Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

27 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON] В обґрунтування свого позову посилалася на те, що [INFO] року вона з [PERSON] уклала шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. Зазначила, що перед реєстрацією шлюбу відповідач наполягав на реєстрації шлюбу та переконував [PERSON] , що він має намір створити сім'ю. Після укладення шлюбу [PERSON] умовив [PERSON] щоб остання прописала його у належній позивачу квартирі [ADDRESS]. Протягом року сімейне життя подружжя погіршувалося, відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, зловживав алкогольними напоями, поводив себе неадекватно, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами. В серпні 2011 року шлюб між сторонами розірвано, дітей від шлюбу не має. Зазначила, що укладений шлюб можна вважати фіктивним та таким, що суперечить її інтересам. Просила шлюб визнати недійсним. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 3 СК України сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Частиною 1 статті 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка. Згода особи не вважається вільною, зокрема, тоді, коли в момент реєстрації шлюбу вона страждала тяжким психічним розладом, перебувала у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння, в результаті чого не усвідомлювала сповна значення своїх дій і (або) не могла керувати ними, або якщо шлюб було зареєстровано в результаті фізичного чи психічного насильства. Шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя. Шлюб не може бути визнаний недійсним, якщо на момент розгляду справи судом відпали обставини, які засвідчували відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім'ю. Відповідно до статті 41 СК України шлюб може бути визнаний недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований: між усиновлювачем та усиновленою ним дитиною з порушенням вимог, встановлених частиною п'ятою статті 26 цього Кодексу; між двоюрідними братом та сестрою; між тіткою, дядьком та племінником, племінницею; з особою, яка приховала свою тяжку хворобу або хворобу, небезпечну для другого з подружжя і (або) їхніх нащадків; з особою, яка не досягла шлюбного віку і якій не було надано права на шлюб. При вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення. Шлюб не може бути визнаний недійсним у разі вагітності дружини або народження дитини у осіб, зазначених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, або якщо той, хто не досяг шлюбного віку, досяг його або йому було надано право на шлюб. Згідно з роз'ясненнями, які містяться у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя», при розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов'язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 СК України). Шлюб не може бути визнано недійсним, якщо на момент розгляду справи відпали обставини, які засвідчують відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім'ю. Причому відсутність мети щодо створення сім'ї може стосуватися як бажань однієї особи, що реєструє шлюб за ситуації існування мети створення сім'ї у іншої особи, так і двох осіб одночасно за їх взаємною згодою та обізнаністю. Причини реєстрації фіктивного шлюбу можуть бути різними, як правило вони пояснюються та обумовлюються бажанням отримати певні права, підставою виникнення яких самостійно чи у складі інших юридичних фактів є шлюб, наприклад, отримання спадщини, житлової площі тощо. У випадку встановлення фіктивності шлюбу намір визначається стосовно речей неправового характеру - бажання проживати разом, вести спільне господарство, дбати про добробут та моральний стан сім'ї тощо. Саме по речах неправового характеру, що супроводжують відносини осіб після реєстрації шлюбу, можна визначити намір осіб щодо шлюбу. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [INFO] року між сторонами відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб. ( а.с.6) Даний шлюб розірвано 09 серпня 2011 року. ( а.с.5). Посилання [PERSON] на те, що шлюб було укладено без мети створення сім`ї, а лише для реєстрації відповідача за місце проживання позивача за адресою: [ADDRESS], тому укладений шлюб можна вважати фіктивним є необґрунтованими, оскільки доказів щодо цього матеріали справи не містять. Згідно з вимогами статей 10,60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Інші обставини на які посилається позивач ( зловживання відповідачем алкогольними напоями) не є підставами для визнання шлюбі недійсним і крім того належних доказів на підтвердження даного [PERSON] суду не надала. Свідок [PERSON] лише пояснила, що коли сторони перебували у шлюбі і вона перевідувала їх у м. Києві, то бачила, що [PERSON] знаходився в стані алкогольного сп'яніння, а також свідку відомо, що відповідач нехтував сімейним життям та погано відносився до дочки позивача. За таких обставин в задоволені позову слід відмовити за безпідставністю вимог.

Outcome: dismissed