Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

29.05.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що померла його баба [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: вул. Радянська, 5, смт.Миропіль Романівського району Житомирської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом, однак не може оформити своїх спадкових прав після смерті [PERSON], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими спорудами, власником якого вона була. Позивач звернувся з письмовою заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом до Романівської державної нотаріальної контори Житомирської області, однак йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно, натомість було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки померлої баби позивача. У судове засідання сторони не зявились. Від позивача до суду надійшла заява, в якій він просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] селищна рада Романівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом голови селищної ради [PERSON], згідно якої [PERSON] селищна рада позов визнає у повному обсязі, не заперечує проти його задоволення і просить розглядати справу без участі представника селищної ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 28.03.2007 року померла баба позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ТП №058621, виданим виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Романівського району Житомирської області від 01.04.2007 року (а.с. 8). Відповідно до заповіту [PERSON], складеного 19.02.2004 року в смт. Миропіль Романівського району Житомирської області, посвідченого секретарем Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської області [PERSON] та зареєстрованого у реєстрі за № 27, спадкодавець [PERSON] заповіла все своє майно, належне їй на день смерті, [PERSON] (а.с. 6). З метою отримання відомостей про реєстрацію спірного житлового будинку за померлою [PERSON], позивач звернувся до Бердичівського міжрайонного бюро технічної інвентаризації і йому було повідомлено, що правовстановлюючі документи на житловий будинок, який розташований за адресою: вул.Радянська, 5 смт.Миропіль, Романівський район, Житомирська область, не зареєстровані (а.с. 10). Згідно з довідками №№ 1324, 1325 від 22.05.2015 року, які були видані виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Романівського району Житомирської області, на день смерті [PERSON] та на даний час позивач проживає за адресою: [INFO] (а.с. 9, 20). Згідно будинкової книги для прописки громадян, що проживають в [INFO] головою двору являється [PERSON] (а.с. 16-19). Бердичівським МБТІ 14.01.2013 року на даний житловий будинок був виданий технічний паспорт на ім'я [PERSON] (а.с. 11-15). Судом також було встановлено, що осіб, які оспорювали б право власності позивача на даний будинок немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 379 (а.с. 42-52). Відповідно до ст.1216 ЦК України\~ спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України\~ до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України \~ право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України \~ незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких підстав суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню як обґрунтовані, а тому необхідно визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: вул. Радянська, 5, смт.Миропіль Романівського району Житомирської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 28.03.2007 року. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved