Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

26 січня 2018 року представник Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. Відповідно до укладеного договору б/н від 09.08.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-кого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання Банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання Банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах. Який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі встановленому Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. «Умов та правил надання банківських послуг» - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим Договором. Згідно з п. 2.1.1.5.6. «Умов та правил надання банківських послуг» - у разі невиконання зобов'язань за Договорами, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Власник карткового рахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 договору. Відповідно до п.2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг», - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500, 00 гривень + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих і прострочених процентів комісії. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно. п.2.1.5.7 Договору. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору він автоматично лонгується на той самий строк. Однак відповідач належним чином своїх зобов'язань за договором не виконувала, і станом на 31.12.2017 року заборгованість відповідача перед банком складає 99334,41 грн., що складається із заборгованості за кредитом 5692,21 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 84735,80 грн.; заборгованості за пенею та комісією 3700,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. (фіксована частина) та 4706,40 грн. (процентна складова). В зв'язку з наведеним позивач просить стягнути заборгованість по кредиту з відповідача у примусовому порядку, а також судові витрати. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначена справа є малозначною, як справа незначної складності, враховуючи, що ціна позову в цій справі не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26 січня 2018 року відкрито провадження в справі. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.41-42). 06 березня 2018 року Відповідач [PERSON] подала Відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовною заявою не погоджується, оскільки коштів у ПАТ «КБ «Приватбанк» у позику не брала, заборгованості по договору №б/н від 09.08.2012 року не має, при цьому 09.08.2012 року в Банку вона відкрила лише поточний рахунок для виплати їй допомоги при народженні дитини та соціальних виплат. Крім того зазначила, що позовна заява є необґрунтованою та безпідставною з огляду на наступне. Так, згідно матеріалів справи, вбачається, що вона відкрила поточний рахунок, а не сплачувала за кредитом, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів по справі, як то квитанцій із зазначенням призначення платежу сплату по договору підписаних нею, виписки по рахунку немає. Даних коштів вона не отримувала, а окрім того, в матеріалах справи відсутня заява про видачу готівки або перерахування коштів за договором №б/н від 09.08.2012 року із її підписом,а тому кошти могли бути отриманні невідомою особою. Оскільки, ПАТ КБ «Приватбанк» не надав доказів виконання ним договору №б/н від 09.08.2012 року, щодо надання їй [PERSON] коштів у розмірі 5600,00 грн. то порушень прав Банку з її боку не доведено взагалі. Зазначає, що згідно з матеріалів цивільної справи, вбачається, що анкета заява про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг Приватбанку не містить у пункті зазначте бажаний кредитній ліміт за платіжною карткою Кредитка «Універсальна»/Gold гривень. З огляду на це розрахунок боргу, підготовлений працівниками Банку щодо наявності грошового зобов'язання Відповідача по тілу кредиту, відсотках, процентах річних та пені - є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувана та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог Банку до Відповідача. Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. При підписанні 09.08.2012 року анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг Приватбанку, їй було надано ПАТ КБ «Приватбанк» копію умов і правил надання банківських послуг та копію правил користування платіжною карткою. Разом з тим, позивачем при зверненні до Деснянського районного суд м. Києва, було долучено до позовної заяви Витяг із Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-255. Відповідно до п. 9.12. Умов і Правил надання банківських послуг Приватбанку, договір діє до моменту належного виконання сторонами своїх обов'язків. А тому, є критичними твердження позивача, що пунктом 1.1.7.12. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на тоий самий строк. Крім того, відповідно до п. 1.1.7.31. Умов і Правил надання банківських послуг Приватбанку, строк позовної давності відносно вимог Банка з повернення кредиту , оплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафом, витрат Банку складає 50 років. Коли 09.08.2012 року вона підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг Приватбанку, ПАТ КБ «Приватбанк» не попередив її про всі істотні умови договору, про ризики, які можуть виникнути у неї як споживача фінансових послуг. При цьому, надав їй копію Умов і Правил надання банківських послуг Приватбанку, які є відмінними від Умов і Правил надання банківських послуг Приватбанку долучених ним до позовної заяви при зверненні до Деснянського районного суду м. Києва, про що свідчить відсутність її підпису під даними Правилами. Зазначає, що не можливо чітко встановити, що сторони дійшли домовленості та згоди з усіх істотних умов договору, зокрема, строку дії договору № б/н від 09.08.2012 року, валюти виконання зобов'язання та строків позовної давності відносно вимог банку з повернення кредиту оплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафом. Звернувшись до Деснянського районного суд м. Києва із позовом про стягнення з неї заборгованості за договором № б/н від 09.08.2012 року, позивач на підтвердження своїх доводів не надав копію підписаного нею, [PERSON] 09.08.2012 року із Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» Умов і Правил надання банківських послуг Приватбанку, що свідчить про те що він нею не укладався. З огляду на це вбачається, що договір № б/н від 09.08.2012.року є нікчемним, а тому позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задоволенню не підлягають. Відповідно до договору № б/н від 09.08.2012 року кінцевий термін виконання зобов'язання відповідає строку дії картки, який в заяві не визначений. Автоматичне продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов'язання. При цьому термін дії картки, яку вона взяла в ПАТ КБ «Приватбанк» для перерахування їй допомоги при народженні дитини та соціальних виплат, сплив у 2014 році, що свідчить про те, що ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося з позовною заявою через три з половиною роки з моменту закінчення терміну картки. Відтак, право на звернення до суду з позовом у ПАТ КБ «Приватбанк» закінчився 31 серпня 2017 року, проте банк звернувся до суду з позовом лише 26 січня 2018 року, тобто з пропуском позовної давності. Згідно з п.п. 3.1.1. та 3.1.3. правил користування платіжною карткою, Умов та правил надання банківських послуг строк дії картки вказується на лицевій стороні картки - (рік та місяць). Картка дійсна до останнього календарного дня вказаного на картці. По закінченню строку дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії) якщо раніше (до початку місяця закінчення стоку дії) не надійшла письмова заява держателя про закриття картрахунку, а також за умови наявності на картрахунку грошових коштів для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій. Згідно з матеріалів справи, 25.05.2015 року з її рахунку здійснено автоматичне погашення відсотків за договором № б/н від 09.08.2012 року. Разом з тим, автоматичне погашення банком відсотків за договором № б/н від 09.08.2012 року з її рахунку для виплати допомоги при народженні дитини та соціальних виплат не свідчить про визнання нею боргу за цим договором та не може слугувати підставою для переривання позовної давності. ПАТ КБ «Приватбанк» при звернені до суду з позовною заявою не надано будь-яких належних доказів, що автоматичне погашення частини кредиту з іншого відкритого нею і карткового рахунку у цьому банку відбулося за її згодою. Таким чином, її бездіяльність стосовно оскарження дій щодо списання коштів поза її волею з іншого відкритого нею карткового рахунку у цьому банку не може свідчити про визнання боргу. На підставі викладеного, Відповідач просить суд 1) застосувати позовну давність до позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] за договором № від 09.08.2012 року щодо стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 5 692,21 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі - 84735,80 грн. ; 2)застосувати спеціальну позовну давність до позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] за договором № б/н від 09.08.2012 року щодо стягнення заборгованості за штрафів в розмірі 500 грн. (фіксована складова) та 4 706,40 грн. 25 травня 2018 року представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» подав Відповідь на відзив (а.с.62-76), в якому виклав наступне. Відповідно до укладеного договору б/н від 09.08.2012 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банком надані такі докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність не виконаних кредитних зобов'язань: копія кредитного договору; розрахунок заборгованості; копія паспорта Відповідача, за яким був оформлений кредитний договір; виписка по рахунку; фото Клієнта з карткою. Щодо ознайомлення Відповідача з Умовами кредитування та видачі кредитних коштів, зазначив, що Позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 09.08.2012 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що останній висловив про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом засвідчила (в), що «Я згодна (єн) з тим, що ця заява, разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомилась (вся) і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді…». Також до матеріалів позовної заяви долучено витяг з «Тарифів обслуговування кредитних карт», з якого чітко вбачається, що Відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5 % (30 % на рік), вказано розміри комісій тощо. Додатково зауважують, що Тарифи зазначені в Пам'ятці Клієнта, яка існує в єдиному примірнику та яку отримав Відповідач разом із кредитною картою у спеціальному конверті. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. З виписки з карткового рахунку, чітко прослідковується, що Відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що Відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача, всі операції за картковим рахунком. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунку не надано, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, яким ніким не спростований, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Відповідач мав можливість самостійно знайомитися з балансом свого карткового рахунку шляхом отримання інформації через Інтернет. Згідно п. 1.1.2.3 Правил надання послуг, отримання виписок карткового рахунку є обов'язком Клієнта. Не отримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє Держателя від виконання своїх зобов'язань за договором (п. 1.1.5.2 Правил). Умови про порядок внесення змін до Тарифів та Умов та Правил надання банківських послуг були закладені з самого початку, тобто Відповідач перед підписанням кредитного договору мав можливість ознайомитися з його умовами (умовами кредитного договору) і в разі незгоди з запропонованими умовами відмовитися від укладення такої угоди, під час підписання договору Відповідача влаштовували умови вищевказаного договору про що свідчить його підпис, а тому заперечення в цій частині являються необґрунтованими. Стосовно форми кредитного договору зазначили. Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 ЦК України). Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) ПАТ Комерційний «Приватбанк»,

Outcome: dismissed