Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

28.03. 2016 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. У позовній заяві позивач просить суд змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати аліменти із [PERSON], на користь позивача на утримання дитини [PERSON] [INFO], 1500 гривень, починаючи з дня подання позовної заяви й до моменту досягнення дитиною повноліття; судові витрати покласти на позивача. Позивач як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на те, що у відповідача покращилося матеріальне становище. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, пояснення дала аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] заявлені позивачем позовні вимоги заперечив та пояснив суду, що аліменти він сплачує вчасно, а його доходи не різняться із вказаними у довідці про заробітну плату. Заслухавши пояснення учасників процесу, проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.02. 2014 року, яке набрало законної сили, у цивільній справі № 450/4474/13-ц, крім іншого, ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 550,00 гривень щомісячно, починаючи з 02 грудня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначеним рішенням суду встановлені наступні обставини, що згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України доказування не потребуються: позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2011 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія І-СГ № 165655, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, 12.07.2011 року. Від шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджено Свідоцтвом про народження серія І-СГ № 330919 виданим виконавчим комітетом Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, 13.07.2012 року. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком обох батьків - як і позивача так і відповідача. Причому є обовязком особистим, індивідуальним, але ні в якому разі не солідарним. Законом (ст. 182 СК України) передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 1531,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Разом з тим, вимоги ч. 2 ст. 184 СК України, встановлюють розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, а тому аліменти на утримання дитини необхідно стягувати з подальшою індексацією грошової суми відповідно до закону. Таким чином, системний аналіз зазначених норм закону в сукупності із встановленими судом обставинами справи вказує на те, що розмір аліментів, що стягується із відповідача на користь позивача за рішенням суду підлягає збільшенню, у відповідності до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік» у пропорційному відношенні на кожного з батьків та з урахування обовязкової індексації, у відповідності до ч. 2 ст. 184 СК України. Довідкою вих. № 58 від 28.07. 2016 року встановлено, що середньомісячна заробітна плата відповідача на час розгляду справи судом становить 1\~500,00 грн. Крім зазначеного вище, при вирішенні справи суд виходить із такого: статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. За змістом ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Позивачем та її представником не надано суд, належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 57, 58 ЦПК України, що підтверджували б зміну матеріального становища відповідача у порівняні з тим, що існувало при ухваленні судом рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03.02. 2014 року, яке набрало законної сили, у цивільній справі № 450/4474/13-ц. Враховуючи зазначене вище, а також матеріальне становище відповідача, суд прийшов до переконання про часткове задоволення заявлених позивачем позовних вимог. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved