overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

26 серпня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, у якому вказав, що йому на підставі договору купівлі-продажу належить будинок [ADDRESS]. В будинку зареєстровані відповідачі. Відповідно 5.11 договору купівлі-продажу від 11 березня 2016 року «Продавець та члени його родини зобов'язуються знятися з реєстраційного обліку (виписатися) до 17 березня 2016 року включно». Але до теперішнього часу відповідачі не знялися з реєстраційного обліку у будинку. Своїми діями відповідачі чинять перешкоди позивачу у користуванні і розпорядженні своєю власністю. Він просить суд визнати відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловою площею в будинку [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися. Судові повістки їм вручалися виконавчим органом місцевого самоврядування, відповідачів за місцем реєстрації виявлено не було, про що був зроблений відповідний запис. Відповідно до ст.76 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. Суд вважає, що відповідачі повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином. Суд, отримавши згоду позивачів, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями від 11 березня 2016 року, укладеному між [PERSON] та [PERSON], який діяв від імені [PERSON] (а.с.5-7). В будинку зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.9). Відповідно до акту від 04 листопада 2016 року, складеного головою територіального комітету м-ну Донський [PERSON]., відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в будинку не проживають (а.с.20). Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. І власник, згідно зі ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм будинком. Відповідно 5.11 договору купівлі-продажу від 11 березня 2016 року «Продавець та члени його родини зобов'язуються знятися з реєстраційного обліку (виписатися) до 17 березня 2016 року включно». Та обставина, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані у будинку позивача, порушує його права як власника будинку. Відповідачі не являються власниками будинку, членами сім'ї власника будинку, а тому вони втратили право на користування цим житлом, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

26 серпня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 1986 року. Від даного шлюбу не мають неповнолітніх дітей. З травня 2015 року між ними припинені шлюбно-сімейні відносини, тому що відсутнє порозуміння у родині. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що сімейні відносини припинені назавжди, їх поновлення і збереження не можливе, просить шлюб розірвати і залишити їй прізвище «Туз». У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. До суду вона надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. До суду він також надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, з позовом згодний. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 20 вересня 1986 року сторони [PERSON] та [PERSON] у Палаці одруження м. Макіївка Донецької області зареєстрували шлюб, актовий запис № 2952. Сторони припинили спільне проживання з травня 2015 року, оскільки між сторонами виникли непорозуміння у родині. Сторони разом не мешкають, спільним побутом та господарством не повязані. Суд вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторони проживають окремо один від одного і фактично сімейних відносин між ними не має. Поновляти сімейні стосунки вони не бажають. Суд вважає за можливе залишити позивачу прізвище «Туз» після розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

26 серпня 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з ПАТ «ЧеЗаРа» не виплачену заробітну плату в сумі 18 078 грн. 42 коп. У судове засідання позивач та представник відповідача не зявились, у письмових заявах просили справу розглянути за їхньої відсутності. Позивач, зменшивши позовні вимоги, просив стягнути з відповідача 13\~302, 97 грн. заборгованості по заробітній платі, а представник відповідача позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що з 2005 року по даний час [PERSON] працює на посаді слюсаря-ремонтника по трудовому договору на Чернігівському заводі радіоприладів. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оплату праці», ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні. Частиною 1 статті 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно довідки ПАТ «ЧеЗаРа» від 14.09.2016 №466/589 заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] станом на 14.09.2016 складає 13\~302,97 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. У звязку із задоволенням позову, з відповідача на користь держави слід стягнути 551,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

26 серпня 2016 року позивач звернулась до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати щомісяця з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітну, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, а також понесені нею витрати по справі 150 грн.. за оплату юридичної допомоги. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позовної заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені факти та відповідні до них правовідносини. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2014 року. Від шлюбу в них народилась дитина [PERSON], [INFO]. З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] року народження, вбачається, що у графі батьки записані: батько [PERSON], мати [PERSON]. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. 214 п. 7 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в один місяць. Відповідно до квитанції, виданої Донецькою обласною колегією адвокатів, витрати по справі складають 150 грн. за складання позовної заяви, які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

26 серпня 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 31 жовтня 1987 року уклала шлюб з відповідачем зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні стосунки фактично припинено у 2005 році, спільне господарство не ведеться, з відповідачем проживають окремо. Подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Просив шлюб розірвати. Позивачка та її представник в судове засідання не зявились, представник позивачки надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 1987 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-КИ №370867 (а.с.7). Сторони від шлюбу неповнолітніх дітей на мають. З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили у 2015 році. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

26 серпня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебувають у шлюбі з 25 квітня\~2009 року. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, вони втратили один до одного почуття любові та поваги, припинили шлюбні стосунки з липня 2016 року. Зберігати сімю позивачка не бажає, тому просить суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Васильєва», стягнути з відповідача судові витрати (а.с. 2). Позивачка в судове засіданні не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, наполягає на розірванні шлюбу. Враховуючи, що сторони у судове засідання не зявились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 квітня 2009 р., який зареєстровано Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №\~141, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 138606 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджуються копією свідоцтва про народження серії 1-КИ №\~254399 від 13 жовтня 2009 року, актовий запис №\~497 (а.с. 6). Позивач та відповідачка втратили один до одного почуття любові та довіри, не знаходять спільної мови, припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть. Сторони зберігати сімю не бажають, вважають, що вона розпалася остаточно і збереження сімї неможливе. Спору щодо поділу майна та подальшого мешкання дитини між сторонами на цей час немає. Після розірвання шлюбу дитина залишиться мешкати разом з матірю. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню. Судові витрати позивачки, які складаються з сплаченого нею судового збору в розмірі 551,20 грн. (а.с. 1), на підставі ст.\~88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

26 серпня 2016 року позивачка звернулася до суду до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 04 вересня 2009 року, який було зареєстровано Купянськ-Вузловською селищною радою Харківської області за актовим записом № 52. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З відповідачем по справі вони не мешкають разом і не ведуть спільного господарства з лютого 2016 року по теперішній час. Останнім часом між нею та відповідачем склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сімї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Спору про місце проживання дитини та майнового спору між ними немає. Позивачка в судове засідання не зявилась, надавши телефонограму про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Порталенко» Відповідач в судове засідання також не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, вимоги позову визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягаєзадоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 вересня 2009 року, який було зареєстровано Купянськ-Вузловською селищною радою Харківської області за актовим записом № 52 (а.с. 8). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сімя фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, спору про місце проживання дитини та майновий спір відсутній, в звязку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

26 серпня 2016 р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вказавши наступне. Вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2009 року, який було зареєстровано Купянськ-Вузловською селищною радою за актовим записом 52. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивачка вказує на те, що відповідач працює, у добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на неповнолітню дитину, чим ставить її в скрутне матеріальне становище, в звязку з чим вона змушена була звернутися до суду з цим позовом, де просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина в розмірі ? частини всіх видів його прибутків, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до її повноліття. На користь третіх осіб з відповідача стягнення не проводяться. Позивачка в судове засідання не зявилась надавши телефонограму про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не зявився по заяві про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 04 вересня 2009 року, який було зареєстровано Купянськ-Вузловською селищною радою за актовим записом 52 ( а.с. 7). Відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який зареєстрований з позивачкою за адресою: Харківська область, [ADDRESS], та знаходиться на її утриманні (а.с. 4). Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вищевказаного, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі ? частини усіх видів прибутку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до її повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

26 серпня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов обґрунтовано тим, що 23 серпня 2003 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Павлораду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровскій області, актовий запис № 501. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з лютого 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23 серпня 2003 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Павлораду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровскій області, актовий запис № 501 (а.с.8). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. У відповідності до ч.ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved