Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

29.05.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 04.09.2018 року уточнила та просить встановити факт її постійного проживання разом з [PERSON], на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] року за адресою: [ADDRESS] та визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], померлого [INFO] року, право власності на земельну ділянку площею 2,0074 га, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Котлабух», частка (пай) 346, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, свої вимоги мотивує тим, що вищевказана земельна ділянка належить [PERSON]. 24.01.2011 року [PERSON] залишив заповіт, згідно умов якого належну йому на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 10.02.2004 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10-16-593, земельну ділянку площею 2,0074 га, розташовану на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповів - [PERSON], [INFO]. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на вищевказану земельну ділянку. Позивач прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, що позивачу необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця подати заяву про прийняття спадщини, і заява не була подана. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON]належить земельна ділянка площею 2,0074 га, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Котлабух», частка (пай) 346, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 10.02.2004 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10-16-593, кадастровий номер [NUMBER] Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.02.2011 року, виданого виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] року. Після смерті [PERSON], згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 2,0074 га, яка розташована на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Котлабух», частка (пай) 346, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 24.01.2011 року секретарем виконавчого комітету Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Ротар О.І., зареєстрованого в реєстрі за № 08, [PERSON] належну йому на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 10.02.2004 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10-16-593, земельну ділянку площею 2,0074 га, розташовану на території Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповів - [PERSON], [INFO]. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 52265099 від 13.06.2018 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Крижановською С.М., заповіт [PERSON] від 24.01.2011 року, зареєстрований за № 08 не змінювався та не скасовувався. Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини мешкала разом з [PERSON], на час відкриття спадщини, а саме на [INFO] року за адресою: [ADDRESS], що підтверджено показаннями, допитаних в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що [PERSON] постійно мешкала разом із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] день смерті спадкодавця, а саме по [INFO] року. Тобто, [PERSON] відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Крижановської С.М. № 58/01-16 від 20.07.2016 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з тим, що [PERSON] необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця подати заяву про прийняття спадщини, і заява не була подана. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. На підставі викладеного,

Outcome: approved