Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

27.03.2017 року позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з [PERSON] на його користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 4044,40 грн. та моральної шкоди в розмірі 1000 грн.. Мотивуючи тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. [PERSON] проживає поверхом вище у квартирі №29. 26.05.2016 року його квартиру було затоплено. Внаслідок затоплення були пошкоджені стелі, стіни в кухні, коридорі і ванній кімнаті. Розмір завданої матеріальної шкоди становить 2044,40 грн. витрат на ремонт та 2000 грн. на придбання матеріалів для його ремонту. [PERSON] добровільно відшкодувати шкоду не бажає. Крім того, своїми неправомірними діями йому завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості користування ним, порушення звичного способу життя. Розмір відшкодування за завдану шкоду оцінює в 1000 грн.. У ході розгляду справи за клопотанням позивача в якості співвідповідачів судом було залучено співвласників квартири № 29 [PERSON] та [PERSON]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, розмір завданої шкоди просив стягнути з відповідачів у рівних частках. [PERSON] позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, пояснивши, що з 2011 року по даний час проживає в смт. Першотравневе, тому відношення до затоплення квартири не має. [PERSON] позовні вимоги визнала частково. [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією договору купівлі продажу квартири від 07.12.2011 року, копією витягу про державну реєстрацію прав від 12.12.2011 року. Власниками по 1/3 частини квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON], про що свідчать копія свідоцтва про право власності на житло №6462 від 08.12.2009 року, копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССТ №220326, копія довідки КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» №86 від 19.05.2017 року. Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року (зареєстр. у Мін'юсті України 25.08.2005 року за № 927/11207), у разі залиття квартири, повинен складатися акт про залиття. Форма даного акту затверджена Правилами і є додатком № 4. Акт про залиття повинен складатися комісією, у складі: головного інженера виконавця послуг - голови комісії, майстра технічної ділянки та майстра ремонтної ділянки, слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика), представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету. З актом повинні бути ознайомленні мешканці квартир. 26 травня 2016 року квартиру позивача було затоплено. В цей же день комісія в складі двох осіб - майстра і слюсаря, за участю позивача, обстежили квартиру №27, та склали акт про залиття. З акту видно, що затоплення квартири [PERSON] відбулося у зв'язку з тим, що власником квартири № 29 не закрито кран сместителя. В момент затоплення в будинку № 26 по вул. Б. Хмельницького ремонтні роботи не проводились. З актом були ознайомлені та згодні [PERSON] та [PERSON]. У зв'язку з цим, у квартирі № 27 пошкоджено стелі, стіни в кухні, коридорі і ванній кімнаті, які потребують ремонту. (а.с.13-14). Висновки актів не спростовані. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили обставини затоплення, яке мало суттєві наслідки. Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт складеного КП «Гарне місто», вартість проведення ремонту квартири становить 2044 грн. (а.с.20). Клопотання про призначення судової технічно будівельної експертизи в судовому засіданні не заявлялися. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1192 ЦК України передбачено способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого. Право вибору способу відшкодування шкоди належить потерпілому. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна. Також, Пленум Верховного Суду України у п. 9 постанови № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розяснив судам, що потерпілому збитки відшкодовуються в повному обсязі відповідно до реальної вартості втраченого майна на час розгляду справи. У судовому засіданні [PERSON] визнала, що затоплення квартири виникло з її вини, оскільки вона забула закрити кран. Тому, твердження [PERSON] про те, що він не причетний до затоплення квартири, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. За таких обставин, позовні вимоги до [PERSON] та [PERSON] задоволенню не підлягають. З листа КП «Гарне місто» від 29.05.2017 року №356 видно, що підприємство не має дозволу на виготовлення проектно кошторисної документації. Акт було видано, щоб людина мала можливість зрозуміти скільки коштує даний вид робіт. Кошторис має право робити виключно організація, яка має відповідну ліцензію та дозвіл, а тому акт не має жодної юридичної сили. Також, доказів витрат на придбання матеріалів необхідних для ремонту квартири в сумі 2000 грн. суду не надано. Відповідно до ч. ч. 3 і 4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на наведене, суд приходить висновку про відмову у відшкодуванні заподіяної майнової шкоди, оскільки позивач не підтвердив належними доказами розмір завданої шкоди. Дії на відшкодування завданої шкоди позивачу [PERSON] протягом року вчинені не були. Тому, не зважаючи на недоведеність обсягу і розміри матеріальної шкоди позивач зазнав певної моральної шкоди через пошкодження свого майна, відшкодування якої регулюється нормами ст.ст. 23, 1167 ЦК України. Відповідно до розяснень, які містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 травня 1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд, зокрема, визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. В ст. 23 ЦК України вказано на те, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово грішми, іншим майном або в інший спосіб. Тому, з урахуванням обставин справи, суд вважає, що є підстави для компенсації моральної шкоди у розмірі 1000 грн., який на думку суду є розумним та справедливим. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 грн. підлягає стягненню з [PERSON] в дохід держави.

Outcome: partial