Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

27 жовтня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 21 травня 2015 року , право власності на земельні ділянки загальною площею 5,194 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Андріївської сільської ради Роменського району Сумської області, які належали померлій на підставі державних актів на право приватної власності на земельну ділянку серії СМ № 127706 та серії СМ № 127590. Свої вимоги мотивував тим, що 03 липня 2009 року помер його батько [PERSON], а 21 травня 2011 року померла його мати [PERSON] 29.12.2002 року його матері [PERSON] на підставі розпорядження голови Роменської районної державної адміністрації № 611 від 28.12.2002 року видані державні акти на право власності на земельну ділянку, відповідно серії СМ № 127706 на земельну ділянку загальною площею 4,620 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та серії СМ № 127590 на земельну ділянку загальною площею 0,578 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Андріївської сільської ради роменського району, які зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 483 та № 484. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти: він - [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO]. Спадкоємець [PERSON], [INFO] відмовився від спадщини, яка відкрилась після смерті матері [PERSON], що підтверджується його заявою до нотаріальної контори від 23.03.2015 року. 26.03.2015 року з метою отримати свідоцтво про право на спадщину за законом він звернувся до приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу [PERSON] , яка своєю постановою відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки в звязку з відсутністю документів на підтвердження факту прийняття ним спадщини після смерті [PERSON]. Крім того, зазначає, що отримати свідоцтво на право на спадщину у нотаріуса не можливо у звязку з не зазначенням кадастрових номерів на дані земельні ділянки і присвоєння їх пізніше окремим документом. Позивач в судовому засіданні підтримав свої вимоги та просив їх задовольнити з підстав викладених в позові. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, позов просив задовольнити. Додатково пояснив, що позивач проживав з матірю на час її смерті без реєстрації, розпорядився всім рухомим майном, проживає в даному будинку і дотеперішній час. Дана обставина підтверджується довідкою сільської ради доданою до позову та показами свідків. У звязку з тим, що довідка сільської ради про фактичне проживання не є документом, на підставі якого нотаріус видає свідоцтво про право на спадщину, а тому оформити спадщину у нотаріуса за таких умов позивач не може. Крім того, відсутність кадастрового номеру у державних актах перешкоджає оформленню спадщини у нотаріуса. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просив справу розглядати без участі його представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував та у винесенні рішення покладається на розсуд суду (а.с.36). Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі та проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечував ( а.с. 53). Третя особа державний нотаріус Роменської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилася, але надав суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі та у вирішенні даного питання покладалася на розсуд суду ( а.с. 51). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] є її племінниками. [PERSON] це зять, який жив із сестрою, померлою [PERSON] Після смерті зятя сестра залишилась сама і [PERSON] переїхав жити до останньої, бо вона захворіла , перенесла операцію. З часу смерті батька постійно, з 2009 по 21.05.2011 року проживав, і проживає по даний час, в с.Холодник, вул.Жовтнева,8, Роменського району, за місцем проживання матері. Здійснював поховання матері [PERSON] Розпорядився особистими речами померлої [PERSON] В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що позивач [PERSON] і третя особа [PERSON] є його двоюрідними братами. Позивач [PERSON] жив неподалік від своїх батьків в с.Холодник, а після смерті батька він переїхав жити до матері, бо вона хворіла, і до її смерті проживав з нею, але не був зареєстрований за цією адресою. В цьому будинку він проживає і до теперішнього часу. Суд вислухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Між сторонами виник спір про визнання права власності на спадкове майно. Спір підлягає вирішенню на підставі 392, 1217, 1268-1270 ЦК України. Згідно з ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її . Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що 03 липня 2009 року помер [PERSON] ( а.с.10-зворотній бік). Згідно копії свідоцтва про смерть 2 травня 2011 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП № 171447 (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , його батьком записано [PERSON], матірю [PERSON]. ( а.с.9 а) Згідно копії заяви від 23.03.2015 року [PERSON] відмовився від отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлої 25 травня 2011 року ( а.с.12). Згідно довідки-характеристики від 19.03.2015 року № 02-34/73 [PERSON] до дня смерті 25.05.2011 року постійно проживала в [INFO]. Заповіт від її імені Андріївською сільською радою не посвідчувався. Спадкоємцем на все майно після її смерті є [PERSON]В.( а.с.11). Згідно постанови приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу [PERSON] № 236/02-31 від 26 березня 2015 року [PERSON] відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки( а.с.13). Згідно копії державних актів на право приватної власності на землю СМ № 127706 та СМ №127590 [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки відповідно площею 4,620 га та 0,578 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Андріївської сільської ради Роменського району Сумської області . ( а.с.14-15). Відповідно до копії витягу з технічної документації про грошову оцінку земельної ділянки від 15.10.2015 року кадастровий номер земельної ділянки площею 4,62 га №5924180900:03:001:0172; площею 0,409 га №5924180900:01:001:0535; площею 0,169 га - №5924180900:03:001:0217 (а.с.24). Кадастрові номери присвоєні 15.10.2015 року. Згідно повідомлення державного нотаріуса Роменської районної державної нотаріальної контори № 2313/01-16 від 24.11.2015 року по даних нотаріальної контори спадкова справа після смерті 21 травня 2011 року [PERSON] не заводилась. ( а.с.51). Неможливість оформлення права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, яка належить спадкодавцю, у звязку зазначеними вище обставинами, свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в порядку цивільного судочинства, при цьому позивач скористався передбаченим ст.16 ЦК України способом захисту свого права шляхом пред'явлення позову про визнання права власності на нерухоме майно. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Докази, що спростовують даний висновок суду, станом на час розгляду справи відсутні. Враховуючи викладене, суд вважає, що порушене право позивача [PERSON] підлягає захисту в судовому порядку шляхом задоволення його позову і визнання за ним права власності на зазначене майно.

Outcome: approved