Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

28 листопада 1999 року померла мати позивача [PERSON]. До складу спадкового майна після її смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 3,78 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «1 Травня» с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем права на земельну частку (пай) за законом після смерті [PERSON] у першій черзі спадкоємців, однак не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернувся до суду. Позивач у судове засідання не зявився, у п. 3 позовної вимоги просив справу слухати у його відсутності ( а.с. 3). Представник відповідача сільський голова Вищеольчедаївської сільської ради у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій позов [PERSON] визнала і просила справу слухати у її відсутності (а.с. 18). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла 28 листопада 1999 року в с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 5). Довідками виконавчого комітету Вищеольчедаївської сільської ради № 226 та № 227 від 19 лютого 2016 року (а.с. 7, 8), випискою зі списку громадян, членів КСП «1 Травня», що додається до Державного акта на право колективної власності на землю (а.с. 9), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № 583/0-490/6-16 від 02 березня 2016 року (а.с. 10) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «1 Травня» с. Вищеольчедаїв площею 3,78 умовних кадастрових гектара. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Із оглянутої у судовому засіданні спадкової справи № 250/2016 до майна померлої 28 листопада 1999 року [PERSON], зокрема, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 23 червня 2016 року слідує, що спадкодавець по своїй смерті заповіту не залишала (а.с. 21). При спадкоємстві за законом дружина та діти спадкодавця, відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, є спадкоємцями першої черги за законом. Свідоцтвом про смерть (а.с. 5), свідоцтвом про своє народження (а.с. 6), довідкою виконавчого комітету Вищеольчедаївської сільської ради № 227 від 19 лютого 2016 року (а.с.7) доводиться, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], який має право і прийняв спадщину. Відповідно до норм ст. 548, п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Довідкою виконавчого комітету Вищеольчедаївської сільської ради № 227 від 19 лютого 2016 року (а.с. 7) доведено, що спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв син [PERSON]. Із оглянутої у судовому засіданні спадкової справи до майна померлої 28 листопада 1999 року [PERSON] № 250/2016 (а.с.20-21) слідує, що саме [PERSON] 23 червня 2016 року звернувся до натаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 29 січня 2016 року (а.с. 11), слідує, що оригінал земельного сертифіката на право на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, він також не може (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 271 від 23 червня 2016 року (а.с. 12). Суд враховує обставину, що позивач пропустив строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за законом у першій черзі спадкоємців.

Outcome: approved