Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

29.05.2018року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті його матері - [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина на нерухоме майно, до складу якої входить житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивач є спадкоємцем першої черги, інші спадкоємці, які претендують на спадкове майно відсутні, спадщину після смерті матері позивач прийняв належним чином шляхом подання заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини до Чуднівської державної нотаріальної контори, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач не може оформити своїх спадкових прав після смерті матері, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, власником якого вона була. Позивач звернувся з письмовою заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину до Чуднівської державної нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. З метою отримання відомостей про реєстрацію спірного домоволодіння за померлою позивач звернулася до Бердичівського міжміського бюро технічної інвентаризації і йому було повідомлено про відсутність реєстрації правовстановлюючих документів на даний житловий будинок з господарськими спорудами. В судове засідання сторони не з'явились. В тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності. Від представника сільської ради Коника М.В. до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника сільськоїради, у якій одночасно зазначено, що сільськарада позов визнає повністю. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved