Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

28. 04. 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 2004 року по 2007 рік сторони мешкали однією сімєю без реєстрації шлюбу за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Раївка, вул. Бугаєнко, 4. В період спільного проживання у сторін народилася 21 жовтня 2004 року дочка [PERSON], яка проживає разом із позивачем. На теперішній час позивач з відповідачем не проживають разом, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, в звязку із чим просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], 05. 12. [INFO], в розмірі ? частини його заробітку (доходу), до досягнення дитиною повноліття. До початку проведення відкритого судового засідання позивач надала суду заяву, в якій зазначила про можливість здійснення розгляду справи за її відсутності, просить суд задовольнити заявлені вимоги. Відповідач у відкрите судове засідання не з'явився, однак до початку його проведення надав суду заяву в якій просив розгляд справи здійснювати без його присутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки визнає їх. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного. Згідно Свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії 1-КИ №285979, виданого виконкомом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області 05 листопада 2004 року, встановлено, що її батьками є сторони у справі. Зміна прізвища позивача з «Котік» на «Дудчик» відбулася в звязку із реєстрацією шлюбу 11 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, що вбачається із копії Свідоцтва про шлюбу серії І-КИ №316341. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів враховується наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів та ін., мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України аліментами, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на імя кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. Відповідно до ч. 1. ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову у частці заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, яка відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України визначається судом. Сторонам розяснити, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] визнав заявлені позовні вимоги позивача [PERSON] з приводу стягнення аліментів на утримання дитини в ? частці від його заробітку (доходу), суд приходить до висновку, що останні підлягають задоволенню. На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного, ст. ст. 179, 180, 181-183, 191 СК України,

Outcome: approved