overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

28.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюбу, зареєстрований між нею та відповідачем 25.02.2000 року. Посилається на те, що протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини припинені з січня 2015 року, відновлення шлюбу вважає неможливим, шлюб існує формально. Від сумісного проживання мають сина [PERSON] [INFO], який проживає та залишиться проживати з нею. У судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Воробйова». Відповідач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, зазначив, що шлюбні відносини припинені з січня 2015 року, після розірвання шлюбу син залишиться проживати з матірю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 25 лютого 2000 року [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстрували шлюб у Київському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис №93. Відповідно до Свідоцтва про народження, подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як вбачається з заяв сторін, сторони погодили, що малолітній син [PERSON] проживає та залишаться проживати з позивачкою. Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч.ч. 1,2 СК України, суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини припинені з січня 2015 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

28.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01.07.1989 року Южноукраїнським міським відділом ЗАГС м. Южноукраїнськ Миколаївської області, актовий запис № 163. Свої вимоги мотивує тим, що 01.07.1989 року вони з [PERSON] уклали шлюб, від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку Ірину, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, між ними часто виникали сварки та непорозуміння, що негативно впливає на виховання їхніх дітей. Вважає подальше спільне проживання з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. На даний час вони фактично припинили шлюбні відносини. Оскільки, їх шлюб з відповідачем існує лише формально, зберігати сімю наміру не має, просить суд його розірвати. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свою позовну заяву, просила суд її задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в попереднє судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду телеграму з проханням розглядати справу без його участі, позов визнає та просить шлюб розірвати. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи \~вважає, що позов підлягає повному задоволенню, на підставі вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 113 СК України, суд вважає необхідним позивачу [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

28.10.2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовними вимогами до [PERSON] про відшкодування заподіяної майнової шкоди, мотивуючи позов тим, що 27.08.2015 року в період часу з 08 год. до 09 год. його сусід [PERSON], скориставшись його відсутністю вдома за адресою: [ADDRESS] пошкодив вікна, жалюзі та інші предмети домашнього користування. Цього ж дня він звернувся до Київського РВ ПМУ УВС України з заявою про скоєння злочину, але у відкриття кримінального провадження йому було відмовлено у звязку з відсутністю в діях [PERSON] кримінального правопорушення. В добровільному порядку [PERSON] завдану шкоду відшкодовувати не бажає. Просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заподіяну неправомірними діями майнову шкоду в розмірі 3\~930,00 грн. та сплачений ним судовий збір. В судове засідання [PERSON] не зявився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, що не зявилися в судове засідання з постановленням заочного рішення.. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 27.08.2015 року в період часу з 08 год. до 09 год. [PERSON], скориставшись відсутністю вдома за адресою: [ADDRESS] [PERSON] пошкодив вікна, жалюзі та інші предмети домашнього користування. Цього ж дня позивач звернувся до Київського РВ ПМУ УВС України з заявою про скоєння злочину, але у відкритті кримінального провадження йому було відмовлено у звязку з відсутністю в діях [PERSON] кримінального правопорушення, що підтверджується матеріалами перевірки по заяві [PERSON] (а.с.10-18). В добровільному порядку [PERSON] відшкодовувати завдану шкоду [PERSON] не бажає. В позовних вимогах [PERSON] вказує на те, що [PERSON] було пошкоджено три склопакети та шість жалюзі, ремонт яких обійшовся позивачу на суму 2\~180 грн., що підтверджується накладними (а.с.19-20), а також ним було пошкоджено дверцята холодильника, кухонна мийка, полка із дзеркалом, чайний посуд, кришка чайника та ламінатне покриття підлоги, ремонт яких обійшовся позивачу на суму 1\~250 грн. Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особі яка її завдала. Тому позовні вимоги [PERSON]І про стягнення майнової шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

