overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

28.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача, який є її батьком, аліменти у сумі 231 грн. на період її навчання на денному відділенні факультету обладнання і технологія скла, кераміки Українського державного хіміко-технологічного університету IV рівня акредитації до 17.01.2017 року, тому що відповідач добровільно матеріальної допомоги їй не надає. Матеріальну допомогу надає мама [PERSON]. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про стягнення аліментів на період навчання доньки у розмірі 231 грн. визнав у повному обсязі, пояснив, що позивачка є його донькою. Навчається у вищому учбовому закладі у м. Дніпропетровську, тому не заперечує надавати матеріальну допомогу у розмірі 231 грн. на період навчання. Третя особа [PERSON] підтримала позов доньки про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 231 грн. на період навчання, пояснила, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, від якого мають трьох дітей, яким вона, як мама, намагається надавати матеріальну допомогу, а відповідач вживає спиртні напої, тому добровільно не надає допомогу. Суд, вислухавши сторони, третю особу, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. 190 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що батьками позивачки є [PERSON] і [PERSON]. Допитана як третя особа [PERSON] підтвердила, що має трьох дітей, батьком яких є відповідач, який вживає спиртні напої, тому добровільно не надає дітям матеріальну допомогу. За рішенням суду з нього стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів. Вона, як мати, турбується про дітей і надає їм матеріальну допомогу. Відповідач [PERSON] пояснив, що отримує пенсію за віком на пільгових умовах, батьківства не оспорює, згоден сплачувати аліменти на період навчання доньки у сумі 231 грн. Сплачує аліменти за рішенням суду на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх доходів. Позивачка просить стягнути аліменти на період навчання в сумі 231 грн., відповідач не заперечує проти стягнення аліментів, тому суд вважає позовні вимоги задовольнити і стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на період її навчання в сумі 231 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць. Позивачка згідно з Законом України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору по справі про стягнення аліментів. Суд задовольнив її вимоги про стягнення аліментів, тому згідно зі ст. 88 ЦПК України вважає необхідним стягнути з [PERSON] у прибуток держави 487 грн. 20 коп. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

28.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій ставить питання про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначив, що 09.08.2013 року уклав з відповідачем шлюб, актовий запис №153. Від зазначеного шлюбу позивач з відповідачем дітей не мають. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна немає. Позивач надав суду заяву, де просив справу розглянути за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просив прізвище не змінювати. Відповідач надав суду заяву, де просив справу розглянути за його відсутності, визнав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 09.08.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №153 (а.с. 5). Судом встановлено, що від зазначеного шлюбу позивач з відповідачем дітей не мають. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна немає. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач просив суд залишити прізвище «Батенюк». Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

28.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказує, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2008. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне проживання між сторонами не припинено, але шлюбні відносини не підтримують. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, тому вона змушена звернутися до суду з проханням стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх доходів відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON], які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20 вересня 2008 року, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №82. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.4). Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Олександрівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору в прибуток держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

28.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] і доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала і просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв'язку з відсутністю сторін суд ухвалив розглядати справу відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 22 липня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.07.2005 р. [INFO] у них народився син - [PERSON], батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10.01.2006 р.). [INFO] у них народилася донька - [PERSON], батьком якої в свідоцтві про народження також записаний відповідач (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 03.05.2012 р.). У провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва знаходиться справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Судом також встановлено, що діти мешкають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, вихованням дітей не займається. Відповідач здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. Відповідно до ст. ст. 180-182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан і вважає за можливе стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку , але не менш 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 28.08.2015 року і до повноліття старшої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

28.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ФП №077033 від 02.08.2003 року. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], батьком якої в актовому записі про народження вказаний відповідач (свідоцтво про народження серії І-ФП №004061 від 25.02.2005р.). Дитина мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, вихованням не займається, чим порушує право на забезпечення дитини гідними умовами життя та всебічного розвитку. Відповідач здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Відповідно до ст. ст. 180-184 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обовязку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоровя і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан та вважає за можливе стягнути аліменти у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 28.08.2015 року і до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

28.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В своїй заяві [PERSON] зазначає, що згідно свідоцтва про право власності на житло, квартира, яка знаходиться за адресою:м. Полтава, [ADDRESS] належить їй на праві приватної власності. Свідоцтво видане на імя [PERSON], що не відповідає запису її прізвища у паспорті, де зазначено [PERSON]. Також вона є спадкоємцем за заповітом, який зареєстровано у книзі за №2-436 посвідчений державним нотаріусом [PERSON] На момент складання спадкодавцем заповіту за № 2-436 у реєстрі, її прізвище вказано - [PERSON], що не відповідає запису її прізвища у паспорті. Виходячи з вищенаведеного, у неї виникла необхідність в судовому порядку встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на житло, видане відділом приватизації житла ПТМЗ м. Полтави на підставі розпорядження (наказу) від 01.09.1994 року №398 та заповіту, який складений на імя [PERSON] за №2-436. В судове засідання заявник та її представник не зявилися, але від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, заяву підтримують та просять її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції Полтавської області в судове засідання не зявився, але до суду надіслав заяву про розгляд справи без участі їх представника. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно копії паспорта серії КН 324286 прізвище заявника [PERSON], а при видачі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла ПТМЗ м. Полтави на підставі розпорядження (наказу) від 01.09.1994 року №398, на квартиру яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] прізвище зазначено [PERSON] . Відповідно до заповіту, який зареєстровано у реєстрі за №2-436 та посвідчено державним нотаріусом [PERSON] від 06.12.1994 року прізвище спадкоємця вказано - [PERSON]. Оскільки при видачі правоустановчих документів було допущено помилку через неправильний переклад з російської мови та враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло, видане відділом приватизації житла ПТМЗ м. Полтави на підставі розпорядження (наказу) від 01.09.1994 року №398 та зареєстрованого ПП ПБТІ «Інвентаризатор» за №120-16497 від 01.09.1994 року видане на імя [PERSON] та заповіту, який складений на імя спадкоємця [PERSON], який зареєстровано у реєстрі за №2-436 та посвідчений державним нотаріусом [PERSON] Даний факт заявнику необхідно встановити з метою прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

28.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 26.06.2013 року у Відділі ДРАЦС реєстраційної служби Балаклійського РУЮ у Харківській області, актовий запис № 84. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем має двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюб носить формальний характер. Позивач просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. У судове засідання позивач не з'явилась, у наданій позовній заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному слуханні справи у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання неодноразово не з'явився (17.09.2015 року та 28.09.2015 року). Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причину поважної неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову, клопотань про примирення від нього на адресу суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З свідоцтва про укладення шлюбу, [NUMBER], виданого 26.06.2013 року Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Балаклійського РУЮ у Харківській області, встановлено, що шлюб між сторонами укладено 26.06.2013 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копієями свідоцтв про народження, [NUMBER], виданого Шевелівською сільською радою Балаклійського района Харківської області та [NUMBER], виданого Шевелівською сільською радою Балаклійського района Харківської області(а.с.7,8). Позивач на примирення не згодна, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки він носить формальний характер. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дітей. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.10,11,60,212-215,224-226 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

28.08.2015 року [PERSON] звернулася з позовом до суду, та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, на її користь. Позивач у своїй позовній заяві вказує, що з [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12.07.2014 р. Від даного шлюбу вони маютьдоньку [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з нею. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, в зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком донькипозивача [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження - а.с.6. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити і у відповідності зі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При задоволенні позову, та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст. ст. 79,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

28.08.2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. У позові зазначено, що відповідач [PERSON] доводиться їм онуком, на початку 2014 року він зареєструвався в належній їм квартирі з метою вступу до Харківського медичного інституту. В липні онук змінив свої наміри, виїхав до м. Харків, з того часу не проживає за місцем реєстрації, не користується спірною житловою площею, особистих речей в квартирі не має. Реєстрація [PERSON] перешкоджає їм, як пенсіонерам, оформити субсидію по сплаті комунальних платежів. Позивачі [PERSON] та [PERSON] наполягали на задоволенні позову, просили розглянути справу у їх відсутність, про що надали відповідні заяви. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов визнав та вказав, що не проживає за місцем реєстрації з 01.06.2014 року. 3-тя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У своїй заяві, де справжність підпису [PERSON] засвідчено приватним нотаріусом Харківського МНО [PERSON], 3-тя особа вказав, що підтримує позов своїх батьків [PERSON] та [PERSON], просить розглянути справу у його відсутність. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого Зміївським виробничим управлінням житлово-комунального управління 23.05.2001 року, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS]. (а.с.6) В квартирі за вказаною адресою зареєстрований проживаючим: [PERSON] 25.03.2014 року. (а.с.3) Актом комісії за участю депутата Змївської міської ради Харківсько області [PERSON] від 30.06.2015 року підтверджується факт не проживання з липня 2014 року [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS]. (а.с.12) Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім?ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім?ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. [PERSON], як член сім?ї власників житлового приміщення, не проживає в ньому більше одного року, тому він втратив право користування цим житлом. За таких обставин, позов [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню. З відповідача на користь [PERSON] необхідно стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн. та, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved