Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

28 березня 2017 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] , на її користь, майнову шкоду у розмірі 257397,03 грн., моральну шкоду у розмірі 50000 грн. та судові витрати по справі (а.с.1-4). І. Виклад позиції позивача. В обґрунтування позову позивач вказала, що постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська, [PERSON] визнано винним в тому що він, 02.02.2016 року о 14 год. 50 хв. у м. Дніпропетровську по вул. Карагандинська, 11, керуючи автомобілем Опель Аксона, д.н.з. [NUMBER] , виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з автомобілем Ніссан Жук, д.н.з. [NUMBER] , не переконавшись, що це буде безпечним і не утворить перешкод або небезпечним іншим учасникам руху, що призвело до технічних пошкоджень та завдало матеріальних збитків позивачу. В наслідок зіткнення автомобіль позивача отримав механічну пошкодження, які відповідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця №28/16А складає 305,497,03 грн. На момент скоєння ДТП цивільно - правова відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СТ Іллічівське» та позивачу було частково відшкодовано шкоду у розмірі 49000 грн., тому позивач вважає, що майнова шкода з урахуванням йому часткового відшкодування підлягає стягнення з відповідача у розмірі 257391,03 грн. Також в результаті ДТП, позивач протягом року не може користуватися автомобілем, хоча і має його у власності та розпорядженні, що негативно вплинуло та впливає на її звичайний ритм життя, викликає незручності у пересуванні та залежності від громадського транспорту, погіршенні настрою, дратівливісті, емоційну напругу, що завдає душевних страждань, як і сам той факт що їй пошкоджено автомобіль, у зв`язку з чим оцінює їй завданому відповідачем моральну шкоду у розмірі 50000 грн. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 06 квітня 2017 року відкрито провадження у справі (а.с.54). 06 квітня 2017 року ухвалою суду було забезпечено позов позивача (а.с.55). 03 травня 2017 року на адресу суду надійшла апеляційна скарга відповідача на ухвалу суду про відкриття провадження (а.с.65-66). 25березня 2017 року представник відповідача подав до суду свої заперечення на позив (а.с.96-101). 27 березня представник відповідача подав заяву про зупинення провадження у даній справі (а.с.102). 16 листопада 2017 року ухвалою суду було витребувано документи щодо огляду т/з позивача (а.с.119). 11 грудня 2017 року відповідачем було подано клопотання до суду щодо призначення судової транспортно-товарознчавчої експертизи (а.с.171). 11 грудня 2017 року відповідачем було подано клопотання на адресу суду щодо допиту його в якості свідка (а.с.122). 27 грудня 2017 року ухвалою суду було продовжено судовий розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с.134). 09 січня 20178 року ухвалою суду в дані справі було призначено судово атотоворознавча та авто технічна експертизи (а.с.140-142). Ухвалою судді від 04 жовтня 2018 року поновлено провадження у справі (а.с.177). 15 березня 2019 року відповідачем було подано клопотання про поновлення та продовження йому строку для подачі доказів та приєднання до матеріалів справи ксерокопію довідки (а.с.222). В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та просили його задовольнити. Позивач суду пояснила, що виною себе в скоєному ДТП не вважає, в той день вона рухалась близько, 40 км/год., об`їдала трохи яму, але не виїжджала на смугу зустрічного руху. На момент зіткнення її автомобіль знаходився на її смузі. Також пояснила, що автомобіль Ніссан Жук має дуже суттєві пошкодження, на даний час автомобіль не відновлений, автомобіль знаходиться за адресою: с . Микільське на Дніпрі, вул. Ворошилова 2а. Відповідач та його представник в судовому засіданні просили відмовити в позові в повному обсязі. Відповідач також пояснив, що він водій автомобіля Ніссан Жук об`їжджала яму при цьому виїхала на смугу зустрічного руху, а він щоб уникнути ДТП здійснив виїзд на полосу зустрічного руху, але водій Ніссан Жук повернувся на свою полосу та на її полосі сталося зіткнення. Вважає, що суму збитків зазначена в розрахунку. Який наданий позивачем дуже завищена вартість спричинених їй збитків. Також зазначив, що зазначена позивачем адреса де зберігається автомобіль є не існуючою, на даний час автомобіль вже відновлений та пересувається по місту власним ходом. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що він 02.02.2016 року о 14 год. 50 хв. у м. Дніпропетровську по вул. Карагандинська їхав з відповідачем на автомобілі Опель Аскона, рухалися зі швидкістю близько 30 км/год., автомобіль під керуванням позивачки виїхав на їхню полосу, метрів за 15 від них, щоб уникнути ДТП, відповідач повернув ліворуч і позивачка повернула в їхню сторону повертаючись на свою полосу руху, в результаті чого сталося ДТП. Під час розгляду справи судом заслухано сторін, досліджено письмові докази, оглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення № 206/907/16-п. 20 травня 2019 року у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається з постанови судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2016 року (справа № 206/907/16-п, провадження № 3/206/196/16), [PERSON] , 02.02.2016 року о 14 год. 50 хв. у м. Дніпропетровську по вул. Карагандинська, 11, керуючи автомобілем Опель Аскона, д.н.з. [NUMBER] , виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з автомобілем Ніссан Жук, д.н.з. [NUMBER] , не переконавшись, що це буде безпечним і не утворить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що призвело до технічним пошкоджень та завдало матеріальних збитків, чим порушив п.10.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст..124 КУпАП. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень в дохід держави (а.с.5). У відповідності до свідоцтво про реєстрації № [PERSON] , позивачу належить т/з Nissan Juke (VIN) [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] (а.с.8). Згідно довідки ПрАТ «СТ «Іллічівське» позивачу внаслідок ДТП від 02.02.2016 року даною страховою компанією було відшкодовано шкоду у розмірі 490000 грн. (а.с.9). Висновком судового експерта Пилипенко О.С. з його додатком встановлено, що матеріальна шкода завдана користувачу т/з Nissan Juke, д.н.з. [NUMBER] , індефікаційний номер (VIN) [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 305497,03 грн.(а.с.10-35). З висновку експерта Дніпропетровського Науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової авто технічної експертизи № 65-18 по цивільній справі від 20 вересня 2018 року по питанню 1: В дорожній ситуації, обставини якої викладені в матеріалах справи по адміністративне правопорушення, які були складені співробітниками поліції під час огляду місця ДТП та складання протоколу про адміністративне правопорушення, водій автомобіля «Нсіссан Жук» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] для забезпечення належного рівня безпеки під час виконання маневру об`їзду нерівностей на дорозі у вигляді ями повинна була діяти у відповідності до вимог п. 9.2, 9.4, 10.1, 11.3 ПДР України. По питанню 2: технічна можливість запобігти зіткнення транспортних засобів у водія автомобіля «Ніссан Жук» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] в дорожній ситуації, обставини якої викладені в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, які були складені співробітниками поліції під час огляду місця ДТП та складення протоколу про адміністративне правопорушення, залежала від виконання вимог п. 10.1, 11.3 ПДР України. По питання №3: невідповідність дій водія автомобіля «Ніссан Жук» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] вимогам п.10.1, 11.3 ПДР України в дорожній ситуації, обставини якої викладені в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, які були складені співробітниками поліції під час огляду місця ДТП та складення протоколу про адміністративне правопорушення, знаходяться в причинному зв`язку з подією даною ДТП. Авто-товарознавча яка призначалася судом, експертною установою не була проведена у зв`язку з не наданням на дослідження позивачкою автомобіля Ніссан Жук (а.с.165-174). ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку про наявність вини водія [PERSON] в скоєнні ДТП, яка відбулася 02.02.2016р. Такі висновки суду підтверджуються постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2016 року у справі №206/907/16-п про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, стосовно дій [PERSON] у порушенні ПДР України, що вони мали місце та вчинені ним. Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України в п.4 своєї постанови № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснив судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 116, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Згідно ч. 5 ст.1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином, закон містить вказівку на перерозподіл обов`язку доказування та зобов`язує саме відповідача довести, що шкода спричинена внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Разом з тим шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела. У відповідності до ч. 2 ст.1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася за винних дій [PERSON] , автомобіль д.н.з. [NUMBER] під керуванням та належністю позивачу отримав механічні пошкодження. Положеннями ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Враховуючи висновок експерта Дніпропетровського Науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової авто технічної експертизи № 65-18 по цивільній справі від 20 вересня 2018 року по питанню 1: В дорожній ситуації, обставини якої викладені в матеріалах справи по адміністративне правопорушення, які були складені співробітниками поліції під час огляду місця ДТП та складання протоколу про адміністративне правопорушення, водій автомобіля «Нсіссан Жук» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] для забезпечення належного рівня безпеки під час виконання маневру об`їзду нерівностей на дорозі у вигляді ями повинна була діяти у відповідності до вимог п. 9.2, 9.4, 10.1, 11.3 ПДР України. По питанню 2: технічна можливість запобігти зіткнення транспортних засобів у водія автомобіля «Ніссан Жук» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] в дорожній ситуації, обставини якої викладені в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, які були складені співробітниками поліції під час огляду місця ДТП та складення протоколу про адміністративне правопорушення, залежала від виконання вимог п. 10.1, 11.3 ПДР України. По питання №3: невідповідність дій водія автомобіля «Ніссан Жук» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] вимогам п.10.1, 11.3 ПДР України в дорожній ситуації, обставини якої викладені в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, які були складені співробітниками поліції під час огляду місця ДТП та складення протоколу про адміністративне правопорушення, знаходяться в причинному зв`язку з подією даною ДТП. Авто-товарознавча яка призначалася судом, експертною установою не була проведена у зв`язку з не наданням на дослідження позивачкою автомобіля Ніссан Жук (а.с.165-174). З урахуванням вище викладеного, враховуючи той факт, що в надій дорожньо-транспортній пригоді вбачається вина як позивача так і відповідача, суд приходить до висновку, що зазначена сума матеріальної шкоди відповідно до звіту експертного дослідження №28/16А та його додатку від 16 березня 2016 року, вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Nissan Juke» н/з [NUMBER] , матеріальна шкода складає 305497,03 грн., на думку суду підлягає частковому задоволенню, враховуючи, що позивачу була відшкодування шкода страховою компанією у розмірі 49000 грн., також враховуючи, що вина в даній дорожньо-транспортній пригоді вбачається, як позивача так і відповідача, суд вважає, що стягувана сума збитків підлягає зменшенню втричі. Враховуючи той фактору, що позивачем було проігноровано вимогу суду та судового експерту та не надано на дослідження автомобіль Ніссан Жук, д.н.з. [NUMBER] для проведення авто-товарознавчої експертизи та встановлення суми спричинених збитків, суд приходить, що на користь позивача підлягає стягненню (305497,03 - 49000,00 = 256497,03; 256497,03 / 3 = 85499,01) матеріальна шкода в розмірі 85499,01 грн. За змістом ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних чи душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи те, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди заявлені з підстав, визначених п. 3 ч. 2 ст.23 ЦК України, її відшкодування позивач правомірно заявляє до відповідача. Суд приймає до уваги доводи позивача про завдання їй моральної шкоди, що виразилася в душевних стражданнях, яка вона зазнала внаслідок пошкодження майна, як безумовні і, враховуючи ступінь їх глибини. Однак на думку суду зазначена сума позивачем у 50000,00грн. є завищеною, не відповідає дійсним обставинам справи, глибині та періоду страждань, не ґрунтується на засадах розумності та справедливості, а тому суму відшкодування слід зменшити до 5000,00 грн. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За змістом ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial