Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

28.04.2021 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 08.06.2016 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного проживання вони мають дочку - [PERSON] , [INFO] . Причиною подання даного позову є те, що сімейне життя з відповідачем не склалось, вони втратили взаєморозуміння, любов і повагу один до одного, мають різні вподобання та погляди на сімейне життя, примирення неможливо, шлюб має формальний характер, тому просила його розірвати. 27.05.2021 року судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Позивач подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] » та залишити за нею судові витрати. Відповідач подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.06.2016 року у Білоцерківському міськрайонному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 472, від шлюбу мають дочку - [PERSON] , [INFO] , протягом тривалого часу сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, втратили взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, сім`я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам, що підтверджено матеріалами справи та визнається сторонами. Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони мають стійке волевиявлення щодо розірвання шлюбу, а примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач заявила клопотання про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища « [PERSON] », тому, з урахуванням ст. 113 СК України, дані вимоги підлягають до задоволення. Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач сплатила при подачі позову судовий збір у розмірі 908,00 грн. (а.с.1) та заявила клопотання про залишення даних витрат за нею без відповідного відшкодування.

Outcome: approved