28.10.2015 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт його постійного проживання однією сімєю з [PERSON], померлим 13 лютого 2011 року, на час відкриття спадщини. В обґрунтування своєї заяви зазначає, що є спадкоємцем за законом після померлого батька [PERSON] З заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини не звертався, оскільки з 2002 року постійно проживав з батьком за місцем його реєстрації в с. Сусли Новоград-Волинського району та доглядав його, і фактично прийняв спадщину. Однак через відсутність у нього факту прийняття спадщини після смерті батька позбавлений права на спадкування спадкового майна. Сторони в судове засідання не прибули. Надіслали до суду письмові заяви, в яких просили справу слухати за їх відсутності, заявник вимоги підтримав, представник заінтересованої особи підтримав обставини, викладені в заяві. Дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 13.02.2011 року помер [PERSON] батько заявника. З довідки, виданої виконкомом Суслівської сільської ради № 784 від 23.07.2015 року, слідує, що разом з померлим [PERSON], який був зареєстрований в [INFO] дійсно був зареєстрований та проживав в одному житловому будинку його син [PERSON] до дня його смерті, тобто по 13.02.2011 року. Дана обставина підтверджується також письмовими поясненнями сусідів померлого [PERSON] та [PERSON] У звязку з пропущенням заявником шестимісячного строку для прийняття спадщини, приватним нотаріусом 24.07.2015 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник та померлий [PERSON] дійсно постійно проживали однією сімєю на час відкриття спадщини. Оскільки встановлення даного факту не повязане з вирішенням спору про право, породжує для заявника певні юридичні наслідки, а саме можливість отримати свідоцтво про право на спадщину, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що є всі підстави для задоволення його заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

28.10.2015 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт його постійного проживання однією сімєю з [PERSON], померлим 28.01.2008 року, на час відкриття спадщини. В обґрунтування своєї заяви зазначає, що є спадкоємцем за заповітом після померлого батька [PERSON] З заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини не звертався, оскільки з 2007 року постійно проживав з батьком за місцем його реєстрації в с. Тальки Новоград-Волинського району та доглядав його, і фактично прийняв спадщину. Однак через відсутність у нього факту прийняття спадщини після смерті [PERSON] позбавлений права на спадкування спадкового майна. Сторони в судове засідання не прибули. Надіслали до суду письмові заяви, в яких просили справу слухати за їх відсутності, заявник вимоги підтримав, представник заінтересованої особи підтримав обставини, викладені в заяві. Дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 28.01.2008 року помер [PERSON] батько заявника, який є його спадкоємцем за заповітом. З довідки, виданої виконкомом Барвинівської сільської ради № 695 від 25.09.2015 року, слідує, що разом з померлим [PERSON], який був зареєстрований в [INFO], дійсно проживав без реєстрації в одному житловому будинку його син [PERSON] до дня його смерті, тобто по 28.01.2008 року. Дана обставина підтверджується також письмовими поясненнями сусідів померлого [PERSON] та [PERSON] У звязку з пропущенням заявником шестимісячного строку для прийняття спадщини, приватним нотаріусом 28.11.2013 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник та померлий [PERSON] дійсно постійно проживали однією сімєю на час відкриття спадщини. Оскільки встановлення даного факту не повязане з вирішенням спору про право, породжує для заявника певні юридичні наслідки, а саме можливість отримати свідоцтво про право на спадщину, вказані ним обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що є всі підстави для задоволення його заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

28.10.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про\~\~розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 27.07.2002 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Тривалий час вони проживають окремо, спільного побуту не ведуть. Причиною розпаду родини, є факт несхожості характерів, вони перестали розуміти один одного, на підставі чого у родині часто виникають сварки. Спору про поділ майна та про визначення місця проживання дитини у них не має. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, та просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони повторно не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягає, після розірвання шлюбу, просить залишити прізвище [PERSON], [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечував ( а.с. 16,17 - заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2\~ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено,\~\~що\~\~сторони\~\~зареєстрували\~\~шлюб\~27.07.2002 року, про що Долинським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградської області, зроблено актовий запис № 52 ( а.с. 5а - копія свідоцтва про одруження). В період спільного проживання у шлюбі у них народився син: [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 копія свідоцтва про народження). Дитина проживає разом з матірю ( а.с. 9 акт). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересам дитини, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст.\~105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити їй прізвище [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

28.10.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до повноліття дитини. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем було укладено шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] ніякої допомоги на утримання дитини не надає, інших дітей немає, стягнення по виконавчим документам з нього не проводяться. Тому звернулась до суду з відповідним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила про його задоволення. Проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, зазначені позивачем обставини не спростував, доказів на заперечення позову суду не надав. Суд ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 18.11.2015 року згідно рішення Комсомольського міського суду Полтавської області (а.с. 18), від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4), який проживає разом із матірю (а.с. 2). Відповідач систематичної матеріальної допомоги на утримання дитини в достатньому розмірі не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти. При винесенні рішення та визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме стан здоров'я дитини та платника аліментів, матеріальний стан сторін по справі, відсутність на утриманні у відповідача інших осіб, та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп., від сплати якого звільнений позивач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

28.10.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Свої позовні вимоги мотивує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини вони припинили давно, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Під час розгляду справи позивач [PERSON] заявлений позов підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Додатково позивач пояснила, що за наданий судом термін у їхніх відносинах нічого не змінилося, їх сім'я розпалася, шлюбних відносин вони не підтримують з червня 2015 року, вона настоює на розірванні шлюбу, просить позов задоволити, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи заявлений позов заперечив, пояснив, що в них є дитина, він хоче проживати з позивачкою, просить в позові про розірвання шлюбу відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони по справі перебувають в шлюбі, який був зареєстрований 29 січня 2011 року Івано-Франківською селищною радою Яворівського району Львівської області, актовий запис №01. Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину, яка проживає разом з позивачкою. Відповідно до вимог ст.ст.104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При розгляді справи судом встановлено, що подружжя не підтримує подружніх відносин з червня 2015 року, з даного часу сторони хоч і фактично проживають в одному жилому приміщенні, однак спільного господарства не ведуть, за цей строк та наданий судом термін сторони не помирилися, припинили подружні відносини, спору відносно місця проживання дитини немає. 2 Враховуючи встановлені судом обставини справи, фактичні взаємини між сторонами, суд приходить до висновку, що подальше перебування в даному шлюбі сторін та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, яка категорично настоює на розірванні шлюбу, а тому заявлений позов слід задоволити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

28.10.2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 06 листопада 1999 року він з відповідачем уклав шлюб у Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис №837. Під час шлюбу у них з відповідачем народилося двоє доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вони з відповідачем припинили шлюбні стосунки з вересня 2015 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на шлюб, відносини між чоловіком та дружиною в сімї. На цій підставі між ними виникали конфлікти, що привели до втрати довіри один до одного та розпаду сімї. Вважає, що примирення між ними вже не можливе. Майно подружжя придбане під час шлюбу підлягає розподілу між ними у відповідності до діючого законодавства. Їхні доньки проживають разом з матірю, спір про їхнє місце проживання відсутній. В добровільному порядку він сплачує кошти на утримання доньок. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 06 листопада 1999 року у Центральному відділі реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис №837. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Мазурик». Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 листопада 1999 року Центральним відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис №837 ( а.с. 3 ). Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO] ( а.с. 9 ) та [PERSON], [INFO] ( а.с. 10 ). Фактичні шлюбні відносини сторони припинили, проживають окремо з вересня 2015 року, спільне господарство не ведуть. З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки між сторонами втрачене взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе, шлюб між ними існує формально. У відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 487 грн. 20 коп. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак позивач просив вважати судові витрати фактично понесеними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

28.10.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 12.10.2012 року. Спільне життя не склалося, з липня 2015 року вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу суперечитиме його інтересам. Сторони в судове засідання не зявились, надійшли заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 12.10.2012 року, актовий запис № 1657. Шлюбні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки це суперечить його інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved