Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

28.03.2014 року ПАТ «Акцент - Банк» звернувся до суду з зазначеним позовом, на обґрунтування якого вказав, що відповідно до кредитного договору б/н від 12.05.2008 року [PERSON] отримав в їх установі кредит у розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами на суму залишку заборгованості за кредитом у розмірі 24% річних. Позивач зазначив, що внаслідок невиконання відповідачем обов'язків за договором станом на 20.02.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 18026,24 грн., з яких: 2102,37 грн. - заборгованість за основним кредитом, 7764,29 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 6825 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом, 500 грн. - штраф /фіксована частина/, 834,58 грн. - штраф /процентна складова/. Виходячи з наведеного, ПАТ «Акцент - Банк» просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на їх користь суму заборгованості за кредитним договором б/н від 12.05.2008 року у розмірі 18026,24 грн., а також понесені ними при зверненні до суду з позовом судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243,60 грн. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю, просив ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням думки представника позивача, який просив ухвалити рішення при заочному розгляді справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено наступне. Публічне акціонерне товариство «Акцент - Банк» є правонаступником Закритого акціонерного товариства «Акцент - Банк» / а. с. 16 - 21- копії статутних документів/. 12.05.2008 року між ПАТ «Акцент - Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н / а. с. 8 - 12/, за умовами якого останній отримав в зазначеній банківській установі кредит у розмірі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 24% річних на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячної комісії за розрахункове обслуговування у розмірі 3,50% на загальну суму кредиту. Згідно п. 9.12 Умов надання споживчого кредиту договор діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же строк. Відповідно до п. 8.6 Умов надання споживчого кредиту при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 12.05.2008 року / а. с. 4 - 7/ станом на 20.02.2014 року її розмір становив 18026,24 грн., з яких: 2102,37 грн. - заборгованість за основним кредитом, 7764,29 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 6825 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом, 500 грн. - штраф /фіксована частина/, 834,58 грн. - штраф /процентна складова/. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа / кредитор/ зобов'язується надати грошові кошти / кредит / позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Згідно з ч.2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані сторонами докази у їх сукупності, перевіривши відповідність позовних вимог діючому законодавству України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову ПАТ «Акцент - Банк», оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання кредитного договору б/н від 12.05.2008 року. Через порушення умов Договору з боку позичальника [PERSON] своєчасне погашення кредиту та відсотків не відбулося, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом та відсотками, яку відповідач у добровільному порядку не погасив, тому банком - позивачем відповідно до умов кредитного договору було нараховано штраф за порушення зобов»язань за кредитним договором та штраф у фіксованій сумі через необхідність звернення до суду з цим позовом. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 12.05.2008 року, розмір якої станом 20.02.2014 року становив 18026,24 грн., з яких: 2102,37 грн. - заборгованість за основним кредитом, 7764,29 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 6825 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом, 500 грн. - штраф /фіксована частина/, 834,58 грн. - штраф /процентна складова/. Що стосується позову в частині стягнення судових витрат, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з платіжного доручення / а. с.1/ банком - позивачем сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 243, 60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved