Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

27 вересня 2016 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Солом'янського району м. Києва» про стягнення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 28 січня 2016 року в м. Києві на перехресті вул. Мічуріна та вул. Ново-Мічуріна водій [PERSON], керуючи колісним трактором марки «Беларус 82.1», державний реєстраційний номер [NUMBER], порушив п. 2.3.б та п. 15.12. Правил дорожнього руху України, а саме: не вжив всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, внаслідок чого трактор здійснив самовільний рух назад та відбулось зіткнення з транспортним засобом марки «Nissan Micra», державний реєстраційний номер [NUMBER], під її керуванням. Її транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Колісний трактор марки «Беларус 82.1», державний реєстраційний номер [NUMBER], належить КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Солом'янського району м. Києва», з яким [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди, перебував у трудових відносинах. 17 березня 2016 року постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Станом на 28 січня 2016 року власник колісного трактору не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно зі Звітом № 108/02/16 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Nissan Micra», державний реєстраційний номер [NUMBER], становить 10107 гривень 82 копійки. За проведення огляду та виготовлення звіту вона сплатила 700 гривень. 15 квітня 2016 року вона надіслала відповідачу претензію з проханням відшкодувати завдані працівником підприємства збитки, проте така вимога залишена без задоволення. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки в розмірі 10107 гривень 82 копійки і вартість витрат за проведення огляду транспортного засобу та виготовлення звіту в розмірі 700 гривень. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. Сторона відповідача в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 39). Будь-яких заяв чи клопотань щодо поважності причин неявки в судове засідання до суду подано не було. Представник третьої особи - МТСБ України в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду третя особа повідомлена належним чином (а.с. 40). Будь-яких заяв чи клопотань щодо поважності причин неявки в судове засідання до суду подано не було. Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 28 січня 2016 року в м. Києві на перехресті вул. Мічуріна та вул. Ново-Мічуріна водій [PERSON], керуючи колісним трактором марки «Беларус 82.1», державний реєстраційний номер [NUMBER], порушив п. 2.3.б та п. 15.12. Правил дорожнього руху України, внаслідок чого трактор здійснив самовільний рух назад та відбулось зіткнення з транспортним засобом марки «Nissan Micra», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 17 березня 2016 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України (а.с. 7). Позивач є власником пошкодженого автомобіля марки «Nissan Micra» державний реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 28). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У ч. 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Водій [PERSON] на відповідній правовій підставі керував колісним трактором марки «Беларус 82.1», державний реєстраційний номер [NUMBER], перебуваючи в трудових відносинах з КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Солом'янського району м. Києва». Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Вбачається, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, перебуваючи в трудових відносинах, відшкодовується не безпосередньо винним водієм, а роботодавцем. На підтвердження розміру завданої майнової шкоди, позивач надала суду Звіт № 108/02/16 про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ) від 22 лютого 2016 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту її пошкодженого автомобіля, з урахуванням фізичного зносу та ВТВ становить 10107 гривень 82 копійки (а.с. 9-15). За проведення оцінки автомобіля позивач сплатила 700 гривень, що підтверджується копією товарного чеку від 22 лютого 2016 року. (а.с. 24). 15 квітня 2016 року позивач надіслала відповідачу претензію з проханням відшкодувати завдані працівником підприємства збитки (а.с. 8), проте відповіді як на день звернення до суду з позовом, так і на день розгляду справи судом не отримала. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Суд вважає, що зазначені позивачем витрати на відновлення її автомобіля, пошкодженого з вини водія відповідача, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні належними доказами. За таких обставин, завдана позивачу майнова шкода підлягає стягненню з відповідача - КП «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Солом'янського району м. Києва» як роботодавця винної в дорожньо-транспортній пригоді особи - [PERSON] З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 гривні 20 копійок.

Outcome: approved