Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

29.04.2020 року представник позивача [PERSON] , яка діє на підставі довіреності звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, що надаються позивачем, за абонентським особовим рахунком № [NUMBER]. Відповідач не виконує зобов`язання з оплати наданих послуг, що призвело до утворення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.2016 по 31.01.2020 у розмірі 4 645 грн. 89 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.08.2014 по 31.01.2020 у розмірі 9 097 грн. 74 коп. Крім того, позивач просить також стягнути з відповідача суму інфляційних витрат у розмірі 1 352 грн. 20 коп. та три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 516 грн. 20 коп. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05 травня 2020 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином та своєчасно. Через канцелярію суду представник позивача [PERSON] що діє на підставі довіреності, надала заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність; позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Зазначила що не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 03.06.2020, 02.07.2020, 04.08.2020 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією на адресу його місця реєстрації, яка зазначена в позовній заяві та підтверджена Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова. Зі змісту п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України вбачається, що повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та саме за вказаною адресою направлялись судові повістки на його ім`я. Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місце знаходження під час провадження справи. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. На момент розгляду справи суду не було надано відповідачем жодних відомостей щодо зміни його місця проживання/перебування. У відповідності до приписів ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того частиною 6 ст. 128 ЦПК України передбачено, що стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Як вбачається з актів вручення повістки про виклик до суду по цивільній справі № 644/3148/20, які надійшли через канцелярію суду від представника позивача, судову повістку про виклик в судове засідання на 03 червня 2020 року отримала [PERSON] для передачі відповідачу; судову повістку про виклик в судове засідання на 02 липня 2020 року отримав особисто [PERSON] , про що свідчить його підпис; від отримання судової повістки на судове засідання, призначене на 04 серпня 2020 року [PERSON] відмовився. Відповідно до ст. 130 ч.9 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Таким чином, на підставі вищевикладених приписів ст.ст.128,130-131 ЦПК України суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином. Відповідач з запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження, чи з відзивом на позов до суду не звертався. Заяв, клопотань та заперечень суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, з письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Будинок [ADDRESS] є багатоквартирним, обладнаний центральною системою водопостачання та водовідведення. Відповідач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER]. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] наявна заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.12.2016 по 31.01.2020 у розмірі 4 645 грн. 89 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.08.2014 по 31.01.2020 у розмірі 9 097 грн. 74 коп. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 30.04.2020. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, що мали місце у період стягнення, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України № 1875-IV від 24.06.2004 житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Однак в порушення вимог п. 18 «Правил надання послуг водо, теплопостачання та водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, де вказано, що платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця, відповідачі порушуючи свої зобов`язання не сплачували за отримані послуги, що привело до утворення заборгованості. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України № 1875-IV від 24.06.2004 передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Разом з тим, відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином . Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давнини складає 3 роки. На підставі ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давнина застосовується судом тільки за заявою сторін у спорі, зробленому до ухвалення їм рішення. Такі заяви до суду не були надані. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем надано розрахунок інфляційних втрат в сумі 1 352 грн. 20 коп. та трьох процентів річних в сумі 516 грн. 20 коп. у зв`язку із простроченням відповідачем оплати комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Своїх заперечень проти позову та доказів, які б обґрунтовували такі заперечення відповідачем суду не надано. За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved