Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

28 вересня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що 31 січня 1997 року помер її дід [PERSON]. Після смерті останнього відкрилася спадщина, в тому числі на земельну частку (пай), розміром 5,57 в умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Мирний», розташованої на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0159967, виданого 17 грудня 1996 року на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 10 грудня 1996 року № 353. Спадкоємцем після смерті діда є його донька [PERSON], яка фактично прийняла спадщину і вважається такою, що прийняла спадкове майно, але юридично свої спадкові права не оформила. Мати позивачки [PERSON] померла 25 листопада 2015 року. Спадкоємцем першої черги після смерті матері є позивачка, вона має намір прийняти спадщину. Але на даний час вона не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно користуватися спадковим майном, так як пропустили встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що вона не може реалізувати своє право на спадщину за законом, позивачка просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після матері [PERSON], яка померла 25 листопада 2015 року, тривалістю три місяці. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, її представник за довіреністю [PERSON] надав суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. Сільський голова письмовою заявою повідомив, що проти позову не заперечує, просить розглянути справу без участі представника сільської ради. Представник третьої особи Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області у судове засідання також не зявився. Нотаріус надіслала заяву про розгляд справи без її участі, при вирішенні справи покладалась на розсуд суду. У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 3 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1, 3 ст. 1268 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України.\~ За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Судом встановлено, що батьками [PERSON] (дошлюбне прізвище) [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-УР № 806636 (а. с. 6). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БП № 347701 позивачці після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] (а. с. 6). На підставі свідоцтва про одруження серії І-УР № 344158 батьки позивачки [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 09 червня 1960 року (а. с. 9). Батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ГД № 681278 (а. с. 10). З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 10 вересня 196 року (а. с. 11). У відповідності до свідоцтва про смерть серії І-БП № 284015 [PERSON] померла 22 жовтня 1958 року, а [PERSON] помер 31 січня 1997 року, що стверджується свідоцтво про смерть серії І-БП № 284014 (а. с. 12-13). Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0159967 на підставі рішення голови Білопільської районної державної адміністрації від 10 грудня 1996 року № 353, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 567, [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Мирний», розміром 5,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на а. с. 15. Відповідно до інформаційної довідки станом на 2017 рік оціночна вартість обєкта оцінки земельної частки (паю), розміром 5,57 в умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) складає 108 768 грн. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Павлівської сільської ради (САПТЗТ «Мирний») на а. с. 16. З довідки, виданої виконкомом Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області від 31 липня 2017 року за № 791 вбачається, що [PERSON], який помер 31 січня 1997 року, постійно проживав та був зареєстрований за адресою [INFO], одиноко. Спадщину прийняла донька [PERSON] шляхом постійного зберігання особистих документів, але юридично не оформила. Заповіт від імені померлого на території сільської ради не посвідчувався (а. с. 14). Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖТ № 781575 [PERSON] помер 15 серпня 2010 року в с. Успеновка Курської області РФ, а [PERSON] померла 25 листопада 2015 року в с. Успеновка Курської області РФ, що стверджується свідоцтвом про смерть серії ІІІ-ЖТ № 503314 (а. с. 7-8, 20). У відповідності до інформаційних довідок Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області від 04 жовтня 2017 року, спадкові справи після [PERSON], який помер 31 січня 1997 року та після померлої 25 листопада 2015 року [PERSON], держнотконторою не заводилися, будь-яка інформація у спадковому реєстрі відсутня (а. с. 28,29). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачка має право на спадщину після матері [PERSON] за законом, однак вона не може реалізувати його у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини, отже право останньої підлягає захисту в судовому порядку. Визначаючи спадкоємцю додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за нею права на спадщину. У відповідності до розяснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після спадкодавця у звязку з відсутністю коштів для оформлення спадкового майна та складним сімейним становищем. Суд вважає вказані вище причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, у звязку з чим позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved