Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

27.10.2021 заявник звернувся до суду із заявою в якій просить суд встановити факт, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви зазначає, що у 2021 році вона почала зустрічатися із [PERSON] та через деякий час виявила, що перебуває у стані вагітності. Так, як заявник має намір народити дитину та створити сім`ю, вони разом з [PERSON] звернулись до органів РАЦС з метою реєстрації шлюбу та майбутньої реєстрації народження дитини. Однак, їм було відмолено в реєстрації шлюбу, так як [PERSON] не досягла шлюбного віку. У зв`язку з чим, неповнолітня [PERSON] [INFO] звернулася до суду та просить надати їй право на шлюб з [PERSON] [INFO] . 01.11.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 18.11.2021. 18.11.2021 до суду від заявника та заінтересованих осіб надійшли заяви у яких вони просять суд розглянути заяву у їх відсутності та задовольнити заяву про надання права на шлюб. 18.11.2021 сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд під час вирішення заяви виходить з наступного. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 293 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про надання права на шлюб. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 28.04.2010 серія [NUMBER] , виданого Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, в графі матір зазначено [PERSON] , в графі батько - [PERSON] . Таким чином, на момент розгляду даної справи заявниці виповнилося 17 років та вона не досягла шлюбного віку, як це передбачено нормами Сімейного кодексу України. Заінтересована особа - [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується копією паспорту громадянина України серія [NUMBER] , виданим Білгород-Дністровським РВ ГУДМС України в Одеській області 15.02.2013. Відповідно до довідки КНП «Пологовий будинок № 7» від 26.10.2021 термін вагітності [PERSON] становить 5-6 тижнів. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] виявили бажання зареєструвати шлюб, оскільки мають взаємні почуття любові один до одного та бажають створити сім`ю і хочуть щоб їхня дитина народилася у шлюбі. Відповідно до положень статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно ст. 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам (ст. 23 Сімейного кодексу України). Мати заявниці не заперечує проти шлюбу своєї неповнолітньої доньки, оскільки шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Сімейного кодексу України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. У відповідності до роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 Сімейного кодексу України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні, при цьому до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Резолютивна частина рішення повинна відповідати вимогам ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України, згідно з якою суд надає право на шлюб (а не знижує шлюбний вік), а також містити прізвище, ім`я та по батькові особи, право на шлюб з якою надається судом. Статтею 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Правовий статус неповнолітніх осіб визначено у Цивільному кодексі України (ч. 2 ст. 34). У тому випадку, коли за рішенням суду неповнолітній особі, яка досягла 16 років, надається право на шлюб, у разі реєстрації шлюбу такою особою, вона набуває повної цивільної дієздатності з моменту реєстрації шлюбу (крім того, якщо такій особі раніше був призначений піклувальник, піклування припиняється). У разі припинення шлюбу до досягнення фізичною особою повноліття набута нею повна цивільна дієздатність зберігається. Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявника та перешкод для укладення шлюбу, встановлених ст. 26 Сімейного кодексу України судом не встановлено. На підставі вищевикладеного, встановивши, що надання права на шлюб [PERSON] відповідає її інтересам, враховуючи той факт, що вона вагітна та має намір укласти шлюб для створення повноцінної сім`ї, мати заявника проти укладення шлюбу не заперечує, з метою народження дитини у повній сім`ї, суд вважає, що надання права на шлюб відповідає правам та законним інтересам неповнолітньої заявниці. Тому, заява [PERSON] про надання їй права на шлюб підлягає задоволенню.

Outcome: approved