Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

27.09.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал» про стягнення безпідставно утриманих коштів, мотивуючи свої вимоги наступним, що 21 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис № 19927 щодо стягнення з неї заборгованості за кредитним договором. За вказаним виконавчим написом нотаріусу було відкрито виконавче провадження № 63146504 приватним виконавцем міста Києва Малковою Марією Вікторівною. Станом на 17 вересня 2021 року з неї було стягнуто но користь відповідача 7752,00 гривень. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03.09.2021 року було визначено виконавчий напис № 19927, виданий приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Горай О.С. 21 серпня 2020 року таким, що не підлягає виконанню. Вважає, що кошти в сумі 7752,00 гривень, що стягнуто з неї за вимогою виконавчим написом нотаріуса про сплату боргу 19499,68 гривень, підлягають поверненню. Просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «Вердикт Капітал» безпідставно утримані гроші кошти в розмірі 7752,00 гривень. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. 19.10.2021 року на адресу суду від генерального директора ТОВ «Вердикт Капітал» Іжаковського О.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що на підтвердження стягнутих 7752,00 грн. позивачем долучено довідку від 17.09.2021 р. № 417 про здійснення відрахувань із заробітної плати в розмірі 20% в сумі 7752,00 грн. за період з 09 жовтня 2020 р. по 31 серпня 2021 р., яка не може бути належним та допустимим доказом стягнутих коштів на рахунок ТОВ «Вердикт Капітал» по виконавчому напису нотаріуса. Із наявного листа вбачається, що заявлена сума до стягнення складає 7752,00 грн., проте дана сума включає основну винагороду приватного виконавця 1949,97 грн, розмір мінімальних витрат виконавчого провадження 669,00 грн. Тобто, вказані позивачем стягнуті кошти не було повністю зараховано на користь ТОВ «Вердикт Капітал». В даному випадку, жодними доказами, які долучені до позовної заяви не підтверджена стягнута фактично сума саме на користь ТОВ «Вердикт Капітал» (за виключенням витрат виконавчого провадження, винагороди приватного виконавця). Позивачем не взято до уваги те, що виконавчий збір та витрати виконавчого провадження сплачуються першочергово. Все вищезазначене свідчить, що позивачем зроблені хибні висновки, та не враховано витрати по виконавчому збору (ч. 2 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження») та витрати виконавчого провадження, які не були стягнуті та перераховані на адресу стягувача. Із вищезазначеного вбачається, що в матеріалах справи відсутні відомості із приводу фактично перерахованих коштів в рамках виконавчого провадження саме стягувачу, а зазначена загальна сума стягнення, в тому числі і витрати виконавчого провадження та винагорода приватного виконавця. В рамках виконавчого провадження звертає увагу суду на те, що стягнута в тому числі основна винагорода приватного виконавця та витрати на проведення виконавчих дій. Вважає, що в даному випадку суд позбавлений можливості із долучених позивачем документів винести обґрунтоване та законне рішення, тобто не в змозі виокремити суму коштів, які стягнуті на рахунок стягувача, а які на рахунок приватного виконавця. Відомості з приводу розподілу даних сум наявні в розпорядженні лише приватного виконавця, які не були долучені позивачем, а тому вимога з приводу стягнення із стягувача 7752,00 грн. не підлягає задоволенню. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про стягнення безпідставно утриманих коштів. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 21 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис № 19927, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 535/8607DCLRG1PT від 03 серпня 2015 року, укладеним між ПАТ «Платінум Банк» та [PERSON] . На підставі вищевказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною відкрито виконавче провадження № 63146504 з примусового виконання виконавчого напису № 19927, виданого 21.08.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 19499,68 гривень. Як видно з Довідки № 417, наданою Управлінням освіти Ізюмської міської ради 17.09.2021 року, за період з 09 жовтня 2020 року по 31 серпня 2021 року було здійснено відрахування із заробітної плати [PERSON] у розмірі 20% в сумі 7752,00 грн. (669,00 грн. - витрати на проведення виконавчих дій; 6442,00 грн. - борг перед стягувачем; 641,00 грн. - 10% основної винагороди приватного виконавця) по постанові ВП № 63146504 від 02.10.2020 р. (по виконанню виконавчого напису № 19927 від 21.08.2020 р., виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.). про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал»заборгованість в розмірі 22118,65 грн. Позивачка звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Малкова Марія Вікторівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Ізюмський міськрайонний суд Харківської області своїм рішенням від 03.08.2021 р. по справі №623/1571/21, яке набрало законної сили 03.09.2021 р., позовні вимоги задовольнив. Визнав виконавчий напис, вчинений 21 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за № 19927, про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 19499,68 гривень, основна винагорода приватного виконавця - 1949,97 гривень, розмір мінімальних витрат виконавчого провадження 669,00 гривень, загальна сума становить - 22118,65 гривень, таким, що не підлягає виконанню. (а.с.6-11). В повідомленні № 69866 від 01.10.2021 року приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Малкової Марії Вікторівни зазначено, що 09.09.2021 року до офісу приватного виконавця надійшла заява б/н від 08.09.2021 року щодо закінчення виконавчого провадження. Відповідно до рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області № 623/1571/21 від 03.08.2021 р. - виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. 09.09.2021 року приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження». Також повідомлено, що в ході виконавчого провадження ВП № 63146504 стягнуто грошові кошти у розмірі 7752,00 грн, з яких: 669,00 грн. - витрати виконавчого провадження; 641,00 грн. - основна винагорода приватного виконавця; 6442,00 грн. - борг за виконавчим провадження, який перераховано на рахунок стягувача. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Статтею 1215 ЦК України визначено випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ч. 1 ст. 1215 ЦК України). Підставою стягнення коштів з позивача, був виконавчий напис нотаріуса, який визнаний таким, що не підлягає виконанню, тобто кошти були стягнуті, а не добровільно внесенні в рахунок погашення заборгованості. Підстава набуття коштів ТОВ «Вердикт Капітал» за виконавчим написом відпала і сам факт існування зобов`язання [PERSON] за кредитним договором, не є підставою примусового стягнення з нього коштів без рішення суду або діючого виконавчого напису нотаріуса. Згідно з статтею 1212 ЦК України, зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави - це таке правовідношення, в силу якого одна сторона (набувач), яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої сторони (потерпілого) без достатньої правової підстави або на підставі, яка згодом відпала (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Кондикція - це позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності, який може бути застосований самостійно на підставі ст. 1212 ЦК України шляхом подання кондикційного позову (Постанова ВСУ у справі № 6-3090 цс15 від 02.03.2016р.). Велика Палата Верховного Суду дійшла таких правових висновків про застосування частини першої статті 1212 ЦК України до правовідносин щодо фактичного використання майна без достатньої підстави у постанові від 23.05.2018р. по справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18) і підстави для відступу від таких висновків відсутні, тобто суд повинен повернути сторони договору в попереднє становище з урахуванням наведених вище роз`яснень. Як свідчать матеріали справи, в рахунок погашення боргу по виконавчому напису із доходу позивачки, який вона отримувала в Управлінні освіти Ізюмської міської ради утримано 7752,00 грн. за виконавчим написом нотаріуса, який визнаний судом таким, що не підлягає до виконання, що підтверджується відповідною довідкою. Доводи відповідача про те, що на його користь утримана менша сума жодними доказами не підтверджено, а отже доводи позивачки не спростовані. Тому, враховуючи вказане, суд вважає, що порушене право позивачки підлягає судовому захисту шляхом стягнення 6442,00 грн. з відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] . Поряд з тим, вимоги про стягнення на користь позивача безпідставно набутих коштів на суму 1310,00 грн., то в цій частині позов не підлягає до задоволення, оскільки грошові кошти не можуть вважатися безпідставно набутими, адже це витрати виконавчого провадження та основна винагорода виконавця, а підставою набуття коштів були постанови приватного виконавця, які в установленому законом порядку оскаржені до суду не були. На підставі вищевикладеного, позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 754,55 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial