overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

27 січня 2016 року [PERSON] звернувся до суду с позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 квітня 2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 68. Від подружніх стосунків мають доньку - [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружні стосунки між ними припинені більш ніж півроку, сімейне життя не склалось. Примирення вважає неможливим. В судове засідання позивач не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з»явилась без поважних причин, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 14 квітня 2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області зареєстровано шлюб між сторонами у справі, актовий запис № 68. Сторони спільно не проживають більш ніж півроку, припинили подружні відносини, втратили почуття одне до одного, позивач бажає розірвання шлюбу. У відповідності до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач вказує суду, що сім»я розпалась остаточно і існує тільки формально. Примирення вважає неможливим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. З урахуванням інтересів позивача суд задовольняє позовну заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

27 січня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 06 серпня 2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від спільного шлюбу подружжя має малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує безпричинні сварки, принижує, ображає та обзиває її непристойними словами. Сварки та скандали відбуваються в присутності малолітньої дочки та негативно впливають на неї. Позивач вказує, що не бажає продовжувати подружні стосунки, подальше перебування в шлюбі суперечить її інтресам та інтересам дитини. Зазначає, що дочка залишиться проживати з нею, спільне майно подружжя при можливості розділять з відповідачем самі. Тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище набуте у шлюбі. До проведення судового засідання позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить шлюб розірвати. До проведення судового засідання відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

27 січня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 21 листопада 2011 року у Годомичівській сільській раді Маневицького району Волинської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 4. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з чоловіком не склалися. По багатьох питаннях сімейного життя вони не можуть знайти взаєморозуміння, через що між ними часто виникали сварки. На сьогоднішній час між ними фактично припинені шлюбні відносини протягом останнього часу сумісне проживання та ведення спільного господарства припинено. З цих причин дальше спільне життя стало неможливим. Посилаючись на зазначені обставини, просила шлюб з відповідачем розірвати, дитину залишити проживати з нею і залишити їй прізвище [PERSON], судові витрати покласти на відповідача. Сторони в судове засідання не зявилися, але у своїх письмових заявах на імя суду просять розглядати справу у їхній відсутності, що на думку суду є можливим, погоджуються на розірвання шлюбу, позивач просить залишити неповнолітнього сина проживати з нею, надалі іменуватися прізвищем [PERSON] та судові витрати покласти на відповідача. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до повного задоволення. Відповідно вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом доведено, що позивач не бажає зберегти сімю і наполягає на розірванні шлюбу, що є добровільним виявленням її волі з цього питання, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, шлюбні відносини між ними фактично припинилися, а всі ці обставини в сукупності дають суду підстави вважати, що шлюб між ними носить формальний характер. З цих підстав суд вважає, що дальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам дитини, а тому є всі підстави шлюб розірвати, залишивши неповнолітнього сина проживати з матірю. Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З цих підстав суд вважає за доцільне позивачу за її вибором залишити право надалі іменуватися прізвищем [PERSON]. Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 551 гривень 20 копійок судового збору, сплачених [PERSON] при подачі позову в суд і документально підтверджених.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

27 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON]В посилалася на те, що 24 червня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 183. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила в заяві, що з 2014 року вона та відповідач не підтримують сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, в звязку з різними поглядами на життя, відсутністю взаєморозуміння, внаслідок чого відбувалися конфлікти, сварки, вона втратила до чоловіка почуття любові та поваги, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі розірвання шлюбу просила змінити прізвище на дошлюбне Квітка. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 24 червня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 183, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Встановлено, що сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народженняю. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття довіри та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

27 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 14 травня 2011 року у відділі ДРАЦС Виноградівського РУЮ Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №47. Від даного шлюбу народилась одна дитина: донька [PERSON], [INFO] Сімейне життя в них не склалось, останнім часом вони разом не проживають, шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. В судове засідання відповідач не з'явився, однак надав письмову заяву в якій проти позову не заперечував та просив слухати справу у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 14 травня 2011 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане відділом ДРАЦС Виноградівського РУЮ Закарпатської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №47 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: доньку [PERSON], 08.04.2012. (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Наданий в судовому засіданні строк на примирення до відновлення сім'ї не призвів, позивачка продовжує наполягати на розлученні. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, малолітня дитина після розірвання шлюбу залишаються з матірю. З цього приводу спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам малолітньої дитини, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

27 січня 2016 року в с.В.Гаї Тернопільського району Тернопільської області помер батько позивача [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Гординського,29 в с.Сновидів Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував його право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивач не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак, згідно поданої заяви, позов підтримав і просить справу розглядати у його відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, однак, згідно поданих заяв, позов визнали і просять справу розглядати у їх відсутності. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 27 січня 2016 року в в с.В.Гаї Тернопільського району Тернопільської області помер [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало йому на праві приватної власності; Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом; Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця прийняв спадщину; Відповідачі від своїх часток у спадковому майні відмовилися на користь позивача. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

27 січня 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] в якій позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кам'янка-Бузького РУЮ, актовий запис про шлюб №99. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, від якого народилися двоє доньок [PERSON] та [PERSON] [INFO]., однак спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з несхожістю характерів, різних поглядів на життя, відсутність спільного розуміння проблем, зазначає, що вони з відповідачем не здатні підтримувати нормальну моральну атмосферу. У зв'язку із чим просить суд розірвати раніше укладений шлюб. В судове засідання позивачка з'явилася, та підтримала свої вимоги. Суду пояснила, що з відповідачем не проживає на даний час так як у них виникали постійні сварки, які переросли в бійку. Зазначила, що від шлюбу у них є двоє дітей близнят і вона не бажає, щоб її діти росли в такій негативній атмосфері Вважає, що зберегти сім'ю далі не можливо. Відповідач в судове засідання з'явився, та суду повідомив, що він не заперечує проти розірвання шлюбу і також бажає його розірвати. Більше нічого пояснити не бажав. Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 13 вересня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кам'янка-Бузького районного управління юстиції Львівської області в книзі реєстрації шлюбів 13.09.2011р. зроблено відповідний актовий запис №99 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 11.09.2011р. [INFO] у сторін від даного шлюбу народилося двоє дітей (близнят) дочка - [PERSON] та [PERSON], що доводиться свідоцтвами про їх народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились внаслідок постійних суперечок подружжя, можливість збереження сім'ї обома сторонами заперечується, від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, то суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім'ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов'язках подружжя. Відтак, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

27 січня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 26.01.2016 р. о 10 год. 45 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів хвора страждає тяжким психічним розладом, який обумовлює її безпорадність і неможливість самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 26.01.2016 р. о 10 год. 45 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради» за направленням лікаря-психіатра КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка №1» ДОР». При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора тривожна, збуджена, мислення розірване, гіперактивно виказує маячні ідеї. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

27 січня 2016 року заявниця звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій просить встановити факт належності їй державного акту серії ІІ- МК №029336 про право приватної власності на землю, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Вказувала, що при написанні її прізвища в зазначеному державному акті відбулася помилка: замість Худобіна зазначено Худобина. Посилаючись на те, що в адміністративному порядку вона не може встановити та підтвердити факт належності документа, тому просила підтвердити це в судовому порядку. Розгляд справи було проведено без участі заявниці, її представника та представника заінтересованої особи. Дослідивши матеріали цивільної справи суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до паспорту заявниці серії ЕО № 490106, виданого 23 лютого 1998 року Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області, її прізвище [PERSON]. Заявниця отримала у приватну власність земельну ділянку, площею 3,89 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації від 19 квітня 2002 року №269-р. На підтвердження права власності їй був виданий 23 травня 2002 року державний акт серії ІІ-МК № 029336. В той же час в ньому її прізвище було записано з помилкою: замість «Худобіна» зазначено «Худобина». Між тим співпадання інформації про заявницю (прізвище, ім`я, місце проживання та ін.) в державному акті з інформацією в інших документах на її ім'я (паспорті, пенсійному посвідченні тощо) вказують, що державний акт оформлений саме на неї. Встановлення факту належності документу необхідно заявниці для отримання можливості належним чином володіти та користуватися своєю земельною ділянкою. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

27 січня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу.Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 1986 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей, які на даний час є повнолітніми. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені вже тривалий час, оскільки вже протягом 12 років він перебуває за кордоном і на даний час є громадянином Канади. Шлюб існує формально. Ведення спільного господарства та сумісне проживання між позивачем та відповідачем на даний момент припинено. Спору про майно немає. За таких обставин позивач просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не прибув, проте представником позивача подана заява, в якій просила слухати справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов, не заперечувала проти винесення заочного рішення суду. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно із ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved