Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

28.11.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОГАЛАКТИКА» про захист прав споживачів, визнання договору недійсним та повернення коштів. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.11.2018 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду. В обґрунтування позову зазначив, 28.08.2018 року відповідно до квитанції №4811820 на розрахунковий рахунок № [NUMBER] ТОВ «АВТО ГАЛАКТИКА», що відкритий в ПАТ «АЛЬФА-БАНК» у м. Києві проведено перерахунок грошових коштів у сумі 105 300 гривень 00 копійок, як оплата згідно Договору Фінансового Лізингу №01089 за автомобіль. Відвантажити раніше придбаний автомобіль в день укладення та сплати першого платіжу, зазначений автомобіль в той самий день представники ТОВ «АВТО ГАЛАКТИКА» не змогли, у зв`язку з відсутністю завідуючого складу. Уважно перечитав Договір фінансового лізингу №01089 помітив, що вартість автомобіля, яка була обумовлена усно відрізняється від прописаної в договорі. Крім того, відрізнялася марка автомобіля. 29.08.2018 року зателефонувавши до представників ТОВ «АВТО ГАЛАКТИКА» з проханням пояснити ситуацію та уточнити чому усні домовленості мають розбіжності з тими,що прописані у договорі. Представник ТОВ «АВТО ГАЛАКТИКА» запевнив, що за декілька днів він отримає автомобіль,який був обумовлений до підписання даного Договору. 14.09.2018 року було написано та відправлено заяву на розірвання договору до ТОВ «АВТО ГАЛАКТИКА». 01.10.2018 року отримано лист - відповідь від ТОВ «АВТО ГАЛАКТИКА»,у якому було запропоновано написати коректну заяву «з чітким волевиявленням» розірвати Договір №01089 та вказати реквізити на які перерахувати кошти. Ознайомившись з загальною вартістю в Договорі і платежами, які ТОВ «АВТО ГАЛАКТИКА» вказали у листі-відповіді , де вийшла невідповідність,оскільки у Договорі вказана загальна вартість предмету лізингу 1020550 гривень 00 копійок, а у листі загальної вартості визначена 1012550 гривень 00 копійок, тобто є невідповідність у 8000 гривень. Відповідно до ст.12 пунктом 12.1 Договору Фінансового Лізингу передбачено, що у випадку розірвання даного Договору Лізингоодержувачем до підписання акта Приймання-Передачі Предмета Лізингу Лізингодавець повертає сплачені кошти за вирахуванням штрафу за дострокове розірвання 80% від сплаченої суми авансових платежів. В такому випадку Комісія за організацію Договору Лізингоодержувачу повертається у розмірі 30% від загальної вартості Предмета Лізингу. Тож ним було сплачено 105300 гривень 00 копійок, з них 101255 гривень 00 копійок - комісія за організацію договору, 4 045 гривень 00 копійок - авансові платежі, тому до повернення підлягає 30% від комісії за організацію договору у розмірі 30376 гривень 50 копійок та 80% від авансових платежів у розмірі - 3236 гривень авансових платежів. Відповідно до п.1.2 статті 1 ДФЛ №01089 Лізингодавець бере на себе зобов`язання придбати Предмет Лізингу у власність (отримати право власності на Предмет Лізингу) та передати Предмет Лізингу користування Лізингоодержувачу на строк та на умовах, передбачених цим Договором. Лізингоодержувач користується предметом Лізингу на умовах даного Договору та згідно з положеннями чинного законодавства. Пунктом 1.5 та 1.6 статті 1 ДФЛ №01089 Предмет Лізингу є власністю Лізингодавця до моменту переоформлення права власності на Предмет Лізингу на Лізингоодержувача, згідно з умовами даного Договору (п.1.5). Предмет лізингу передається в користування Лізингоодержувачеві протягом строку, який становить не більше 90 (дев`яносто) календарних днів з моменту сплати Лізингоодержувачем на рахунок Лізингодавця: Комісії за організацію Договору; Авансового платежу 4; у разі наявності, сплати різниці до вже сплаченого авансового платежу на умовах ст.7 даного Договору; Комісії за передачу Предмету Лізингу. Відповідно до п.4.1 статті 4 ДФЛ №01089 Лізингодавець передає у користування Предмет Лізингу Лізингоодержувачу не пізніше 90 календарних днів, починаючи з наступного дня з дати отримання на поточний рахунок Лізингодавця наступних платежів: - Комісії за організацію Договору; - Авансового платежу ; - у разі наявності, Оплати різниці до вже сплаченого Авансового платежу на умовах викладених у п.7.4 ст.7 даного Договору з урахуванням умов викладених у п.1.6 ст.1 даного Договору; Комісії за передачу Предмету Лізингу. До підписання ДФЛ №01089 представнику ТОВ «АВТО ГАЛАКТИКА» була надана заявка на отримання в лізинг наступного автомобіля: Reno Logan, вишневого кольору, 2015 року випуску, ціною 117000 гривень. При укладанні Договору фінансового лізингу представник ТОВ «АВТО ГАЛАКТИКА» пояснив, що в договорі буде вказаний інший Предмет лізингу, так як доставка вказаного в заявці автомобіля, має певні труднощі оформленні документів на кордоні, а відповідно до п.1.3 статті 1 Договору незалежно від наявності у Продавця Предмета Лізингу, вказаного Лізингоодержувачем в даному Договорі та лише за заявою Лізингоодержувача, сам Предмет Лізингу може бути замінений на інший Предмет Лізингу до моменту купівлі Предмета лізингу. Умови такої заміни, та проведення додаткових розрахунків, вказується у відповідній Додатковій угоді до даного Договору. За цих умов в ДФЛ №01089 в п.1.7 статті 1 зазначений наступний Предмет Лізингу: марка Kia Sorento NEW, Business; 2.2 дізель; автомат; HxH. Пунктом 1.8 статті 1 договору зазначено, що сторони погодили укласти даний договір в простій письмовій формі з дотриманням всіх його істотних умов. Сторони підтверджують, що обраний предмет лізингу на момент укладання договору відсутній у лізингодавця, який буде набуто лізингодавцем після виконання Лізингоодержувачем умов передбачених п.1.6 та 4.1 даного Договору. На виконання вимог ДФЛ №01089 по отриманню Предмету Лізингу ним 28.08.2018 року на вказаний рахунок Лізингодавцем була сплачена сума в розмірі 105300,00 (сто п`ять тисяч триста) гривень 00 копійок. Пізніше, позивач ретельно вивчив умови договору та виявив, що відповідач ввів його в оману щодо умов виконання договірних зобов`язань, договір фінансового лізингу містить несправедливі умови відповідно до ст.ст. 4,10,11,18 ЗУ «Про захист прав споживачів», предмет договору є не конкретизованим, при укладені договору сторонами не дотримано положення законодавства щодо обов`язковості нотаріального посвідчення договору. З урахуванням зазначеного позивач просив визнати недійсним договір фінансового лізингу та стягнути з відповідача сплачені ним 105300 гривень. В судове засідання позивач з`явився, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не направив, не подав відзиву на позовну заяву. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-яким не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, та підтверджується письмовими доказами, що 28.08.2018 року між ТОВ «АВТОГАЛАКТИКА» (Лізінгодавець) та [PERSON] (Лізінгоодержувачем) був укладений договір №01089 фінансового лізінгу (надалі - ДФЛ №01089). Відповідно до п.1.2 статті 1 ДФЛ №01089 Лізингодавець бере на себе зобов`язання придбати Предмет Лізингу у власність (отримати право власності на Предмет Лізингу) та передати Предмет Лізингу у користування Лізингоодержувачу на строк та на умовах, передбачених цим Договором. Лізингоодержувач користується предметом Лізингу на умовах даного Договору та згідно з положеннями чинного законодавства. Пунктом 1.5 та 1.6 статті 1 ДФЛ №01089 Предмет Лізингу є власністю Лізингодавця до моменту переоформлення права власності на Предмет Лізингу на Лізингоодержувача, згідно з умовами даного Договору (п.1.5). Предмет лізингу передається в користування Лізингоодержувачеві протягом строку, який становить не більше 90 (дев`яносто) календарних днів з моменту сплати Лізингоодержувачем на рахунок Лізингодавця: Комісії за організацію Договору; Авансового платежу 4; у разі наявності, сплати різниці до вже сплаченого авансового платежу на умовах ст.7 даного Договору; Комісії за передачу Предмету Лізингу. Відповідно до п.4.1 статті 4 ДФЛ №01089 Лізингодавець передає у користування Предмет Лізингу Лізингоодержувачу не пізніше 90 календарних днів, починаючи з наступного дня з дати отримання на поточний рахунок Лізингодавця наступних платежів: - Комісії за організацію Договору; - Авансового платежу; - у разі наявності, Оплати різниці до вже сплаченого Авансового платежу на умовах викладених у п.7.4 ст.7 даного Договору з урахуванням умов викладених у п.1.6 ст.1 даного Договору; Комісії за передачу Предмету Лізингу. До підписання ДФЛ №01089 позивачем надана заявка на отримання в лізинг наступного автомобіля: Reno Logan, вишневого кольору, 2015 року випуску, ціною 117000 гривень. Відвантажити раніше придбаний автомобіль в день укладення та сплати першого платіжу, зазначений автомобіль в той самий день представники ТОВ «АВТО ГАЛАКТИКА» не змогли, у зв`язку з відсутністю завідуючого складу. Крім того, відповідно Договіру фінансового лізингу №01089, вартість автомобіля, яка була обумовлена усно відрізняється від прописаної в договорі. Крім того, відрізнялася марка автомобіля. 14.09.2018 року було написано [PERSON] та відправлено заяву на розірвання договору до ТОВ «АВТО ГАЛАКТИКА». 01.10.2018 року отримано лист - відповідь від ТОВ «АВТО ГАЛАКТИКА», у якому було запропоновано написати коректну заяву «з чітким волевиявленням» розірвати Договір №01089 та вказати реквізити на які перерахувати кошти. Ознайомившись з загальною вартістю в Договорі і платежами, які ТОВ «АВТО ГАЛАКТИКА» вказали у листі-відповіді , де вийшла невідповідність,оскільки у Договорі вказана загальна вартість предмету лізингу 1020550 гривень 00 копійок, а у листі загальної вартості визначена 1012550 гривень 00 копійок, тобто є невідповідність у 8000 гривень. Відповідно до п.1.3 статті 1 Договору незалежно від наявності у Продавця Предмета Лізингу, вказаного Лізингоодержувачем в даному Договорі та лише за заявою Лізингоодержувача, сам Предмет Лізингу може бути замінений на інший Предмет Лізингу до моменту купівлі Предмета лізингу. Умови такої заміни, та проведення додаткових розрахунків, вказується у відповідній Додатковій угоді до даного Договору. За цих умов в ДФЛ №01089 в п.1.7 статті 1 визначений Предмет Лізингу: марка Kia Sorento NEW, Business; 2.2 дізель; автомат; HxH. Пунктом 1.8 статті 1 договору зазначено, що сторони погодили укласти даний договір в простій письмовій формі з дотриманням всіх його істотних умов. Сторони підтверджують, що обраний предмет лізингу на момент укладання договору відсутній у лізингодавця, який буде набуто лізингодавцем після виконання лізингоодержувачем умов пердбачених п.1.6 та 4.1 даного Договору. На виконання вимог ДФЛ №01089 по отриманню Предмету Лізингу позивачем 28.08.2018 року на вказаний рахунок Лізингодавцем була сплачена сума в розмірі 105300,00 (сто п`ять тисяч триста) гривень 00 копійок. Відносини, що виникають із договору фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж та положеннями Закону України «Про фінансовий лізинг». Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. За своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу або договору поставки. За договором найму (оренди) здійснюється передача майна наймачеві у користування. Частинами 1 та 3 ст. 760 ЦК України передбачено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом. Найм (оренда) транспортних засобів врегульовано параграфом 5 глави 58 ЦК України. За загальним правилом, передбаченим частиною 1ст. 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Якщо стороною у цьому договорі виступає фізична особа, то згідно з ч. 2ст. 799 ЦК України договір підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню. Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання договору недійсним. Зокрема, згідно ч. 5, п. 2 ч. 6 ст. 18 Закону, якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача договір може бути визнаним недійсним у цілому. Аналіз норми ст. 18 цього Закону дає підстави для висновку, що умови договору кваліфікуються як несправедливі, якщо вони, по-перше, порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України); по-друге, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обовязків сторін; по-третє, завдають шкоди споживачеві. Згідно зі ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Нікчемний договір не породжує тих прав і обов`язків, настання яких бажали сторони, і визнання такого договору недійсним судом не вимагається. Правові наслідки недійсності договору передбачені статтею 216 ЦК України. Положення статті 216 ЦК України застосовуються також при вирішенні вимог про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року та від 18 січня 2017 року по справах № 6-2766цс15 та № 6-648цс16. Таким чином, суд дійшов до висновку, що укладений 28.08.2018 року між ТОВ «АВТО ГАЛАКТИКА»,та між позивачем [PERSON] договір №01089 фінансового лізингу є нікчемним у зв`язку з недотриманням вимог при його укладенні щодо нотаріального посвідчення зазначеного договору. Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України визнання нікчемного договору недійсним не вимагається. Посилаючись на викладене, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ТОВ «АВТО ГАЛАКТИКА» про визнання договору фінансового лізингу недійсним, слід відмовити. Згідно з ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Така правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року та від 18 січня 2017 року по справах № 6-2766цс15 та № 6-648цс16, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковими для судів. Із матеріалів справи вбачається, що Позивач після укладення договору фінансового лізингу вніс на рахунок ТОВ «АВТО ГАЛАКТИКА» 105300 (сто п`ять тисяч три) гривень 00 копійок. За таких обставин, слід стягнути з ТОВ «АВТО ГАЛАКТИКА» на користь [PERSON] 105300 (сто п`ять тисяч три) гривень 00 копійок. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 141 ЦПК України. Так як позов задоволено частково, а позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, то з відповідача в дохід держави слід стягнути 704,80 грн. судового збору за вимоги майнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: partial