Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

27.11.2015 позивачі звернулися до суду з даним позовом до відповідача, в якому просять стягнути з відповідача на користь позивачів суму вартості придбаної курки у розмірі по 31 грн. 95 коп. кожному позивачу, суму вартості придбаних ліків по 68 грн. 46 коп. кожному позивачу та стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] вартість проведеного дослідження в розмірі 1 200 грн. 00 коп. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 09.08.2013 о 14-10 год. позивачі придбали у магазині «Велика кишеня», що знаходиться за адресою: м.Києві, Печерська площа, буд 1 та є торгівельною мережею ТОВ «Фудмаркет», курячі смажені стегна в кількості 2-ох упаковок, загальною вагою 1 кг на суму 63 грн. 90 коп. Через 15-16 год. після вживання придбаних курячих стегон позивачів було доставлено до Інфекційного відділення № 1 Олександрійської клінічної лікарні з діагнозом харчова токсикоінфекція, у зв'язку з чим було призначене медикаментозне лікування, і на придбання ліків витрачено усього 136 грн. 92 коп. В подальшому, для з'ясування причини погіршення стану здоров'я позивачі звернулись до Дослідницько-випробувального токсикологічного центру для дослідження продукту за мікробіологічними показниками, а саме вмісту мезофільних аеробних та фукальтативно-анаеробних організмів. Згідно протоколу випробувань № 5996/54252-2 від 16.09.2013 встановлено, що у місті курки виявлені бактерії групи кишечної палички. У зв'язку з вказаними обставинами, позивачі вважають дії відповідача такими, що порушили їх права та завдали матеріальної шкоди к розмірі понесених витрат. В судове засідання позивачі не з'явились, направили свого представника, який позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на письмові заперечення на позов, згідно яких вважаючи відсутніми докази придбання у відповідача позивачами неякісної продукції та відповідно вини відповідача у заподіяній позивачам матеріальній шкоді. Зокрема, представник зазначив, що продукти, придбані у відповідача, не могли спричинити харчову токсикоінфекцію, оскільки виготовляються відповідно до визначених стандартів якості. Крім того, в рвотних масах позивача [PERSON] взагалі відсутні шкідливі бактерії, а у позивача [PERSON] наявні бактерії, що відсутні в стегнах смажених, які були передані на дослідження через 7 днів після спливу терміну її придатності, який становить одна доба. Крім того, згідно фіксального чеку від 09.08.2013 вбачається, що «стегно смажено» зазначені в одному чеку, тобто товар придбала одна особа, тому вважає вимогу про стягнення на користь кожного з позивачів вартості придбаної куртки у розмірі по 31 грн. 95 коп. є безпідставною та необґрунтованою. Заслухавши представників сторін, спеціаліста та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. При з'ясуванні та встановлені обставин справи, суд виходить з вимог ч.1 ст.60 ЦПК України щодо того, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, та положень ч.1 ст.61 ЦПК України, відповідно до якої, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що 09.08.2013 о 14-10 год. у магазині «Велика кишеня», що знаходиться за адресою: м.Києві, Печерська площа, буд 1, та є торгівельною мережею ТОВ «Фудмаркет», придбано курячі смажені стегна в упаковці вагою 0,504 гр., вартістю 32 грн. 21 коп., та в упаковці 0,496 гр., вартістю 31 грн. 69 коп. /а.с.5/ При цьому, суд, оцінюючи надані докази, вважає, що суду не надано достатніх і належних доказів того, що позивачі спільно придбали вказаний товар у відповідача, як і того, хто з позивачів придбав цей товар, а також про фактичні понесені кожним з позивачів витрати на його придбання, враховуючи, що різницю вартості кожної з упаковок. Також позивачами не надано суду достатніх належних доказів того, що саме вжиття позивачами вказаної продукції неналежної якості мало наслідком хворобу позивачів з діагнозом харчова токсикоінфекція. Зокрема, позивачами не доведено суду, що вжиття позивачами курячих стегон в подальшому, зокрема через 15-16 год., призвело до госпіталізації до Інфекційного відділення № 1 Олександрійської клінічної лікарні та відповідно діагностування харчової токсикоінфекції. При цьому, суд враховує, що згідно медичної документації відсутні дані про вжиття позивачами саме продукції, на придбання якої у відповідача посилаються позивачі. При цьому, суд приймає до уваги, що згідно аналізу рвотних мас позивача [PERSON] росту мікрофлори не отримано, а позивача [PERSON] - висіяно Staphylococcus aureus. /а.с.6-11/ Разом з тим, згідно протоколу випробувань Дослідницько-випробувального токсикологічного центру № 5996/54252-2 стегон курячих гриль, заморожених в побутовому холодильнику, на придбання яких у відповідача посилаються позивачі, Staphylococcus aureus не виявлено. /а.с.12-13/ При цьому, суд не приймає до уваги як неналежний та недостатній доказ неналежної якості придбаних у відповідача стеген курячих гриль дані з зазначеного Висновку про виявлення підвищеної кількості мезофільних аеробних та факультативно-анаеробних мікроорганізмів 7,2х10^4, оскільки позивачами не надано належних і достатніх доказів того, що на дослідження була передана саме придбана у відповідача продукція. Також, суд приймає до уваги надані в судовому засіданні пояснення спеціаліста - провідного наукового співробітника Дослідницько-випробувального токсикологічного центру [PERSON], який проводив вказане дослідження і пояснив, що неможливо однозначно стверджувати про підвищене значення виявлених мікроорганізмів у курячих стегнах на момент їх придбання 09.08.2014 о 14-10 год., оскільки продукт був переданий на дослідження 16.08.2013, випробування проводилось в період з 19.08.2013 по 21.08.2013. Бактерії могли розмножитись до достатньої для виявлення кількості за час, який пройшов з моменту придбання продукції до часу проведення самого дослідження, а тому однозначно стверджувати про вину продавця в даному випадку неможливо. Крім того, як вбачається з матеріалів справи відповідач здійснює виробництво продукції відповідно до ТУ У 15.1-30437110-004-2004 «Вироби кулінарні м'ясні». ТУ «Вироби кулінарні м'ясні» погоджені санітарно-епідеміологічною станцією Державного управління справами, про що було видано висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи. Суд не приймає до уваги як неналежний доказ дані з листа Печерського відділу Оболонського міжрайонного управління ГУ Держсанепідслужби у м.Києві від 14.08.2014 №464 щодо проведення позапланової перевірки відповідача та акту перевірки 12.08.2013, оскільки лист не містить даних щодо невідповідності вимогам санітарного законодавства продукції чи умов її зберігання, на придбання якої у відповідача посилаються позивачі./а.с.87/ Крім того, суду також не надано належних доказів, що позивачі спільно понесли витрати на придбання ліків. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належні якість продукції та обслуговування. Ч. 1 ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачі продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Відповідно до ч. 8 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі придбання споживачем продовольчих товарів неналежної якості продавець зобов'язаний замінити їх на товари належної якості або повернути споживачеві сплачені ним гроші, якщо недоліки виявлено у межах строку придатності. Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи позивачів про порушення відповідачем їх прав як споживачів, а саме продажу відповідачем позивачам продукції неналежної якості, наявність вини відповідача у заподіянні позивачам збитків у вигляді витрат на лікування та проведення експертного дослідження не знайшли свого підтвердження протягом судового розгляду і є необґрунтованими, а відтак суд вважає відсутніми підстави для стягнення з відповідача на користь позивачів заявлених грошових сум. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed