Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

27.12.2016 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київенерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг», згідно якого просила суд: стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» на її користь 117 808 грн. 73 коп. у відшкодування матеріальної шкоди; стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» на її користь 2000 грн. 00 коп. у відшкодування моральної шкоди; витрати по сплаті судового збору покласти на відповідачів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13.10.2016 року в будинку [ADDRESS] (надалі - квартира), яка належить позивачці на праві власності. При цьому, позивачка вказує, що згідно з Актом обстеження квартири, складеним Комісією у складі представників ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг», встановлено, що залиття її квартири сталося через недотримання працівником АК «Київенерго» правил підключення центрального опалення в будинку, а саме працівником АК «Київенерго» не було перевірено цілісність системи ЦО, внаслідок чого стався виток води через відкритий вантус ЦО, розташованого на горищі будинку [ADDRESS]. На підставі зазначеного, а також посилаючись на те, що будинок [ADDRESS] обслуговується ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг», позивачка просить солідарно стягнути з відповідачів на її користь матеріальну шкоду, заподіяну залиттям квартири, у загальному розмірі 117 808 грн. 73 коп. Крім того, через залиття належній позивачці квартири останній було завдано окрім матеріальних збитків також моральну шкоду, яка виразилась в душевних стражданнях та переживаннях, викликаних пошкодженням квартири і порушенням її звичайного способу життя. Ухвалою від 29.12.2016 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом. 15.03.2017 року представником відповідача було подано через канцелярію суду заперечення на позовну заяву в частині позовних вимог до ПАТ «Київенерго», згідно змісту яких відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог до нього в повному обсязі, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. Так, в обґрунтування своїх заперечень, відповідач зазначає, що ним було виконано всі дії щодо планового підключення будинку до централізованого опалення, про що, серед іншого, свідчить складені та підписані у присутності представників ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» Акт №794 на опломбування теплового пункту споживача від 26.08.2016 року та Акт №6/34 готовності до опалювального сезону 2016-2017 рр. житлового будинку [ADDRESS]. Крім того, відповідач зауважує, що згідно Акту розмежування меж балансової належності тепломереж та експлуатаційної відповідальності сторін, що є Додатком до Договору про співпрацю виконавця послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води з балансоутримувачем, укладеним між КП «Керцюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» та ПАТ «Київенерго», межею розподілу балансів належності (відповідальності за технічний стан та експлуатацію) між ПАТ «Київенерго» та Абонентом є внутрішня стінка ТК (вузол приєднання ЦО) 242/5. Отже, за вказаних обставин, ПАТ «Київенерго» вважає, що відповідальність за заподіяну шкоду майну позивачки повинно нести саме ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг», яке, всупереч положень ст.ст. 1, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.п. 13, 15 Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року, не виконував покладені на нього обов'язки щодо забезпечення своєчасної та відповідної якості житлово-комунальних послуг в частині безперебійної роботи внутрішньо будинкових мереж центрального опалення, а саме вантузу, який є важливим елементом системи ЦО будинку, що, в свою чергу, і призвело до витоку води та, як наслідок, залиття квартири №30. В ході судового засідання, яке відбулося 19.04.2017 року, ухвалою суду за клопотанням представника позивачки було призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, що знаходиться за адресою: 03680, м.Київ, вул. В.Окружна, 4. На час проведення експертизи провадження у справі було зупинено. Разом з тим, у зв'язку з відсутністю матеріалів, необхідних для проведення судової будівельно-технічної експертизи, 23.05.2017 року експертом [PERSON] було надіслано на адресу клопотання про надання технічного паспорта БТІ на квартиру [ADDRESS]. Вказане клопотання, а також матеріали цивільної справи №761/46147/16-ц надійшли на адресу суду 25.05.2017 року. 30.05.2017 року через канцелярію суду представником позивачки було подано до суду вищевказані документи, а також заяву про повернення матеріалів цивільної справи №761/46147/16-ц до Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для продовження експертизи. 01.06.2017 року супровідним листом за Вих.№ 761/46147/16-ц/24138/2017/ 2/761/2986/2017/с-18 матеріали цивільної справи №761/46147/16-ц було надіслано до Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України для проведення експертизи. 31.08.2017 року на адресу суду надійшов Висновок експерта від 23.08.2017 року за №19/13-3/84-СЕ/17 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, проведеної в цивільній справі №761/46147/16-ц. У зв'язку з зазначеним, ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 11.09.2017 року провадження у цивільній справі №761/46147/16-ц було відновлено, а розгляд справи призначено на 24.10.2017 року. В ході судового засідання, яке відбулося 24.10.2017 року, ухвалою, постановленою судом, не виходячи до нарадчої кімнати, були задоволені клопотання представника позивачки про долучення до матеріалів справи додаткових доказів та клопотання представника ПАТ «Київенерго» про приєдання до матеріалів справи додаткових заперечень проти позову. Крім того, ухвалою від 24.10.2017 року, постановленою судом, не виходячи до нарадчої кімнати, було задоволено клопотання представника відповідача ПАТ «Київенерго» про залучення про залучення КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. 