overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

27 лютого 2017 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, підтримуючи який в судовому засіданні пояснила, що 14 липня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконавчому комітеті Мишинської сільської ради Коломийського р-ну, актовий запис за № 7. Відповідач усиновив її сина [PERSON], [INFO], а від спільного проживання з відповідачем вони мають ще двох синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спочатку в сімї були хороші сімейні відносини. Однак, з часом вони стали погіршуватися. Причиною цього стала негативна поведінка відповідача. Чоловік став погано до неї відноситися, зневажати її, принижувати її честь і гідність. Вже більше двох років відповідач працює і проживає в м. Києві. Він періодично приїжджав додому і влаштував в сімї сварки, ображав її в присутності їхніх малолітніх дітей. Відповідач не бажає належним чином утримувати сімю, кошти для утримання дітей надає їй не регулярно і безпідставно щоразу обвинувачує її в тому, що вона лише вимагає в нього грошей. Така поведінка чоловіка негативно впливає не тільки на її здоровя, але і на психологічний стан і розвиток їхніх дітей. За таких обставин вважає, що сімя їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, після розірвання шлюбу просить дітей залишити проживати із нею, залишити їй прізвище Ласійчук. Відповідач в судове засідання не зявився, але подав до суду за допомогою електронної пошти листи, згідно яких він з позовом не згідний та просить зберегти сімю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 14 липня 2008 року зареєстровано шлюб між [PERSON] (д.ш. Лесюк) В.П. та [PERSON] у виконавчому комітеті Мишинської сільської ради Коломийського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 7/а.с.3/. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.5-6/, крім того відповідач усиновив сина позивачки [PERSON], [INFO] /а.с.4/. На даний час шлюб між позивачкою та відповідачем існує формально, оскільки вони як подружжя не проживають разом та не підтримують будь-яких стосунків. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] (д.ш. Лесюк) В.П. та [PERSON] розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати із матірю, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище Ласійчук. На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

27 лютого 2017 року\~Полонським районним судом було прийнято заочне рішення по зазначеній\~цивільній справі, яким позов задоволено. Копія даного рішення направлена відповідачу 13.03.2017 року. Не погодившись з таким рішенням, представник відповідача 03.04.2017 року подав заяву про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що суд при винесенні рішення залишив поза увагою суттєві обставини справи, які впливають на їх юридичну оцінку, що мають істотне значення для правильного вирішення спору. Представник заявника\~\~ в судове засідання не з'явився причин неявки суду не повідомив. Позивач в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви, вказавши що рішення суду є законним,доводи заявника не підтвердженні будь-якими належними та допустимими доказами,тому просить відмовити в задоволення заяви. Суд вислухавши позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Слухання цієї цивільної справи призначалося до розгляду в суду неодноразово на, про що відповідач повідомлялися належним чином за адресою їх місця знаходження. Представник заявника не надав суду доказу, про причини неявки його в судові засідання, а також не посилається як на докази, які б спростовували викладені в рішенні суду висновки, які ґрунтуються на матеріалах справи, тому суд вважає, що всупереч вимогам ч.1 ст. 232 ЦПК України відповідачем не надані докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, які б були враховані судом при вирішенні спору. Обставинам та доводам спору суд дав належну правову оцінку в мотивувальній частині заочного рішення, тому враховуючи положення ч.1 ст. 212 ЦПК України суд не вбачає підстав для надання іншої оцінки обставинам справи, ніж вже зазначеної в заочному рішенні. Будь-яких додаткових доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи представником відповідача не зазначено і не надано, будь-яких нових обставин справи не виявлено. Враховуючи викладене вище, суд вважає заочне рішення по справі від 27 лютого 2017 року обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи і не вбачає підстав для задоволення заяви про його перегляд.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

27 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів, посилаючись на те, що 27 вересня 2016 року відповідач [PERSON] отримав від нього грошові кошти в розмірі 265 000,00 грн. в якості передоплати за правочином купівлі-продажу нерухомого майна розташованого за адресою: Донецька область, м. Словянськ, пров. Ярослава Мудрого, 6, про що відповідачем було надано відповідну розписку. На час написання розписки про отримання коштів, власником предмета продажу нерухомого майна за адресою: Донецька область, м. Словянськ, пров. Ярослава Мудрого, 6, був не відповідач, а [PERSON]. За своєю правовою природою вищезазначена розписка є договором купівлі-продажу вказаної нерухомості, проте вважає, що такий договір не є укладеним у звязку із тим, що сторонами договору не було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору встановлених законом для договору купівлі-продажу нерухомості, вказаний договір не був нотаріально посвідченим. З 1 жовтня 2016 року позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогами про повернення коштів, однак до теперішнього часу гроші відповідач йому не повернув, у звязку із чим 05 липня 2017 року, він вимушений був звернутися до правоохоронних органів, за наслідками чого до ЄРДР було внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 190 КК України. У звязку із наведеним,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

27 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до [PERSON]\~з позовною заявою та просить розірвати шлюб, укладений 27.01.2015 року. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що через часті сварки і непорозуміння, кожен з них живе своїм життям фактично, сімя припинила своє існування, дітей від даного шлюбу немає. Позивач будучи допитана в судовому засіданні в якості свідка підтвердила, що під час спільного проживання відповідач зловживав спиртними напоями, що призвело до того, що вони не проживають разом з з серпня 2017 року. Відповідач в судове засідання не зявився повторно з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином і від нього не надійшла заява про причини неявки в суд чи про слухання справи в його відсутності ( а.с. 27, 30 ) та не надав відзив на позов. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: - відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; - відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; - відповідач не подав відзив; - позивач не заперечує проти такого вирішення справи. При таких обставинах, враховуючи згоду позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

27 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження позовних вимог посилається на те, що вона з відповідачем по справі [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2012 року по 21 листопада 2017 року, сторони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. За таких підстав позивачка звернулася з даним позовом до суду. [PERSON] просить суд стягувати із [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків (доходів), не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 лютого 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідач в установлений ч.7 ст.178 ЦПК України строк не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідність подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження а.с.2), який проживає разом із позивачкою, що підтверджується актом підтвердження фактичного місця проживання № 77 від 26.02.2018, складеним директором ЦССДМ (а.с.4). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуюче вищевикладене, суд вважає встановленою наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, при подачі позову до суду про стягнення аліментів позивачка звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на її користь, тому судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. А тому із [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

27\~лютого 2018\~року [PERSON]\~звернулася до\~суду з\~позовом до[PERSON], в якому, зменшивши розмір позовних вимог, просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем; неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], залишити проживати з нею. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 26.08.2011 року з відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Впродовж останніх років між ними почали виникати часті суперечки та непорозуміння, відсутні почуття поваги та любові, подальше збереження шлюбу і примирення не можливе. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву від 05.06.2018 року, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, подав до суду відзив від 24.05.2018 року, в якому позовні вимоги, з урахуванням зменшення їх розміру, визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено,\~що 26.08.2011\~року між\~відповідачем [PERSON]та позивачем [PERSON] було\~зареєстровано шлюбВідділом державної реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 190, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 26.08.2011 року. Від спільного сумісного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО № 440576 від 20.03.2012 року. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Також судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, позовні вимоги ґрунтуються на встановлених законом підставах. За вказаних обставин, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач визнав позов, не заперечував проти розірвання шлюбу та погодився щоб син [PERSON] залишився проживати разом з матірю [PERSON], суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі нведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

27 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до[PERSON], просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 15.07.2004 року з відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сімейне життя, яке б ґрунтувалося на почуттях взаємної любові, дружби та поваги у них не склалося. На сьогоднішній день між ними втратилося взаєморозуміння, фактично вони стали чужими людьми. Їхнє з відповідачем подальше спільне життя є неможливим і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам дітей. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву від 23.04.2018 року, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 23.04.2018 року, якою не заперечував проти розірвання шлюбу, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 липня 2004 року між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Білашівською сільською радою Здолбунівського району Рівненської області, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 15.07.2004 року. Від спільного сумісного проживання народилися діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

27 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій виклала прохання встановити факт належності державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. На підтвердження заяви [PERSON], посилається на те, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 3,18 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Зубівської сільської ради Миргородського району на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 258 від 11 серпня 2002 року. У зазначеному документі прізвище заявниці зазначено «[PERSON]», що не збігається із прізвищем у паспорті. Наявність даної розбіжності перешкоджає заявниці розпоряджатися належною їй земельною ділянкою, тому за таких обставин вона змушена була звернутися до суду. [PERSON] просить суд встановити факт належності їй державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], де невірно записано її прізвище «[PERSON]». В судове засідання [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій виклала прохання провести розгляд справи без її участі, заяву підтримала повністю та просила її задовольнити. Представник Зубівської сільської ради Миргородського району, в судове засідання не з'явився. Установа направила на адресу суду лист в якому просила розгляд справи провести без участі свого представника. Заперечень проти задоволення заяви сільська рада не висловила. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 3,18 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Зубівської сільської ради Миргородського району на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 258 від 11 серпня 2002 року (а.с.5). Під час виготовлення державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] в акті було допущено помилку при написанні прізвища, де замість вірного «[PERSON]» зазначено «[PERSON]». Наявність такої помилки в написанні прізвища заявниці, ставить під сумнів належність їй вищевказаного правовстановлюючого документу. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Дослідивши копію паспорта [PERSON] (а.с.10),- документ, не інакше, як на підставі якого видаються та посвідчуються вищевказані документи, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

27 лютого 2018 року позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 20 лютого 2015 року Виконавчим комітетом Олексіївської сільської ради Первомайського району Харківській області, актовий запис № 1. В обґрунтування позову зазначає, що від шлюбу з відповідачем дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу вказує те, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. У звязку з цим подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Спір про поділ майна подружжя відсутній. У звязку з вищевикладеним позивач була вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, проте з позовної заяви в бачаться, що вона просить розглянути справу без її участі, на позові наполягає, просить після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище - Лукінова. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву, нотаріально посвідчену приватним нотаріусом, про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, наслідки ст. 206 ЦПК України йому розяснені. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 лютого 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії I-ВЛ № 251972, виданим Виконавчим комітетом Олексіївської сільської ради Первомайського району Харківської області за актовим записом № 1 (а.с.4). Від шлюбу дітей не мають. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно шлюбні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved