Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

28.04.2016 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до Адміністрації Заводського району Миколаївської міської радипро визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю. Згодом позов уточнила та змінила позивача на Миколаївську міську раду. В позові позивач вказав, що вона мешкає у [ADDRESS] з 1955 року. У 1955 році її покійні батьки, приїхали у місто Миколаїв і оселились у будинку, який був не заселений, та стояв пустим по [ADDRESS]. За весь час свого життя її батьки дбали про дім. Облаштовували ділянку на якій він розташований. Прибирали прилеглу територію. Саджали на території садові дерева. Позивачка народилась у 1945 році і з десяти років разом з батьками мешкала у будинку по [ADDRESS]. За весь час проживання у будинку, позивачка ніколи не бачила ніяких документів на будинок. З 30.03.1977 р. вона прописана у будинку. Після смерті моїх батьків у неї виникло питання стосовно оформлення документів на будинок, а саме зареєструвати право власності на будинок розташований за адресою: [ADDRESS], але як виявилось документи взагалі відсутні, будинок не оформлений. В даний час позивачка проживає у будинку зі своїм сином, дочкою та внуками. Вона дбає про будинок облаштовую будинок, здійснюю поточний ремонт, своєчасно оплачує всі поточні комунальні платежі. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву, просила слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник Миколаївської міської ради в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 1995 року та по цей час проживає у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS].З 30.03.1977 р. позивачка прописана у будинку. [PERSON] добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном, та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт. Веде господарство, сплачує комунальні платежі. Відповідно ч. 1 ст. 344 ЦК України,особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Згідно із п.8 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України встановлено, що норми статті 344 ЦК України «Про набувальну давність» поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим законом. Враховуючи, що цивільний кодекс набрав чинності з 01.01.2004 року, норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 01.01.2001 року. Враховуючи встановлені обставини справи та норми закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] добросовісно заволодів чужим майном, по даний час продовжує відкрито, безперервно володіти домоволодінням, тобто більше десяти років, в зв'язку з чим, відповідно до закону, набуває право власності на це майно.

Outcome: approved