Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

27.09.2013 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Свої вимоги обґрунтував тим, що з 2001року йому належала однокімнатна квартира [ADDRESS]. У 2006 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] та у них народився син, з 1998 року він працював електромеханіком на судах, належних компанії «Укррічфлот», з 2001року - з іноземними компаніями за контрактами, а з 2008 року працює на підставі постійного контракту з компанією «Й.Ар. Шипменеджмент, Гамбург й СиАйИ.КейДжи» та з цього часу отримував заробітну плату у сумі 2400 євро щомісячно, а з 19.01.2009 року - 2700 євро щомісячно, тому його сім'я вирішила придбати квартиру більшої площі. На початку квітня 2010 року позивач від [PERSON] взнав, що вона продає свою чотирикімнатну квартиру [ADDRESS] та вирішив з дружиною її придбати. З подружжям [PERSON] як продавцями квартири він з дружиною узгодили всі істотні умови договору купівлі-продажу квартири, за якими продажна ціна складає 50000 доларів США, частина яких на вимогу продавця має бути сплачена в гривнях, а частина у доларах США, також мав бути сплачений аванс у розмірі 1000 доларів США; передпродажна підготовка документів здійснюється продавцем за свій рахунок, а витрати, пов'язані з посвідченням договору, покладаються на покупця; місце та час укладення договору визначає продавець [PERSON] у зв'язку з придбанням нею іншої квартири з торгів. 20.04.2010 року [PERSON] зняв кошти зі свого рахунку [NUMBER] в ПАТ «Марфін Банк» і в цей же день передав продавцю [PERSON] аванс за квартиру в сумі 1000 доларів США, про що нею власноручно була складена розписка. Оскільки, 29.04.2010 року позивач мав виїхати на роботу за контрактом, та на той час дата проведення торгів визначена не була, а тому і дата укладання угоди не була визначена, він з дружиною вирішив, що угоду підпише матір позивача, а фінансову частину угоди забезпечить його дружина, про що останній повідомив продавців та познайомив їх з [PERSON], своєю матір'ю., також повідомив про домовленість з [PERSON] у подальшому здійснити переоформлення квартири на його ім'я. На початку липня 2010 року [PERSON] повідомила дружині позивача [PERSON] про дату укладання угоди та порядок розрахунків, а саме: 30000 грн. - треба передати до підписання договору, а 9000 доларів США та 286000 грн. після підписання договору купівлі-продажу. 14.07.2010 року між [PERSON] та [PERSON] в нотаріальній конторі був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Розрахунок з продавцем був здійснений дружиною позивача в день підписання договору купівлі-продажу з урахуванням авансу в сумі 1000 доларів США та 30000 грн., що підтверджується розписками. Вважав, що з підстав, передбачених ст.235 ЦК України, договір купівлі-продажу в частині покупця має бути визнаний удаваним, а він має бути визнаний покупцем за даним договором. Наприкінці серпня 2010 року позивач повернувся в м. Херсон і розпочав капітальний ремонт придбаної квартири. Згідно домовленості 10.09.2010 року між ним та [PERSON] був укладений нотаріально посвідчений договір дарування квартири [ADDRESS], тобто відбулось переоформлення на ім'я позивача права власності на квартиру, що була куплена ним 14.07.2010 року. Враховуючи, що з 14.07.2010 року він володіє, користується і розпоряджається спірним майном та несе витрати щодо його утримання, вважав, що договір дарування спірної квартири не відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 202, 203, 215, 717, 317 ЦК України, та повинен бути визнаний недійсним. Також зазначив, що у 2012 році Дніпровським районним судом м. Херсона та апеляційним судом Херсонської області був вирішений спір між [PERSON] та [PERSON] щодо розподілу майна, нажитого під час проживання ними однією сім'єю, і до складу майна, що підлягало поділу, ввійшла належна позивачу квартира. Про порушення свого права позивач дізнався в листопаді 2012 року, тому строк на звернення до суду з позовом ним не є пропущеним. Просив визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] 14 липня 2010 р.оку, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №2519, удаваним в частині покупця [PERSON]; визнати, що 14 липня 2010 року вчинено договір купівлі-продажу, за яким покупцем квартири [ADDRESS] є [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]; визнати недійсним договір дарування квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] 10 вересня 2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №3297. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, підтвердила вказані позивачем обставини. Зазначила, що з відповідачем [PERSON] проживала однією сім'єю з липня 2005 року по вересень 2011 року, у 2006 році придбали однокімнатну квартиру, яка і стала предметом спору між ними. Необхідності та можливості в придбанні спірної чотирьохкімнатної квартири у них з врахуванням їх доходів та складу сім'ї у 2 особи не було. Ні вона , ні [PERSON] до укладання договору купівлі продажу квартири її не оглядали, не узгоджували умови її купівлі-продажу, спільних коштів за неї не сплачували. Позивач, відправляючись у рейс, познайомив її з продавцями [PERSON], попросив підписати договір купівлі-продажу квартири, оскільки вона мала досвід роботи з документами, та повідомив, що фінансове забезпечення угоди покладається на дружину позивача. Була домовленість про наступне переоформлення квартири на позивача після повернення його з рейсу. Після укладання договору купівлі-продажу в нотаріальній конторі між нею та [PERSON] на підтвердження повного розрахунку за квартиру продавець написала їй розписку, оскільки за договором вона формально була зазначена покупцем. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Пояснила, що у квітні 2010 року вона з чоловіком як продавці та подружжя [PERSON] як покупці узгодили всі істотні умови купівлі продажу чотирикімнатної квартири [ADDRESS], за якими ціна квартири була визначена у 50000 доларів США, частина з яких мала бути сплачена в гривнях, а частина у доларах США, крім того, покупці повинні були передати в рахунок купівлі аванс у розмірі 1000 доларів США; на неї покладався обов'язок підготувати документи для продажу квартири, покупці зобов'язалися нести витрати по оформленню угоди. Час укладення договору не був чітко визначений, так як вона повинна була придбати іншу квартиру з прилюдних торгів, а дата їх проведення на той час ще не була визначена. Тому час підписання договору залежав від дати проведення торгів. На підтвердження досягнутої домовленості вона у квітні 2010 року отримала від позивача 1000 доларів США як аванс за квартиру та в це же день написала йому розписку про отримання зазначеної суми. Потім позивач та його дружина познайомили її з матір'ю позивача [PERSON], пояснивши, що оскільки позивач в кінці квітня 2019 року виїжджає на роботу за контрактом, а дата проведення торгів ще була не визначена, угоду купівлі-продажу квартири підпише матір позивача, а фінансову частину угоди забезпечить його дружина. Коли на початку липня 2010 року стала відома дата проведення торгів на квартиру, вона повідомила про це дружині позивача, та визначила дату укладання угоди купівлі продажу квартири. За домовленістю про порядок розрахунків за квартиру дружина позивача передала їй до підписання угоди 30000 грн., про одержання зазначених коштів в рахунок продажу квартири вона в той же день написала розписку дружині позивача. В день укладання договору купівлі-продажу спірної квартири її чоловік з дружиною позивача та її братом поїхали до банку щоб розміняти частину валюти на гривні, перевірити валюту, так як оплата на прилюдних торгах проводилася у гривнях. Коли її чоловік [PERSON] зателефонував їй та повідомив, що отримав від дружини позивача [PERSON] 286000 грн. та 9000 доларів США, вона в нотаріальній конторі підписала з [PERSON] договір купівлі-продажу, та підтвердила розпискою факт повного розрахунку за квартиру. З відповідачем [PERSON] ніколи не зустрічалася, квартиру не він, не [PERSON] не оглядали, не узгоджу-вала з ними умови договору купівлі-продажу, кошти за квартиру отримувала тільки від позивача та його дружини, які і виступали її покупцями. Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] в судовому засіданні підтвердила обставини, зазначені у позовній заяві. Вважала позов таким, що підлягає задоволенню. Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] в судовому засіданні підтвердив зазначені позивачем обставини щодо узгодження умов договору купівлі-продажу спірної квартири та порядку його оформлення, розрахунку. Вважав позов таким, що підлягає задоволенню. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] в судовому засіданні вважала позов таким, що не підлягає задоволенню, так як нею дотриманні вимоги законодавства щодо посвідчення оспорюваних угод. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позов не визнає, просить відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю, також вказав на сплив строку позовної давності за даною справою. В останнє судове засідання надав заяву, в якій вказав, що покладається на розсуд суду при вирішенні спору. Судом встановлені наступні обставини. Відповідно до договору дарування від 29.12.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №5653, позивачу [PERSON] належала однокімнатна квартира [ADDRESS] ( а.с.7). 04.03.2006 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON], яка змінила прізвище на [PERSON], від даного шлюбу у них народився син, [PERSON], [INFO]. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвами про одруження та народження дитини ( а.с.8-9). З оформлених на ім'я позивача паспорта моряка та контрактів на працевлаштування, які були досліджені в судовому засіданні, вбачається, що з 1998 року [PERSON] працював електромеханіком на судах, належних компанії «Укррічфлот», з 2001 року працював з іноземними компаніями за контрактами, а з 2008 року працює на підставі постійного контракту з компанією «Й.Ар. Шипменеджмент, Гамбург й СиАйИ. КейДжи» та з цього часу отримував заробітну плату у сумі 2400 євро щомісячно, а з 19.01.2009 року - 2700 євро щомісячно ( а.с.10,13-20). Згідно виписки з розрахункового рахунку, відкритого на ім'я позивача у Херсонському центральному відділенні центральної філії Марфін Банку, позивачу у період з 23.11.2009 року по 21.11.2011 року надходили перерахування за морським договором у розмірі не менше 2700 євро щомісячно. 20.04.2010 року ( у день узгодження всіх суттєвих умов за договором купівлі - продажу квартири та передання авансу продавцю) позивачем знято з зазначеного рахунку 10575 євро. У період з 22.04.2010 по 21.06.2010 року позивачем з зазначеного рахунку знято 11236 євро ( а.с. 21). З розписки [PERSON] від 20.04.2010 року вбачається, що вона отримала від [PERSON] аванс у розмірі 1000 доларів США в рахунок подальшого укладання договору купівлі-продажу належної їй квартири [ADDRESS]. Отримані нею кошти зараховуються в продажну ціну квартири, яка узгоджена нею та [PERSON] і складає 50 000 доларів США. Розписка написана у присутності [PERSON] та [PERSON]( а.с.137). Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили обставини, зазначені у розписці. З газети « Наддніпрянська правда» №47 від 02.07.2010 року вбачається, що в ній надруковано оголошення про проведення ПП «Нива-В.Ш.» 16.07.2010 року прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, а саме квартири [ADDRESS]. Початкова ціна 336783 грн. ( а.с.140-141). З розписки [PERSON] від 10.07.2010 року вбачається, що вона отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 30000 грн. в рахунок подальшого укладання договору купівлі-продажу належної їй квартири [ADDRESS] на умовах, зазначених у розписці від 20.04.2010 року. Залишок суми у розмірі 9000 доларів США та 286000 грн. покупець [PERSON] сплачує в день підписання договору-купівлі продажу квартири. Зазначена розписка написана у присутності [PERSON]( а.с.138). Допитаний в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні підтвердив обставини, викладені у розписці. З розписки [PERSON] від 14.07.2010 року вбачається, що отримала вона отримала повний розрахунок за квартиру - суму коштів у розмірі 50000 доларів США ( а.с.139). З пояснень [PERSON], допитаної в якості свідка, вбачається, що вони підтвердила обставини, зазначені позивачем в позовній заяві, щодо укладання угоди купивлі-продажу квартири. Зазначила також, що в день підписання угоди її чоловік [PERSON] отримав від [PERSON] (дружини позивача) 9000 доларів США та 286000 грн., повідомив про це їй за телефоном, коли вона перебувала при оформленні договору в нотаріальній конторі з [PERSON] Після чого вона підписала угоду та надала розписку про повний розрахунок [PERSON],оскільки остання формально за договором виступала продавцем. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що у день укладання угоди спірної квартири на виконання домовленості між позивачем як покупцем квартири та [PERSON] як продавцем він допомагав дружині позивача обміняти частину валюти на гривні, перевірити валюту, після чого вона передала чоловіку продавця [PERSON] 9000 доларів США та 286000 грн. в рахунок купівлі-продажу квартири. Після передачі зазначених коштів [PERSON] зателефонував дружині, яка перебувала у нотконторі, та підтвердив факт отримання зазначених коштів. Передані кошти належали позивачу,саме він купував квартиру. Так як він перебував у рейсі, було вирішено, що договір замість нього підпише [PERSON], яка мала досвід роботи з документами, а потім вона переоформить квартиру на нього. З договору купівлі - продажу від 14.07.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №2519, вбачається, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. З п .2.1 договору вбачається, що продавцем від покупця до підписання договору отримані кошти за квартиру ( а.с.27-28). Протоколом про проведення прилюдних торгів з реалізації вищезазначеної квартири від 16.07.2010 року підтверджується, що переможцем прилюдних торгів квартири [ADDRESS] стала [PERSON] ( а.с. 142). Свідоцтвом від 22.07.2010 року посвідчено право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] ( а.с. 76). З паспорту моряка позивача вбачається, що з 29.04.2010 року по 28.08.2010 року він перебував у рейсі (а.с.10). 10.09.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування квартири [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №3297. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно зазначений договір зареєстрований [PERSON] 10.09.2010 року ( а.с.29,30). З довідки №156 від 12.04.2013 року, виданої ЖЕК №1, вбачається, що в квартирі [ADDRESS] проживають та зареєстровані [PERSON] - позивач по справі та його син [PERSON] ( а.с.31). Технічною документацією (а.с.72-87), оформленою на ім'я позивача, підтверджено проведення ним капітального ремонту спірної квартири у період з вересня по листопад 2010 року. З довідок про заробітну плату [PERSON] вбачається, що її заробітна плата з квітня по вересень 2006 року склала 7514,95 грн. , з січня по грудень 2008 року -33856 грн., з січня по липень 2009 року -28190,29 грн. ( а.с.145,147). З довідки про заробітну плату [PERSON] вбачається, що його дохід з вересня 2006 по серпень 2011 року склав 157191 грн.(а.с.149). Приведені докази відповідачем [PERSON] спростовані не були. З рішенням апеляційного суду Херсонської області від 14.11.2012р. вбачається, що рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 27.09.2012 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON], яким визнано факт приживання їх однією сім'єю без шлюбу з липня 2005 по 1 вересня 2011 року, визнано за [PERSON] права власності на ? частину квартири за адресою [ADDRESS], яку сторони придбали у лютому 2006 року за спільні кошти. В цій частині рішення судом апеляційної інстанції залишено без змін. Крім того, рішенням апеляційної інстанції рішення першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічного позову [PERSON] скасовано. Визнано недійсним договір дарування ? частини квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] 10.09.2010 року та визнано за [PERSON] право власності на ? частину зазначеної квартири( а.с.32-33). Відповідно до ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9, за удаваним правочином (ст. 235 ЦК України) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. Таким чином, головним елементом правочину є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані на настання певних наслідків, та основним юридичним фактом, який підлягає встановленню судом, є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договору купівлі-продажу та з'ясування питання про те, чи не укладена ця угода з метою приховати іншу угоду та яку саме. Удаваним може бути не весь правочин, а лише щодо когось з його учасників, зокрема встановивши, що обов'язки покупця за договором купівлі-продажу виконав позивач, і він же скористався правами покупця (саме він домовлявся про істотні умови договору), а відповідач вдає з себе покупця, будучи лише формально вписаним у такий договір, суд може визнати договір в частині покупця удаваним і визнає покупцем за договором позивача у справі. Оскільки судом встановлено, що фактично укладено договір купівлі-продажу спірної квартири між [PERSON] та [PERSON], із погодженням ними всіх істотних умов, зазначених у договорі, та оплатою позивачем продавцю вартості квартири, яку він придбав для потреб своєї сім'ї, організовував ремонтні роботи, оплачував утримання квартири, сторони за оспорюваним правочином під час його укладення були обізнані та діяли умисно щодо прав та обов'язків покупця, знали, що квартира купується позивачем, а [PERSON] лише формально вписана в договір як покупець, отже договір є удаваним в частині покупця. Оскільки позивач є покупцем за договором з 14.07.2010 року, у нього виникло право власності на квартиру згідно вимог ст.ст. 235, 328 ЦК України , а [PERSON] не набувала прав та обов'язків за договором з моменту його укладення. Враховуючи, що в подальшому відбулося переоформлення на ім'я позивача квартири шляхом укладання договору дарування спірної квартири, що була придбана позивачем 14.07.2010 року, з цього часу він володів, користувався цією квартирою, ніс витрати з її утримання, суд вважає, що договір дарування спірної квартири не відповідає вимогам, передбаченим ст. 202, 203 ч.3 та 5, 215, 717, 317 ЦК України, тому позов про визнання договору дарування недійсним підлягає задоволенню. Враховуючи вимоги ст.ст. 256, 257, 261 ЦК України, згідно яких початок трирічного строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, суд вважає, що строк позовної давності на звернення до суду з даним позовом позивачем не пропущено, оскільки він взнав про порушення свого права не раніше 14.11.2012 року та звернувся до суду з позовом 28.08.2013 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved