Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

26 травня 2017 року Кременчуцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування переплати пенсії. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що відповідач перебуває на обліку в [PERSON] обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області з 25 травня 2016 року та отримує пенсію за віком, яка була нарахована йому на підставі довідки №06-10/490 від 18.06.14 про його заробітну плату за період з 01.10.82 по 30.09.87 виданої Трудовим архівом [PERSON] районної ради Полтавської області, що підтверджується протоколом №539 від 02.06.16. При реалізації права органів Пенсійного фонду здійснювати перевірку обґрунтованості документів наданих для призначення пенсії було проведено перевірку достовірності довідки про заробіток відповідача №06/10/490 від 18.06.14 виданої Трудовим архівом [PERSON] районної ради Полтавської області та виявлено факт її недостовірності, що підтверджуються актом позапланової перевірки №27 від 17.01. 17, за результатами якої встановлено розбіжності в сумі 0,02143 грн. внаслідок відображення в перевіряємій довідці сум виплат, які не входять до складу фонду оплати праці і які не повинні враховуватися для обчислення пенсії. На підставі зазначеного акту розпорядженням №144499 від 08.02.17 розмір пенсії відповідача було перераховано та виявлено її переплату в сумі 1664,81 грн., яку відповідач добровільно повернути відмовився. Просили суд стягнути з відповідача переплату пенсії в сумі 1664,81 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити, про обставини та підставі якої пояснила так, як це викладено в заяві. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Установлено, що [PERSON] перебуває на обліку в [PERSON] обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та отримує пенсію за віком 25 травня 2016 року Із протоколу №539 від 02 червня 2016 року слідує, що пенсія відповідачу [PERSON] була призначена з урахуванням довідки №06-10/490 від 18 червня 2014 року виданої Трудовим архівом [PERSON] районної ради Полтавської області про його заробітну плату за період з 01 жовтня 1982 року по 30 вересня 1987 року. Із акту № 27 від 17 січня 2017 року перевірки характеру виконуваної роботи та умов праці для підтвердження права працівника на пільгове пенсійне забезпечення та довідок про заробітну плату вбачається, що при перевірці позивачем довідки №06-10/490 від 18 червня 2014 року виданої Трудовим архівом [PERSON] районної ради Полтавської області про заробітну плату відповідача було встановлено, що до неї включені види оплати праці, інші виплати на які не нараховуються страхові внески та які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення та обчислення пенсії за період з 01 жовтня 1982 року по 30 вересня 1987 року. Так, заробітна плата згідно книг обліку розрахунків [PERSON] за період з 01.10.1982 року складає 0,15141 грн., а сума заробітку, що враховується для обчислення пенсії згідно книг обліку розрахунків складає 0,12998 грн. На підставі згаданого акту розпорядженням № 144499 від 08 лютого 2017 року [PERSON] було перераховано пенсію та встановлено її переплату, розмір якої згідно довідки позивача становить 1664,81 грн. Для погашення переплати пенсії в досудовому порядку відповідачу пропонувалось повернути переплату пенсії, на що останній не погодився. Частиною 1 ст.1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно та зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. В статті 1215 ЦК України встановлено випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата та платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, в разі відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. З наведеного слідує, що закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача, тобто, майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Відповідно до положень частини 1 ст.50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що пенсіонери зобовязані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обовязку і одержання у звязку з цим зайвих сум пенсій пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. Згідно ст.103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові стягуються лише у випадках зловживання з його боку: в результаті подання документів з явно неправильними відомостями тощо. Всупереч вимогам ст.60 ЦПК України, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом позивач не надав доказів того, що відповідач скоїв будь-які зловживання зі свого боку або подав управлінню недостовірні дані під час нарахування та виплати пенсії. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що переплачені виплати стягненню з відповідача не підлягають. Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, яка відображена в постанові Верховного суду України у справі №6-91цс14 від 02 липня 2014 року, що за змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області є не обґрунтованими, а відтак задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed