Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

28.05.2019 [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 27.06.2017 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГУТУЮ у Житомирській області, актовий запис № 1057. В обґрунтування вимог позивач пояснив, що з 27.06.2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Сторони від шлюбу дітей не мають. Протягом останніх років стосунки погіршились, зникло взаєморозуміння, почастішали сварки. На даний час сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 14.06.2019 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.12). Від позивача та його представника надійшли заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити (а.с.16,20,24). Від відповідача відзив на позов до суду не надходив, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження від 14.06.2019, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за місцем реєстрації відповідача (а.с.14), а також відповідача повідомлено електронним повідомленням (а.с.28). У судове засідання, призначене на 28.11.2019 відповідач не з`явилась. Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що відповідач належним чином повідомлений про порядок розгляду справи. Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 червня 2017 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №1057 (а.с.6). Від шлюбу сторони дітей немають. Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. З урахуванням обставин справи, позиції позивача щодо подальшого збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу, а тому позовна заява підлягає до задоволення. Оскільки, позивач просив не стягувати з відповідача судовий збір, суд не вбачає підстав для його стягнення.

Outcome: approved