overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

29.05.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 09.08.2003 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони проживають окремо та припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Сторони в судове засідання не з'явились, від представника позивача та відповідача надійшли заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, представник позивача позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 09.08.2003 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Шлюбні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

29.05.2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 12.04.2002 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, батько фактично ухилився від виконання своїх обов'язків, на її неодноразові звернення з приводу сплати аліментів відповідач не реагує. Інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків на утриманні відповідача немає. У зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. на утримання доньки [PERSON], [INFO], щомісячно до досягнення донькою повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, з обставин викладених в позові та просила задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі суд встановив наступне. 12.04.2002 року сторони зареєстрували шлюб. Від спільного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що донька проживає разом з матір'ю, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У відповідності до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визнання відповідачем позову не порушує нічиїх прав, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

29.05.2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах те, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 15.10.2010р. по 10.11.2014р. Рішенням Марківського районного суду Луганської області від 10.11.2014 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні, в зв'язку з чим вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини усіх видів його доходу до досягнення нею повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку. Позивач надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі при заочному розгляді. Відповідач в судові засідання, призначені на 16.07.2015 року та 05.08.2015 року не з'явився, хоча належним чином був повідомлений, про що свідчать зворотні поштові повідомлення. Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При недосягненні угоди про сплату аліментів кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення. Із наданих позивачем доказів встановлено, що сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

29.05.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення коштів (аліментів) на час навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що у період з 19.10.1996 року по 07.05.1998 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина: [PERSON], [INFO]. На цей час [PERSON] є студентом першого курсу факультету іноземної філології Миколаївського національного університету ім. Сухомлинського ІV рівня акредитації, денної форми навчання, спеціальність Філологія (Переклад (німецька)). Строк закінчення навчання 30.06.2018 року. Оскільки, відповідач добровільно допомоги на утримання сина не надає, з нього підлягає стягненню на користь [PERSON] аліменти на час навчання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи від дня пред*явлення позову та до закінчення строку навчання. Позивачка в судове засідання не з*явилася, у заяві на ім*я суду просила справу слухати у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з*явився, у заяві на ім*я суду просив справу слухати у його відсутність. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на користь доньки на час її навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). Третя особа: [PERSON] в судове засідання не з*явився, заяви про слухання справи у його відсутності до суду не надав. Причина неявки суду невідома. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В силу ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є рідним батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження, виданого повторно 17.10.2013 року відділом ДРАЦС по Вознесенському району реєстраційної служби Вознесенського МРУЮ Миколаївської області, у якому в графі «батько» вказано «Яловчук Володимир Степанович» (а.с. 3). Із довідки за підписом декана факультету Миколаївського національного університету ім. Сухомлинського за № 463 від 11.03.2015 року вбачається, що [PERSON] є студентом першого курсу факультету іноземної філології Миколаївського національного університету ім. Сухомлинського ІV рівня акредитації, денної форми навчання, спеціальність Філологія (Переклад (німецька)). Строк закінчення навчання 30.06.2018 року (а.с. 4). Оскільки, [PERSON] продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, а відповідач [PERSON] є працездатним, тому, має змогу надавати допомогу на період навчання сина у вигляді аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи від дня пред*явлення позову та до закінчення нею навчання. Враховуючи викладене, суд вважає, що згідно ст. 199 СК України, є правові підстави для задоволення позовних вимог. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

29.05.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 01.09.1990 року вони з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб в Волноваському райвідділі реєстрації актів цивільного стану Донецької області, актовий запис № 141. Неповнолітніх дітей від цього шлюбу не мають. З січня 2013 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини у звязку із постійними сварками між ними, непорозуміннями. На цей час вони мешкають окремо і в них є інші сімї, вона вважає, що примирення між ними неможливо, шлюб суперечить її інтересам, а тому просила розірвати шлюб. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити [PERSON]. Позивачка [PERSON] до в судового засідання на зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій повністю підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити.(а.с.23). Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. (а.с.18). Суд постановлює заочне рішення, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З свідоцтва про шлюб вбачається, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON]С.(до шлюбу Колле) перебувають в шлюбі з 01.09.1990 року. Шлюб зареєстрований в Волноваському райвідділі реєстрації актів цивільного стану Донецької області, актовий запис № 141..(а.с.4). Судом встановлено, що неповнолітніх дітей сторони не мають, з січня 2013 року припинили сімейно-шлюбні відносини з у звязку із постійними непорозуміннями між ними та наявністю у кожного з них інших стосунків, примирення між сторонами неможливо, шлюб суперечить інтересам позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] . Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст..235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб суперечить інтересам сторін, а тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для його задоволення, шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати, прізвище позивачці залишити [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

29.05.2015 року позивачка звернулася до Любашівського районного суду Одеської області з вказаним позовом . На обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 26.08.2005 року проживала з відповідачем однією сім»єю. Від спільного проживання вони мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO].. З різних причин спільне життя з відповідачем не склалося . Батько дітей проживає окремо. Діти проживають з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно допомогу на утримання дітей не надає. Посилаючись\~ на викладене , позивачка\~ просила суд\~ щомісячно\~\~ стягувати\~\~\~ з відповідача\~ аліменти\~ на\~ її користь\~ на\~ утримання дітей\~\~ у\~ розмірі\~\~ 1/3 частки\~ від\~ усіх видів доходу, але\~ не менше\~ 30%\~\~ прожиткового мінімуму\~ для дитини відповідного\~ віку\~\~ на кожну дитину. Позивачка\~\~ в судове\~ засідання не з»явилась , надавши суду заяву\~ про розгляд справи у\~ її відсутність , у якій вказала ,\~ що\~позов підтримує і не заперечує проти заочного розгляду справи.\~\~ Відповідач\~\~ в\~ судове\~\~\~\~ засідання\~\~ не\~ зявився.\~\~\~\~ Про \~ час\~і місце розгляду\~ справи\~ був\~\~\~ повідомлений\~ належним\~ чином за місцем\~ реєстрації, про\~ що\~\~ в матеріалах справи є\~ відповідний\~ доказ. Відповідно\~ до\~ ст.. 224 ЦПК України\~ у\~\~ разі\~ неявки в судове засідання відповідача , який належним чином повідомлений\~ і від\~ якого не надійшло\~ заяви про розгляд\~ справи за його відсутності , суд\~ може ухвалити\~ заочне\~ рішення на\~ підставі\~ наявних\~ у справі доказів , якщо позивач не заперечує\~\~ проти такого\~ вирішення\~ справи.\~ Оскільки\~\~ позивачка\~ надала\~ згоду\~ на заочний\~ розгляд\~\~ справи , про що зазначила\~ у письмовій\~\~ заяві\~ ,\~ суд\~ ухвалив\~ розглянути\~ дану\~ справу\~ заочно. \~\~\~ Дослідивши матеріали\~ справи , суд вважає , що позов\~ підлягає\~\~\~ задоволенню з таких\~ підстав. З матеріалів справи вбачається , що сторони з 26.08.2005 року проживали однією сім»єю. В даний час відповідач проживає окремо. Діти знаходяться на утриманні позивачки. В свідоцтах про народження [PERSON] та [PERSON] зазначено, що їх батьком є відповідач по справі ( а.с.- 5,6 ) . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. \~\~\~Оскільки \~судом не\~ встановлені \~ обставини , які б перешкоджали\~ стягненню\~\~ аліментів\~ з\~ відповідача\~ у\~ визначеному\~ позивачкою розмірі, то \~ суд\~ вважає\~ можливим\~ задовольнити\~ позов\~ в повному обсязі, стягнувши\~ з відповідача аліменти\~ на\~ користь позивачки\~ на\~ утримання дітей\~\~ в\~ розмірі\~\~ 1/3 частки\~ від\~ усіх видів доходу, але\~ не менше\~ 30%\~\~ прожиткового мінімуму\~ для дитини відповідного\~ віку\~\~ на кожну дитину Відповідно до статті\~ 88 ЦПК України\~ з відповідача\~ на\~ користь держави\~ належить стягнути\~ судовий збір\~ у розмірі 243 гривні\~\~\~ 60 коп. На\~ підставі\~\~ ст.\~ 367 ЦПК України\~\~\~ суд допускає\~ негайне виконання\~ рішень\~ у справах\~ про стягнення\~ аліментів -\~\~ у межах суми\~ платежу\~ за\~ один\~\~ місяць На підставі\~\~ викладеного ,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

29.05.2015 року позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вступили 03.07.2003 року та мешкали однією родиною до травня 2013 року. Від спільного шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] , який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Спірне майно відсутнє. Причиною припинення сімейно-брачних відносин стало те, що у сторін відсутнє взаєморозуміння у разі чого в родині виникали сварки, почуття любові до відповідача втратила, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не з,явилася, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з, явився, належним чином був повідомлений про час слухання справи, що підтверджується розпискою про вручення йому судової повістки, заперечень проти позову не надав, тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутністю, оскільки в матеріалах справи є для цього достатньо підстав без особових пояснень відповідача. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачка втратила до відповідача почуття любові поваги та взаєморозуміння, відповідач у судове засідання не з,явився, не заперечує проти розірвання шлюбу, а саме: не бажає зберегти родину, що робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

29.05.2015 року позивач ТОВ Артемівськ-Енергія звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав, що відповідачці по справі [PERSON], яка зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], підприємство ТОВ Артемівськ-Енергія регулярно надає послуги з постачання теплової енергії, за які необхідно щомісячно вносити плату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляється від сплати вартості наданих їй послуг і, не зважаючи на попередження, у добровільному порядку заборгованість, яка утворилася за період з 01.01.2011 р. по 01.01.2015 р., не погашає. Розмір заборгованості складає 5519,68 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму боргу, а також судовий збір у розмірі 243, 60 грн., сплачений позивачем при поданні позовної заяви. Представник позивача у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити повністю, розглянути справу в її відсутності та ухвалити заочне рішення. Відповідачка у судове засідання не зявилася, вона у встановленому порядку була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки вона суд не сповістила, від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач дійсно зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 20). ТОВ Артемівськ-Енергія дійсно надає їй послуги з теплопостачання за вказаною адресою. Порядок надання послуг та розрахунків встановлено відповідно до Закону України Про житлово-комунальні послуги, а також Правилами надання послуг по централізованому опаленню, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Згідно зі ст. 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги та ст. 162 ЖК України, плата за послуги з постачання теплової енергії і гарячого водопостачання стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Судом встановлено, що відповідач дійсно не виконує своїх обовязків по оплаті за надані їй послуги і має заборгованість, що виникла за період з 01.01.2011 р. по 01.01.2015 р. у сумі 5519,68 грн. Це підтверджується витягом з особового рахунку № 81109, відкритого на імя [PERSON] (а.с. 5-6). Крім того, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Ці кошти також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Беручи до уваги наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

29.05.2015 р. Печерським районним судом м. Києва задоволено позов [PERSON] до Державної фінансової інспекції в Київській області про стягнення середнього заробітку на час затримки розрахунку при звільненні та стягнуто з відповідача середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 2 378 грн.20 коп. та суму інфляції за весь час прострочення у розмірі 112 грн.06 коп., однак рішенням суду не вирішено питання щодо стягнення судового збору. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони про розгляд зазначеного питання повідомлялись судом належним чином, до суду не з'явились, суд вважає за можливе розглядати зазначене питання у відсутність сторін, оскільки відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України їх присутність не є обов'язковою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 29.05.2015 р. задоволено позов [PERSON] до Державної фінансової інспекції в Київській області про стягнення середнього заробітку на час затримки розрахунку при звільненні та стягнуто з відповідача середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку у розмірі 2 378 грн.20 коп. та суму інфляції за весь час прострочення у розмірі 112 грн.06 коп., однак рішенням суду не вирішено питання щодо стягнення судового збору. З урахуванням зазначеного та наведених норм ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення в частині стягнення з відповідача на користь держави 214 грн. 60 коп. у відшкодування судового збору

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

29.05.2015р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем по справі одружились 01.06.1996 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який за згодою сторін мешкає із матірю. З червня 2014 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини зявилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через оголошення в газеті «Урядовий кур`єр» від 26.09.2015р. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі 01.06.1996р., від якого згідно свідоцтва про народження мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюб у сторін перший. З червня 2014 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивачка категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved