Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

27 листопада 2020 року [PERSON] звернулась до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - трудової книжки, яка необхідна їй для оформлення пенсії. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначила, що у свідоцтві про народження її ім`я зазначено російською мовою як « [PERSON] », у паспорті громадянина України - українською мовою « [PERSON] », російською мовою « [PERSON] ». Разом з тим, при первинному працевлаштуванні, під час оформлення її трудової книжки серії [NUMBER] , її ім`я російською мовою зазначили як « [PERSON] ». Враховуючи, що 29 вересня 2020 року Відділ з питань перерахування пенсії № 3 Управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надали лист за вих. № 0400-0308-8/88574 від 29.09.2020 року, яким повідомили, що неможливо зарахувати до загального трудового стажу роботи заявника, записи в трудовій книжці [NUMBER] від 04.08.1978 року, оскільки є порушення п.2.8, 2.11, 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, а саме невірно зазначено ім`я « [PERSON] », тоді як в паспорті вказано « [PERSON] », на підставі чого було відмовлено у розгляді документів для призначення пенсії за віком, та внаслідок чого вона вимушена звернутись до суду. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мачуського О.М. для розгляду справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуського О.М. від 30 листопада 2020 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявник в судове засідання не з`явилась, натомість подала заяву про розгляд справи без її участі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом статті 315 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що у вересні 2020 року, у зв`язку з настанням пенсійного віку, [PERSON] звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з відповідною заявою та документами для розгляду та призначення їй пенсії за віком. При проведенні перевірки документів для попередньої оцінки прав призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було виявлено розбіжності у написанні імені заявника, а саме: у первинному записі в трудовій книжці [NUMBER] , виданої 04 серпня 1978 року, ім`я заявника російською мовою зазначено як « [PERSON] », тоді як у свідоцтві про народження [NUMBER] від 11 квітня 1961 року та паспорті громадянина України серії [NUMBER] , російською мовою ім`я заявника зазначено як « [PERSON] ». Вказані відомості підтверджуються копіями наступних документів: паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 05 лютого 2007 року Індустріальним РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області на ім`я [PERSON] , [INFO] ; картки фізичної особи - платника податків, про те, що [PERSON] одержала ідентифікаційний номер - [NUMBER] ; свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 11 квітня 1961 року на ім`я російською мовою « [PERSON] , [INFO] »; свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24 квітня 1982 року; трудової книжки серії [NUMBER] , виданої на ім`я російською мовою « [PERSON] », [INFO] ». Таким чином, аналіз вказаних документів, доданих до матеріалів справи дає підстави дійти висновку про те, що трудова книжка серії [NUMBER] , заповнена 04 серпня 1978 року, на ім`я російською мовою « [PERSON] », належить заявнику. Встановлення вищезазначеного факту необхідно [PERSON] для призначення пенсії, а тому має для заявника юридичне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що встановлення вищезазначеного юридичного факту відповідає вимогам закону та інтересам заявника, встановлюється із метою призначення пенсії і повністю доведено дослідженими доказами, а тому заяву [PERSON] про встановлення юридичного факту необхідно задовольнити.

Outcome: approved