Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

27 липня 2016 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом, у якому просить: визначити [PERSON], [INFO], додатковий строк, достатній для прийняття спадщини після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO], терміном на три місяці з дня вступу рішення в законну силу. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначив, що [INFO] померла його мати [PERSON] Після смерті матері відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] та грошових вкладів з процентами, які знаходяться в АТ «Ощадбанк». Протягом тривалого часу позивач вважав себе таким, що прийняв спадщину після смерті своєї матері, оскільки оселився до часу її смерті до неї та проживає там і по нині, однак у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В зв'язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. В судове засідання позивач не в'явився, через канцелярію суду надав заяву в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просив справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача Харківської міської ради до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не сповістив. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вбачається, що його батьками є: [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] померла [INFO] в м.Харкові, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. Відповідно до договору купівлі-продажу від 05.09.2009 року [PERSON], яка є матір'ю позивача, належить на праві власності на квартиру [ADDRESS]. З відповіді Другої Харківської державної нотаріальної контори 25.08.2016 року убачається, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалися. Статтею 1268 ЦК Українив встановлено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленогост. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав постійно разом із спадкодавцем, повинен подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3ст. 1272 ЦК Україниза позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно дост.1272 ЦК Українистрок прийняття спадщини встановленийст.1270 ЦК Україниможе бути продовжений, якщо суд визнав причини пропуску поважними. Поважність причин пропуску строку позивачем обґрунтована тим що, до часу смерті матері він оселився у неї і став спільно проживати, дбаючи про її здоров'я та стан належного їй майна. Відтак позивач вважав себе таким, що прийняв спадщину у спосіб визначений законом, оскільки навіть після смерті матері продовжив проживати в належній їй квартирі. Зазначене не було спростовано в ході судового розгляду. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини, та він є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом. Ч. 3ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець після визнання йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленомуст. 1269 ЦК України, звернувшись до нотаріальної контори, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем пропущено строк для прийняття спадщини. Позивач в позові стверджував, що факт постійного проживання з матір'ю до часу її смерті та після цього зумовлювали у нього уявлення про прийняття спадщини і підтверджує поважність причини пропуску цього строку. За таких обставин, позов [PERSON] щодо встановлення додаткового строку для її прийняття підлягає задоволенню.

Outcome: approved