02.02.2018 року через канцелярію суду представником третьої особи КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» було подано пояснення щодо позову, згідно змісту яких третя особа КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» просить ухвалити рішення про відмову позивачці у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, у зв'язку з безпідставінстю та необгрунтованістю позовних вимог. Ухвалою суду від 05.02.2018 року, постановленою судом, не виходячи до нарадчої кімнати, було задоволено клопотання представника позивачки про продовження розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивачки [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просили позов задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Київенерго» Халимон С.В. у судовому засіданні проти задоволення позову в частині позовних вимог до ПАТ «Київенерго» заперечував та просив відмовити в їх задоволенні. Представник третьої особи Орлов О.О. в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував, посилаючись на безпідставність, недоведеність та необґрунтованість позовних вимог. Відповідач ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» у судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи неодноразова повідомлявся належним чином, про причини неявки свого представника суд не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника цього відповідача. Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що позивачка - [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується довідкою КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» від 30.06.2016 року за №63. Відповідно до Акту від 13.10.2016 року, а також Уточнень до Акту від 21.10.2016 року, складених комісією із працівників ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» - головного інженера В.О.Тихого, майстра ремонтної дільниці [PERSON], майстра т/д №1 [PERSON], слюсаря-сантехніка [PERSON], встановлено, що внаслідок витоку води через відкритий вантус ЦО, розташованого на горищі будинку [ADDRESS], відбулося залиття квартири позивачки. Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка, обґрунтовуючи свій позов в частині вимог до відповідача ПАТ «Київенерго», вказує, що вина вказаного відповідача у залитті її квартири встановлена у вищенаведеному акті. Так, дійсно, зі змісту вказаного Акту та уточнень до нього вбачається, що комісія у складі представників ТОВ «Індустрійальний будівельний холдинг» дійшла висновку, що залиття квартири [ADDRESS] сталося через недотримання працівником АК «Київенерго» правил підключення центрального опалення в будинку, а саме: працівником АК «Київенерго» не було перевірено цілісність системи ЦО, внаслідок чого стався виток води через відкритий вантус ЦО, розташованого на горищі даного банку. Разом з тим, відповідно до п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76, у разі аварії і залиття квартир складається відповідний акт. Додатком 4 до Правил встановлено форму вказаного акта про залиття, якою передбачено обов'язкова присутність осіб, причетних до події, що сталася для спільного огляду приміщення та фіксації характеру, його причин та наслідків. При цьому, як роз'яснено в листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року за №12/20-11-1975, факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачіання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов'язковою. Акт обов'язково має бути підписаний всіма членами комісії. Однак, як встановлено в судовому засіданні, акт від 13.10.2016 року та уточнення до нього були складені в односторонньому порядку представниками ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» без залучення представників ПАТ «Київенерго». До того ж, будь-яких доказів, які б підтверджували, що 13.10.2016 року представники ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» зверталися до ПАТ «Киїевенерго» щодо сумісного складення акту про залиття квартири позивачки, матеріали справи не містять. В свою чергу, за правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, відповідно до ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Отже, враховуючи вищенаведені положення цивільного процесуального законодавства, суд вважає, що акт та уточнення до нього не є тим належним та допустимим доказом, який би підтверджував, що саме з вини ПАТ «Київенерго» відбулося залиття квартири позивачки. Натомість, як встановлено в судовому засіданні, відповідно до Правил підготовки теплових господарств до опалювального періоду, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики, Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 10.12.2008 року №620/378, Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 року №71, Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198, представником ПАТ «Київенерго» в присутності представника ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» були складені та підписані Акт №794 на опломбування теплового пункту споживача від 26.08.2016 року та Акт №6/34 готовності до опалювального сезону 2016-2017 рр. житлового будинку по [ADDRESS], від 30.08.2016 року. Тобто, зважаючи на те, що вказані акти були підписані представника ПАТ «Київенерго» та ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг», можна дійти висновку, що при здійсненні випробування готовності об'єкта до опалювального сезону, тобто будинку [ADDRESS], порушення з боку ПАТ «Київенерго» відсутні. В іншому ж випадку та при наявності будь-яких несправностей чи аварій, даний акт не був би підписаний між відповідачами. В свою чергу, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 своєї постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року №6, суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідок дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Таким чином, для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. За вказаних обставин, а також враховуючи те, що в судовому засіданні не встановлено вини відповідача ПАТ «Київенерго» в заподіянні шкоди майну позивачки, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову в частині позовних вимог до ПАТ «Київенерго» слід відмовити. Між тим, як вбачається з наявного в матеріалах справи листа ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» від 22.12.2016 року за №М-901-вих., 11.01.2016 року між балансоутримувачем будинку [ADDRESS] - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Індустріальний будівельний холдинг» було укладено Договір про надання послуг з утримання будинків, споруд, об'єктів благоустрою і прибудинкових територій у житлових будинках комунальної власності неадміністративного мікрорайону «Михайлівська» Шевченківського району м.Києва, за яким ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» був переданий на обслуговування будинок [ADDRESS]. Відповідно до Акту розмежування меж балансової належності тепломереж та експлуатаційної відповідальності сторін, що є Додатком до Договору про співпрацю виконавця послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води з балансоутримувачем, укладеним між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва» та ПАТ «Київенерго», межею розподілу балансів належності (відповідальності за технічний стан та експлуатацію) між ПАТ «Київенерго» та Абонентом є внутрішня стінка ТК (вузол приєднання ЦО) 242/5, що також підтверджується Схемою межи поділу теплової мережі. В свою чергу, відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Статтею 21 Закону визначено, що виконавець (в даному випадку - ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» зобов'язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо будинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та /або законодавством тощо. Крім того, обов'язок ТОВ «Індустріальний будівельний холдинг» утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані; здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт; здійснювати технічний огляд жилих будинків, що включає проведення планових та позапланових оглядів з метою визначення технічного і санітарного стану, виявлення несправностей і прийняття рішень щодо їх усунення, а також визначення готовності будинків до експлуатації в наступний період; здійснювати профілактичне обслуговування системи водопроводу, каналізації та гарячого водопостачання у житлових будинках кожні 3-6 місяців, визначений Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 та Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій. При цьому, відповідно до п.13 Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладеного між КП «Керуюча дирекція Шевченківського районної у м.Києві ради в особі Директора КП ЖЕК «Михайлівська» та [PERSON], виконавець зобов'язаний, зокрема: забезпечувати своєчасне надання послуг належної якості згідно із законодавством; утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, вживати своєчасних заходів до запобігання аварійним ситуаціям та їх ліквідації, усунення порушень щодо надання послуг в установлені законодавством строки; своєчасно проводити за рахунок власних коштів роботи з усунення пов'язаних з наданням послуг неполадок, що виникли з його вини; відшкодовувати споживачеві збитки, завдані його майну та (або) приміщенню, шкоду, заподіяну життю чи здоров'ю споживача внаслідок ненадання послуг або надання послуг неналежної якості шляхом проведення відповідного перерахунку; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання житлових будинків (гуртожитків), квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку житлового будинку (гуртожитку) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зімовий період. Пунктом 3.2.5 Договору від 11.01.2016 року також визначено обов'язок ТОВ «Індустріальний Будівельний Холдинг» своєчасно вживати заходів щодо уникнення та ліквідації аварійних ситуацій, пов'язаних з технічним станом житлових будинків та їх інженерним обладнанням. Суд вважає, що відповідач ТОВ «Індустріальний Будівельний Холдинг» не виконував належним чином свої обов'язки щодо забезпечення своєчасної та відповідної якості житлово-комунальних послуг в частині безперебійної роботи внтурішньобудинкових мереж центрального опалення, що призвело до витоку води через вантус ЦО, який знаходиться на горищі будинку і відноситься до зони відповідальності саме ТОВ «Індустріальний Будівельний Холдинг», оскільки є елементом внутрішньобудинкових мереж, що як наслідок, призвело до залиття квартири позивачки. Згідно положень ст. 22 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Як передбачено вимогами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Так, як вбачається з наявного в матеріалах справи Кошторису на ремонт квартири позивачки від 22.04.2016 року, вартість ремонтно-будівельних робіт та матеріалів, необхідних для усунення пошкоджень, які виникли внаслідок залиття квартири, становить 117 808,73 грн. При цьому, згідно Висновку експерта № 19/13-3/84-СЕ від 23.08.2017 року, складеного судовим експертом Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України [PERSON] за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження, вартість матеріального збитку - ремонтно-будівельних робіт та матеріалів, необхідних для усунення пошкоджень, які виникли внаслідок залиття квартири позивачки складає 119 811,60 грн. На підставі зазначеного, та враховуючи положення ст. 13 ЦПК України щодо диспозитивності цивільного судочинства, суд приходить до висновку, що з ТОВ «Індустріальний Будівельний Холдинг», як з особи відповідальної за спричинення шкоди майну позивачці, на користь позивачки підлягає до стягнення 117 808,73 грн. на проведення відновлювального ремонту в її квартирі. Крім того, щодо позовних вимог стосовно відшкодування моральної шкоди слід зазначити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи, що залиття квартири позивачки з вини ТОВ «Індустріальний Будівельний Холдинг», що, свою чергу, призвело до відсутності у позивачки можливості вести звичний спосіб життя та виникнення в неї непередбачуваних майнових витрат, суд вважає, що неправомірними діями ТОВ «Індустріальний Будівельний Холдинг» позивачці було завдано моральну шкоду, а тому приходить до висновку про стягнення з ТОВ «Індустріальний Будівельний Холдинг» на користь позивачки на відшкодування моральної шкоди 2 000 грн. коп. Також, відповідно до ст.ст. 139, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення в відповідача ТОВ «Індустріальний Холдинг» на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 729 грн. 29 коп., а також витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи в розмірі 3 164 грн. 40 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: partial