Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

27.08 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення на свою користь з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їх з відповідачем шлюб фактично розпався, в зв'язку з чим вона звернулась до суду із окремою позовною заявою про розірвання шлюбу, діти залишились проживати з позивачкою. Позивач стверджує, що відповідач запропонував їй звернутися до суду щодо стягнення з нього аліментів. Позивач просить розглядати справу без її участі. В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його присутності, відповідно до якої позов визнав повністю. Дослідивши подану заяву, матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що є усі підстави для прийняття визнання позову відповідачем та задоволенню позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно поданих позивачем документів, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] та свідоцтвами про народження серія [NUMBER] та серія [NUMBER], виданими відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області 31 травня 2008 року, 16 вересня 2009 року та 25 січня 2001 року відповідно (а.с.-3-5). Згідно поданої заяви відповідачем не заперечується той факт, що дитина проживає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні. Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що за матеріальним станом відповідача, який є особою працездатного віку, повністю визнав позовні вимоги, він може сплачувати аліменти в визначеному позивачкою розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу). Визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та законних інтересів інших осіб. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду. В зв'язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовом про стягнення аліментів, судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved