Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

27.12.2018 року [PERSON] звернувся з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини всіх видів заробітку до 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебував у шлюбі, який 15.11.2018 року розірвано. Судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з нього стягнуто на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 28.08.2017 року до її повноліття. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.09.2018 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. З нього примусово стягуються аліменти шляхом їх відрахувань з заробітної плати за місцем роботи. Стверджує, що замість законодавчо встановленого розміру аліментів на двох дітей, що становить 1/3 частину з нього стягуються аліменти 5/12 заробітку. Вважає, що його син є менш забезпеченим ніж донька, оскільки на останню стягуються аліменти у більшому розмірі. Посилається, що після стягнення з нього аліментів на утримання сина його матеріальний стан погіршився. Зазначає, що зменшення розміру аліментів буде відповідати вимогам закону щодо достатнього рівня життя, фізичного, інтелектуального, духовного, і соціального розвитку дитини та прожиткового мінімуму, встановленого законом, для дітей відповідного віку. 28.03.2019 року під час повторного автоматизованого розподілу судової справи, головуючим суддею визначено суддю Далматову Г.А. Ухвалою від 19.04.2019 року повернуто зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пояснив, що позивач [PERSON] є батьком двох дітей. Стверджує, що діти позивача є у нерівному становищі, так як на їх утримання стягуються різні суми. На утримання сина [PERSON] Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області з [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини. Южноукраїнським міським судом Миколаївської області на утримання дочки [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини. Не заперечує, що позивач після розірвання шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », є інвалідом ІІІ групи з дитинства та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач надала до суду відзив на позовну заяву, в якому повідомила, що позов не визнає. Стверджує, що позивач працює та отримує достатню заробітну плату. Вона є інвалідом, отримує пенсію у розмірі 1300 грн. та декретні у розмірі 1400 грн. На утримання та виховання доньки потрібно багато зусиль та коштів. Позивач має змогу матеріально забезпечувати свою малолітню дитину. У зв`язку з чим просила відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, пояснила, що при ухваленні Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області рішення про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина позивача судом було враховано судовий наказ Южноукраїнського міського суду, яким з нього стягнуто аліменти на утримання дочки. Відповідач після розірвання шлюбу змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Крім того, звернула увагу суду на те, що відповідач є інвалідом ІІІ групи з дитинства та на даний час не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Стверджувала, що між сторонами була домовленість, що позивач буде сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини доходів, натомість вона не буде звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Оскільки матеріали справи містять достатньо даних щодо прав та взаємовідносин сторін, суд вважає можливим розглядати справу у відсутності позивача та відповідача. Вислухавши представників сторін, дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15 листопада 2018 року. Після розірвання шлюбу [PERSON] відновила дошлюбне прізвище « [PERSON] » /а.с.17/. [PERSON] та [PERSON] є батьками доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.10/. 01.09.2017 року судовим наказом Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.08.2017 року і до повноліття доньки /а.с. 12/. [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] /а.с.9/. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.09.2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.08.2018 року і до його повноліття /а.с.13/. [PERSON] офіційно працевлаштований на ВП «Южно-Українська АЕС» та отримує заробітну плату, до підтверджується довідкою №3142 від 09.11.2018 року /а.с.14/. Відповідно до звітів про здійснення відрахувань та виплат, наданих головним бухгалтером ДП НАЕК «Енергоатом» ВП «Южно-Українська АЕС» вбачається, що з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі виконавчого листа №473/3110/18 від 11.09.2018 року, та на користь [PERSON] за виконавчим листом №486/940/17 від 10.10.2017 року стягуються кошти /а.с.15-16/. Відповідач [PERSON] з 06.09.2017 року по 11.07.2020 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач [PERSON] згідно довідки до акуту огляду МСЕК є інвалідом третьої групи з дитинства безстроково. Статтею 27 частинами 1 та 2 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В частині 1 ст. 3 Конвенції, наголошується, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частинами 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України встановлено, що при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу вимог ст. 182 СК України та роз`яснень, даних у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. За приписами ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Під зміною матеріального положення сторін розуміється, як покращення так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів; під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримання і які фактично знаходяться на їх утриманні. Зі змісту наведеної норми вбачається, що для вирішення питання про зменшення в даному випадку розміру аліментів, визначених за рішеннями судів, позивачу необхідно довести, що після ухвалення рішення і до звернення до суду з цим позовом у нього змінився матеріальний, сімейний стан чи стан здоров`я в бік погіршення, що об`єктивно впливає на можливість матеріального утримання неповнолітніх дітей. Сукупність вищенаведених обставин свідчить про те, що у житті позивача з моменту винесення судового наказу дійсно відбулися зміни матеріального стану, а саме з нього стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини заробітку. Пред`являючи позов про зменшення розміру аліментів, позивач не надав доказів, що у нього змінився сімейний стан або погіршився стан здоров`я і ці зміни є підставою для суттєвого зменшення стягнутої суми аліментів з підстав, передбачених статтею 192 СК України. Суд не бере до уваги доводи представника позивача, щодо нерівності дітей позивача, оскільки, як вбачається, з рішення Вознесенського міськрайонного суду від 11.09.2018 року [PERSON] самостійно надала до суду заяву про зменшення позовних вимог до 1/6 частини заробітку та судом її заяву було задоволено повністю, тобто, сама [PERSON] вважала, що аліменти у розмірі 1/6 частини доходу позивача є достатніми для утримання сина [PERSON] . Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. Позивач офіційно працевлаштований, має постійний дохід. Як встановлено судом, відповідач є інвалідом та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Сплата аліментів в розмірі 1/6 частини не може забезпечити дитині необхідний та достатній гармонійній розвиток. Тому вимога позивача про зменшення розміру аліментів на 1/6 частину від усіх видів заробітку (доходу) суперечить, перш за все, інтересам неповнолітньої [PERSON] , а також нормам ст. 183 СК України. Разом з тим, з урахуванням того, що з позивача стягуються аліменти на утримання сина, з урахуванням розміру заробітної плати позивача, суд вважає, можливим зменшити розмір аліментів, що стягуються до 1/5 частки всіх видів доходу позивача і такий розмір зможе забезпечити гармонійний розвиток дитини і буде достатнім з урахуванням прожиткового мінімуму на дитину. Аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає статті 192 Сімейного кодексу України щодо стягнення аліментів в зміненому розмірі та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 23). Відповідно до ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача пропорційно до задоволених вимог (50%) підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352,40 грн. /а.с.1/.

Outcome: partial