Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

27.07.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] [INFO] про позбавлення батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO], доньки [PERSON] [INFO], мотивуючи тим, що з 16 жовтня 2004 року по 14 травня 2013 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON], який був зареєстрований 16 жовтня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Приазовського районного управління юстиції, актовий запис №39. Від шлюбу народилося двоє дітей: сина [PERSON] [INFO] та донька [PERSON] [INFO] року. Подружнє життя не склалося, шлюб між нею та відповідачем по справі було розірвано за рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 14 травня 2013 року, після розлучення неповнолітні діти залишилися проживати разом з нею і знаходилися на її утриманні. З моменту розлучення і до тепер [PERSON], будучи батьком дітей, від участі у їх вихованні та утриманні усунувся, не піклується про їх фізичний і духовний стан, не цікавить їх духовним і фізичним станом, аліменти не сплачує. На думку позивачки, відповідач по справі жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування його неповнолітніх дітей, перешкоди для спілкування батька - відповідача по справі з дітьми ніколи нею не створювалися. Тому, на думку позивачки, відповідач має реальну можливість спілкуватися з неповнолітніми дітьми, дбати про її фізичний та моральний розвиток, надавати матеріальну допомогу, однак не бажає виконувати свої батьківські обов*язки. Відповідач участі у вихованні та утриманні дітей у добровільному порядку не приймає, хоча не звільнений від цього обов*язку. На переконання позивачки, за законом батьки мають рівні права та обов*зки щодо дитини, а отже, батько неповнолітніх дітей [PERSON] повинен також приймати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні неповнолітніх дітей : сина [PERSON] [INFO] та донька [PERSON] [INFO] року, але він ухиляється від виконання своїх батьківських обов*язків. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свій позов підтримала, в його обґрунтування послалася на ті ж підстави і просила суд позов задовольнити. Представник позивачки - адвокат Ковальов Д.В., діючий на підставі договору на надання правової допомоги та відповідного свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ( а.с. 4-6) в судовому засіданні, позовні вимоги свого довірителя підтримав, в обґрунтування позову послався на ті ж підстави, які були вкладені у позовній заяві і просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час, місце розгляду справи сповіщений належним чином, однак до суду не прибув, при причини неявки суд не повідомив, з заявою щодо відкладення розгляду справи до суду не звертався ( а.с. 36,39,46 ). Третя особа - представник - органу опіки та піклування при Приазовській районній державній адміністрації Нарбекова О.А. проти позову не заперечувала, так як перевіркою, що здійснена органом опіки та піклування при Приазовській райдержадміністрації, виявлено ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей [PERSON] 2099 року народження та [PERSON] 2005 року, він з дітьми не спілкується на протязі майже чотирьох років, не відвідує їх, не надає їм матеріальної підтримки. Суд, вислухавши пояснення представника позивача , вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини: сторони перебували у шлюбі , який був зареєстрований 16 жовтня 2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Приазовського районного управління юстиції, актовий запис №39, а згодом був розірваний за рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 14 травня 2013 року ( а.с.8,11 ). Від сумісного проживання , сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO] року і згідно свідоцтва про народження дітей (а.с.9-10), [PERSON] є їх батьком, а позивачка їх матір*ю, яка, уклавши шлюб з [PERSON] у грудні 2015 року ( а.с.15-16 ) змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON]. За довідкою , виданою Приазовською селищною радою від 31.05.2016 року № 2367 ( а.с.17 ) неповнолітні діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] року зареєстровані за адресою [ADDRESS] разом із матір*ю [PERSON] і перебувають на її утриманні. Із довідки Приазовського дошкільного навчального закладу №2 «Червона шапочка» від 31.05.2016 року № 15 ( а.с.18) батько малолітньої [PERSON] зв*язок з дитячим садком не підтримує вихованням доньки не займається, за час перебування дитини у дитячому садочку батька малолітньої [PERSON] жодного разу не бачили. А згідно довідки Приазовської загальноосвітньої школи I- III ступенів №2 Приазовської районної ради запорізької області від 31 травня 2016 року № 88 ( а.с.19) батько учня 4 класу [PERSON] батьківські збори не відвідує, зв*язок зі школою та класним керівником не підтримує. Судом встановлено, що рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 11 квітня 2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на тримання неповнолітніх дітей сина [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] року у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку ( доходу) на користь [PERSON] , починаючи з 02 квітня 2013 року ( а.с. 12). [PERSON] має заборгованість за аліментами за період з грудня 2013 року по травень 2016 року, яка становить 24.094,20 грн., що підтверджено розрахунком державного виконавця ( а.с. 13-14 ). Під час судового засідання суд допитав свідків сторони позивача. Так свідок [PERSON] показала суду, що вона добре знає як позивачку по справі [PERSON] так і відповідача [PERSON], так як жила по-сусідству з ними, а мати позивачки є її подругою, з якою вона підтримує дружні стосунки на протязі тридцяти років. Ій добре відомо, що родина [PERSON] сумісно не проживає близько чотирьох років, так як вони розлучилися . Після розлучення [PERSON] разом з дітьми так і продовжила проживати у тому ж [ADDRESS]. З того часу вона жодного разу не бачила, щоб [PERSON] приходив, відвідував дітей. Зі слів [PERSON] - матері позивачки [PERSON] , їй відомо, що батько [PERSON] забув, що в нього є діти, а ні телефонує, а ні приїздить, не турбується про них, не вітає зі святами, з днем народження, діти навіть не згадують його. Зі слів [PERSON] - матері позивачки [PERSON] , їй відомо, що між [PERSON], дітьми і безпосередньо самою [PERSON] склалися і існують доброзичливі стосунки з родиною [PERSON], [PERSON] - батьками відповідача по справі, ті самі відвідують дітей, і діти приходять до них у гості, дідусь та бабуся [PERSON] надають допомогу дітям, опікуються ними. Аналогічні показання надала свідок [PERSON] За висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до його неповнолітніх дітей сина [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] року від 23 вересня 2016 року за № 01-31/883 орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] по відношенню до його неповнолітніх дітей сина [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] року ( а.с 59) встановивши, що [PERSON] самоусунувся від виховання та утримання своїх неповнолітніх дітей, не дбає про їх фізичний та духовний розвиток, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується із дітьми в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення. Відповідно до ст.. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. А згідно до ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно з п.2 ч.1ст.164 Сімейного кодексу України мати , батько( мати) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов*язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Із наведених позивачкою доказів вбачається, що відповідач не приймає участі в вихованні неповнолітніх дітей : сина [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] року , не піклується про них, не забезпечує їх матеріальні потреби, не виявляє ніякого інтересу до дітей, не зустрічається та не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти. Орган опіки та піклування Приазовської райдержадміністрації дійшов висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до його неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] року . А відтак, сукупність зазначених доказів узгоджуються між собою, тому у суду не виникає сумніву а ні в правдивості показань свідків, а ні у висновку органу опіки та піклування, тому приводить суд до переконання , що позов є обгрунтованним і таким, що підлягає задоволенню: [PERSON] слід позбавити батьківських прав по відношенні до його неповнолітніх дітей : сина [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO]. Відповідно до положень статті 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст..10 ЦПК України , цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з*ясуванню обставин справи: роз*ясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обов*язкі, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов*язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачка при зверненні з позовом до суду сплатила судовий збір у сумі 551,20грн., що підтверджується платіжним документом ( а.с. 1), тому у суду вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати - судовий збір у сумі розмірі 551,20 грн. (п*ятьсот п*ятдесят одна гривня 20 копійок). На підставі викладеного,

Outcome: approved