Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

28 січня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 36384,90 грн. за кредитним договором б/н від 17.05.2008 року. Позовні вимоги мотивує тим, що 17.05.2008 року між сторонами було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 4600,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тому просить стягнути з неї заборгованість по кредитному договору в сумі 36384,90 грн. та судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просить справу розглядати у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не подала, справа розглядається в порядку заочного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлені. В зв`язку з чим справа розглядається відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відсутність учасників справита без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 17.05.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 4600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується заявою від 17.05.2008 року, довідкою про умови кредитування (а.с. 24-24). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною картою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» умови договору виконав та видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Судом встановлено, що [PERSON] порушила зобов`язання по погашенню кредиту, передбачені договором від 17.05.2008 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Станом на 01.12.2019 року заборгованість відповідача перед АТ КБ «ПриватБанк» становить 36384,90 грн., в тому числі: - заборгованість за тілом кредиту 8913,42 грн., -\~заборгованість за\~відсотками нарахованими\~на прострочений\~кредит згідно\~ст.\~625 1308,20 грн., - нарахована пеня 24192,57 грн., - штраф (фіксована частина) 250 грн., - штраф (процентна складова) 1720,71грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. \~ \~ \~ \~Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того, 01.04.2019 впровадженні зміни Умов та правил надання банківських послуг в частині нарахування відсотків, а саме відповідно до п.2.1.1.2.12 в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за використання кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2\~ст.625 ЦК\~України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі, 86,4% - для картки «Універсальна», 84% - для картки «Універсальна голд». Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача відсотків за ст. 625 ЦК України у сумі 1308,20 грн. підлягає задоволенню, оскільки в даному випадку має місце прострочення боржника, а тому за прострочення грошового зобов`язання підлягає застосуванню саме така міра цивільно-правової відповідальності. Протилежного відповідачкою не доведено. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника заснованих на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2\~ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3\~ст. 549 ЦК України). За положеннями\~ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (правова позиція, викладена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15). Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості за договором та сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору у розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову. Отже, кредитним договором передбачена подвійна юридична відповідальність у вигляді пені та штрафу за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Позивачем надано суду докази про порушення відповідачем умов кредитного договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення кредиту. В той же час за це порушення банком нараховано і пеню і штраф, що відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду України є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення. У зв`язку з цим, суд з врахуванням обставин справи, балансу інтересів сторін, вважає за необхідне стягнути з відповідача неустойку у вигляді штрафу у розмірі фіксованої суми штрафу в розмірі 250 грн. та 5% від суми позову. При цьому суд не погоджується з розміром нарахування 5% штрафу від суми позову, який навів позивач. В межах заявлених вимог суд вважає, що до стягнення підлягає штраф у розмірі 445,67 грн., що складає 5% від 8913,42 грн., а не 1720,71 грн., як вказує позивач. За таких обставин суд з урахуванням обставин справи, балансу інтересів сторін, стягує з боржника штраф у розмірі 695,67 грн., який складається з фіксованої частини 250 грн. та процентної складової 445,67 грн. Враховуючи викладене, суд вважає, що з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 10917,29 грн., що складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 8913,42 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 1308,20 грн., штраф 695,67 грн., залишивши без задоволення позовні вимоги в іншій частині. Відповідно до вимог\~ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам (30 % від 2102 гривні 00 копійок) 630,60 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 526, 530, 549, 551, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: partial