Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

28.04.2021 [PERSON] звернулася до Хортицького районного суду м. Запоріжжя із вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду. Стягнути з [PERSON] кошти на своє утримання до досягнення [PERSON] , [INFO] трирічного віку в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісячно. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що з відповідачем у шлюбі мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю, перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини та на її утримання не надає. Вона на цей час не працює, так як знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною, у зв`язку з чим позивач була вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою судді від 06.05.2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надавши суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 6, 11 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч.2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 18.02.2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження якої батьком записаний відповідач - [PERSON] . Неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю - позивачем по справі та знаходиться на її утриманні. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Пунктом 3 частини 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що оскільки відповідач є особою працездатного віку, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу суду надано не було, крім того позовні вимоги відповідач визнав у повному обсязі, тому з нього на користь позивача слід стягнути матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 191, 201 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, в даному випадку - з 28.04.2021 року. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Приймаючи до уваги інтереси дитини, стан здоров`я та матеріальне становище позивача, тобто можливість відповідача сплачувати аліменти та відсутність інформації про утримання відповідачем інших осіб, суд вважає, що розмір аліментів на утримання позивача повинен складати 1/6 частину від усіх видів його доходу, щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача. Крім того, у відповідності до ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved