Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

27 вересня 2013 року позивач звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу на підставі того, що сімейні відносини між сторонами не склалися, сімя носить формальний характер. Як причину розпаду сімї позивач вказує на той факт, що сторони є різними за характером людьми, у них різні погляди на подружнє життя, у звязку з чим в родині склалися складні відносини, численні спроби взаєморозуміння виявилися марними. Подружні відносини сторони не підтримують, не ведуть спільне господарство. Шлюб перший. Від шлюбу є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не зявилась, надавши до суду заяву, в якій вимоги позову підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити, просила розгляд справи провести у її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надавши до суду заяву від 13.03.2014 року, в якій він позов визнав, не заперечував проти задоволення поданої заяви. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У судовому засіданні встановлено, що 03 червня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Бойцун) [PERSON], укладено шлюб, про що зроблено актовий запис №125 (Свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖД №147387), зареєстрований Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а також єдність цілей та мети створення та існування спільної сімї. Сторони є різними за характерами людьми, у них різні погляди на подружнє життя, у звязку з чим в родині склалися відчужені відносини. Несумісність характерів сторін призвела до припинення шлюбних відносин. Шлюб перший. Від шлюбу є неповнолітній син [PERSON], [INFO]., який проживає з позивачем. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Майнового спору між сторонами та спору щодо місця проживання дитини немає. Оскільки при реєстрації шлюбу із [PERSON], як вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-ЖД №147387, зареєстрованого Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, позивач своє дівоче прізвище «Бойцун» змінила на «Бондаренко», отже, після розірвання шлюбу висловлює бажання відновити дошлюбне прізвище «Бойцун». Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу суд вважає за необхідне покласти на відповідача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви сторін про розірвання шлюбу.

Outcome: approved