мається нотаріальна відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Пропуск строку стався з причини відсутності у позивача правовстановлюючих документів на земельну ділянку та самого заповіту. Позивач просить суд визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], померлої 28 грудня 2013 року. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, останній надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області. Заперечень в межах заявлених вимог не мають. Суд, оцінивши зібрані у справі докази, зясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. При цьому досліджені наступні матеріали справи, яким надана відповідна оцінка. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00016583114 від 22 квітня 2016 року, реєстраційний номер актового запису:00112417345, [PERSON] померла 28 грудня 2013 року, якій належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,9392 га, яка розташована на території Межівської селищної ради Межівського району, Дніпропетровської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №893435, виданим на підставі розпорядження голови Межівської районної державної адміністрації №903-р-12 від 25 грудня 2012 року. Заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області 22 січня 2013 року в присутності свідків [PERSON] та [PERSON], підтверджується, що [PERSON] заповіла [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,9392га, яка розташована на території Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області. Згідно постанови приватного нотаріуса Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 05 квітня 2016 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті 28 грудня 2013 року [PERSON] в звязку з пропуском встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. Письмовим поясненням [PERSON], як свідка, підтверджується те, що 28 грудня 2013 року померла її знайома [PERSON], яка за декілька місяців до смерті розповідала про допомогу зі сторони [PERSON] ліками, коштами. Останній турбувався за померлою, тому [PERSON] склала на нього заповіт, який разом з оригіналом державного акту передала [PERSON] Про зазначені документи остання забула. У квітні місяці при випадковій зустрічі з [PERSON] вона передала йому вказані вище документи та повідомила про смерть [PERSON] Ч.1 ст.1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Положенням ч.1 ст.1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, враховуючи те, що строк звернення [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] (яка склала на його імя заповіт) порушений з поважних причин спадкоємець не знав про наявність заповіту, не мав правовстановлюючих документів, про що дізнався лише в квітні 2016 року, суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини два місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved