Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

28.11.2018 року до Томаківського районного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] право вимоги якого перейшло за Договором про надання фінансових послуг факторингу №0110/1 від 01.10.2018 року, заборгованість за договором №2931603205-013575 від 25.06.2018 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у сумі 14\~262 грн., що складається з заборгованості за кредитом\~3000,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом\~5142.00 грн.; заборгованості за пенею\~6120,00 грн.; а також судові витрати у розмірі 1762,00 грн., та витрати за юридичні послуги в сумі 1500,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] було укладено договір № 2931603205-013575 від 25.06.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача [PERSON] на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ «Про споживче кредитування» та ЗУ «Про електронну комерцію». Платіжним повідомленням підтверджується, що позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача [PERSON] позику у розмірі 3000 гривень. Дана сума перерахована на підставі договору співробітництва №2829 від 28.12.2017 року. Дата надання позики\~25.06.2018 року. Дата повернення позики\~не пізніше 23:00 25.07.2018 року включно. Відповідно до умов договору сума процентів за користування позикою становить 1091,10 грн. за 31 днів. Процента за користування позикою становить 2% за кожен день користування позикою, що становить 730 процентів річних. Тип процентної ставки\~фіксована. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 2% (60 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою. Таким чином, загальна сума позики, враховуючи проценти за користування цією позикою, яка підлягає сплаті Позичальником, у період згідно з вищезазначеним договором складає 4062,00 грн. Станом на 01.10.2018 року відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п.5.4. Договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка складається з: заборгованості за кредитом - 3000 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 5142 грн., заборгованості за пенею - 6120 грн. Загальна сума заборгованості за договором складає 14262 грн. 01 жовтня 2018 року між позикодавцем, ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та ТОВ «ФК «Преміум Актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0110/1 , відповідно до якого клієнт відступив ТОВ «ФК «Преміум Актив» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах . укладених з боржниками, у звязку з чим гарантії. Надані боржникам щодо заборгованостей . стали дійсними для ТОВ «ФК «[PERSON] та вважаються наданими ТОВ «ФК «Преміум Актив», а також до ТОВ «ФК «Преміум Актив» перейшли всі повязані з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу , нарахованих та не сплачених боржниками відсотків . неустойок у повному обсязі. Позивач в своєму клопотанні від 23.11.2018 року просить здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та [PERSON] було укладено договір №2931603205-013575 від 25.06.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. Цей договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації Відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, вст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Відповідно дост.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко розяснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці розяснення логічно повязані з нею. Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до п.12, ч. 1 ст.3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб'єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися субєктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом звязку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін». Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, платіжним повідомленням позивачем перераховано на картковий рахунок відповідача позику в сумі 3000 грн. Відповідно до умов п. 10.1.3. договору позичальник зобовязується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою. Відповідач [PERSON] зобовязання за договором належним чином не виконує та станом на 01.10.2018 р. має заборгованість по договору позики в сумі 14\~262 грн., що складається з заборгованості за кредитом\~3000,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом\~5142.00 грн.; заборгованості за пенею\~6120,00 грн.; а також судові витрати у розмірі 1762,00 грн., та витрати за юридичні послуги в сумі 1500,00 грн. Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов договору №2931603205-013575 від 25.06.2018 року. 01 жовтня 2018 року між позикодавцем, ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та ТОВ «ФК «Преміум Актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0110/1 , відповідно до якого клієнт відступив ТОВ «ФК «Преміум Актив» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах . укладених з боржниками, у звязку з чим гарантії. Надані боржникам щодо заборгованостей . стали дійсними для ТОВ «ФК «[PERSON] та вважаються наданими ТОВ «ФК «Преміум Актив», а також до ТОВ «ФК «Преміум Актив» перейшли всі повязані з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу , нарахованих та не сплачених боржниками відсотків . неустойок у повному обсязі. Таким чином, внаслідок укладання вищевказаного договору відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» набуло статусу нового кредитора - стягувача за договором №2931603205-013575 від 25.06.2018 року. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В ч.2 ст.509 ЦК України зазначено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно вимог ст.1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. У ч.1ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.1049Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зст.1054ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти на умовах, встановлених договором. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. За таких обставин, у звязку з невиконанням відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за договором позики, укладеним в електронному вигляді 25.06.2018 р., позовні вимоги про стягнення заборгованості за вказаним вище договором в розмірі 14262.00 грн. з відповідача на користь позивача ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив», якому перейшло право вимоги за договором, підлягає задоволенню. Відповідно до ст.264ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно з ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, сплачений позивачем платіжним дорученням №209 від 08 листопада 2018 року судовий збір в сумі 1762 грн. підлягає стягненню з відповідача [PERSON] Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009. Згідно ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Пунктом 1 ч.3ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена. Відповідно до частин 1,2 статті 137 ЦК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем було надано: договору про надання юридичних послуг №15/10-1 від 15 жовтня 2018 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» і фізичною особою\~підприємцем [PERSON], акт приймання-передачі наданих послуг №103 від 15.10.2018 року по Договору про надання юридичних послуг №15/10-1 від 15.10.2018 року, платіжне доручення №279 від 08.11.2018 року. Позивач самостійно вирішує питання про вибір свого представника у суді, однак держава гарантує такій особі право на відшкодування витрат на правничу допомогу, надану лише адвокатом. Враховуючи, що правову допомогу позивачу було надано фізичною особою-підприємцем [PERSON], яка не має статусу адвоката, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для віднесення до судових витрат сум, сплачених позивачем за послуги, надані особою, яка не є адвокатом.

Outcome: partial