Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

27.11.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, в якій вказала, що 31.07.1998 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований виконкомом Світлодарської міської ради м. Дебальцеве Донецької області, актовий запис № 52. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини видане Світлодарським міським виконкомом Донецької області, актовий запис №63. Заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 5 червня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Як зазначає позивач, за період шлюбу було придбано будинок №31, який розташований по вул.Матросова в с.Миронівський Бахмутського району Донецької області на підставі договору купівлі-продажу від 03.08.2006 року посвідченого державним нотаріусом Дебальцівської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі, який розташований\~на земельній\~ділянці площею\~0,0926\~га.,\~яка згідно\~з державним\~актом на\~право власності\~на земельну\~ділянку від\~19.09.2006\~року належить\~[PERSON]. Після придбання будинку сторони зареєструвалися та вели спільне господарство. Добровільно сторони не можуть поділити майно. Позивач просить суд визнати спільною\~сумісною власністю\~подружжя будинок\~№31,\~який розташований\~по вул.Матросова\~в с.Миронівський\~Бахмутського району\~Донецької області,\~який був\~придбаний згідно\~з договором\~купівлі -\~продажу від\~03.08.2006\~року,\~посвідченого державним\~нотаріусом Дебальцівської\~державної нотаріальної\~контори,\~який розташований\~ на\~земельній ділянці\~площею 0,0926\~га.,\~яка згідно\~з державним\~актом на\~право власності\~на земельну\~ділянку від\~19\~вересня 2006\~року належить\~[PERSON]. Провести поділ спільної сумісної власності подружжя, визнавши за [PERSON] право спільної сумісної власності на ? частину будинку № 31 розташованого по вулиці Матросова в с.Миронівський Бахмутського району Донецької області, а залишену 1/2 частину за [PERSON]. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору Позивач та її представник адвокат [PERSON] у судове засідання не зявилися, надали заяву, в якій вказали, що підтримують позовні вимоги та просять їх задовольнити, а також просили розглянути справу у їх відсутність. Відповідач та його представник адвокат [PERSON] в судове засідання не зявилися, представник відповідача також надав заяву про розгляд справи у їх відсутність (а. с. 68), просив суд взяти до уваги раніше наданні 20.06.2018 року заперечення проти позову (а.с.51), в яких зазначив, що вказаний житловий будинок №31, який розташований по вул.Матросова в с.Миронівський Бахмутського району Донецької області був придбаний за особисті кошти [PERSON], які належали лише йому, а тому цей будинок не може бути визнаний спільною сумісною власністю позивачки та відповідача. [PERSON] отримав в дар гроші від своїх родичів, за які придбав вказаний житловий будинок. Вказаний житловий будинок був придбаний 03.08.2006 року, та був непридатний до проживання, з метою проведення ремонту у вказаному будинку, [PERSON] 05.10.2006 року продав належну йому та його сестрі [PERSON] квартиру, а виручені від продажу цієї квартири кошти вклав в ремонт спірного житлового будинку. Просив у задоволенні вимог позивачки відмовити. Судові витрати просив покласти на позивачку. На підставі ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Статтею 12\~ЦПК України\~встановлено,\~що цивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обовязків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Як встановлено судом, 31.07.1998 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований виконкомом Світлодарської міської ради м. Дебальцеве Донецької області, актовий запис № 52. (а. с. 11). На теперішній час даний шлюб розірваний. Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини видане Світлодарським міськвиконком Донецької області, актовий запис № 63. (а. с. 12). Судом встановлено,\~що за\~період шлюбу\~було придбано\~будинок №\~31\~по вулиці\~Матросова в\~с.Миронівський\~Бахмутського району\~Донецької області\~на підставі\~договору купівлі-продажу\~від 03.08.2006\~року посвідченого\~державним нотаріусом\~Дебальцівської державної\~нотаріальної контори,\~зареєстровано в\~реєстрі, який розташований на земельній ділянці площею 0,0926 га., яка згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку від 19.09.2006 року належить [PERSON]. Після придбання будинку сторони зареєструвалися та вели спільне господарство. Вказаний факт також підтверджується копією договору купівлі-продажу будинку та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно на а. с. 6, 7. Відповідно до\~вимог ст.\~60\~Сімейного Кодексу\~України майно,\~набуте подружжям\~за час\~шлюбу,\~належить дружині\~та чоловікові\~на праві\~спільної сумісної\~власності незалежно\~від того,\~що один\~з них\~не мав\~з поважної\~причини (навчання,\~ведення домашнього\~господарства,\~догляд за\~дітьми,\~хвороба тощо)\~самостійного заробітку\~(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. З п. п. 23, 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року\~«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~слідує, що при вирішенні спорів між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне в нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Згідно зі ст. 70 Сімейного Кодексу України,\~у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Статтею 328\~Цивільного Кодексу\~України закріплено,\~що право\~власності набувається\~на підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 355 ЦК України, майно,\~що є\~у власності\~двох або\~більше осіб\~(співвласників),\~належить їм\~на праві\~спільної власності\~(спільне\~майно). Майно\~може належати\~особам на\~праві спільної\~часткової або\~на праві\~спільної сумісної\~власності. Право\~спільної власності\~виникає з\~підстав,\~не заборонених\~законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частинами першою та другою статті 358 ЦК України встановлено, що право спільної\~часткової власності\~здійснюється співвласниками\~за їхньою\~згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Сатття 372\~ЦК України\~також передбачає,\~що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином,\~сукупність наданих\~позивачем та\~досліджених судом\~доказів у\~достатній мірі\~підтверджують той\~факт,\~що вимоги\~позивача в\~частині визнання\~майна спільною\~сумісною власністю\~подружжя та\~поділу спірного\~майна обґрунтовані, підтверджені матеріалами\~справи,\~а тому підлягають задоволенню. Беручи до уваги викладене,

Outcome: approved