Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

28.12.2020 комунальне підприємство «Наше місто» Запорізької міської ради (далі за текстом КП «Наше місто» ЗМР звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача\~ [PERSON] \~ заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач не виконує зобов`язання з оплати наданих позивачем житлово-комунальних послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.09.2016 по 01.09.2020 в загальній сумі 9351 грн. 77 коп., яку позивач просить суд стягнути з відповідача. Ухвалою судді від 06.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи. 04.02.2021 від представника відповідача адвоката Баркова В.О. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на їх необґрунтованість, оскільки вимоги пп. 2 п. 13 Типового публічного договору від 01.09.2016, на який позивач посилається в обґрунтування позовних вимог, позивачем виконані не були, останній не надав відповідачу необхідну інформацію про перелік послуг, структур, тарифу, загальну суму місячного платежу, норми споживання, режим наданих послуг, їх споживчі властивості, матеріали справи також не містять доказів надання зазначеної інформації, що є порушенням умов Договору. Разом із відзивом на позовну заяву, представником відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності, відповідно до якої відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки строк звернення позивача до суду з позовом сплив у вересні 2019 року. 25.02.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач вважає заперечення відповідача необґрунтованими, оскільки відповідачем не спростовано факт надання позивачем житлово-комунальних послуг, не надано доказів погашення заборгованості. В судове засідання 10.03.2021 представник позивача не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просив провести розгляд справи за відсутності представника КП «Наше місто» ЗМР, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судове засідання 10.03.2021 відповідач та його представник не з`явились. Представник відповідача засобами електронного зв`язку подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що просить відмовити в задоволення позовних вимог у повному обсязі застосувавши позовну давність, судові витрати покласти на позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Проаналізувавши наданні сторонами докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Згідно з ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Судом встановлено, що відповідач\~ [PERSON] з 31.01.2008 є власником нежитлового приміщення загальною площею 52,6 кв.м, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наданою позивачем інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.08.2020 (а.с. 17). Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг» № 311 від 24.06.2016 визначено з 01.09.2016 КП «Наше місто» ЗМР виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради «Про вилучення об`єктів житлового та нежитлового фонду, об`єктів благоустрою та обладнання з господарського відання міського комунального підприємства «Основаніє» та передачу в господарське відання комунального підприємства «Наше місто» та затвердження актів приймання-передачі» № 494 від 26.08.2016 (а.с. 11) житловий будинок, в якому розташоване належне відповідачеві нежитлове приміщення, передано в господарське відання позивача. Крім того, п. 2.2 зазначеного рішенням на позивача покладено обов`язок обслуговувати прийнятий житловий фонд в межах чинного законодавства з 01.09.2016. Додаток до зазначеного рішення, який містить перелік об`єктів житлового фонду, що передані в господарське відання позивача, в т.ч.\~житловий будинок,\~у якому\~розташоване нежитлове\~приміщення відповідача, міститься на офіційному сайті Запорізької міської ради в мережі Інтернет за адресою: https://zp.gov.ua/uk/documents/item/16553. Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 26.08.2016 №495 КП\~«Наше місто» ЗМР\~дозволено укласти публічний типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з власниками, наймачами, орендарями житлових будинків комунальної власності міста шляхом оприлюднення його в офіційних засобах масової інформації. Публічний типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій опубліковано в газеті Запорізької міської ради «Запорізька Січ» 27.08.2016 № 157 (6115). Відповідно до п. 3 перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2454-VIII від 07.06.2018, договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Рішеннями Запорізької міської ради № 441 від 15.08.2016 та № 175 від 20.04.2018 затверджені Перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, Порядок та періодичність надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, встановлено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, виконавцем яких є КП\~«Наше місто». Згідно з розрахунком основного боргу за публічним договором по контрагенту [PERSON] за період з вересня 2016 року по вересень 2020 року позивач надав відповідачеві послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 9351 грн. 17 коп. Відповідач зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг не виконав та має заборгованість перед позивачем в розмірі 9351\~грн.\~17\~коп. (а.с. 8). Зазначений розрахунок відповідачем не спростовано. Контррозрахунок\~належних до сплати сум, заперечень щодо обсягу та якості наданих позивачем послуг відповідачем суду не надано. Не надано відповідачем і доказів щодо сплати спожитих ним послуг. На підтвердження факту надання житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] , у період, за який нараховано заборгованість, позивачем надано суду довідки про вартість виконаних контрагентами позивача (КП «Запоріжремсерівіс», ПП «Анжеліка-2004») будівельних робіт (а.с. 38-50), акти приймання виконаних контрагентами позивача (ПП «Анжеліка-2004» ФОП [PERSON] , ТОВ «Ремонтник-96») будівельних робіт (а.с. 51-65), акти наданих ПП «Профдез Плюс» послуг (а.с. 66), акти приймання виконаних ТОВ «ПК Котломонтаж» робіт з технічного обслуговування мереж електропостачання та електрообладнання (а.с. 67-77), акти приймання виконаних КП «Запоріжсвітло» робіт з технічного обслуговування внутрішньобудинкових електромереж (а.с. 78-83), акти приймання виконаних ТОВ «ПК Котломонтаж» робіт з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання житлових будинків, мереж холодного водопостачання та мереж водовідведення (а.с. 84-94), актів приймання виконаних концерном «Міські теплові мережі» робіт з технічного обслуговування мереж холодного водопостачання та мереж водовідведення (а.с. 95-108), актів приймання виконаних ТОВ «ПК Котломонтаж» робіт (наданих послуг) з прибирання прибудинкової території, сходових клітин, підвалу, технічних поверхів, покрівель (а.с. 109-115, 120, 121), актів приймання виконаних ТОВ «ПК Котломонтаж» та КП «Титан» робіт (наданих послуг) з прибирання прибудинкової території (а.с. 116-119, 122-137), рахунки ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» та ПАТ «Запоріжжяобленерго» на оплату за спожиту електроенергію (а.с. 138-185). Суд критично ставиться до доводів відповідача, про те що у нього не виник обов`язок з оплати наданих позивачем послуг у зв`язку із тим, що позивач не надавав відповідачеві необхідну інформацію про перелік послуг, структуру тарифу, загальну суму місячного платежу, норми споживання, режим надання послуг, їх споживчі властивості тощо, оскільки в силу Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, введеного в дію 01.05.2019, такий обов`язок виникає у виконавця комунальних послуг лише у разі звернення споживача з вимогою про надання такої інформації. Доказів звернення до позивача із запитами про надання зазначеної інформації відповідачем не надано. Посилання відповідача на приписи ст. 538 ЦК України є недоречним, оскільки одночасність виконання виконавцем комунальних послуг та їх споживачем зобов`язань ані договором, ані приписами цивільного законодавства не передбачено. Суть зобов`язання, яке виникає з договору про надання житлово-комунальної послуги, виключає одночасне виконання суб`єктом господарювання, що надає таку послугу, та споживачем їх обов`язків. Момент виконання обов`язку з надання комунальної послуги та її оплати є різним. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що КП «Наше місто» ЗМР надано належні, допустимі та достовірні докази невиконання відповідачем своїх обов`язків з оплати наданих позивачем послуг. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що у разі якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004р. (далі Закон №1875-IV), який діяв в період виникнення спірних правовідносин і втратив чинність з 01.05.2019, а також Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017 (далі Закон №2189-VIII), який введено в дію з 01.05.2019, правовідносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, мають ознаки зобов`язання, в силу яких споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Щодо зави відповідача про застосування строку позовної давності, суд зазначає наступне. Так, згідно ст. 32 Закону України №1875-IV та ст.ст. 7, 9 Закону України №2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. У відповідності до п. 5 типового публічного договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться не пізніше ніж до 20 числа місяця, що наступає за розрахунковим. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Щодо вимог про стягнення заборгованості з оплати комунальних послуг спеціальної позовної давності (скороченої або більш тривалої порівняно із загальною позовною давністю) чинним законодавством не встановлено. Доказів вчинення сторонами справи правочину щодо збільшення позовної давності суду не надано. Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020, який набрав чинності 02.04.2020, розділ \~«Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України було доповнено пунктом 12, згідно якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки позовної давності, визначені статтею 257 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Частиною 1 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 211 від 11.03.2020 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин. Дію карантину, встановленого зазначеною Постановою, продовжено на всій території України згідно з Постановами КМУ № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021. Станом на день ухвалення судом рішення карантин не відмінено. З урахуванням вищезазначених приписів Цивільного кодексу України та строків сплати споживачем наданих житлово-комунальних послуг (до 20 числа місяця, що наступає за розрахунковим), суд застосовує позовну давність до вимог позивача про стягнення заборгованості за період з вересня 2016 року по лютий 2017 року (оплата за послуги, надані в лютому 2017 року мала бути здійснення до 20.03.2017), оскільки вони перебувають поза межами трирічного строку позовної давності (не до моменту звернення позивача до суду з позовом, а до моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким було продовжено строк позовної давності на строк дії такого карантину). На підставі викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову КП «Наше місто» ЗМР, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 7995,23 гривень. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем, при зверненні до суду сплачено 2 102,00 грн. судового збору. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1797,00 грн. (з розрахунку: 7995,23 грн. х 100% / 9351,77 грн. = 85,49%; 85,49% х 2102 грн. / 100% = 1797,00 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial