Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

27 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідачів [PERSON], виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради про усунення перешкод в набутті права власності, мотивуючи свій позов тим, що вона згідно договору дарування від 28.08.1986 року та від 15.07.1994 року є власником житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS]. Згідно рішення виконавчого комітету районної ради депутатів трудящих Київського району міста Полтави №96 від 07.03.1958 року за вказаним будинком закріплено земельну ділянку площею 400 кв.м. Згідно рішення виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради №648 від 15.10.1985 року було збільшено площу земельної ділянки за вказаною адресою на 76 кв.м та зареєстровано в цілому за домоволодінням земельну ділянку площею 476 кв.м Згідно розпорядження міського голови №547 від 17.08.1998 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам» [PERSON] по [ADDRESS] передано у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку земельну ділянку площею 476 кв.м. Відповідно до пункту 7 даного розпорядження, площі земельних ділянок, приватизованих згідно заяв громадян без обміру на місцевості підлягають уточненню при виготовленні Державних актів на право власності на землю. В кінці 2011 року вона звернулась до ДНВП «Полтавагеодезцентр» з приводу виготовлення кадастрового плану на земельну ділянку по [ADDRESS]. Згідно проведених замірів нею було з»ясовано, що у її фактичному користуванні перебуває земельна ділянка площею 460,66 кв.м, тобто на 16 кв.м менше ніж площа переданої їй в приватну власність. Вказане зменшення відбулось за рахунок приватизації її сусідом, відповідачем по справі, земельної ділянки по [ADDRESS]. В позові вказувала, що згідно Генерального плану міста Полтави станом на час виділення 23.11.1958 року земельна ділянка по [ADDRESS] має прямокутну форму, Генерального плану станом на 30.01.1968 року межа між [ADDRESS] та [ADDRESS] також проходить у вигляді прямої лінії. Згідно Акту обстеження від 15.10.1985 року, який виготовлявся при прийнятті рішення виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів №648 від 15.10.1985 року межа між земельними ділянками [ADDRESS] та [ADDRESS] також проходила у вигляді прямої лінії. Станом на час виготовлення кадастрового плану за вказаною адресою межа між даними адресами змістилась в бік зменшення земельної ділянки по [ADDRESS] біля сараїв літера «Б», «В». Вважає, що відповідач по справі при приватизації своєї земельної ділянки фактично приватизував частину її у розмірі 16 кв.м, яка необхідна їй для обслуговування належних їй господарських споруд. На даний час, як їй стало відомо, відповідачу по справі [PERSON] по [ADDRESS] згідно рішення виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради №248 від 11.05.2010 року були видані Державні акти на земельні ділянки площею 0,0801 га (серія ЯЛ №760898) та 0,1 га (серія ЯЛ №760899). Згідно технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] площа земельної ділянки закріпленої за ним становить 1 788 кв.м, тобто на 13 кв.м менше ніж він приватизував. В зв»язку з тим, що згідно розпорядження Полтавського міського голови їй передали у власність земельну ділянку площею 476 кв.м, а фактично її площа становить 460,66 кв.м, вона не може отримати правовстановлюючий документ, у зв»язку з невідповідністю площ. Вважає, що Державний акт на землю є похідним від рішення органу місцевого самоврядування про передачу у приватну власність земельної ділянки, а тому потребує скасування рішення виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради №248 від 11.05.2010 року в частині передачі в приватну власність земельної ділянки по [ADDRESS] площею 1 000 кв.м і визнання недійсним і відповідного Державного акту та скасування його державної реєстрації. Враховуючи, що рішення виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради №248 від 11.05.2010 року в частині передачі у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,100 га порушує її майнові права, то воно підлягає скасуванню. Просила суд визнати незаконним і скасувати рішення виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради №248 від 11.05.2010 року в частині передачі в приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0, 100 га по [ADDRESS]. Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,100 га серія ЯЛ №760899 по [ADDRESS] на ім»я [PERSON] та його державну реєстрацію. В судовому засіданні позивач [PERSON], адвокат [PERSON] позов підтримали. Просили суд задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] з позовом не згодні. Просили суд в задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Представник виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради Пеляк В.В. з позовом не згоден. Просив суд в задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Суд, заслухавши позивача [PERSON], думку адвоката [PERSON], представника відповідача [PERSON] думку адвоката [PERSON], представника виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради Пеляк В.В., допитавши свідка [PERSON]., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 28.08.1986 року позивач [PERSON] є власником ? частини жилого будинку з частиною надвірних побудов, що знаходиться в [ADDRESS] та складається в цілому з: жилого будинку «А-1» загальною жилою площею 42,9 кв.м, сараю «Б», погреба «б», вбиральні «Г», огорожі «№1», розташованих на земельній ділянці площею 476 кв.м (а.с.6-7). Згідно договору дарування від 15.07.1994 року позивач [PERSON] є власником ? частини будинку з відповідною частиною надвірних побудов, що розташовані на земельній ділянці розміром 476 кв.м, що знаходиться в [ADDRESS] та в цілому складається з: жилого будинку «А-1» жилою площею 54,2 кв.м, погребів «а4», «б», сараїв «Б», «В», вбиральні «Г», огорожі «№1» (а.с.8-9). На підставі Свідоцтва про право на спадщину від 30.08.1974 року (а.с.34) [PERSON] належить жилий будинок з відповідними надвірними побудовами, що знаходиться в [ADDRESS] Рішенням виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради від 11.05.2010 року №248 «Про технічну документацію із землеустрою» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки по [ADDRESS] та передано у власність [PERSON], що мешкає по [ADDRESS] із земель житлової та громадської забудови, земельні ділянки по [ADDRESS], площею 1 000 кв.м для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; 801 кв.м для ведення особистого селянського господарства. На підставі даного рішення виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради відповідачу [PERSON] видано два Державних акта на земельні ділянки, які розташовані за адресою: [ADDRESS] площею 0,0801 га (серія ЯЛ №760898) та 0,1 га (серія ЯЛ №760899). В судовому засіданні позивач [PERSON], адвокат [PERSON] наполягали на задоволенні позову, оскільки вважають, що відповідачем приватизовано земельну ділянку площею 16 кв.м, яка належала попередньому власнику [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Київської районної ради народних депутатів від 15.10.1985 року №648 (а.с.11), розпорядження виконавчого комітету Полтавської міської ради від 17.08.1998 року №547-р дана земельна ділянка належить [PERSON] та технічної документації на жилий будинок, відповідні надвірні споруди та земельну ділянку (а.с.12-19). Але з даною позицією позивача [PERSON] та адвоката [PERSON] суд не може погодитись з наступних підстава. Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м.Полтави знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], Управління Держкомзема у м.Полтаві про визнання державних актів на право власності на земельну ділянку недійсними та скасування їх державної реєстрації. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 28.01.2013 року в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON], Управління Держкомзема у м.Полтаві про визнання державних актів на право власності на земельну ділянку недійсними та скасування їх державної реєстрації відмовлено (а.с.35). Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 04.03.2013 року (а.с.36-38) апеляційну скаргу [PERSON] відхилено. Рішення Київського районного суду м.Полтави від 28.01.2013 року залишено без змін. Як вбачається з Державних актів на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №760898 та серія ЯЛ №760899, [PERSON] є власником земельних ділянок розміром 0,0801 га та 0,1000 га, які розташовані в [ADDRESS]. У даних Державних актах розміщені плани зовнішніх меж земельної ділянки, які передані у власність відповідача. Дані Державні акти видано на підставі рішення від 11 травня 2010 року №248 виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради. Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов»язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються виключно на припущеннях, що її земельна ділянка зменшилась за рахунок збільшення земельної ділянки [PERSON]. Але жодними належними доказами дана обставина не підтверджується. Частиною 2 статті 59 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом оцінюється критично Висновок судової земельно-технічної експертизи №33 від 04.04.2014 року (а.с.60-70), оскільки сам по собі Висновок експерта не підтверджує того факту, що земельна ділянка [PERSON] зменшилась за рахунок збільшення земельної ділянки [PERSON]. А сама по собі зміна конфігурації земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] не доводить, що у позивача зменшення земельної ділянки відбулось через збільшення земельної ділянки відповідача [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що дані технічної інвентаризації та геодезичної зйомки можуть різниться в силу технічних можливостей розрахунку. Саме з метою регулювання такої різниці пункт 1.2.5. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженого Наказом Держкомзему України від 11.08.2008 року встановлює, якщо площа земельної ділянки за матеріалами інвентаризації перевищує 6% від площі раніше наданої земельної ділянки, то передача у власність або надання її у користування правонабувачам здійснюється за проектом землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки. Різниця між інвентаризацією земельної ділянки та геодезичною зйомкою земельної ділянки [PERSON] становить 1,65% і збільшена вона була на 13 кв.м, в той час, як позивач [PERSON] стверджує, що її земельна ділянка зменшилась на 16 кв.м. Таким чином, суд приходить до висновку, що при приватизації земельної ділянки [PERSON] не було порушено вимоги чинного земельного законодавства України та права [PERSON], а тому рішення виконавчого комітету Київської районної в місті Полтаві ради №248 від 11.05.2010 року в частині передачі в приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 га по [ADDRESS] є законним та скасуванню не підлягає. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed