overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

27.02.2019 року [PERSON] звернувся до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання їх спільної доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини всіх видів заробітку доходу на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування поданого позову, [PERSON] послався на те, що з 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого у них [INFO] народивлась донька [PERSON] , яка перебуває на його утриманні. Крім того, він утримує доньку дружини від попереднього шлюбу [PERSON] [INFO] , яка навчається у вищому навчальному закладі на контрактній основі, має на утриманні непрацездатних батьків, відтак розмір стягуваних аліментів на утримання доньки [PERSON] має бути зменшеним. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.03.2019 року цивільну справу № 473/912/2019 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, стягуваних на утримання неповнолітньої дитини, направлено до Новобузького районного суду Миколаївської області на підставі п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України. Ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 25.04.2019 року справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання на 21.05.2019 року. Ухвалою суду від 21.05.2019 року закрите підготовче провадження у справі та призначена справа до розгляду на 13.06.2019 року, та в подальшому відкладена до 07.08.2019 року , у зв`язку з неявкою сторін. 14.03.2019року від відповідача [PERSON] на адресу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшов відзив, відповідно до якого вона у задоволенні позову [PERSON] просила відмовити, оскільки визначений позивачем розмір аліментів не буде забезпечувати гармонійний розвиток їх спільної доньки [PERSON], також вважала, що позивачем належним чином не обгрунтований та недоведений позов про зменшення розміру аліментів. В судові засідання позивач [PERSON] жодного разу не з`явився, подавав заяви про розгляд справи в його відсутність, мотивуючи тим, що наявні обєктивні обставини його неявки, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] вважала зменшений відповідачем розмір стягуваних аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] не відповідає інтересам останньої, а тому просила у його задоволенні відмовити. Зазначивши також, що позивач має суттєву заборгованність по сплаті аліментів на її користь на утримання доньки та не здійснює необхідних дій для її погашення. Вислухавши пояснення відповідача, перевіривши фактичні обставини справи належними і допустимими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

27.02.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, в яких просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 29.04.1973 року у Виконавчому комітеті Новоандріївської сільської ради Ширяївського району Одеської області, актовий запис № 5. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різністю характерів та морально-етичними поглядами на життя. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася замовною кореспонденцією за місцем реєстрації, до суду повернувся конверт з відмітною «відмова адресата». Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 29.04.1973 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Новоандріївської сільської ради Ширяївського району Одеської області, актовий запис № 5, (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Спільних неповнолітніх дітей не мають, однак розірвати шлюб через органи ВДРАЦС відповдіач відмовляється. Відповідно до матеріалів справи шлюбні відносини між сторонами протягом останніх декількох років припинені, спільне господарство не велось, проживають окремо. Основною причиною припинення сімейних відносин є відсутність спільних інтересів та різність характерів. Майнового спору у сторін не має. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно\~ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.\~113\~СК\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

27.02.2019 року, [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05 березня 2011 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб про що, Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, було зроблено відповідний актовий запис № 90. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини фактично припиненні з жовтня 2018 року, примирення та збереження сім`ї неможливе. Позивач в призначене судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в призначене судове засідання не з`явилась. Надала до суду заяву, якою просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розрівняння шлюбу. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, 05 березня 2011 року сторони уклали шлюб про, що Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, було зроблено відповідний актовий запис № 90. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. З жовтня 2018 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сім`ї [PERSON] не можливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вимог, щодо відновлення дошлюбного прізвища з боку відповідача заявлено не було.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

27.02.2019 року [PERSON] звернувся з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 17.11.2017 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву, згідно якої позов підтримала, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву згідно якої позов визнав, що відповідно до ст.200 ЦПК України дозволяє розглянути справу в підготовчому судовому засіданні. Визнання позову не суперечить закону, не порушує прав інших осіб, що з урахуванням матеріалів справи в порядку ч.4 ст. 206 ЦПК України тягне задоволення позову. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 17.11.2017 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Приморським районним у м. Одесі ВДРАЦС ГТУЮ в Одеській області, актовий запис №2217. Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сім`ї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сім`я розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

27.02.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначала, що 20.09.2008 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис № 116. Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON] [INFO] , доньку [PERSON] [INFO] . Подружні відносини не підтримують тривалий час, примирення та збереження сім`ї неможливе. Ухвалою суду від 15.03.2019 року провадження по справі було відкрито. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 20.09.2008 року сторони зареєстрували шлюб про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис № 116. Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON] [INFO] , доньку [PERSON] [INFO] . Згідно ч. 1ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Сторони з 2017 року припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач дає згоду на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

27.02.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами, в яких просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 18.07.2011 року у Виконавчому комітеті Великоскнитської сільської ради Славутського району Хмельницької області, актовий запис № 5. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різністю характерів та морально-етичними поглядами на життя. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 18.07.2011 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Великоскнитської сільської ради Славутського району Хмельницької області, актовий запис № 5, (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.11.2011 року. Відповідно до матеріалів справи шлюбні відносини між сторонами на даний час припинені, спільне господарство не велось, проживають в одному будинку, але в окремих кімнатах. Основною причиною припинення сімейних відносин є відсутність спільних інтересів та різність характерів. Майнового спору у сторін не має. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач вирішила залишити прізвище « [PERSON] ». Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. У зв`язку з тим, що позивач є інвалідом 2-ї групи загального захворювання, що підтверджується копією довідки МСЕК (а.с. 14) згідно ст. 141 та ст. 142 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню 50 відсотків судового збору, ва саме в розмірі 384,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

27.02.2019 року заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області задоволено\~ позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Глуско Рітейл»\~ до [PERSON] \~ про відшкодування завданої матеріальної шкоди та понесених збитків. 11.06.2019 представник позивача подав до\~ суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в який просив вирішити питання щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Глуско Рітейл» грошові кошти у розмірі 130,78 грн., з яких 16,73 грн. 3% річних, 114,05 грн. інфляційні витрати щодо порушення строку відшкодування суми завданих збитків, яки не були враховані при винесенні рішення 27.02.2019 року. В судове засідання 01.07.2019 року, сторони\~ не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від них не надходило. Дослідивши матеріали справи № 357/13648/18 та зміст рішення суду від 27.02.2019 року, суд прийшов до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення у справі, оскільки вимогу позивача щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Глуско Рітейл» грошових коштів у розмірі 130,78 грн., з яких 16,73 грн. 3% річних, 114,05 грн. інфляційні витрати щодо порушення строку відшкодування суми завданих збитків вирішено не було. 29.12.2018 року позивачем було засобами поштового зв`язку надіслано на адресу суду заяву про збільшення\~ розміру позовних вимог, відповідно до якої Позивач просив суд стягнути з Відповідача 16,73 грн. 3% річних, 114,05 грн. інфляційні витрати щодо порушення строку відшкодування суми завданих збитків (а.с.44-46). Згідно з п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно будь-якої позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість заяви про винесення додаткового рішення, у зв`язку із чим, вона підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

27.02.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 28.09.1979 року. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 28.09.1979 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-КЕ № 362655 від 28.09.1979 року, актовий запис № 2343 (а.с.6). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу та на примирення не згоден, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

27.02.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтував тим, що він та відповідач 15.06.2006 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В зв`язку з тим, що позивач періодично перебуває на заробітках за кордоном, вони з відповідачем перестали комфортно відчувати себе в сім?ї, почуття зникли, перестали піклуватися одне про одного та почалися часті сварки. Позивач та відповідач не проживають разом більше трьох років. Підставою для припинення фактичних сімейних відносин стали постійні сварки, а також той факт що на протязі останніх півтора року відповідач не виходить з позивачем на зв`язок. Кожен з них на сьогоднішній день має свою сім?ю. Позивач вважає, що подальше збереження сім`ї не можливе, на підставі вищезазначеного просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день, місце та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 15.06.2006 року, про що 15.06.2006 року зроблено відповідний актовий запис № 2, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 8). З довідки виконавчого комітету Апостолівської міської ради встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 06.05.2011 року по 15.01.2013 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Ст.\~112\~СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи, що шлюбні відносин сторони припинили, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, тому примирення між сторонами не можливе. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якого до шлюбу законом не допускається, тому позов слід задовольнити. На підставі ст.. 110, 112 СК України,

Outcome: approved