overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

27.03.2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права на земельну частку (пай), вказуючи на те, що [INFO] померла [PERSON], у зв'язку з чим відкрилась спадщина. Вона має право на спадкування майна [PERSON] за заповітом. До складу спадщини, крім іншого майна входить дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Жовтень» серія [NUMBER], зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів 10.03.2005 року за № 78. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) у нотаріальній конторі позивачка не має змоги, у зв'язку з тим, що дублікат сертифікату видано після смерті спадкодавця. У судове засідання сторони не з'явились, при цьому позивачка в позовній заяві просила розглянути справу без її участі. Відповідач надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія [NUMBER]). Згідно заповіту від 06.12.1997 року [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON]. [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 2,79 в умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Жовтень» с. Будище, Коропського району, Чернігівської області, що підтверджується дублікатом сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], виданого Коропською районною державною адміністрацією 10 березня 2005 року, згідно рішення № 156 від 15 липня 1996 року. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.02.2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) виданий 10.03.2005 року, тобто після смерті [PERSON] З довідки відділу Держгеокадастру у Коропському районі від 29.09.2016 року вбачається, що в книзі реєстрації сертифікатів по колишньому КСП «Жовтень» с. Будище є запис про те, що на гр. [PERSON] зареєстровано 10.03.2005 року дублікат сертифікату серія [NUMBER] (реєстраційний номер 78). Площа в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) 2,79 га. Оскільки позивачка є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи № 201/1999 суд вважає за можливе визнати за позивачкою право на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

27.03.2017р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем по справі одружились 16.07.2005 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які за згодою сторін мешкають із матірю. З листопада 2016 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини зявилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через оголошення в газету. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі 16.07.2005р., від якого згідно свідоцтва про народження мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб у сторін перший. З листопада 2016 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивачка категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

27.03.2017 р. та уточнено 18.05.2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі зареєстрованому в Відділі реєстрації актів громадянського стану Центрально-Міському районного управління юстиції м.Кривого Рогу Дніпропетровській області 19.01.2001 р., актовий запис № 15. В період шлюбу у них народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Сімейне життя з відповідачем не склалося, з січня 2017 року вони спільно не проживають, припинено шлюбні стосунки, втрачено любов, спільні інтереси та взаєморозуміння. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, крім того просить суд стягнути з відповідача на її користь судовий збір в розмірі 320 грн. Відповідач позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що згідно свідоцтва про одруження сторони зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів громадянського стану Центрально-Міському районного управління юстиції м.Кривого Рогу Дніпропетровській області 19.01.2001 р., актовий запис № 15 а.с.6, в період шлюбу в них народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження а.с.4,5, сторони спільно не проживають, втратили любов, спільні інтереси та взаєморозуміння. Приймаючи до уваги, вищевказані обставини, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та шлюб слід розірвати. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

27.03.2018 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 02.09.2017, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, шлюбні відносини між сторонами припинено і сім`я фактично розпалась, збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам позивача, який втратив почуття поваги та любові до відповідача. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, розірвати шлюб в органах ДРАЦС відповідач відмовляється. Сторони у судове засідання не зявились. Позивач до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про те, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила, що позов визнає повністю. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

27.03.2018 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу - трудової книжки.. В обґрунтування вимог зазначає, що він, [INFO], у 1978 році був прийнятий на посаду столяра на Ізмаїльському заводі залізобетонних виробів; 05.09.1978 року на його імя була заведена трудова книжка серії БТ-1 №0565795, але під час заведення трудової книжки дату народження заявника було записане помилково російською мовою «12 декабря 1959 року» замість українською «02 грудня 1959 року». У 1982 році заявник був прийнятий у члени колгоспу «Прорес» (с.Владичень Болградський район), 25.08.1982 року на його імя була заведена трудова книжка колгоспника №738, але під час заведення її знову була допущена помилка в написанні дати народження. З-за вказаних невідповідностей він, заявник, не може підтвердити свій трудовий стаж роботи та розмір заробітної плати, що йому необхідно для призначення пенсії. Заявник\~ [PERSON] до суду подав заяву, якою підтримав свої вимоги, наполягав на їх задоволенні, розгляд справи просить провести у\~ його\~ відсутності. Представник заінтересованої особи - Ізмаїльське об'єднане управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в судове засідання не прибув, повідомлявся згідно вимог діючого законодавства. Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги заявника визнав в повному обсязі, не заперечує проти задоволення вимог заяви. Розглянувши подані документи та матеріали, суд прийшов до висновку, що \~заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому засіданні встановлено, що в паспорті громадянина України серії КМ\~ № 680017, виданого Болградським РВ РУМВС України в Одеській області 26.10.2010р., дата народження заявника значиться українською мовою « 02 грудня, 1959 рік» (а.с.4). Однак у трудовій книжці серії БТ-І №0565795, виданої 05.09.1978 року Ізмаїльським заводом залізобетонних виробів, дата народження заявника вказана помилково 12.12.1959 року ( а.с. 6). У трудовій книжці колгоспника серії №738, виданої 25.08.1982 року, дата народження заявника також вказана 12.12.1959 року (а.с.7). Факт того, що заявнику [PERSON] належать вищезазначені трудові книжки, підтверджується також тим, що усі інші дані, зазначені у вказаних трудових книжках співпадають з даними, зазначеними у паспорті заявника. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що докази, на які посилається заявник, достатні для встановлення факту того, що\~ ці трудові книжки дійсно належать йому, [PERSON], [INFO], тому вимоги заявника є обґрунтованими і відповідно до статті 315-319 ЦПК України підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

27.03.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що, вона з відповідачем одружились 25.09.2010 року. Шлюб зареєстрований Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 806. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На жаль , спільне життя з відповідачем поступово почало погіршуватися , не стало взаєморозуміння , погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки перестали співпадати. Суперечки частішали. Разом припинили мешкати з весни 2017 року. Спору майнового характеру та спору про виховання дитини не заявлено. В судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Старобільського районного суду. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 25.09.2010 року. Шлюб зареєстрований Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис № 806. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На жаль , спільне життя з відповідачем поступово почало погіршуватися , не стало взаєморозуміння , погляди на сімейні відносини та сімейні обов'язки перестали співпадати. Суперечки частішали. Разом припинили мешкати з весни 2017 року. Спору майнового характеру та спору про виховання дитини не заявлено. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, що має істотне значення, а тому суд на підставі ст.112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу [PERSON] буде іменуватись прізвищем [PERSON]. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

27.03.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обгрунтування якого зазначила, що 27.07.1996 року між нею та відповідачем було укладено. З 2016 року шлюбні відносини припиненні, тому позивач вважає подальше спільне проживання та збереження сімї суперечить її інтересам, спільне господарство не ведеться, у звязку з чим звернулася до суду з даним позовом. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано Кривоозерським районним відділом рагсу Миколаївської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого засідання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 27.07.1996 року Кривоозерським районним відділом рагсу Миколаївської області був зареєстрований шлюб [PERSON] з [PERSON] (дошлюбне прізвище Белікова) [PERSON], актовий запис №26.\~Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться з 2016 року. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням того, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечував проти задоволення позову, суд вважає, що родина фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

27.03.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «СМВО» та просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі. Свої вимоги мотивує тим, що з 20.05.1995 року він працював в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання». 28.02.2018 року він припинив трудові відносини з відповідачем згідно ч.3 ст.38 КЗпП України. Однак розрахунок при звільненні не отримав. Посилаючись на вимоги ст.ст. 116, 117 ЦПК України, позивач просить стягнути заборгованість по зарплаті, у тому числі нараховану вихідну допомогу, в загальній сумі 63732 грн. Позивач в судове засідання направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність. Надав письмовий відгук, з якого вбачаться, що дійсно розрахунку при звільненні з відповідачем не було проведено по причинам, не залежним від підприємства, в зв'язку з кризою у галузі, а сума заборгованості перед відповідачем по заробітній сплаті становить 63732,66 грн., в тому числі вихідна допомога 22524,25 грн. (а.с.23, 25). За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами є трудовими, врегульовані ст.ст. 116,117 КЗпП України. Судом встановлено, що позивач працював в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на посаді інженера-конструктора з 22.05.1995 року та був звільнений 28.02.2018 року за ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с.5-7). Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що на день звільнення розрахунок з позивачем не було здійснено, заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі з урахуванням нарахованої вихідної допомоги становить 63732,66 грн., що підтверджується довідкою відповідача (а.с.21), спір про розмір належних позивачу сум виплат - відсутній, тому дана сума підлягає стягненню з відповідача. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено, а позивач за даною категорією справи звільнений від оплати судового збору, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~27.03.2018 року [PERSON] звернулася із позовом в суд до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. \~ \~ \~ \~Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

27.03.2018 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач посилався на те, що відповідач неналежним чином виконував обов`язок щодо повернення кредиту, процентів за користування, пені та штрафів, передбачених умовами договору №б/н від 06.09.2013 року, згідно якого відповідач отримав кредит у виді кредитної ліміту на суму 2000 грн. на картковий рахунок, заборгованість за кредитом станом на 04.03.2018 року становить 14912 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту в сумі 1845,34 грн., заборгованість по нарахованим відсоткам за користування кредитом в сумі 1584,98 грн., заборгованість за пенею в сумі 10295,39 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов і Правил надання банківських послуг штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 686,29 грн., прохав стягнути заборгованість за договором №б/н від 06.09.2013 року станом на 04.03.2018 року в сумі 14912 грн., та судовий збір в сумі 1762 грн. 27.03.2018 року до суду звернувся представник позивача [PERSON] з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. 20.04.2018 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позов прийнято до провадження, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження по суті у судове засідання на 10.05.2018 року. 10.05.2018 року представник позивача [PERSON], належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав, відзив на позов не подав. Суд,

Outcome: partial