Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

28 листопада 2017 року позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, який укладено 20 листопада 2015 року. Дітей від шлюбу не мають. У липні 2017 року шлюбні відносини з відповідачем були припинені, через несумісність характері та різні погляди на життя, у звязку з чим були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Позивач вважає, що за таких обставин їх з відповідачем шлюб став носити формальний характер, тому вважає доцільним його розірвати. У підготовче судове засіданні позивач направила заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, підтримує заявлені вимоги у повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні, у зв'язку з визнанням позову відповідачем. Відповідач в підготовче судове засідання також направив заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає. Згідно ч. 1.4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. З огляду на ті обставини, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Судом встановлено. 20.12.2017 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, яку направлено сторонам у справі (а.с. 29). З долучених до позовної заяви письмових доказів встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 листопада 2015 року, зареєстрований Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що було вчинено актовий запис № 642. Вказане підтверджено копією свідоцтво про шлюб серії І-КМ № 322227 (а.с. 4). Від сумісного проживання сторони дітей не мають. З обґрунтувань позивача, які викладені в позовній заяві, встановлено, що з липня 2017 року, сторони не підтримують шлюбні відносини, причиною розпаду сімї слугували несумісність характерів та різні погляди на життя, що в результаті призвело до втрати почуттів любові та поваги. З вказаного часу мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Наведені обставини дають підстави суду зробити висновок про формальний характер шлюбу. Відповідно до вимог ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог статті 112 СК України суд з'ясовує, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме інтересам сторін, тому позов про розірвання шлюбу слід задовольнити. Відповідно до ст. 141, ст. 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на вказане, на підставі ст.ст. 104, 105, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved