Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

28 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] Про розірвання шлюбу (вхідний № 1864/17-вх), мотивуючи свої вимоги тим, що 21 лютого 2009 року вони уклали шлюб, який зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис за № 15. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Сімейні стосунки припинені, вони проживають окремо один від одного. Причиною розпаду сімї стала зрада чоловіка. Шлюб розривають вперше. Майнового спору між ними не має. Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], стягнувши на її користь понесені нею судові витрати (а. с. 2 3). Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі й просить його задовольнити (а. с. 22). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявився, про місце та час розгляду справи був сповіщений своєчасно та належним чином, теж надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі (а. с. 20). Відповідно до частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у сторін по справі свідчать їх відповідні заяви, зареєстровані за вхідним № 3156/17-вх від 06.11.2017 року та № 3177/17-вх від 07.11.2017 року, долучені до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним надання позивачем та відповідачем особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Повно та всебічно зясувавши всі обставини справи, на які позивач посилалась як на підставу своїх вимог та відповідач при їх визнанні, перевіривши їх доказами, що досліджені у судовому засіданні й відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, а саме: дослідивши матеріали справи, що містять письмові докази, - суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Відповідно до Свідоцтва про шлюб (серіх I-ВЛ № 108100), виданого 21.02.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], 21.02.2009 року зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 15. Прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON] (а. с. 4). Згідно Свідоцтва про народження (серії І-ВЛ № 169399), виданого 19.08.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, [PERSON] народився 06.08.2009 року, про що в Книзі реєстрації народжень 19.08.2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 102, та його батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 10). У судовому засіданні достовірно встановлені мотиви розірвання шлюбу, фактичне припинення шлюбних відносин між позивачем та відповідачем, що перешкоджає подальшому збереженню сімї та згідно до статті 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Також суд враховує, що між позивачем та відповідачем майнового спору немає. Ухвалюючи рішення та задовольняючи позов [PERSON] до [PERSON] «Про розірвання шлюбу» повністю, суд вважає за необхідне вирішити згідно підпункту 6 частини першої статті 214 Цивільного процесуального кодексу України питання про розподіл між сторонами у справі судових витрат. Так, відповідно до вимог частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При цьому, як розяснюють приписи частини 1 та 2 статті 79 вказаного кодифікованого процесуального закону України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом. Таким законом є Закон України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08.11.2011 року (із змінами та доповненнями), який встановлює правові засади справляння, платників, обєкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та його повернення. Положеннями статті 1 зазначеного Закону визначено, що судовий збір це збір, який справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Згідно із абзацом 1 частини 1 статті 3 вказаного вище нормативно-правового акту, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством України. На підставі приписів частини 1, абзацу 1 підпункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (із змінами та доповненнями) за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу справляється судовий збір у сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. Із зазначеним позовом [PERSON] звернулась до суду у 2017 році й додала до матеріалів справи квитанцію про сплату нею судового збору у сумі 640 гривень (а. с. 1). Пунктом 9 частини 1 статті 40 Бюджетного кодексу України № 2456 VІ від 08.07.2010 року (із змінами та доповненнями) визначено, що розмір прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для основних соціальних і демографічних груп населення визначається Законом про Державний бюджет України. Відповідно до приписів абзацу 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» № 18015-VІІІ від 21.12.2015 року (із змінами та доповненнями) з 01 січня 2017 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб встановлений в сумі 1600 гривень, а тому за подання до суду цієї позовної заяви позивач повинна була б сплатити судовий збір у розмірі 640 гривень, виходячи з розрахунку: 1600 гривень х 0,4 = 640,00 гривень. Відтак, ухвалюючи рішення та задовольняючи позов [PERSON] повністю, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 551,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved