Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

28.01.2016 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги уточнила, зменшивши розмір аліментів на стягненні яких вона наполягає з відповідача з ? частини до 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 2008 року. Мають спільну неповнолітню дитину -сина [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просила розірвати, не вбачала підстав в наданні строку для примирення. Після розірвання шлюбу просила суд залишити їй прізвище «[PERSON]» . Оскільки відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON], просила з нього стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісячно. Свою позицію обґрунтовувала станом здоров'я дитини, яка окрім іншого, потребує постійного лікування в ДМКЛ м. Полтави офтальмологічного відділення. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Погодився з розірванням шлюбу, не вбачаючи підстав для примирення, але вважав, що аліменти повинен сплачувати на утримання дитини в мінімальному розмірі визначеному законом. Пояснив, що він не працює, але має неофіційні заробітки, інших утриманців не має. Його стан здоров'я задовільний. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 червня 2008 року, мають спільну неповнолітню дитину -сина [PERSON] [INFO] (а.с. 5, 6). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони наполягали на розірванні шлюбу, своєї згоди на примирення не надали, - позов в цій частині підлягає до задоволення. Стосовно вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO], в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача, то суд приходить до переконання, що позов в цій частині також підлягає до задоволення виходячи з наступних обґрунтувань. Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачкою подано відповідну довідку Комунального закладу «Миргородський центр первинної медико-санітарної допомоги» стосовно стану здоров'я сина [PERSON], з якої вбачається, що дитина перебуває на диспансерному обліку у лікаря офтальмолога. Потребує постійного стаціонарного лікування в ДМКЛ м. Полтава офтальмологічного відділення. Також знаходиться на диспансерному обліку у лікаря ортопеда з діагнозом: деформація грудної клітки, порушення постави. Отримує курси масажу, ЛФК. (а.с.9). Зважаючи на стан здоров'я дитини та відсутність у відповідача інших утриманців, суд вважає, що зменшені позовні вимоги позивачки [PERSON] стосовно стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частини його доходів підлягають до задоволення. Судові витрати понесені позивачкою підлягають стягненню на її користь. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved