Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

28 липня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати договір купівлі-продажу мобільного телефону SamsungGalaxy S3 і9300 та зобовязати відповідача повернути позивачу сплачену за товар грошову суму в розмірі 590 грн., стягнути понесені матеріальні збитки в розмірі 80 грн. та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 1 000 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач до суду не зявився, у поданих письмових запереченнях просив відмовити у задоволенні позову, справу розглядати за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 15 квітня 2015 року [PERSON] придбав на інтернетаукціоні «Aukro.ua» у ФОП [PERSON] мобільний телефон SamsungGalaxyS3і9300, вартістю 519 грн., що не заперечується відповідачем. 29 травня 2015 року [PERSON] звернувся до магазину «Джерела Добробуту» для проведення діагностики мобільного телефону SamsungGalaxyS3і9300 із заявленою несправністю відсутністю зєднання з оператором та блокування функцій телефону. В результаті діагностики ФОП [PERSON] було встановлено, що мобільний телефон було зібрано з різних деталей в кустарних умовах та не є заводською китайською копією телефону марки SamsungGalaxyS3 і9300 (а.с. 16). В той же день [PERSON] звернувся з електронним листом до [PERSON] з вимогою замінити мобільний телефон SamsungGalaxyS3 і9300 на телефон, вказаний в договорі та належної якості, або повернути сплачені кошти (а.с. 18). 01 липня 2015 року позивач повторно звернувся до відповідача з електронним листом, в якому вимагав гарантійний лист про заміну неякісного товару та оплату витрат (а.с. 20). Відповідач не надав відповіді на звернення позивача, у звязку з чим він звернувся з даним позовом про захист його прав як споживача. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, права споживачів та механізм їх захисту врегульовані Законом України «Про захист прав споживачів» № 1023-XII від 12 травня 1991 року, в редакції Закону N 3161-IV від 1 грудня 2005 року (далі за текстом Закон). Відповідно до\~ч. 1 ст. 8 Закону у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Законодавцем у п. 12 ст.1 Закону визначено, що істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Позивач стверджує, а відповідач не заперечує, що гарантійний строк на мобільний телефон SamsungGalaxyS3 і9300 не встановлений, у звязку з чим суд виходить з передбаченого ч. 5 ст. 7 Закону права споживача пред'явити продавцю (виробнику, виконавцю) відповідні вимоги, якщо недоліки було виявлено протягом двох років, у разі придбання продукції, на яку гарантійні строки або строк придатності не встановлено. Разом з тим, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надана позивачем копія висновку фізичної особи-підприємця [PERSON] не є належним доказом істотності недоліку мобільного телефону SamsungGalaxyS3 і9300, оскільки достовірних даних про наявність у останнього спеціальних знань для надання висновку щодо якості такого складного виробу як мобільний телефон матеріали справи не містять. Більше того, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомості про [PERSON] як фізичну особу-підприємця відсутні (а.с. 41-42). Позивачем суді не заявлялося клопотання про проведення експертизи на підтвердження того факту, що придбаний товар має істотні недоліки, є товаром неналежної якості або фальсифікованим, а суд не наділений правом ініціювати проведення експертизи. При цьому суд розяснив позивачеві право заявити клопотання про призначення експертизи, скористатися яким він відмовився. Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем не доведено тієї обставини, що недоліки придбаного товару були істотними. Доводи позивача про наявність підстав для розірвання договору купівлі-продажу, оскільки йому як споживачеві не надана відповідачем інформація про товар, передбачена ч. 2 ст. 13 Закону, також не заслуговують на увагу суду з огляду на положення ч. 4 цієї статті, якими передбачено, що споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця (виконавця) про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару. Якщо відповідно до абзацу другого частини третьої цієї статті підтвердження інформації не вимагається, споживач може розірвати договір протягом чотирнадцяти днів з моменту його укладення. Частиною третьою статті 13 Закону передбачено, що факт надання інформації відповідно до вимог частини другої цієї статті повинен бути підтверджений письмово або за допомогою електронного повідомлення. Інформація, підтверджена таким чином, не може бути змінена продавцем (виконавцем) в односторонньому порядку. Підтвердження інформації не вимагається, якщо послуга надається засобами дистанційного зв'язку і оплачується через оператора телекомунікаційних послуг. Згідно п. 11 ст. 1 Закону засоби дистанційного зв'язку телекомунікаційні мережі, поштовий зв'язок, телебачення, інформаційні мережі, зокрема Інтернет, які можуть використовуватися для укладення договорів на відстані. З викладеного убачається, що позивач, придбавши мобільний телефон засобами дистанційного звязку і оплативши його на картковий рахунок відповідача у ПАТ КБ «ПриватБанк», мав право розірвати договір купівлі-продажу протягом чотирнадцяти днів з моменту його укладення. У судовому засіданні позивач пояснив, що отримав мобільний телефон у ТОВ «Нова пошта» 18 квітня 2015 року (а.с. 18), а звернувся до відповідача про розірвання договору купівлі-продажу більш ніж через місяць з моменту його укладення 29 травня 2015 року, тобто з пропуском встановленого Законом строку. За вищевказаних обставин, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу мобільного телефону SamsungGalaxy S3 і9300. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог, повязаних із порушенням Закону України «Про захист прав споживачів», відсутні підстави і для відшкодування матеріальної та моральної шкоди. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: dismissed