Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

27 червня 2015 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося в суд з позовом, направивши його поштовим відправленням, про стягнення з [PERSON] в порядку регресу витрат у розмірі 18 576 грн. 29 коп., пов'язаних з виплатою страхового відшкодування та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн.60 коп. При цьому, 09 грудня 2015 року до суду надійшла заява про виправлення описки в позовній заяві. Позовні вимоги мотивує тим, що 13 березня 2011 року з вини відповідача, який керував автомобілем марки «Шкода», державний номерний знак [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП). При цьому, на час скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль марки «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON], під керуванням [PERSON], цивільна-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СК «Лафорт» згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АА/25760405 з терміном дії з 25 січня 2011 року по 24 січня 2012 року. Зазначена шкода відповідачем не була відшкодована потерпілій стороні. У зв'язку з настанням страхової події позивач 01 червня 2012 року здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій стороні [PERSON] в розмірі 18 576 грн. 29 коп. Після проведення виплати у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на його користь кошти в розмірі понесених витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи в розумінні положень ч. 5 ст. 74 та ч. 8 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, належним чином повідомлені відповідач в судове засідання не з'явився, тому відповідно до ч.1 ст.224 та ст.225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, перевіряючи обставини справи в судовому засіданні, судом достовірно встановлено, що 13 березня 2011 року близько 23 години на 55 км + 800 м автодороги Київ-Овруч сталася ДТП за участю автомобіля марки «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки «Шкода», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Відповідно до вироку Вишгородського районного суду Київської області від 07 лютого 2012 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання - 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортни засобом строком на 3 роки.. Згідно положень п. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже вина [PERSON] у скоєнні ДТП, в результаті якої було пошкоджено автомобіль марки ««ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON], під керуванням [PERSON], та обставини цього ДТП, не потребують доказування. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Згідно з положеч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як встановлено в судовому засіданні, оскільки на день вчинення ДТП відповідач не мав чинного Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, [PERSON], цивільна-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СК «Лафорт» згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АА/25760405 з терміном дії з 25 січня 2011 року по 24 січня 2012 року, 11 травня 2011 року звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про отримання страхового відшкодування. Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. При цьому, положенням ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Таким чином, позивачем було видано Наказ № 1698 від 29 травня 2012 року відповідно до якого позивач виплатив [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 18 576 грн. 29 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 2612 від 31 травня 2012 року. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особа яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. За таких обставин, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що через порушення відповідачем ПДР України сталася ДТП, внаслідок якої [PERSON] завдано щкоду, яку йому на підставі вимог закону відшкодував позивач, а доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позов про відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в порядку регресу, підлягає задоволенню, а тому на користь позивача підлягає до стягнення з відповідача 18 576 грн. 29 коп. Крім того відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп., а всього разом з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення 18 819 грн. 89 коп. (18 576,29+243,60). Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. 22, 38, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: approved