overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

28.05.2013 року до суду подано позов комунального підприємства теплових мереж Харківського району Харківської районної державної адміністрації до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому позивач просить суд стягнути з відповідачів 337 гривень 61 коп. заборгованості за надані послуги з теплопостачання. Заявою представника позивача від 25.11.2013 року уточнено, що період, за який позивач просить суд стягнути заборгованість визначається з 01.01.2009 року по 01.04.2009 року. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги, пояснивши, що відповідачам надаються послуги з теплопостачання, але відповідачі не сплатили 337 гривень 61 коп. за послуги теплопостачання за період з 01.01.2009 року по 01.04.2009 року, які позивач і просить стягнути на свою користь. Представником позивача зазначено, що строк позовної давності пропущений з поважних причин, оскільки за великою кількістю боржників і невеликим штатом працюючих на підприємстві позивача позивачем з об'єктивних причин не подано позов до суду вчасно, а тому позивачем заявлено про поновлення строку на звернення до суду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] заперечували проти задоволення позову, подавши заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, а також пояснили, що відповідач [PERSON] є інвалідом 2-ї групи, має право на відповідні пільги, але позивачем такі обставини не враховані. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилась, поважності причин неявки суду не повідомлено, тому суд розглянув справу за її відсутності. Вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін та дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне. Відповідно до наданих суду довідки № 216 від 15 лютого 2013 року, довідки з місця проживання про склад осіб, що проживають в [ADDRESS] та розрахунку заборгованості судом встановлено, що відповідачі не сплатили позивачу 337 гривень 61 коп. за надані послуги з теплопостачання за період з 01.01.2009 року по 01.04.2009 року, а тому відповідно до вимог ст. 714 ЦК України позивач має право звернутися до суду із позовом про стягнення такої суми. При вирішення можливості задоволення позовних вимог суд виходить із того, що відповідно до вимог ст. ст. 256, 257 ЦК України позивач вправі звернутися до суду із позовом протягом загального трирічного строку позовної давності, але позивачем такий строк пропущено і причини, на які посилається позивач не є поважними. Відповідно до ч. 4 ст. 257 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи наведене, суд вважає необхідним за заявою відповідачів застосувати до спірних правовідносин наслідки пропуску строку позовної давності і з цих підстав повністю відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем суд відносить за рахунок позивача.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

28.05.2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим від 08.07.2013 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - визнано неподаною та повернуто позивачу. 11.01.2014 року представник ПАТ «Дельта Банк» Романченко А.С., яка діє на підставі довіреності, звернулася до Залізничного районного суду м. Сімферополя АР Крим із заявою про повернення судового збору у розмірі 229,40 гривень, який був помилково сплаченений та додано оригінал квитанції №309142259 від 16.05.2013 року, якою підтверджено оплату судового збору для забезпечення розгляду справи в Залізничному районному суді м. Сімферополя АР Крим. Порядок повернення судового збору встановлюється статтею 7 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якої сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Як свідчать матеріали справи, ухвалою Залізничного районного суду м. Сімферополя від 08.07.2013 року, було повернуто з Державного бюджету України (Управління Державної казначейської служби України у м. Сімферополі АРК, ЄДРПОУ 38040558, МФО 824026 банк - ГУ ДКСУ в АРК м. Сімферополь) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-б, ЄДРПОУ 34047020, МФО №380236) судовий сбір в сумі 229 (двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп., сплачений по платіжному дорученню №30914259 від 16.05.2013 року на рахунок № 31215206700003, призначення платежу 22030001, код отримувача 38040558, код банку отримувача 824026, код ЄДРПОУ 02897129 (а.с.8). Разом з цим, вказана ухвала суду, разом з матеріалами позовної заяви та оригіналом квитанції про сплату судового збору, були надіслані на адресу ПАТ «Дельта Банк» рекомендованим листом з повідомленням та отримані уповноваженою особою банку 31.07.2013 року (а.с.10). Отже, враховуючи вищезазначене, у задоволені заяви представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про повернення судового збору слід відмовити через її безпідставність. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

28.05.2014 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просить стягнути з відповідача наперед внесену квартплату за договором оренди житлового приміщення у сумі 2.000, 00 грн. Обґрунтовуючи позовну заяву позивач посилався на те, що 27.12.2013 між сторонами було укладено договір оренди житлового приміщення, за яким позивач сплатив позивачці наперед 2300 грн, а 03.01.2014 сторони вказаний договір розірвали, відповідач зобов'язувався повернути 2000, 00 грн, що були сплачені позивачем наперед, про що було внесено зміни до договору оренди. Позивач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у судовому засіданні представник позивача заяву підтримав, просив задовольнити. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення розгляду справи не надходило. Суд постановив ухвалу розглянути справу за наявними матеріалами справи заочно. Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість вимог позивача, перевіривши належність, допустимість, достовірність, достатність доказів, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Проаналізувавши матеріали справи суд доходить висновку, що між сторонами виникли зобов'язання з найму житлового приміщення, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання позивачем було передано завдаток у розмірі 2300 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Згідно із ч. 3 ст. 571 ЦК України у разі припинення зобов'язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню. У зв'язку із тим, що між сторонами було досягнуто згоди щодо розірвання договору найму житлового приміщення, відповідно до ст. 653 ЦК України зобов'язання за вказаним договором змінилися, за яким відповідач зобов'язаний повернути 2000,00 грн позивачу. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що боржник (відповідач) є таким, що прострочив виконання зобов'язання, оскільки не приступив до його виконання. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 570,571, 610,611, 612, 653, ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

28.05.2014 позивач звернувся в суд з даним позовом. Посилався на те, що згідно заяви [PERSON] з 03.08.2012 року є членом Кредитної спілки «Азовська Кредитна компанія». 03.08.2012 між філією №2 Кредитної спілки та [PERSON] був укладений кредитний договір № 7872/12-Ф2, за яким відповідачка отримала кредит в розмірі 2000 грн. строком користування на 12 місяців. У відповідності з п. 2.1 кредитного договору за користування кредитом відповідачка повинна щомісяця сплачувати 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідач умови договору не виконала, у зв'язку з чим станом на 20.03.2014 існує заборгованість за кредитом 1317,42 грн., які просив стягнути на його користь, а також судовий збір у сумі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягав. Відповідачка позов визнала. Вислухавши пояснення відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно ст.1054 ЦК України банк зобов'язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин по кредитних договорах застосовуються положення ст.ст.1046-1053 ЦК України, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник вчасно не повернув суму боргу, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] з 03.08.2012 року є членом Кредитної спілки «Азовська Кредитна компанія», що підтверджено заявою - анкетою, підписаною відповідачкою (а.с.8). 03.08.2012 між філією №2 Кредитної спілки та [PERSON] був укладений кредитний договір № 7872/12-Ф2, за яким відповідачка отримала кредит в розмірі 2000 грн. строком користування на 12 місяців. У відповідності з п. 2.1 кредитного договору за користування кредитом відповідачка повинна щомісяця сплачувати 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом (а.с.5-6). Відповідачка умови договору не виконала, у зв'язку з чим станом на 20.03.2014 існує заборгованість за кредитом 1317,42 грн. (а.с.4). За таких обставин пред'явлений банком позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

28.05.2014р [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказував, що шлюб з відповідачкою був зареєстрований 13.10.2000 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сім'ї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 13.10.2000 року. Судом також безспірно встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, примиритися не бажають, в зв'язку з чим сім'ю зберегти немає можливості. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне житія подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У судовому засіданні встановлено, що сім'я розпалася остаточно, і шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне проживання суперечить їх інтересам, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

28.05.2014р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 12.09.2008 року у Чорноострівській сільській раді Жидачівського районну Львівської області, актовий запис № 5. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 12.09.2008 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Чорноострівській сільській раді Жидачівського районну Львівської області, актовий запис № 5. Від спільного подружнього життя дітей не мають. На даний час шлюб існує лише формально, оскільки з червня 2013 року вони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Подальше збереження сім'ї та спільне проживання суперечить її інтересам. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками у журналі вихідної кореспонденції суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

28.05.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття (а.с. 4). В судове засідання сторони не з'явилися. Позивачка надала заяву, в якій підтримала позов та просила розглянути справу у її відсутності (а.с. 15). Відповідач надав заяву (а.с. 13), в якій визнав позов, просив розглянути справу у його відсутності. Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності сторін. З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони знаходяться у шлюбі з [INFO] (а.с.3), мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4), який мешкає з позивачкою. Сторони не досягли домовленості з питання утримання дитини. Матеріальний та сімейний стан відповідача, його стан здоров'я дозволяють йому здійснювати допомогу на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. При цьому суд бере до уваги визнання відповідачем позову (а.с. 13). Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

28.05.2014 р. заявниця подала в суд указану заяву, яку вмотивувала наступним. 22.02.2014 року вона з гр.[PERSON], [INFO], уклали церковний шлюб - здійснили обряд вінчання та весілля. Однак, заявниця та [PERSON] мають намір також зареєструвати свій шлюб у відділі ДРАЦС Міжгірського РУЮ, оскільки вони чекають на народження дитини. Перешкодою для реєстрації шлюбу є те, що заявниця не досягла віку, що дає право на шлюб, що змусило її звернутися до суду з цією заявою. Заявниця [PERSON] заяву підтримала. Заінтересовані особи мати заявниці [PERSON] та [PERSON], підтвердили обставини зазначені в заяві, просять таку задовольнити, оскільки [PERSON] та [PERSON] фактично вже проживають як дружина та чоловік, однією сім'єю, чекають на народження дитини. Суд, заслухавши пояснення заявниці та заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з таких підстав. [PERSON] - народилася [INFO] року, тобто заявниця не досягла 18-и річного віку. Згідно з ст. 23 СК України, суд може надати право на шлюб при недосягненні шлюбного віку, якщо таке відповідає інтересам осіб і не має перешкод для укладення шлюбу. За позиції заявниці і її вінчаного чоловіка [PERSON], видно, що вони бажають зареєструвати шлюб, відповідно до вимог ст.ст.21, 27 СК України, тобто провести державну реєстрацію шлюбу у відділі ДРАЦС Міжгірського РУЮ. Батьки заявниці заперечень не мають, а тому перешкод до одруження заявниці з [PERSON] не має. Отже, є всі підстави визнати, що укладення шлюбу [PERSON] з [PERSON], відповідає інтересам заявниці, тобто слід застосувати ст. 23 ч. 2 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

28.05.2014 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав. Пояснив, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] з 2008 року. Сімейні стосунки не склалися внаслідок різності характерів. Шлюб просить розірвати. На примирення не згоден. Відповідачка [PERSON] позов визнала, шлюб просила розірвати, своєї згоди на примирення не надала. Після розірвання шлюбу просила їй залишити прізвище «[PERSON]». Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2008 року (а.с. 3). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що сторони наполягали на розірванні шлюбу - позов підлягає до задоволення. Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

28.05.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів доходів, але не менш 30% прожиткового мінімум. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 06.09.2006 року Совєтським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 203. Від сімейного життя мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час донька мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, хоча про час слухання справи повідомлялась належним чином, надала суду письмову заяву в якій просить суд розглядати справу в її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутність, згоден сплачувати аліменти на неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), до дня її повноліття. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини: - згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON], який зареєстрований 06.09.2006 року Совєтським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 203 (а.с. 5); - згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], (а.с. 4) видно, що відповідач, [PERSON] є її батьком; Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини,батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення для справи. Відповідно до ч 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Встановлено, що відповідач на даний час добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини від його заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму, починаючи з дня подачі позову до суду та до дня її повноліття, таким чином задовольнивши позов. Крім цього, з відповідача в силу ст. 88 ЦПК України підлягає до стягнення сума судового збору на користь держави На підставі викладено,

Outcome: approved