overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

- 28.11.1981 року сторони зареєстрували шлюб. Шлюб перший. Від шлюбу мають дорослих дітей. У січня 2015р. сторони шлюбні відносини припинили і проживають окремо. Причина розпаду сім'ї взаємні непорозуміння, різні погляди на життя, що привело до руйнування нормальних сімейних відносин. В зв'язку з цим позивачка звернулася в суд з позовом, який підтримала в судовому засіданні і просила шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав на розірвання шлюбу згідний. Вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що сторони шлюбні відносини припинили, проживають окремо, миритися не бажають. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи \~до \~уваги \~пояснення \~позивачки, \~суд \~вважає, що сімя повністю розпалася, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного, ст.ст.105,110,112,115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

28.11.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір без №, за яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 7000,00 грн на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом за кредитом з кінцевим терміном повернення,що відповідає строку дії картки. Але умови договору прийняті відповідачем не виконуються і станом на 31.10.2014 року він заборгував перед позивачем 14800,92 грн., з яких: 6940,27 грн.- заборгованість за кредитом; 5389,86 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 1289,79 грн.- заборгованість по комісії за користуванням кредитом , а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг: 500,00- штраф(фіксована частина) та 681,00 грн.- штраф(процентна складова). У зв*язку з цим,позивач,крім суми заборгованості, просить стягнути з відповідача і судові витрати,понесені ним при звернені з цим позовом до суду у сумі 243,60 грн.(судовий збір). Представник позивача надав суду письмову заяву, в якій, підтримуючи позовні вимоги,просить про розгляд спави за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з*явився, хоча був повідомлений про нього належним чином і не надав пояснень своєї поведінки. Дослідивши матеріали справи,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини на які вказує позивач,а саме те,що у відповідності до умов вищезазначеного договору,який був укладений з відповідачем, останній на добровільних засадах зобов*язовувався погашати у встановленому порядку отриманий кредит і відповідати в повному обсязі по невиконанним зобов*язанням,чого не виконав і не представив суду доказів і заперечення, що порушення прийнятих ним зобов*язань сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Тому,вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором,як обгрунтовані на умовах вищезазначеного договору ,а також на ст.ст.526,610,625, 1050,1054 ЦК України- підлягають задоволенню у повному обсязі, як і його вимоги в частині стягнення з відповідача понесених ним витрат по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн., що підтверджується документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

28. 11. 2013 [PERSON] звернувся до суду з позовом (який уточнював) до приватного акціонерного товариства «Миколаївський машинобудівний завод» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати у розмірі 15266, 60 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що з 11. 01. 2005 він працює на посаді слюсаря-сантехніка 4 розряду в цеху № 4 приватного акціонерного товариства «Миколаївський машинобудівний завод». Станом на 26. 02. 2014 позивачу нараховано, але не виплачено заробітну плату у розмірі 15266, 60 грн. У добровільному порядку відповідач вказану заборгованість не виплачує, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Позивач до судового засідання не з'явився, суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся вчасно, причин неявки суду не повідомив, відповідно до ст. 224 ЦПК України справа розглядалась за його відсутності, суд зі згоди позивача ухвалює заочне рішення у справі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, позивач з 11. 01. 2005 працює на посаді слюсаря-сантехніка 4 розряду в цеху № 4 приватного акціонерного товариства «Миколаївський машинобудівний завод». Трудовий договір відповідно до ст. 23 КЗпП України з зазначеним працівником було укладено на невизначений строк. Наказом підприємства позивача [PERSON] звільнено з роботи з 27. 01. 2014 за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. При звільненні з позивачем не було проведено розрахунок у розмірі 15266, 60 грн. Зазначені обставини підтверджуються довідкою підприємства від 26. 02. 2014 № 29526/82. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Таким чином, судовому засіданні достовірно встановлено, що при звільненні з позивачем не було проведено розрахунок, а тому на підставі ст. 116 КЗпП України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 15266, 60 грн. Окрім того, на підставі ст. ст. 86-88 з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243, 60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

28. 11. 2013 [PERSON] звернулася до суду з позовом (який уточнювала) до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON], яка народилася [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку /доходу/ до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, а також про стягнення аліментів на утримання дружини, яка утримує малолітню дитину - [PERSON], яка народилася [INFO], в розмірі 1/8 частки всіх видів його заробітку /доходу/ до досягнення дитиною трьох років. До судового засідання позивачка не з'явилася, суду надала заяву про слухання справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22. 07. 2011, шлюб між сторонами не розірвано, однак шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Сторони мають спільну дитину - доньку - [PERSON], яка народилася [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина знаходиться на утриманні матері та проживає з позивачкою. Згідно зі ст. ст. 180-182 СК України батьки забов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На виконання цього обов'язку по рішенню суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я та матеріального положення дітей, платника аліментів, наявності у останнього інших осіб, які знаходяться на його утриманні та інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення і інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, на підставі ст. ст. 84, 181-183 СК України, суд, враховуючи матеріальний і сімейний стан відповідача, вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку/доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також на утримання дружини - у розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 558, 80 грн. (229, 40 грн. х2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

28.11.2013р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Родинні відносини припинені з 18.10.2013 року. Донька знаходиться у неї на утриманні. Відповідач проживає окремо від родини, не надає матеріальну допомогу, хоча має таку можливість. В даний час вона ніде не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, і має потребу в матеріальному забезпеченні. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини його заробітку щомісяця до досягнення донькою трирічного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліменти на утримання дружини у розмірі 1/8 частини його заробітку щомісяця до досягнення донькою трирічного віку, бо він сплачує аліменти на утримання доньки та має зобов'язання по утриманню інших дітей від попередніх шлюбів. Вислухавши пояснення відповідача, проаналізувавши зібрані в справі доказу, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.12.2009 року та шлюб біло розірвано 12.11.2013 року, від якого згідно свідоцтва про народження мають доньку [PERSON], [INFO], та батьком дитини вказано [PERSON] Родинні відносини припинені з 18.10.2013 року, відповідно до довідки з місця проживання дитина проживає разом з матір'ю. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з яким проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст.80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розглядаючи питання про розмір аліментів, враховуючи матеріальний стан відповідача, відсутність будь-яких зобов'язання, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини від його доходу. Суд вважає, що цей розмір аліментів буде сприяти забезпеченню потреб позивачки. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то ці витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача у доход державного бюджету м. Краматорська в сумі 243грн. 60коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

28.11.2013 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В позовній заяві зазначено, що позивач є опікуном на неповнолітнім онуком [PERSON], [INFO]. Онук зареєстрований та проживає разом із нею, знаходиться на її утриманні. Відповідач, мати дитини, вихованням та утриманням сина не займається, ніде не працює, матеріальної допомоги не надає. Рішенням Краматорського міського суду [PERSON] була позбавлена батьківських прав. Соціальної допомоги на утримання онука позивач не отримує. Просить стягнути з відповідачки на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця до повноліття дитини. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність. На позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, по невідомій суду причині, про день та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, через оголошення у пресі. Клопотань про відкладення розгляду справи від неї . Відповідно до ст.224 ЦПК України зі згоди позивача судом винесена ухвала від 31.01.2014 року про заочний розгляд справи. Вимоги позивача підтверджуються копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], (а.с. 2), копією рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради (а.с. 6), довідкою з місця мешкання (а.с. 7), копією рішення Краматорського міського суду від 23.09.2013 року про позбавлення батьківських прав. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, кожного місяця починаючи з дня звернення до суду - тобто з 28.11.2013 року до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 229,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

28.11.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Виконкому Тернівської районної у місті ради м. Кривого Рогу про визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] після батька [PERSON], померлого [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому квартиру [ADDRESS] Дніпропетровської області. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, є його донька [PERSON] - позивач по справі. Позивач прийняла спадщину, згідно ч.4 ст.1268 ЦК України, оскільки на момент відкриття спадщини була неповнолітня. На теперішній час, вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після батька [PERSON], померлого [INFO] року, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів, щодо належності майна спадкодавцеві. У зв'язку з викладеним, позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] після батька [PERSON], померлого [INFO] року, як за спадкоємцем першої черги за законом. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності. Оскільки відповідач позов визнав, тому відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються ст.1268 ч.4 ЦК України, згідно якої неповнолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину. Таким чином на підставі ст.1268 ч.4 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

28.11.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Посилається на те, що шлюб між ними було зареєстровано 10 грудня 2011 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з жовтня 2013 року. Спільне життя не склалося, оскільки кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, різні життєві цінності, в результаті чого втратили почуття кохання та поваги один до одного. Позивачем до суду була надана заява в якій вона просить справу розглянути без неї, позов підтримує, на його задоволенні наполягає. [PERSON] не виявила бажання на зміну прізвища після розірвання шлюбу. Відповідачем до суду також була надана заява в якій він просить справу розглянути без нього, проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 10 грудня 2011 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Шлюбні відносини припинені з жовтня 2013 року. Позивач наполягає на розірвані шлюбу, так як подальше життя та збереження сім'ї неможливе. Сторони бажають розірвати шлюб, збереження його суперечило б їх інтересам, тому суд вважає, що шлюб потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

28.11.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 14.06.1997 року, який 21.06.1999 року було розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач є працездатним, неофіційно працює, інших дітей на утриманні не має, утримань по виконавчим листам з нього не провадиться, однак в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому позивач просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у зазначеному в позові розмірі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.06.1997 року, який 21.06.1999 року було розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3-4). Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні матері, батько дитини матеріально сина не утримує не зважаючи на те, що є працездатним, неофіційно працює, інших дітей на утриманні не має, утримань по виконавчим листам з нього не провадиться. Згідно ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини своїх доходів на утримання сина, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає вимогам ст. 182 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

28.11.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В підтвердження позовних вимог зазначила, що від спільного шлюбу з відповідачем мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча і має таку можливість. В судове засідання позивачка не з»явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, але до суду в порядку ч. 2 ст. 158 ЦПК України надійшла заява в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить конверт, причини не явки суду не відомі. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідача, який був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не надійшло повідомлення про причини неявки, а позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, врахувавши думку позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, виданим 12 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області (а.с. 5). Як стверджує позивачка донька мешкає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язків по утриманню дитини, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved