Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

27 вересня 2016 року представник позивача звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, [PERSON], [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що 11 березня 2012 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з 1/4 частини житлового будинку літ. «А-1» житловою площею 44,1 кв.м, загальною площею 72,5 кв.м, та господарських будівель, а саме: житлової прибудови літ. «А1-1», сараїв літ. «Б», «В», «Г», «З», «Е», «Л», «М», «Н», погреба вхідного літ. «Д», вбиральні літ. «Ж», огорожі № 1-6, колодязю № 7, що розташовані за адресою: с. Нехвороща, вул. Першотравнева, 16, Новосанжарського району Полтавської області, та земельної ділянки площею 0,68 га в межах згідно з планом, що розташована на території с. Нехвороща Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель 0,15 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,20 га та 0,33 га. Спадкоємцями за законом після померлого [PERSON] є позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON], які від належних їм часток спадкового майна відмовилися. Треті особи [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями за заповітом після померлого [PERSON], який заповів їм приватизовану земельну ділянку площею 4,76 га, що розташована на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та майновий пай, що знаходиться в ТОВ «Чиста Криниця», в рівних частках. Крім того, відповідачі [PERSON], [PERSON] продали свої частки належного їм житлового будинку та господарських будівель, що розташовані за адресою: с. Нехвороща, вул. Першотравнева, 16, Новосанжарського району Полтавської області, позивачу [PERSON] Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, в матеріалах справи є заяви, в яких вони просять позов задовольнити повністю, справу розглянути без їх участі. Представник відповідача Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської областів судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 02-31/148 від 25.10.2016 року про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, в матеріалах справи є заяви, в яких вони просять справу розглянути без їх участі, позов визнають повністю. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого КП Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», по вул. Першотравневій, 16, в с. Нехвороща Новосанжарського району Полтавської області знаходяться житловий будинок літ. «А-1» житловою площею 44,1 кв.м, загальною площею 72,5 кв.м, та господарські будівлі, а саме: житлова прибудова літ. «А1-1», сараї літ. «Б», «В», «Г», «З», «Е», «Л», «М», «Н», погріб вхідний літ. «Д», вбиральня літ. «Ж», огорожа № 1-6, колодязь № 7, власниками яких є [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]з часткою власності по 1/4 кожний (а.с. 7-9). Належність вищезазначених житлового будинку та господарських будівель [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок, виданим 14.08.2002 року виконавчим комітетом Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області на підставі рішення виконавчого комітету Нехворощанської сільської ради від 07.08.2002 року за № 6 (а.с. 10). Згадане свідоцтво втрачене, про що свідчить оголошення в газеті (а.с. 29). Відповідачі [PERSON], [PERSON] продали свої частки належного їм житлового будинку та господарських будівель, що розташовані за адресою: с. Нехвороща, вул. Першотравнева, 16, Новосанжарського району Полтавської області, позивачу [PERSON], що підтверджується відповідними розписками, наявними в матеріалах справи (а.с. 40, 41). У власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ПЛ № 031513, виданого Нехворощанською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 07.10.1999 року, перебувала земельна ділянка площею 0,68 га в межах згідно з планом, що розташована на території с. Нехвороща Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель та для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 11). З витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок станом на 2012 рік вбачається, що площі земельних ділянок, належних [PERSON], що розташовані на території с. Нехвороща Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначені для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель становлять 0,15 га, ведення особистого підсобного господарства 0,20 га та 0,33 га (а.с. 12, 13). З матеріалів спадкової справи № 28/2012 до майна померлого 11.03.2012 року [PERSON], вбачається що останній заповів [PERSON], [PERSON] приватизовану земельну ділянку площею 4,76 га, що розташована на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та майновий пай, що знаходиться в ТОВ «Чиста Криниця», в рівних частках (а.с. 58-101). [PERSON] помер 11 березня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 208867, виданим Нехворощанськоюсільською радою Новосанжарського району Полтавської області 12.03.2012 року (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-КЕ № 373941 від 02.09.1975 року [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с. 74). В повідомленні приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області № 02-14/28-2012 від 19.10.2016 року вказано, що після померлого 11.03.2012 року [PERSON] заведена спадкова справа № 28/2012 від 22.08.2012 року. До нотаріуса 22.08.2012 року звернулися [PERSON], [PERSON] та [PERSON] із заявами про прийняття спадщини, 05.09.2012 року [PERSON] із заявою про відмову від прийняття спадщии (а.с. 31-33). Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved