Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

28 березня 2014 року позивач [PERSON] як спадкоємиця за заповітом померлої [INFO] [PERSON] звернулась до суду з вказаним вище позовом до відповідачів, посилаючись на наступні обставини. За життя померла [PERSON] заповідала позивачу належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS], про що склала заповіт, посвідчений 02.11.2007 державним нотаріусом Шостої Київської нотаріальної контори Радіоновою Л.І., реєстровий №8-3611. 06.12.2012р. на підставі заяви позивача про прийняття спадщини приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] заведено спадкову справу №02/2012 щодо майна померлої [PERSON], в ході якої встановлено, що спірна квартира на праві власності за померлою [PERSON] не зареєстрована, а зареєстрована на праві власності за [PERSON] Так, як посилається позивач, в подальшому було встановлено, що за життя померлої [PERSON] 26.04.2007р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на спірну квартиру на підставі акту проведення прилюдних торгів в рахунок погашення боргу, виданого відділом ДВС Печерського РУЮ в м. Києві від 18.04.2007р. Разом з тим, згідно даних відділу ДВС Печерського РУЮ в м. Києві виконавчого провадження по зверненню стягнення на спірну квартиру на виконанні не перебуває, вищевказана квартира не реалізовувалась. Крім того, [PERSON] помер та був похований [INFO]. В подальшому, 27.06.2007р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено договір купівлі-продажу спірної квартири між [PERSON] та [PERSON], реєстровий №1133, яку останній продав [PERSON] за договором купівлі-продажу, посвідченим 04.12.2007р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №9521. У зв'язку з вказаними обставинами, 27.06.2008р. прокуратурою Печерського району м. Києва порушено кримінальну справу №56-2026, в подальшому кримінальне провадження №12013110060006416, за фактом незаконного заволодіння квартирою [ADDRESS], яка належала [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, у якій померла [PERSON] за її життя 01.08.2008 була визнана потерпілою. За вказаних обставин, позивач, посилаючись на те, що спірна квартира вийшла з права власності померлої [PERSON] поза її волею, про що стало відомо під час оформлення спадщини, просить суд на підставі ч.1 ст.203, ст.215, ст.228 ЦК України визнати недійсним вищевказане свідоцтво про право власності [PERSON] на спірну квартиру від 26.04.2007р. і на підставі ст.216, ст.388 ЦК України витребувати її з добросовісного володіння [PERSON] та на підставі ст.392 ст.1218, ст.1268 ЦК України визнати за позивачем право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою суду від 29.10.2014р. протягом розгляду справи до участі у справі як третю особу на стороні відповідача [PERSON] без самостійних вимог залучено ПАТ «Дельта Банк» - іпотекодержателя спірної квартири. Ухвалою суду від 29.10.2014 первісний позов [PERSON] об'єднано в одне провадження з зустрічним позовом [PERSON] до державного нотаріуса Шостої Київської нотаріальної контори Радіонової Л.І., [PERSON], за участю третьої особи [PERSON] про визнання нікчемним вищезгаданого заповіту померлої [PERSON] від 02.11.2007р., реєстровий номер 8-3611, за яким остання заповідала спірну квартиру позивачу [PERSON] Так, згідно зустрічного позову відповідач [PERSON], посилаючись на добросовісність набуття права власності на спірну квартиру, просить суд визнати вказаний заповіт нікчемним, з підстав, передбачених ст.215, ст.229, ч.1 ст.1257 ЦК України, посилаючись на те, що на час складання заповіту 02.11.2007 спірна квартира була зареєстрована на праві власності за [PERSON], а тому померла [PERSON] не мала права заповідати спірну квартиру позивачу [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила свого представника [PERSON] /а.с.25, т.1/, яка позов підтримала повністю, просила його задовольнити, посилаючись на викладені в позові обставини, проти зустрічного позову заперечила повністю, посилаючись на викладене в письмових запереченнях на зустрічний позов, зокрема посилаючись на відсутність порушення прав та інтересів відповідача [PERSON] оспорюваним заповітом./а.с.140-143, т.2/ Відповідач за первісним позовом приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, про розгляд справи у його відсутність. /а.с.а.с.62, 118, 168, т.1, а.с.98, 105, т.2/ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив свого представника [PERSON]./а.с.110, т.1/, яка проти первісного позову заперечила, просила відмовити в його задоволені, посилаючись на викладене в письмових запереченнях на позов /а.с.181-187, т.1/, зустрічний позов підтримала, з викладених у позові підстав і просила його задовольнити. Зокрема, представник відповідача вважає відсутніми підстави для визнання недійсним оспорюваного свідоцтва про право власності [PERSON] на спірну квартиру за відсутності судового рішення щодо оскарження прилюдних торгів, за наслідками яких видане свідоцтво, а також відсутніми підстави для витребування спірної квартири у відповідача як добросовісного набувача, оскільки спірна квартира придбана [PERSON] в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Також представник вважає відсутніми підстави для визнання за позивачем права власності на спірну квартиру в порядку спадкування за заповітом, вважаючи заповіт померлої [PERSON] на користь позивача нікчемним з підстав, викладених в зустрічному позові. Відповідач за зустрічним позовом державний нотаріус Шостої Київської нотаріальної контори Радіонова Л.І. в судове засідання не з'явилась, подала суду письмові заперечення на позов, просила відмовити в його задоволенні, справу розглядати у її відсутність. Зокрема, Радіонова Л.І. зазначила, що при посвідченні оспорюваного заповіту було дотримано вимог законодавства щодо нотаріального посвідчення, а тому нотаріус вважає відсутніми підстави вважати оспорюваний заповіт нікчемним. Крім того зауважила, що вона є неналежним відповідачем./а.с.а.с.26-33, 134-138, т.2/ Третя особа за первісним та за зустрічним позовами [PERSON], який повідомлявся судом належним чином, в судове засідання з розгляду справи не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Представник третьої особи за первісним позовом ПАТ «Дельта Банк» Поліщук М.В. проти первісного позову заперечив, посилаючись на викладене в письмових поясненнях на позов./а.с.а.с.87-88, 107-108, т.2/ Суд, вважаючи можливим розгляд справи у відсутність осіб, які не з'явились, за участі представників сторін, заслухавши пояснення осіб у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, приходить до наступних висновків. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві ГУЮ у м. Києві 02.04.2013р., [PERSON] померла [INFO] року у віці 83 років, про що складено актовий запис №19635 від 07.11.2012./а.с.127, т.1/ За життя, померла [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори 02.11.2007р., реєстровий №8-3611, за яким заповідала належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS], [PERSON]./а.с.152, т.1/ При цьому, судом відповідно до вимог ч.2, ч.3 ст. 1254 ЦК України встановлено чинність даного заповіту від 22.11.2007, який згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 06.12.2012р. був останнім з заповітів, складених померлою за життя./а.с.129-130, т.1/ 06.12.2012р. за заявою позивача [PERSON] як спадкоємиці за вказаним заповітом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] заведено спадкову справу щодо майна померлої [PERSON] №02/2012, про що зареєстровано в Спадковому реєстрі 06.12.2012 за №53874888. /а.с.124, 131, т.1/ Як вбачається з матеріалів спадкової справи, інших спадкових справ щодо майна померлої [PERSON] заведено не було, інші дані про спадкоємців померлої, які подали заяву про прийняття спадщини відсутні./а.с.128, т.1/ Спірна квартира належала померлій [PERSON] на праві власності відповідно до Свідоцтва про право власності на житло, виданого 17.03.1994р. Відділом приватизації державного житлового фонду Печерського району на підставі розпорядження від 17.03.1994р. №1070, про що зареєстровано в БТІ м. Києва 22.03.1994 за №1827. /а.с.13-14, т.1, а.с. 123-124, т.2/ В подальшому, за життя померлої [PERSON], 26.04.2007р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] видано свідоцтво про право власності [PERSON] на спірну квартиру на підставі акту проведення прилюдних торгів, затвердженого начальником відділу ДВС Печерського РУЮ в м. Києві Шпаковичем В.В. 18.04.2007р. /а.с.15, т.1, а.с.125, т.2/ Так, як зазначено в даному Свідоцтві, [PERSON] придбав спірну квартиру з прилюдних торгів за 325 800, 00 грн. в рахунок погашення боргу. Разом з тим, згідно даних відділу ДВС Печерського РУЮ в м. Києві станом на червень 2008 року, виконавчого провадження по зверненню стягнення на спірну квартиру на виконанні не перебуває, квартира не реалізовувалась./а.с.16, т.1, а.с.126, т.2/ Крім того, згідно листа Міського бюро судово-медичної експертизи ГУ охорони здоров'я та медичного забезпечення ВК Київської міської ради (Київської міської адміністрації) від 04.11.2010 №7/7 8333 труп [PERSON], був доставлений в морг №1 Київського міського бюро судових експертиз по направленню прокуратури Солом'янського району м. Києва з [ADDRESS], та зареєстрований за №222 від 15.06.2005, після проведення дослідження трупа 16.06.2005, смерть зареєстрована в РАЦС Шевченківського району м.Києва, а/з №528 від 19.07.2005, тіло покійного поховано з дозволу прокуратури Солом'янського району м.Києва 22.07.2005. /а.с.24, т.1, 133, т.2/ В подальшому, 27.06.2007р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було посвідчено договір купівлі-продажу спірної квартири між померлим на той час [PERSON] та [PERSON], реєстровий №1133./а.с.127-128, т.2/ Таким чином, [PERSON] на час видачі оспорюваного свідоцтва про право власності 26.04.2007 та укладення вказаного договору купівлі-продажу квартири від 27.06.2007 помер, а тому не міг укладати вказані правочини. Дані та докази, які б спростували встановлені судом обставини, в матеріалах справи відсутні і суду не надані. В подальшому, [PERSON] продав спірну квартиру [PERSON] за договором купівлі-продажу, посвідченим 04.12.2007р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий №9521, який в подальшому зареєстрував її на праві власності./а.с.а.с.85, 121, 129-131, т.2/ У зв'язку з вказаними обставинами, за заявою [PERSON] від 06.07.2007 порушено кримінальну справу №56-2026, в подальшому 02.08.2013 внесене до ЄРДР кримінальне провадження №12013110060006416, за фактом незаконного заволодіння квартирою [ADDRESS], яка належала [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, у якій померла за її життя 01.08.2008 була визнана потерпілою. На даний час досудове розслідування триває, позивач [PERSON] як спадкоємець померлої [PERSON] визнана потерпілою у даному кримінальному провадженні./а.с.157, т.1, а.с.122,132, т.2/ Суд не приймає доводів про недопустимість наявних у справі даних як доказів, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, вищезгадані документи в належним чином посвідчених копіях одержані судом в складі копій матеріалів спадкової справи 02/2012 /а.с. 120-156, т.1/ та копій матеріалів кримінального провадження №12013110060006416. /а.с.121-134, т.2/ Суд, виходячи з обставин справи, враховуючи, що оспорюване свідоцтво про право власності від 26.04.2007 видане нотаріусом на ім'я померлої особи за відсутності на те, передбачених законом підстав, а також враховуючи, що померла [PERSON] за її життя, не погоджуючись з протиправним переходом права власності на спірну квартиру, звернулась в липні 2007 року з заявою про порушення кримінальної справи за цим фактом, а в листопаді 2007 року заповіла спірну квартиру як власну, вважає що той факт, що вказана квартира вибула з володіння померлої [PERSON] поза її волею є доведеним, дані, які б спростовували дану обставину в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ч.1 ст.215, ч.1, ст.203 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання вимог про те, що зміст правочину, не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Виходячи з встановлених обставин справи, суд вважає наявними підстави для визнання оспорюваного свідоцтва про право власності на спірну квартиру від 26.04.2007 недійсним з підстав, передбачених ч.1 ст.215 ЦК України, як виданого особі, яка була померлою на момент його видачі, що суперечить положенням ст.43, ст.72 Закону України «Про нотаріат», а також без дотримання вимог ч.3 ст.203 ЦК України. Посилання позивача на нікчемність оспорюваного свідоцтва згідно ст.228 ЦК України як такого що порушує публічний порядок є безпідставним, оскільки як вбачається зі змісту оспорюваного свідоцтва, його об'єктом не було зобов'язання з порушення, передбачених цією статтею прав, свобод і інтересів або пошкодження майна чи його незаконного заволодіння. Суд не приймає як необґрунтованих доводів представника відповідача [PERSON] про відсутність достатніх даних про недійсність свідоцтва за відсутності судового рішення щодо оскарження прилюдних торгів, за наслідками яких видане оспорюване свідоцтво, оскільки як вбачається з наданих суду даних і встановлено судом, спірна квартира з прилюдних торгів не реалізовувалась, і дані на спростування цих обставин суду не надані. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1, ч.5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, оскільки протягом судового розгляду встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON], яка своєчасно у визначений законом строк згідно ст.1270 ЦК України звернулась з заявою про прийняття спадщини 06.12.2012, а відтак прийняла спадщину, яка належить спадкоємцеві з часу її відкриття, права позивача підлягають захисту у спосіб, передбачений законом для захисту права власності. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За вказаних обставин, суд вважає наявними підстави для визнання за позивачем [PERSON] права власності в порядку спадкування за заповітом на спірну квартиру. Відповідно до п.3 ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Враховуючи встановлені обставини справи, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є добросовісним набувачем, оскільки цих обставин не заперечували сторони у справі, і відповідно доказів, які б давали підстави обґрунтованим сумнівам щодо цього в матеріалах справи відсутні. Таким чином, вважаючи наявними підстави згідно п.3 ч.1 ст.388 ЦК України для витребування спірної квартири з добросовісного володіння відповідача [PERSON] як добросовісного набувача на користь позивача [PERSON], оскільки в ході судового розгляду встановлено, що спірна квартира вибула з володіння померлої спадкодавці позивача [PERSON] не з її волі. Суд не приймає як необґрунтованих доводів представника відповідача [PERSON] про неможливість витребування спірної квартири з добросовісного володіння [PERSON] згідно ч.2 ст.388 ЦК України з посиланням на те, що спірна квартира була продана в порядку, встановленому для виконання судових рішень, оскільки обставини продажу спірної квартири з прилюдних торгів не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду і спростовані встановленими судом обставинами справи. Виходячи з встановлених обставин справи, зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає у зв'язку з безпідставністю та необґрунтованістю, оскільки суд відповідно до ст.3 ЦПК України здійснює захист порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод та інтересів. Крім того, слід зазначити, що держаний нотаріус Радіонова Л.І. є неналежним відповідачем за зустрічним позовом, оскільки інтереси державних нотаріальних контор при розгляді цивільних справ в суді представляє відповідне Управління юстиції міста, на що судом було звернуто увагу представника відповідача [PERSON], разом з тим, остання не скористалась правом заявити клопотання про заміну відповідача належним відповідачем. Також, суд не приймає доводів представника відповідача [PERSON] щодо протиправності дій померлої [PERSON] при складанні оспорюваного заповіту 02.11.2007р. та відповідно нотаріуса при його посвідченні, а також порушення заповітом прав та охоронюваних інтересів відповідача [PERSON], як безпідставних та необґрунтованих, оскільки законодавством не передбачено вимог про встановлення належності заповідачу майна на момент складання заповіту, разом з тим, право власності на спірну квартиру до [PERSON] перейшло на підставі договору купівлі-продажу від 04.12.2007р., тобто після складання та посвідчення заповіту в листопаді 2007 року. Інших даних та доказів, які б вказували на порушення прав та інтересів останнього оспорюваним заповітом суду не надано. Враховуючи встаноілені судом обставини справи, суд важає відсутніми підстави про нікчемність заповіту згідно ст. 1257 ЦК України. Відтак, первісний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України у зв'язку з задоволенням первісного позову на користь позивача з відповідачів підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме сплачена сума судового збору у розмірі 3 654, 00 грн. в рівних частинах з кожного з них./а.с.1/

Outcome: approved