Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

28.03.2018 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 19.03.1985 вона уклала шлюб з [PERSON], [INFO] Від цього шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між подружжям припинились з причин різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя відсутності взаєморозуміння. За таких обставин подальше спільне сімейне життя з відповідачем позивачка вважає неможливим та таким, що суперечить їх інтересам. У звязку з тим, що відповідач відмовляється від звернення до органів РАЦСу з метою подання спільної заяви про розірвання шлюбу, та беручи до уваги вищевикладене, позивачка вимушена звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. У судове засідання позивач не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Надала до суду заяву, відповідно до якої позов підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу без її участі та без фіксування процесу технічними засобами. Відповідач у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Надав до суду заяву, відповідно до якої позов визнає у повному обсязі, просить розглядати справу без його участі та без фіксування процесу технічними засобами. Згідно з ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі з 19 березня 1985 року підтверджується копією Свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЖС № 335410 від 19 березня 1985 року, виданого Виконавчим комітетом Балабинської селищної ради Запорізького району, запис № 14 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають двох повнолітній дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). Враховуючи обставини, що сторони подружні стосунки не підтримують, позивачка не має наміру на збереження шлюбу, відповідач не здійснює заходів щодо збереження сімї, а також беручи до уваги те, що відповідач відмовляється від добровільного розірвання шлюбу в органах РАЦСу, суд доходить висновку про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З урахуванням вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги заяву відповідача про визнання позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved