Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

27 березня 2014 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що з 17 серпня 1996 року по 28 вересня 2010 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO], який після розлучення залишився проживати разом з відповідачем. Згідно рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 жовтня 2011 року вона виплачує на користь відповідача аліменти на утримання сина у розмірі ? частки з усіх видів свого заробітку (доходу). На теперішній час вона вагітна, офіційно ніде не працює, проживає зі своєю матір'ю, яка потребує стороннього нагляду після крововиливу у мозок та перенесеної у зв'язку з цим трепанацією. Вказані обставини стали причиною звернення до суду з вказаним позовом, в якому позивач просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з неї на підставі рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 24 жовтня 2011 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів свого заробітку (доходу) до 300 гривень - твердої грошової суми (а.с.1-3). Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме вважав можливим змінити розмірі аліментів на тверду грошову суму, але не менше ніж 500 гривень щомісячно, оскільки позивачка не сплачує їх останнім часом взагалі, але з іншим чоловіком придбавають майно, а останнім часом придбали коштовний автомобіль. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Суд встановив, що сторони з 17 серпня 1996 року по 28 вересня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Рішенням Самарського районного суду від 24 жовтня 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] були стягнуті аліменти у розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.4). В судовому засіданні встановлено, що позивач на даний час мешкає разом зі своє матір'ю [PERSON] за адресою [ADDRESS], про що свідчить довідка квартального (а.с.9). Мати позивачки [PERSON] отримує пенсію та станом на 5 червня 2013 року потребувала стороннього нагляду після крововиливу у мозок та перенесеної у зв'язку з цим трепанацією, що підтверджується епікризом з історії хвороби та довідкою з пенсійного фонду (а.с.11-12). Позивач на даний час не працює та перебуває на 21 тижні вагітності, про що свідчить копія її трудової книжки та медичний висновок № 83 станом на 17.02.2014 року (а.с.8). За змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вирішуючи питання по суті позовних вимог, суд виходив з приписів статей 150, 157 СК України, згідно якої батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Питання виховання дітей вирішується батьками спільно і той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні з урахуванням доказів (письмових документів), які підтверджують наявність особливих обставин, що призвели до додаткових витрат на дитину. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин та наведених норм права, виходячи з того, що дитина має однакове право на утримання від батьків, які зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, та враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та розмір мінімальної заробітної плати, суд вважає необхідним змінити розмір аліментів, що стягуються за рішеннями суду на користь [PERSON] Разом з тим, з врахуванням того, що позивач не працює, але як зазначає має випадкові заробітки, а відповідач в свою чергу має постійну роботу водієм, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягується за рішенням суду на користь неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], слід визначити у твердій грошовій сумі у розмірі 500 гривень щомісяця. З доводами представника позивача про те, що остання здійснює самостійно догляд за своєю матір'ю, а відповідач сам не бажає за її поштовими переказами отримувати аліменти, суд не погоджується, оскільки у матері позивачки є інші діти, а необхідність у даний час здійснення за нею стороннього догляду не підтверджена в судовому засіданні належними доказами, так само, як і не надані були суду, з боку позивача, докази відмови відповідача від отримання аліментів, які навпаки спростовуються тим, що позивачка має суттєву суму заборгованості по аліментам, що не заперечувалося представником в судовому засіданні. Крім того, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, однак вагітність позивачки не може бути підставою для зменшення розміру аліментів до межі меншої, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: partial