Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

29.03.2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою доУдалих [PERSON], в якій посилається на те, що 27.08.2007 року між Банком та відповідачкою було укладено кредитний договір без номера, згідно з яким вона отримала кредит у розмірі 2200,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості та кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка грошові кошти отримала, але зобовязання щодо повернення грошей та сплати процентів за користування кредитом не виконує, у звязку з чим станом на 19.03.2018 року виникла заборгованість 104948,26 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 6771,94 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 89838,63 грн., заборгованості за пенею та комісією 2863,96 грн., а також відповідно до п8.6 Умов та правил надання банківських послуг, штрафів: 500 грн. фіксована частина, 4973,73 грн. процентна складова. Вказана заборгованість відповідачкою не сплачена, у звязку з чим банк вимушений був звертатися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості та судового збору у розмірі 1762 грн. В наданому суду письмовому клопотанні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, зазначивши, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] зареєстрована у [INFO], з 29.03.2018 року по 25.05.2018 року в судові засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про місце, час та дату розгляду справи, про поважні причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не направила, відзиву на позовну заяву до суду не надходило, тому суд вважає за можливе згідно зі ст..280 ЦПК України розглянути позовні вимоги за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги позицію представника позивача [PERSON] дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено 27.08.2007 року між Банком та [PERSON] укладено договір без номера, згідне з яким вона отримала кредит у розмірі 2200,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка грошові кошти отримала, але зобовязання належним чином не виконує у звязку з чим на 19.03.2018 року виникла заборгованість 104948.28 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 6771,94 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 89838,63 грн., заборгованості за пенею та комісією 2863,96грн., а також відповідно до п8.6. Умов та правил надання банківських послуг, штрафів 500 грн. фіксована частина, 4973,73 грн. процентна складова. Вказана заборгованість відповідачкою не сплачена. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст..629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст..ст.526,530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику (кредит) частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. ПАТ КБ «Приватбанк» просить стягнути з відповідачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором, включає в себе як пеню, так і штраф (фіксована частина 500 грн., процентна складова 4973,73 грн. Відповідно до ст.. 549 ЦК України неустойкою (штрафом,пенею), є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Згідно ст..61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення Умовами надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Згідно з пунктом 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно правової відповідальності при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно ст..549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно правової відповідальності неустойки, тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст..61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно - правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення штрафу : 500 грн. фіксована частина, 4973,73 грн. процентна складова задоволенню не підлягають. За таких обставин, суд вважає за необхідне частково задовольнити вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У звязку із частковим задоволенням позовних вимог, суд, відповідно до вимог ст..141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача, судовий збір у розмірі 1762 грн.

Outcome: partial