overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

27.10.2015 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В судовому засіданні суду пояснила, що рішенням Краматорського міського суду від 01.09.2014 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 551 грн.. Відповідач не в повному обсязі виконує рішення суду. Син відвідує дитячий садок, дитячий гурток, на що потрібні також гроші. Просить збільшити розмір аліментів з 551 грн. до 1000 грн.. Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами не погодився, оскільки він навіть не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 551 грн., бо ніде не працює. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Вимоги позивачки підтверджуються свідоцтвом про народження сина [PERSON], [INFO], (а.с. 3), довідкою з місця мешкання (а.с. 5). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що з моменту винесення рішення про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 551 грн., не відбулося суттєвих змін у сторін, тому суд вважає, не доцільним збільшення розміру аліментів. Таким чином, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

27.10.2015 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В судовому засіданні позивачка пояснила, що 30.08.2013 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на дитину не надає Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частки його доходу (заробітку) щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Просила розглянути справу на попередньому судовому засіданні. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Просив розглянути справу на попередньому судовому засіданні. Вимоги позивачки підтверджуються копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7), копією свідоцтва про народження доньки [PERSON], [INFO], (а.с. 8), довідкою з місця мешкання (а.с. 9). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 4 ст 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду тобто з 20.10.2015 року до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

27.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2011 року. Від даного шлюбу дітей не мають. [PERSON] просить шлюб розірвати посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось, подружні стосунки припинені через різні погляди на сімейне життя та ведення домашнього господарства, на ґрунті чого в сімї постійно виникали суперечки та непорозуміння і подальше сумісне проживання та збереження сімї стало неможливим. В судове засідання сторони не зявилися. Від позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позов підтримує, відповідач позовні вимоги визнає (а.с.11,16). За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 24.11.2015 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вирішуючи спір суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2011 року. Від даного шлюбу дітей не мають (а.с.6). Подружні стосунки припинені, сторони наполягають на розлученні. Причиною розпаду сімї стали суперечки та непорозуміння, що виникали на ґрунті різних поглядів на сімейне життя та ведення домашнього господарства. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

27.10.2015 року, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 26.05.2006 року, а судові витрати просить покласти на неї.(а.с.2) Вимогу мотивує тим, що з відповідачем спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з початку 2013 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивачки надійшла заява, в якій вона позов підтримала, справу просить розглянути без її участі.(а.с.30) Від відповідача також надійшла заява про розгляд справи без його участі, при цьому позов він визнав.(а.с.31) Ознайомившись із заявами, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

27.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 02.10.2004 року, від якого мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач з ними не мешкає, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, просила стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином (а.с.14). Клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило. Враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, явка до суду є правом, а не обовязком сторони у справі та, беручи до уваги процесуальні строки розгляду даної справи, суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.10.2004 року (а.с.9). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], батьками якої вони являються (а.с.6). Батьки зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, що передбачено ст. 180 Сімейного кодексу України. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже, аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст. 181 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя і матеріальне становище дитини і відповідача, обставини даної справи, і вважає за необхідне,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

27.10.2015 року [PERSON] звернулася до суду про встановлення факту родинного зв'язку. Зазначає, що 12.08.1994 року померла її батько [PERSON], а 20.08.2014 року померла її мати [PERSON] Після смерті матері вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом їй було розяснено, що у поданих нею документах існують невідповідності у прізвищах у свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть матері. Просить встановити факт, що [PERSON], яка померла 20.08.2014 року, є її рідною матірю. Заявник [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала на адресу суду заяву, якою просила розгляд справи проводити у її відсутності, заяву підтримала, просила її задовольнити. Заінтересована особа - державний нотаріус Горохівської державної нотаріальної контори [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала на адресу суду заяву, якою просила справу розглянути за її відсутності. Дослідивши та оцінивши подані суду докази, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як вбачається із копія свідоцтва про народження серії І-ЕГ № 013722 від 19.12.1997 року, батьками заявниці значаться «Вараніцький Серафим Назарович» та «Вараніцька Лідія Прокопівна» (а.с.7). Прізвище заявниці після укладення шлюбу було змінено на «Войчук», що встановлено із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-СГ № 401626 від 05.08.1978 року (а.с.8). У свідоцтві про смерть серії І-ЕГ № 266304, визначено прізвище батька заявниці як «Вараніцький», в той же час, як в свідоцтві про смерть серії І-ЕГ № 161583 виданого 21.08.2014 року прізвище матері заявниці записано як «Вараницька» (а.с.4-5). Із копії свідоцтва про одруження серії ІІ-ЯК № 0542095 від 14.09.1977 року встановлено, що після укладення шлюбу із [PERSON], [PERSON] змінила прізвище на «Вороніцька» (а.с.6). Із відомостей по господарської книги за № 0270 вбачається, що прізвище матері заявниці «Вараницька», що підтверджується копією Марвинської сільської ради Горохівського району від 19.06.2015 року № 588 (а.с.9). В той же час, суд приходить до висновку, що граматичні помилки в написанні прізвища матері заявниці виникли внаслідок неправильного оформлення документів. Подані суду документи та надані позивачем пояснення в позовній заяві підтверджують факт родинних відносин між заявницею та померлою [PERSON] Факт родинних відносин встановлюється судом з метою отримання заявником свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

27.10.2015 року в суд надійшла позовна заява [PERSON], яка просить розірвати шлюб з відповідачем по справі [PERSON], який зареєстрований 02.07.2009 року з тих підстав, що не проживають з відповідачем спільно однією сім'єю з 2012 року. В обгрунтування позовних вимог покликається також на те, що 02.07.2009 року вона з відповідачем по справі зареєструвала шлюб у виконавчому комітеті Стрілківської сільської ради Стрийського району. Від спільного проживання мають двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та зареєстровані за місцем проживання реєстрації позивачки. Їхні відносини поступово почали погіршуватись, а з 2012 року вони взагалі припинили спільно проживати однією сім'єю та на даний час проживають окремо один від одного. Вона втратила до чоловіка почуття любові та поваги, а тому вважає, що збереження шлюбу для них є неможливим. Майнового спору між ними немає. Представник позивачки в судовому засіданні [PERSON] позов підтримав та пояснив, що зі слів довірительки знає, що сторони остаточно припинили спільне проживання в літку 2012 році, часто його довірителька їздить в Польщу та фактично створила в даний іншу сім'ю, відповідач по справі проживає в селі Лотатники з якого стягуються аліменти на утримання двох дітей, примирення на його думку між сторонами неможливе. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце слухання справи в судові засідання на 01.12.2015 року та на 25.01.2016 року не з'явився про причини своєї неявки суду не повідомив, а тому згідно вимог ст. 169 ч. 4 ЦПК України суд вправі прийняти заочне рішення на підставі наявних по справі доказів. Поясненнями представника позивача, дослідженими доказами доведено, що позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення. Судовим розглядом даної справи доведено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і має для них істотне значення, так як вправі облаштувати своє сімейне життя. В суді встановлено, що сторони остаточно припинили спільне проживання в літку 2012 року за весь цей час не прийняли заходів для збереження шлюбу, з повідомлень представника встановлено, що у позивачки фактично є інша сім'я, що є додатковою підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

27.10.2015 року до Словянського міськрайонного суду звернулася [PERSON] до Дзержинської міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

27.10.2015 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, мотивуючи його тим, що 18.07.2008 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. В даному шлюбі в них [INFO] народився син [PERSON].Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати та визначити місце проживання малолітнього сина разом з нею. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, щодо їх задоволення не заперечував. Суд, заслухавши думку позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 18.07.2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбу, про що в матеріалах справи мається свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 18.07.2008 року, а/з №722 (а.с.10). Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.10.2010 року, а/з №926 (а.с.9). Як встановлено в судовому засідання сторони припинили шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Частиною ч.1 ст.161 СК України передбачено, що при вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до у ваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Тому, враховуючи те, що відповідач [PERSON] не заперечував стосовного того, щоб його малолітній син [PERSON], [INFO] проживав разом з матір'ю [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині визначення місця проживання її малолітнього сина [PERSON] разом з нею підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

27.10.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між ним та відповідачем 20.09.2008 року був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 159, від шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який знаходиться на його утриманні. Останні півроку 2015 р. відносини з дружиною суттєво погіршилися, вже не мешкають як одна сім'я, також перестали спілкуватися та мати спільний сімейний бюджет. Сім'я розпалася з причин різних поглядів на життя, непорозуміння одне одного, в зв'язку з чим були втрачені почуття любові та поваги одне до одного та просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просив справу розглянути без його участі. Проти вирішення справи у заочному порядку не заперечує. (а.с. 15). Відповідача [PERSON] було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи (а.с. 13). Однак відповідач в судове засідання не прибула, про наявність поважних для цього причин суд не повідомила, заперечень проти вимог позивача не висунула. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. Судом встановлено, що між сторонами 20.09.2008 року був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 159 (а.с. 8). Шлюб перший. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача (а.с. 7, 9). Сім'я розпалася з причин різних поглядів на життя, непорозуміння одне одного, в зв'язку з чим були втрачені почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору та спору по вихованню дитини сторони не мають. Відповідно до ст.ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні та не згоден на примирення, як і відповідач. Тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

27.10.2015 року позивач звернувсь до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В заяві зазначено, що відповідно до укладеного договору № А3Н6СС9FНО0891 від 19.04.2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 6 600,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Проте відповідач зобовязань за кредитним договором не виконує, в звязку з чим станом на 24.09.2015 року має заборгованість у розмірі 83 126,82 грн. Від суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 35 774,28 грн., яка була задоволена рішення Валківського районного суду Харківської області від 14.07.2014 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «Акцент-Банк» різниця становить 47 352,54 коп. Позивач вимагає стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором у розмірі 50 220,17 грн. та судові витрати в розмірі 1 218 грн. В судовому засіданні представник позивача був відсутній, проте надав до суду заяву відповідно до змісту якої позов підтримує та прохає розгляд справи проводити за його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні була відсутня, хоча належним чином та своєчасно повідомлена про день, час та місце судового розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши докази, що є у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 19.04.2011 року [PERSON] отримала від ПАТ «Акцент-Банк» кредит у розмірі 6 600,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.( а.с.8) Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 03.02.2014 року відповідач має заборгованість у розмірі 83 126,82 грн., яка складається з: - 4 402,70 грн. заборгованість за кредитом; - 5,68 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; - 2 217,84 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 76 500,60 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; Від суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 35 774,28 грн., яка була задоволена рішення Валківського районного суду Харківської області від 14.07.2014 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «Акцент-Банк» різниця становить 47 352,54 коп. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання . З огляду на вище наведене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором у розмірі 50 220,17 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 1 218 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved