Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

27 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON] громади в особі Полтавської міської ради, [PERSON] майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради про встановлення факту проживання, реєстрації та визнання права користування житловим приміщенням, мотивуючи свій позов тим, що з 02.12.1991 року він працював в ВАТ «Мало-Будищанський завод будівельних матеріалів». У звязку з перебуванням із підприємством в трудових відносинах, йому було надано кімнату №16 в гуртожитку, розташованому в м.Полтаві по пров.Силікатному, 2. 21.02.2003 року він був зареєстрований в гуртожитку за вищевказаною адресою без зазначення номера кімнати. У звязку з тим, що він постійно та протягом тривалого часу проживає в кімнаті №16 по пров.Силікатному в м.Полтаві, просив суд встановити факт його проживання на законних підставах в кімнаті №16 загальною площею 33,7 кв.м в гуртожитку по провулку Силікатному, 2 в місті Полтаві та визнати за ним право користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою. В судове засідання [PERSON] не зявився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача територіальної громади в особі Полтавської міської ради [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Представник відповідача [PERSON] майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Представник третьої особи КП «ЖЕО №2» [PERSON] в судове засідання не з»явилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Третя особа УДМС України в Полтавській області своїх представників в судове засідання не направили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені, про причини своєї неявки суд не повідомили. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, що не зявилися в судове засідання. Суд,вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 02.12.1991 року позивач [PERSON] працював у ВАТ «Мало-Будищанський завод будівельних матеріалів», про що свідчать записи в трудовій книжці (а.с.10). В цей період [PERSON] було виділено в гуртожитку заводу кімнату №16 по пров. Силікатний,2 в м.Полтаві, яка була надана на підставі спеціального ордеру, однак на руки [PERSON] ордер видано не було. З 21.02.2003 року Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області [PERSON] був зареєстрований в гуртожитку, розташованому в м.Полтаві по пров. Силікатний, 2 без вказівки кімнати, про що свідчить в матеріалах справи копія паспорту позивача (а.с.9). Згідно довідки №5458, виданої 02.10.2015 року КП «»ЖЕО №2» по пров. Силікатний, 2 в м.Полтаві зареєстрований квартиронаймач [PERSON], [INFO] (а.с.6). Рішенням Полтавської міської ради сорок девятої сесії шостого скликання від 23.04.2015 року прийнято у комунальну власність територіальної громади міста Полтави в особі Полтавської міської ради та закріплено на праві господарського відання за комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради гуртожиток по провулку Силікатному, 2 та житловий будинок №18 по вул.Комінтерна, з метою їх експлуатації. Як встановлено в судовому засіданні, про що також в матеріалах справи свідчить договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.11) та квитанції про оплату комунальних послуг (а.с.12-16) позивач постійно проживає в кімнаті №16 в м.Полтава, пров. Силікатний,2. Згідно ст.129 ЖК України єдиною підставою для вселення громадянина у гуртожиток є ордер для вселення на надану жилу площу. Згідно ст.29 ЦК України місце проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому у відповідному населеному пункті, в якому особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст.310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання. Позивачі відповідно до Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України мають право на реєстрацію свого місця проживання. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту проживання, реєстрації та визнання права користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved