Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

28.10.2021 року до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням із зняттям з реєстрації за місцем проживання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є співвласницею квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу частини квартири. Треті особи є співвласниками цієї квартири. Відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим у цій квартирі, але не проживає тривалий час, тим паче при укладені договору купівлі-продажу стверджував, що буде знятий з реєстраційного обліку у цій квартирі до 01 листопада 2021 року, однак до теперішнього часу умови договору не виконав. Тривалий час проживає на території Російської Федерації. За захистом своїх майнових прав позивачка звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 10.11.2021 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] направила до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить задовольнити. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла письмова заява, в якій зазначив, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просить розглянути справу без його участі. Третя особа [PERSON] також подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, підтримує позов та просить його задовольнити. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи без його участі не надходило як і пояснень щодо позову. Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши позиції сторін, третіх осіб, дослідивши письмові докази та оцінивши їх, суд встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 4\~ ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 82 ЦПК України\~передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Так, як встановлено по матеріалам справи, згідно договору купівлі продажу частки квартири від 09.10.2021 року, посвідченим приватним нотаріусом Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області Литвиновою І.В., зареєстрований в реєстрі за № 5289, продавець [PERSON] від імені якого по його довіреності діє [PERSON] , продав та передав ј частку у власність покупцю, а покупець [PERSON] купила та прийняла у особисту приватну власність ј частку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.21-24). Згідно п.4.1 цього договору, продавець стверджує, що буде знятий з реєстраційного обліку зареєстрованих осіб у відчужуваній квартирі у строк до 01.11.2021 р. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 278898535 від 09.10.2021 р., [PERSON] на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу належить на праві спільної часткової приватної власності ј частка квартири за вищевказаною адресою (а.с.23). Іншими співвласниками квартири за вищевказаною адресою є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 29.07.1999, виданого фірмою «Аудит-Куп`янськ» згідно з розпорядженням від 29.07.1999 № 5510 (а.с.9,20). 09.04.2021 року головним інженером КП «Благоустрій міста» Куп`янської міської ради Харківської області Крамаренко С.А. був затверджений Акт про не проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.25). [PERSON] 14.01.2014 року був знятий з військового обліку Куп`янського ОМТЦСА (а.с.26). Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та в ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, що мають в приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України, які, окрім іншого, передбачають, що правовідносини, пов`язані зі створенням перешкод здійснення права користування своїм майном, регулюються ст. 391 ЦК України, яка встановлює, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.\~\~ У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до правового висновку, викладеному у постанові ВСУ від 16.11.2016 р. № 688/63/15-ц, порівняльним аналізом статей 383,391,405 ЦК України та статей 150,156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти висновку, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.\~ Згідно ст. 29 ЦК України\~ місцем проживання фізичної особи є житло, у якому\~ фізична особа проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ч.1\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином\~ відповідно до умов договору. Статтею 629 ЦК України передбачено, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Таким чином, не виконання обов`язку за договором купівлі-продажу частки квартири щодо зняття відповідача з реєстраційного обліку у строк визначений у договорі, чинить перешкоди позивачу у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, у зв`язку з чим, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Визнання відповідачем позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, не суперечить закону.

Outcome: approved