overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

27 серпня 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що 08 грудня 2006 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. [INFO] у них народилась донька [PERSON] . 19 березня 2010 року шлюб між ними розірвано. Дитина проживає з нею. Відповідач участі в утриманні дитини не бере, її вихованням не займається, матеріальної допомоги не надає. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21 вересня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 08 грудня 2006 року уклали шлюб. 19 березня 2010 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем, тобто витрати на утримання дитини мають нести спільно обоє батьків. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів [PERSON] , щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з\~27\~серпня 2018\~року, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

27 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що з 04.11.2007 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. В шлюбі народились двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин з відповідачем через різні погляди на життя, позивачка просила суд шлюб розірвати. В судове засідання позивач подала заяву з проханням позов задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Відповідач у поданій до суду заяві позов визнав, просив розглянути справу без його участі. В зв'язку із цим, враховуючи письмові заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та у зв'язку із визнанням відповідачем позову ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, что сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 04.11.2007 року у відділі РАЦС по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського МУЮ Волинської області, актовий запис № 385. Від шлюбу подружжя має двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи думку сторін, суд вважає встановленим, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, оскільки шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, подружжя тривалий час не проживає разом. У відповідності до ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

27 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову позивачка вказала, що 17 грудня 2005 року між нею та відповідачем виконавчим комітетом Соловіївської сільскої ради Брусилівського районну Житомирської області було зареєстровано шлюб, актовий запис за № 11. Від шлюбу мають дітей : [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Життя з відповідачем не склалося, так як відповідач не працює і не бажає працювати, зловживає спиртними напоями та застосовує відносно неї фізичну силу. Відповідач нехтує своїми обов'язками щодо матеріального забезпечення сім'ї. Вона втратила почуття любові та поваги до відповідача. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. Просила шлюб розірвати, дітей залишити проживати з нею. 28 вересня 2018 року ухвалою суду сторонам надано строк для примирення тривалістю три місяці та провадження по справі було зупинено до закінчення визначеного судом строку для примирення сторін. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, дітей залишити проживати з нею, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив шлюб розірвати. Не заперечував щоб діти проживали з матір'ю. Суд, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який 17 грудня 2005 року зареєстрований виконавчим комітетом Соловіївської сільскої ради Брусилівського районну Житомирської області, актовий запис за № 11,що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Свідоцтвами про народження дітей підтверджується, що в сторін по справі під час шлюбу народилися діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.7-12). \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові, суд надавав сторонам строк на примирення, але \~примирення між сторонами не відбулося. Позивачка наполягала на розірванні шлюбу, відповідач не заперечував. Це дає суду підстави для висновку про те, що сімя розпалась і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. \~ \~ \~ \~За таких обставин, шлюб між сторонами підлягає розірванню. \~ \~ \~ \~Після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей необхідно залишити проживати з матір'ю. \~ \~ \~ \~На підставі ст. ст. 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

27 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 01 лютого 2001 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, різних поглядів на життя, що призвело до припинення шлюбних сосунків з травня 2012 року. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивачка в судовому засіданні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні визнав позов. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 лютого 2001 року, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини з травня 2012 року, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

27 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 15 вересня 2012 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя не склалось через різні погляд на сімейне життя та несумісність характерів, через що між ними виникають постійні сварки. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач подав до суду ідентичну заяву, в якій позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2012 року, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини понад два роки тому, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

27 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 22 липня 2006 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, що призвело до припинення шлюбних стосунків з кінця 2017 року. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач подав до суду ідентичну заяву, в якій позов визнав. Ухвалою суду від 23 жовтня 2018 року сторонам було надано строк на примирення три місяці. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 липня 2006 року, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини з кінця 2017 року, спільного господарства не ведуть, вжиті судом заходи для примирення подружжя бажаний результатів не дали, оскільки сторони продовжують наполягати на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

27 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідні обставини позивач обґрунтовує тим, що сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальне утримання дитині не надає, хоча відповідно до ст.180 СК України зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з[PERSON] аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 2000 грн щомісячно, починаючи з 27 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що згідний сплачувати аліменти в тому розмірі про який просить позивач. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 2001 року до 01 жовтня 2002 року. Мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Відповідні обставини підтверджуються копією свідоцтва про одруження, копією свідоцтва про розірвання шлюбу та копією свідоцтва про народження дитини. Обов'язок батьків утримувати дітей закріплений в ст.180 СК України. Право вибору способу стягнення аліментів надано тому із батьків з ким проживає дитина, зокрема кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідне право передбаченеу ст.181 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів судом враховуються стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. При цьому судом враховується, що відповідач є працездатною особою, перебуває у шлюбі з [PERSON], з якою виховують спільну дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про одруження та копією про народження дитини, спроможний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому вважає за необхідне визначити стягувані аліменти саме в такому розмірі, щомісячно, починаючи з 27 серпня 2018 року до повноліття дитини. Судові витрати по справі становлять 704 грн 80 коп., які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

27 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з 20 травня 2006 року по 18 квітня 2018 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилися діти: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Відповідач, будучи батьком дітей в добровільному порядку матеріальну допомогу на їх утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей по 1000 грн на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач в судовому засіданні змінила позовні вимоги та просила стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що згідний сплачувати аліменти в тому розмірі про який просить позивач. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити виходячи із наступного. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] з 20 травня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народилося діти: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Відповідні обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб, копіями свідоцтв про народження дітей та сторонами не заперечуються. Відповідач, будучи батьком дітей відповідно до вимог ст.180 СК України зобов'язаний їх утримувати до досягнення ними повноліття. ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Судом при винесенні рішення враховуються обставини визначені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, що малолітні діти проживають разом із позивачкою, перебувають на її повному утриманні, потребують належного утримання в розмірі достатньому для їх гармонійного розвитку, що відповідач має постійне джерело доходу, інших утриманців не має, згідний та спроможний сплачувати аліменти в тому розмірі що просить позивач, а тому вважає за необхідне визначити аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно, починаючи з 27 серпня 2018 року (моменту звернення до суду) і до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати по справі становлять 704 грн. 80 коп. які відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

27 серпня 2018 року [PERSON] звернулася з позовною заявою\~ до [PERSON], якою просила розірвати зареєстрований шлюб із відповідачем. Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2014 року. Подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Ухвалою суду від 12 вересня 2018 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Від позивача\~ надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши надані докази, з'ясувавши фактичні обставини, при вирішенні справи суд виходить з такого. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 2014 року. Подружжя має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Дитина за домовленістю сторін залишається проживати разом з матірю. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

27 серпня 2018 року Акціонерне товариство Комерційний Банк « Приват Банк » звернулося до суду з позовом до [PERSON], вказуючи на те, що остання, з метою отримання банківських послуг, 08 квітня 2014 року підписала Заяву № б/н, відповідно до якої отримала кредит у розмірі 1 100 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості та свої зобов'язання не виконала, у зв'язку з чим станом, на 19 липня 2018 року, у неї утворилася заборгованість у загальному розмірі 12 449 грн. 22 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1945 грн. 06 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 5358 грн. 22 коп., заборгованості за пенею у розмірі 4076 грн. 93 коп., штрафу / фіксована частина/ в розмірі 500 грн. 00 коп. та штрафу / процентна складова / в розмірі 569 грн. 01 коп. Тому, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та судові витрати в розмірі 1762 грн. 00 коп. Одночасно з позовом представник позивача за довіреністю Кіріченко\~ В.М. подав до суду клопотання про підтримання позовних вимог АТ КБ « Приват Банк » та розгляд справи у його відсутність / а.с. 34 /. Ухвалою суду від 28 серпня 2018 року позову заяву АТ КБ « Приват Банк » до [PERSON] прийнято до провадження її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб / а.с. 38 /. При цьому, до відому сторін доведено, що розгляд справи відбудеться у порядку письмового провадження о 12 год. 40 хв. 27 вересня 2018 року. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надала без поважних причин відзив, суд у відповідності з вимогами ч. 8 ст. 178 ЦПК України розглядає справу за наявними матеріалами. Дослідивши, наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд,

Outcome: partial