Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

27 січня 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду із указаною позовною заявою до [PERSON]сільської ради Шаргородського району Вінницької області (далі відповідач) про продовження строку прийняття спадщини, у якій зазначив, що 7 квітня 2008 року у с. Конатківці Шаргородського району Вінницької області померла [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, зокрема, земельна ділянка, розташована на території [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач, оскільки за життя [PERSON] склала заповіт, згідно з яким усе своє майно вона заповідала позивачу. Під час оформлення спадщини, зясувалось, що позивач пропустив шестимісячний строк, установлений для прийняття спадщини, у звязку із чим нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії. Причиною пропуску строку звернення у нотаріальну контору для оформлення спадщини стало те, що про існування заповіту позивач раніше не знав, а дізнався про нього після того, як його мати серед документів сестри покійної [PERSON] знайшла заповіт, складений [PERSON] Просить визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] пропущений ним з поважних причин та визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивач не зявився, проте від нього до суду надійшла заява, у якій він позовні вимоги підтримує і просить справу розглянути у його відсутність (а.с. 20). Представник відповідача у судове засідання не зявився, проте у письмовій заяві від 8.02.2016 сільський голова [PERSON] просить справу розглянути у відсутність представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із такого. 7 квітня 2008 року в с. Конатківці Шаргородського району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-АМ № 097589 (а.с. 6). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, зокрема, земельна ділянка, що вбачається із державного акта на право власності на земельну ділянку Серія ЯА № 395034 (а.с. 9). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач, оскільки спадкодавець за життя склала заповіт, згідно з яким усе своє майно вона заповідала позивачу (а.с.7). Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, що вбачається із довідки виконкому [PERSON]сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 41 від 26.01.2016 (а.с. 8). Постановою державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області [PERSON] № 69/02-31 від 27.01.2016 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстави пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 11). Судом установлено, що позивач пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки про існування заповіту позивач раніше не знав, а дізнався про нього після того, як його мати серед документів сестри покійної [PERSON] знайшла заповіт, складений [PERSON] Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, повязані із спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із частинами 1 та 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], а тому позов належить задовольнити повністю.

Outcome: approved