Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

28 листопада 2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Великосолонцівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що 14 квітня 2016 року померла її мати [PERSON]. Після смерті матері залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,4014 га, що розташована на території Великосолонцівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємицею за заповітом після померлої [PERSON] є позивач [PERSON] Позивач в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи є заява, в якій вона просить позов задовольнити повністю, справу розглянути без її участі. Представник відповідача Великосолонцівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської областів судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 02-23/405 від 19.12.2016 року про розгляд справи у його відсутність. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У власності [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 179380, виданого Новосанжарським районним відділом земельних ресурсів Полтавської області, перебувала земельна ділянка площею 2,380 га у межах згідно з планом, що розташована на території Великосолонцівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 9). Оригінал вищезазначеного державного акту втрачений, про що свідчить оголошення в газеті (а.с. 12). З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5303976752016 від 05.05.2016 року вбачається, що площа земельної ділянки з кадастровим номером 5323480700:00:001:0027, належної [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 179380, становить 2,4014 га (а.с. 10, 11). Згідно заповіту від 05 червня 2015 року [PERSON] заповіла земельну частку (пай), яка знаходиться на Великосолонцівської сільської ради,дочці [PERSON] (а.с. 7). Згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 326316, виданого виконавчим комітетом Великосолонцівської сільської радиНовосанжарського району Полтавської області 14.04.2016 року, [PERSON] померла 14 квітня 2016 року (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-КЕ№ 471103 від 14.07.1986 року та свідоцтва про одруження серії І-КЕ № 043535 від 30.09.1999 року [PERSON] є матірю [PERSON] (а.с. 6). В повідомленні приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області № 01-16/582 від 05.12.2016 року вказано, що після померлої 14.04.2016 року [PERSON] заведена спадкова справа № 81/2016 від 19.09.2016 року. Подана заява про прийняття спадщини від [PERSON] (а.с. 18, 19). Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved