Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

26 січня 2016 року Приватне акціонерне товариство «Дніпротурист» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про визнання актів приймання-передачі майна недійсними. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 01 грудня 2014 року між [PERSON] (надалі Поклажодавець) та Приватним акціонерним товариством «Дніпротурист» в особі головного бухгалтера [PERSON], яка діяла на підставі довіреності № 1 від 03 січня 2014 року (надалі Зберігач), були підписані акти приймання - передачі майна на відповідальне безоплатне зберігання, згідно з якими Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на безстрокове безоплатне відповідальне зберігання товарно-матеріальні цінності та майно відповідно до наведеного переліку в присутності постійно діючої інвентаризаційної комісії у складі робітників ПрАТ «Дніпротурист»: [PERSON] завідуючої готельним господарством; [PERSON] головного інженера; [PERSON] головного адміністратора; [PERSON] провідного бухгалтера. В зазначених актах члени постійно діючої інвентаризаційної комісії підтвердили своїми підписами, що майно передане повністю, відповідно до умов зазначеного акту в їх присутності. Зауважень до якості і кількості майна не має, майно передано за адресою: 49027, м. Дніпропетровськ, вул. Фучика, 30, готель «Рассвет». Також в актах зазначено, що майно належить повернути по витребуванню Замовника в термін за домовленістю. 04.11.2015 року Головою Правління ПрAT «Дніпротурист» [PERSON] виданий наказ №74 «Про проведення розслідування по Актам приймання - передачі майна, переданого на відповідальне безоплатне зберігання 01.12.2014 р.», згідно якого було створено Комісію по проведенню розслідування підстав підписання членами постійно діючої інвентаризаційної комісії товариства та самого підписанта Актів приймання-передачі майна на відповідальне безоплатне зберігання від [PERSON] Комісія дійшла до висновку, що майно, зазначене в Актах приймання-передачі майна переданого на відповідальне безоплатне зберігання 01.12.2014 p. [PERSON] фактично членам постійно діючої інвентаризаційної комісії та підписанту Актів не передавалося, в звязку з чим, Акти не вступили в законну силу, оскільки факт передачі майна відсутній. В своїх пояснювальних записках всі члени постійно діючої інвентаризаційної комісії зазначили, що Акти приймання-передачі майна були складені та підписані в екстремальному порядку, за вказівкою вищого керівництва ПрАТ «Укрпрофтур» та самого [PERSON], у важкому моральному стані, оскільки в цей період часу, а саме в грудні 2014 року будівлю готелю «Рассвет» було захоплено невідомими особами. Ці особи не впускали працівників ПрАТ «Дніпротурист» на територію будівлі і стверджували, що будівля готелю «Рассвет» належить їм. Всі працівники були налякані та не знали, що їм робити, не мали змоги навіть забрати свої особисті речі, так як невідомі особи перешкоджали їм потрапити на робочі місця. Для того, щоб в наступному була можливість забрати майно, на підставі товарних чеків, прибуткових накладних, касових чеків, які надав Голова Правління ПрАТ «Дніпротурист» [PERSON], були складені та підписані оскаржувані Акти. Таким чином, акти приймання - передачі майна на відповідальне зберігання №б/н від 01.12.2014 р. були укладені та підписані формально (на папері), щоб якимось чином врятувати хоч якесь майно ПрАТ «Дніпротурист», хоча насправді майно не було передано [PERSON] членам комісії та підписанту актів, зазначені акти є недійсними, оскільки є фіктивними. В звязку з наведеним, посилаючись на норми ст.ст. 203, 215, 234 ЦК України, Приватне акціонерне товариство «Дніпротурист» просило суд: -визнати недійсним Акт приймання передачі майна на відповідальне безоплатне зберігання №б/н від 01.12.2014 p., в якому визначено майно: картини; -визнати недійсним Акт приймання передачі майна на відповідальне безоплатне зберігання №б/н від 01.12.2014 p., в якому визначено майно: [PERSON] 9107 в кількості 2 штуки; кондиціонери спліт DAIKO ASP- Н09CN R 410, новий дизайн низький в кількості 7 штук; кондиціонер спліт DAIKO 07 Standart новий дизайн в кількості 5 штук; кондиціонер спліт DAIKO 09 в кількості 2 штук; LCD телевізор Samsung UE EH4030WXUA в кількості 3 штук; кондиціонер ERGO в кількості 1 штуки; кондиціонер EWIT Clima в кількості 1 штуки; картина в кількості 2 штук; двері металеві 960*2050 мол. модель 021 в кількості 1 штуки; мікрохвильова піч Liberton LT2512 в кількості 1 штуки, а всього на суму 101 742,14 гривень. В судовому засіданні представники позивача - Приватного акціонерного товариства «Дніпротурист» підтримали позовні вимоги в повному обсязі, посилалися на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просили суд задовольнити позов, зазначили, що [PERSON] займав посаду Голови правління Приватного акціонерного товариства «Дніпротурист». Незважаючи на те, що оскаржувані акти датовані 01 грудням 2014 року, фактично вони були складені 19 грудня 2014 року під час захоплення будівлі готелю «Рассвет», зазначені акти є фіктивними, а тому, повинні бути визнані недійсними. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, посилався на те, що раніше [PERSON] займав посаду Голови правління Приватного акціонерного товариства «Дніпротурист», у власності товариства перебував готель «Рассвет», який розташований у м. Дніпропетровську, вул. Фучика, 30. Рішенням Господарського суду від 2013 року Приватне акціонерне товариство «Дніпротурист» було зобовязане повернути будівлю готелю «Рассвет» державі, проводилися виконавчі дії. [PERSON], як фізична особа, був власником майна, зазначеного в актах приймання-передачі, це майно використовувалося у готелі, в звязку з чим, 01 грудня 2014 року були складені акти приймання-передачі спірного майна, а 19 грудня 2014 року будівля готелю була зайнята охороною та державними виконавцями. Майно, яке зазначене в актах прийманняпередачі, фактично було передано [PERSON] раніше. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. У відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2015 року у справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Дніпротурист» про визнання незаконними та скасування постанов, поновлення на роботі, встановлено, що 28 січня 2014 року між Приватним акціонерним товариством «Дніпротурист»» та [PERSON] був укладений Контракт, відповідно до якого, [PERSON] зобовязався виконувати обовязки Голови правління Приватного акціонерного товариства «Дніпротурист». Також, згідно до рішення суду встановлено, що Наглядова рада ПрАТ «Дніпротурист» 12.02.2015 року прийняла постанову № ПР-66-3 «Про виконання умов Контракту укладеного з Головою Правління ПрАТ «Дніпротурист» [PERSON], відповідно до якої, з посиланнями на п.п. 2.4.1; 2.4.2; 2.4.9; 2.4.10; 2.4.14; пункту 2.4 розділу 2, п.п. 1 пункту 5.5. розділу 5 Контракту від 28.01.2014 року було вирішено: припинити з 13.02.2015 року дію Контракту, укладеного 28.01.2015 року з Головою Правління ПрАТ «Дніпротурист» [PERSON] за невиконання вимог Правління ПрАТ «Дніпротурист» і невиконання обовязків, передбачених Контрактом; звільнити [PERSON] з посади Голови Правління ПрАТ «Дніпротурист» з підстав, передбачених Контрактом, відповідно до п.8 статті 36 КЗпПУ. Таким чином встановлено, що в період з 28 січня 2014 року по 13 лютого 2015 року [PERSON] займав посаду Голови правління Приватного акціонерного товариства «Дніпротурист». Судом встановлено, що 01 грудня 2014 року між [PERSON] (надалі Поклажодавець) та Приватним акціонерним товариством «Дніпротурист» в особі головного бухгалтера [PERSON], яка діяла на підставі довіреності № 1 від 03 січня 2014 року (надалі Зберігач), був підписаний акт приймання передачі майна на відповідальне безоплатне зберігання, згідно з якими Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на безстрокове безоплатне відповідальне зберігання товарно-матеріальні цінності та майно відповідно до наведеного переліку в присутності постійно діючої інвентаризаційної комісії у складі робітників ПрАТ «Дніпротурист»: [PERSON] завідуючої готельним господарством; [PERSON] головного інженера; [PERSON] головного адміністратора; [PERSON] провідного бухгалтера, а саме картини у кількості 54 шт. (а.с.10-11). Також, 01 грудня 2014 року між [PERSON] (надалі Поклажодавець) та Приватним акціонерним товариством «Дніпротурист» в особі головного бухгалтера [PERSON], яка діяла на підставі довіреності № 1 від 03 січня 2014 року (надалі Зберігач), був підписаний акт приймання передачі майна на відповідальне безоплатне зберігання, згідно з якими Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на безстрокове безоплатне відповідальне зберігання товарно-матеріальні цінності та майно відповідно до наведеного переліку в присутності постійно діючої інвентаризаційної комісії у складі робітників ПрАТ «Дніпротурист»: [PERSON] завідуючої готельним господарством; [PERSON] головного інженера; [PERSON] головного адміністратора; [PERSON] провідного бухгалтера, а саме: [PERSON] 9107 в кількості 2 штуки; кондиціонери спліт DAIKO ASP- Н09CN R 410, новий дизайн низький в кількості 7 штук; кондиціонер спліт DAIKO 07 Standart новий дизайн в кількості 5 штук; кондиціонер спліт DAIKO 09 в кількості 2 штук; LCD телевізор Samsung UE EH4030WXUA в кількості 3 штук; кондиціонер ERGO в кількості 1 штуки; кондиціонер EWIT Clima в кількості 1 штуки; картина в кількості 2 штук; двері металеві 960*2050 мол. модель 021 в кількості 1 штуки; мікрохвильова піч Liberton LT2512 в кількості 1 штуки, а всього майна на суму 101 742,14 гривень. (а.с.12-15). Свідки [PERSON], головний бухгалтер ПрАТ «Дніпротурист»; [PERSON], завідуюча готельним господарством ПрАТ «Дніпротурист»; [PERSON], головний адміністратор; в судовому засіданні, кожна окремо, пояснили, що 19 грудня 2014 року будівлю готелю «Рассвет» було захоплено невідомими особами, їх не допускали до роботи, в звязку з чим, з метою можливості в майбутньому забрати майно, за вказівкою Голови правління [PERSON] були складені акти від 01 грудня 2014 року про передачу майна на відповідальне зберігання, але, в цей день майно не передавалося. У відповідності до статті 1 Цивільного процесуального кодексу України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 509 ЦК України визначено, що 1. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. 2. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обовязків є договори. На підставі ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). У відповідності до частин 1 та 5 статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків. Частиною 1 статті 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно до вимог ст. 234 ЦК України, 1. Фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. 2. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Оскаржувані акти приймання передачі, фактично містять умови правочинів - договорів зберігання. Так, у відповідності до ст. 936 ЦК України, І. За договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. В той же час, у відповідності до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачем заявлені вимоги про визнання актів-приймання передачі недійсними з підстав фіктивності та не були заявлені вимоги про визнання договорів зберігання недійсними. Як зазначалося вище, у відповідності до вимог законодавства України, а саме, ст.ст. 11, 203, 215, 234 ЦК України, недійсними з підстав фіктивності може бути визнано правочини (договори). Акти, довідки, звірки, результати перевірок тощо, не породжують правовідносин між сторонами, можуть бути прийнятими як окремий доказ наявності або відсутності правовідносин між сторонами, в звязку з чим, не можуть бути предметом спору в суді та бути визнані недійсними. В звязку з наведеним, оскаржувані акти приймання - передачі майна на відповідальне безоплатне зберігання від 01 грудня 2014 року не можуть бути визнані недійсними та в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Дніпротурист» належить відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed