Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

28.09.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON] посилаючись на те, що рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 21.08.2014 р. шлюб між нею та відповідачем було розірвано та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно з моменту звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття. Виконавчий лист знаходиться на виконання у ВДВС Голопристанського РУЮ. Відповідач нерегулярно сплачує аліменти, в результаті чого утворилася заборгованість за період з липня 2024 року по червень 2015 року в розмірі 8500 грн. У звязку з цим, на підставі ст.. 196 СК України позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь 20040 грн. неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за період з 01.07.2014 по 01.06.2015 р. В судовому засіданні уточнила позовні вимоги, та просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) від суми несплачених аліментів за період з 01.07.2014 р. по 01.06.2015 р. та з 30.05.2015 р. по 16.06.2015 р. у розмірі 19690 грн., надавши суду розрахунок пені. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали уточнені позовні вимоги та просили позов задовольнити, врахувавши її розрахунок пені, а саме: суму заборгованості за 1 місяць х 1% пені х на кількість днів прострочки від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня звернення до суду з даним позовом. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, надав суду письмові заперечення, які зводяться до наступного. Станом на 16.06.2015 р. відсутня заборгованість по аліментами, яку він погасив, здійснивши платежі у листопаді 2014 року, в березні, травні та червні 2015 року, всього на суму 12160 грн. Крім того, вважає, що на підставі ч.2 ст.196 СК України суд може зменшити розмір неустойки врахувавши його матеріальний стан, оскільки він має невеликий періодичний дохід, має на утриманні непрацездатну мати пенсійного віку. Крім того, просить врахувати судову практику Верховного Суду України при розрахунку пені та рахувати заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Заслухавши позивача та її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. У відповідності із ч.1, 2 ст. 196; ч. 4 ст. 195 Сімейного Кодексу при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Судом встановлено, що рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 21.08.2014 р. шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 500 грн. на кожну дитину щомісячно починаючи з 04.07.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Рішення набрало законної сили 01.09.2014 року (а.с.3). На виконання зазначеного рішення 21.08.2014 р. видано виконавчий лист №654/2814/14-ц, на підставі якого відкрито виконавче провадження Відповідно до довідки-розрахунку державного виконавця ВДВС Голопристанського РУЮ від 09.06.2015 року № 02-46/4651 заборгованість по аліментах відповідача станом на 01.06.2015 р. становить 8500 грн. З довідки-розрахунку вбачається, що мала місце заборгованість по аліментах у липні, серпні, вересні, жовтні, грудні 2014 року та січні, лютому, травні 2015 року в сумі 1000 грн. у кожному місяці, а також в сумі 500 грн. у квітні 2015 року. (а.с.7,8). Розраховуючи пеню за прострочення сплати аліментів суд не враховує суми заборгованості за липень та серпень 2015 року, оскільки ця заборгованість утворилася не з вини відповідача. Так як рішення суду про стягнення з нього аліментів набрало законної сили лише 01 вересня 2014 року. Оскільки пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання боржником рішення суду (лист Верховного Суду України від 25.11.2009р., №6.3-2009). Суд також не враховує зазначену в довідці-розрахунку суму заборгованості за травень 2015 року, оскільки при її складанні державним виконавцем не врахована сума, яка були сплачена відповідачем в рахунок сплати аліментів, а саме: 5000 грн. у травні 2015 р., що підтверджується копією наданого відповідачем чеку від 30.05.2015 року. Факт отримання зазначеної суми не спростовується і позивачкою. Крім того, суд не приймає до уваги розрахунок пені позивача, який включив в свій розрахунок пені суми заборгованості за листопад 2014 року та березень, травень 2015 року, в той час, як в ці місяці заборгованість відсутня, а за квітень 2015 року становить не 1000 грн., а 500 грн. Крім того, позивач розраховує пеню виходячи з кількості днів прострочення з дня виникнення заборгованості по день звернення до суду з позовом. Суд не погоджується з таким розрахунком виходячи з наступного. Враховуючи позицію Верховного Суду України, викладену в Постанові від 01.07.2015 року в справі №6-94цс15, виходячи зі змісту ст.196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місця не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Оскільки зобов'язання по сплаті аліментів носить періодичний характер і повинен виконуватися щомісяця, обчислення пені слід здійснювати виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо, підсумувавши розмір нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Суд розраховує суму пені за один місяць так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Оскільки судом встановлено, що у вересні, жовтні, грудні 2014 року, січні, лютому 2015 року мала місце заборгованість по аліментам в сумі 1000 грн. в кожному з цих місяців та у квітні 2015 року в сумі 500 грн., сума пені за прострочення сплати аліментів складає: - за вересень 2014 року - 1000 грн. х 1% х 30 днів=300 грн., - за жовтень 2014 року - 1000 грн. х 1% х 31 днів=310 грн., - за грудень 2014 року - 1000 грн. х 1% х 31 днів=310 грн., - за січень 2015 року - 1000 грн. х 1% х 31 днів=310 грн., - за лютий 2015 року - 1000 грн. х 1% х 28 днів=280 грн., - за квітень 2015 року - 500 грн. х 1% х 30 днів=150 грн. Загальна сума пені за період з вересня 2014 р. по квітень 2015 року складає 1360 грн. (300+310+310+310+280+150=1360). Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач був обізнаний про наявність рішення суду про стягнення з нього аліментів, але допускав прострочення сплати аліментів, в результаті чого утворилася заборгованість з його вини, тому позивачка має право на стягнення пені у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, тому позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів підлягають частковому задоволенню в частині стягнення пені сумі 1360 грн. Відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. При зверненні з позовом позивачем сплачено 487, 20 грн. судового збору та 2000 грн. за правову допомогу, що підтверджується відповідними квитанціями. Оскільки суд частково задовольнив позовні вимоги в розмірі 1360 грн., що складає 6,9% від заявлених позивачем вимог (19690грн.), судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до цієї частки та складають 171,62 грн.

Outcome: partial