Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

27.10.2016 року Територіальне медичне об'єднання «Психіатрія» у місті Києві звернулося до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], до психіатричного закладу у примусовому порядку (а.с.1-2). Заяву мотивує тим, що: -«Пацієнт [PERSON], 1975 р.н., доставлений до ТМО «Психіатрія» у м. Києві бригадою ШПД №14 26.10.16 об 11 годині 10 хвилин за рапортом поліції з приводу агресивної поведінки: утримував в заручницях двох дівчат (які арендували кімнату в його квартирі) під загрозою ножа. Двері відчинив після прибуття на місце події матері пацієнта. [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання. Відомо, що з 2007 року пацієнт кілька разів лікувався стаціонарно в ТМО «Психіатрія» у м.Києві. В 2010р. [PERSON] було призначені примусові заходи медичного характеру в лікарні зі суворим наглядом (ст.115), в 2015р. згідно рішення Червоногвардійського суду м. Дніпропетровська відносно [PERSON] змінено примусові заходи медичного характеру (ПЗМХ) і переведено його для подальшого примусового лікування до психіатричного стаціонару з посиленним наглядом. 27.01.2016р. Васильківський міськрайонний суд Київської області примусові заходи медичного характеру (ПЗМХ) змінив на примусове лікування в лікарні зі звичайним режимом. [PERSON], 1975р.н. з жовтня 2016р. згідно ухвалі Васильківського міськрайонного суду Київської області переведений на АППД. 17.10.2016р. пацієнт виписаний із КМ ПНЛ №3 (смт. Глеваха). Згідно ст. 14 закону України «Про психіатричну допомогу», якщо пацієнт вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих внаслідок тяжкого психічного розладу це є підставою для госпіталізації особи до психіатричного закладу у примусовому порядку. Згідно висновку ЛКК: комісія лікарів дійшла висновку, що пацієнт [PERSON] 1975 р.н., страждає на: шизофренія, параноїдна, безперервний перебіг, виражений психопатоподібний дефект. Параноїдний синдром. У зв'язку з наявністю тяжкого психічного розладу та тим, що [PERSON] вчиняє дії, які являють собою небезпеку для оточуючих потребує примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар.Просимо Госпіталізувати [PERSON], 1975 р.н., до ТМО «Психіатрія» у примусовому порядку» (а.с.1-2). В судовому засіданні лікар-психіатр заяву підтримав з підстав викладених вище. Прокурор та [PERSON], яка є матір'ю [PERSON], вважають заяву обґрунтованою та просять її задовольнити. [PERSON] проти госпіталізації заперечує, мотивуючи тим, що він лікування не потребує. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», яка передбачає, що особа яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, з урахуванням вимог ст. 282 ч. 2 ЦПК України, яка передбачає, що рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Так, як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів ЛКК ТМО «ПСИХІАТРІЯ»: -«Д-з: Шизофренія параноїдна. Лікувався на загальних підставах. З 2010 по 2016р. (остання виписка 17.10.2016 р.) були призначені примусові заходи медичного характеру, перебуває на АППД». (а.с. 3). Як вбачається із заяви ТМО «ПСИХІАТРІЯ» від 27.10.2016 року, [PERSON] становить безпосередню небезпеку для оточуючих, тому потребує примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар. З викладеного суд робить висновок про достатність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного, -ст.14 ЗУ «Про психіатричну допомогу»

Outcome: approved