Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

27 жовтня 2020 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог заявник посилається на те, що 13 травня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», яке постановою КМУ від 05 червня 2019 року перейменовано на Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», та відповідачем [PERSON] укладено договір, шляхом підписання Заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) до Договору комплексного банківського обслуговування (ДКБО) фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до умов договору [PERSON] беззастережно приєднується до ДКБО фізичних осіб. Відповідачу також було надано кредит на споживчі потреби, шляхом надання відновлюваної кредитної лінії на картковий рахунок в розмірі 22\~000 грн, з строком кредитування на 36 місяців, з можливим продовженням на той самий строк, та фіксованою процентною ставкою у розмірі 38% річних, 0.001% процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Всі інші умови містяться в ДКБО фізичних осіб, де зокрема передбачена пеня за невиконання грошових зобов`язань та комісія за розрахунково-касове обслуговування. При цьому позивач АТ «Державний ощадний банк України» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість в порушення умов договору у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплачує, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Заборгованість станом на 11 вересня 2020 року становить 24\~287, 48 грн, з яких: 22\~000 грн заборгованість за основним боргом (кредитом); 1\~946, 76 грн заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 53,81 грн - заборгованість за комісією за розрахунково-касове обслуговування; 29,04 грн пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 9,41 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом; 220,55 грн 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 27,91 грн 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом. Таким чином, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором на загальну суму 24\~287, 48 грн, а також 2 102,00 грн понесених судових витрат. Провадження у справі відкрито 03 листопада 2020 року та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 16 грудня 2020 року. 16 грудня 2020 року, з підстав неявки в судове засідання відповідача [PERSON] , судове засідання було відкладене на 12 січня 2021 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, поштовим зв`язком надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 55). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся засобами поштового зв`язку (а.с. 53), а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 51). Відзиву на позовну заяву чи інших заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України проводить заочний розгляд справи Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити частково з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що 13 травня 2019 року [PERSON] уклав з Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» договір шляхом підписання Заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (кредиту) відповідно до умов Договору комплексного обслуговування фізичних осіб, укладеного між Банком та Клієнтом шляхом надання відновлюваної кредитної лінії (кредиту) на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] (а.с. 6-7), а також кредитну заяву №346347510 від 14 травня 2019 року(а.с. 8-9). Постановою Кабінету Міністрів України № 568 від 05 червня 2019 року змінено тип публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Відповідно до п. 3.2 Заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (кредиту), відповідач отримав бажаний розмір кредиту в сумі 22\~000 грн. Датою укладення кредитного договору/зміни умов Кредитного договору є дата підписання цієї заяви уповноваженим представником (працівником) Банку (п. 3.5 Заяви на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (кредиту)). Пунктом 3.3. зазначеної Заяви, передбачена фіксована процентна ставка за кредитом, яка складає 38% річних за користування кредитними на момент укладення цього Кредитного договору, та може бути змінено в порядку та на умовах визначених договором, окрім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; 0,001% річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахування за товари та послуги з використанням платіжної картки. Згідно з п. 3.4. Заяви, відповідач зобов`язаний щомісячно здійснювати часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, який складає 5 відсотків від суми заборгованості за кредитом (сплата якої не прострочена), визначеної за звітний (білінговий) період на дату сплати обов`язкового щомісячного платежу, в порядку та на умовах, передбачених договором. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] станом на 15 жовтня 15 жовтня 2020 року, загальний розмір якої становить 24\~287, 48 грн, з яких: 22\~000 грн заборгованість за основним боргом (кредитом); 1\~946, 76 грн заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 53,81 грн - заборгованість за комісією за розрахунково-касове обслуговування; 29,04 грн пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 9,41 грн втрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом; 220,55 грн 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 27,91 грн 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом(а.с. 16-17). Суд звертає увагу, що Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, зокрема, копія витягу з якого надана позивачем і на який він посилається як на складову частину укладеного з [PERSON] договору кредиту, не містить підпису останнього. При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Договір розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи заяву на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (кредиту) та кредитну заяву №346347510 від 14 травня 2019 року, а також те, що вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови, зокрема, щодо сплати пені та комісії. Суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що розміщений на офіційному сайті позивача, неодноразово змінювався самим АТ «Державний ощадний банк України» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви копію цього Договору у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Аналогічні висновки щодо застосування зазначених норм права викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 і відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує їх при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Таким чином, суд дійшов висновку, що поданий позивачем витяг з Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не є частиною укладеного між сторонами договору кредиту. Таким чином, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та комісії за розрахунково-касове обслуговування, оскільки посилання щодо вказаних умов у заяві на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (кредиту) та кредитній заяві №346347510 від 14 травня 2019 року, відсутні. Частиною шостою статті 81 ЦПК України, передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом та заборгованості за комісією не можуть бути задоволені з підстав їх недоведеності в ході судового розгляду. Як убачається зі змісту ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проте відповідно до Аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, здійсненого Верховним Судом України, приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення застосовуються у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили інший розмір процентів річних. Зважаючи на те, що розмір відсотків за користування зазначеним кредитом встановлено, тому підстави для стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми чи від суми відсотків за користування кредитом відсутні. Судом встановлено, що після укладення вищезазначеного договору відповідач [PERSON] з 10 червня 2019 року розпочав користуватися кредитними коштами, що підтверджується відповідною випискою про рух коштів по картковому рахунку відповідача (а.с. 20-25). Зазначені обставини дають підстави вважати, що останній фактично користувався кредитними коштами наданими АТ «Державний ощадний банк України». За таких обставин, оскільки відповідач допустив порушення зобов`язань, встановлених договором, доказів своєчасного та належного виконання кредитного договору не надав, що має наслідком наявність заборгованості за кредитом, відсотками, а також втрат від інфляції. Таким чином, позовні вимоги в цій частині на загальну суму 23\~956, 17 грн підлягають задоволенню, а щодо вимог про стягненні неустойки (пені) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, комісії та трьох відсотків річних, нарахованих на заборгованість по кредиту та відсотках, на загальну суму 331, 31 грн, то в цій частині слід відмовити. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 2\~102,00 грн, який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (98,64%, що становить 2\~073, 41 грн). На підставі\~наведеного,\~

Outcome: partial