Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

29.01.2018 року [PERSON] поштою звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 15.10.2015 року №2529, недійсним з моменту укладення. Як на підставу позову посилається на те, що він перебуває з 15.10.2015 року у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Він не мав намір створити сімю з відповідачкою, оскільки мав намір отримати посвідки на проживання в Україні, з відповідачкою він ніколи не проживав, не вів спільне господарство, спільного сумісного майна вони не мають, йому важливі були корисливі мотиви, потрібна була реєстрація в Україні. Шлюб є фіктивним і недійсним на підставі ст. 40 СК України. Ухвалою суду від 07.02.2018 позов залишено без руху, вказані недоліки позивачем усунуті. Ухвалою суду від 27.02.2018 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 13.07.2018 року визнано обовязковою явку позитива та відповідача. Ухвалою суду від 18.10.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач та його представник позовні вимоги визнали повністю, позивач пояснив, що 15.10.2015 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою, однак жодних намірів створювати сімю він не мав, і жодного дня з відповідачкою не проживав, спільного бюджету не було. Реєстрація шлюбу була необхідна йому лише для отримання посвідки на проживання в Україні, тобто лише з корисливих мотивів, тому шлюб є фіктивним. Ніяких спільних дітей у нього з відповідачкою немає. Відповідачка позовні вимоги визнала повністю, пояснила, що 15.10.2015 року вона зареєструвала шлюб з позивачем, однак жодних намірів створювати сімю вона та позивач не мали, оскільки реєстрація шлюбу позивачу була необхідно лише з метою отримати посвідку на проживання в Україні, жодного дня вони разом не проживали, ніяких шлюбних відносин у них не було. Весь цей час вона проживала та проживає з іншим чоловіком. Представник відділ РАЦС м. Харків не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в оригіналі Свідоцтва про шлюб, 15 жовтня 2015 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюбу у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис 2529. Шлюб між сторонами не розірвано. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є другом [PERSON]. В жовтні 2015 року [PERSON] приїхав до Харкова та хотів проживати в Україні. Тому [PERSON], щоб отримати посвідку на проживання в Україні та щоб, працювати, зареєстрував шлюб з [PERSON], однак ніколи не проживав з нею, у них не було сімейних відносин. [PERSON] поїхав на батьківщину. Допитаний свідок [PERSON] пояснив, що він є «цивільним» чоловіком [PERSON], він з жовтня 2015 року він проживає з [PERSON] однією сімєю, і від сумісного проживання у них народилася дитина 27.12.2017 року. Він знає [PERSON], який проживав на Журавльовці, і у [PERSON] з [PERSON] був зареєстрований шлюб, який був укладений фіктивно, [PERSON] ніколи не проживав з [PERSON], а шлюб [PERSON] необхідно було, щоб отримати посвідку на проживання в Україні. Допитаний свідок [PERSON] пояснив, що він є другом [PERSON], якого знає, ще коли проживав в Азербайджані, а також знає в Україні. [PERSON] приїхав в Україну, щоб влаштуватися на роботу та жити в Україні, однак для цього йому необхідно було зареєструвати шлюб. [PERSON] з [PERSON] ніколи не проживав однією сім*єю, спільних дітей не мають, [PERSON] жив у своїх друзів. Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 38 СК України підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24-26 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов'язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст.40 СК). Таким чином, вирішуючи справу, судам слід брати до уваги те, наскільки цим шлюбом порушено права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення. Наявність рішення суду про розірвання шлюбу є перешкодою для визнання цього шлюбу недійсним. В судовому засіданні на підставі пояснень сторін, показань допитаних свідків встановлено, що позивач та відповідачка ніколи спільно не проживали, ніяких прав та обовязків між собою ніколи не мали, спільне господарство не вели, спільне майно не набували, а метою реєстрації шлюбу обох сторін було отримання позивачем посвідки на проживання в Україні, тому позивач та відповідачка уклали шлюб без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя. При цьому, суд враховує, що на момент розгляду справи судом вищевказані обставини не відпали та продовжують існувати, а тому не відпали обставини, які засвідчували їх небажання створити сім'ю. Згідно зі ст. 44 СК у випадках, передбачених статтями 39-41 цього Кодексу, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації. Відповідно до ст. 45 СК недійсний шлюб, а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов'язків подружжя, а також прав та обов'язків, які встановлені для подружжя іншими законами України. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання шлюбу недійсним у звязку з його фіктивністю підлягають задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved