Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

27 жовтня 2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 192975,97 доларів США, що складає 5146660,44 гривень, 1320018,76 гривень пені за несвоєчасне погашення заборгованості та судовий збір в розмірі 97000,19 гривень. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідно до укладеного між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укр Сиббанк» та [PERSON] договору про надання споживчого кредиту № 11257160000 від 27.11.2007 року, відповідач [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 53 500 доларів США. Відповідач зобов'язався повертати наданий кредит, сплачувати проценти за користування кредитними коштами в порядку та на умовах, визначених договором. З метою забезпечення виконання [PERSON] зобов'язання, між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №160225 від 27.11.2007 року, відповідно до якого остання поручилася перед банком за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором. Відповідач, всупереч умов кредитного договору, порушив взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість. Станом на 25.10.2017 року заборгованість відповідача за договором складається з наступного: 52158,55 доларів США - заборгованість за кредитом, 140817,42 доларів США - заборгованість за відсотками, 375240,13 гривень - пеня за прострочення сплати кредиту, 944778,63 гривень - пеня за прострочення сплати процентів. Просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитом, пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання та судові витрати. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнає в повному обсязі та просить відмовити в задоволення позову. Відповідач вказує на те, що позивачем приховано той факт, що 22 грудня 2008 року від звернувся до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Стрільчука М,М. та отримав виконавчий напис, згідно якого звернуто стягнення на нерухоме майно, а саме житловий будинок та земельну ділянку, які розташовані в [ADDRESS] яке належить [PERSON] Оскільки [PERSON] уклав договір іпотеки, то відповідно до виконавчого напису нотаріуса з метою забезпечення виконання зобов'язань, за рахунок реалізації майно вимоги позивача були задоволенні на загальну суму 428998,55 гривень. Таким чином, згідно виконавчого напису нотаріуса від 22.12.2008 року строк погашення кредиту визнано таким, що настав 05 листопада 2008 року, згідно умов договору. Протягом 6 місяців - до 06 травня 2009 року позивач мав можливість пред'явити позов до неї, як поручителя. Таким чином, звернувшись до неї, як поручителя, з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, лише в жовтні 2017 року позивачем пропущено строк позовної давності. З цих підстав, просить в позові відмовити. Відповідачем [PERSON] подано заяву про застосування строку позовної давності, згідно якої він просить в позові відмовити. В обгрунтування своєї заяви, відповідач вказує на те, що звернувшись до нотаріуса за виконавчим написом, позивач достроково вимагав повернення суми кредиту, а отже змінив строк виконання зобов'язання. У виконавчому написі нотаріуса вказано, що відповідно до умов договору строк погашення кредиту настав 05 листопада 2008 року. Просить в позові відмовити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Представники відповідачів в судовому засіданні позов не визнали з підстав, викладених у відзиві на позовну заяві, просять в задоволенні позову відмовити за спливом строку позовної давності. Вислухавши пояснення представників позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідносини, де одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір №11257160000 від 27.11.2008 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 53500 доларів США на строк до 10.11.2037 року з сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,9 % відсотків річних.(а.с.5-10). Даний кредит [PERSON] отримав для купівлі домоволодіння, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,0643 га та знаходиться в [ADDRESS] На виконання зобов'язань по кредитному договору між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки №160225 від 27.11.2008 року. (а.с.31-33) Відповідач порушив взяті на себе зобов'язання та не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в зв'язку з чим АКІБ «УкрСиббанк»» 22.12.2008 року звернувся до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Стрільчука М.М. про звернення стягнення на предмет іпотеки. Нотаріусом було вчинено виконавчий напис №2795 про звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором №11257160000 від 27.11.2008 року в розмірі 428998,55 гривень, а саме на земельну ділянку площею 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, земельну ділянку площею 00,0643 га та домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.128-129) Таким чином, позивач в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, змінив строк виконання зобов'язання за кредитним та договором поруки. Згідно ст. 611 ЦК України після того, як кредитор направив боржнику вимогу про дострокове погашення кредиту, він змінив терміни повернення кредиту, які були передбачені кредитним договором. Тобто, визначений термін повернення кредиту частинами до 2037 року, був правомірно змінений кредитором у виконавчому написі нотаріуса вказано, що строк погашення кредиту настав 05.11.2008 року. Щодо позовних вимог до поручителя [PERSON], то для поручителя строк вимоги за кредитом минув, з огляду на положення частини 4 статті 559 ЦК України, оскільки вимогу до поручителя про виконання ним зобов'язання за договором поруки позивачеві слід було пред'явити в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або з дня, встановленого кредитором для дострокового повернення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або з дня настання строку виконання основного зобов'язання (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту одноразовим платежем). Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині вимог до поручителя [PERSON] задоволенню не підлягають. Що стосується заяви відповідача про застосування строків позовної давності, - суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, згідно до ч.ч.3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Позивач використав своє право, визначене в ч.2 ст.1050 ЦК України та достроково вимагав повернення всієї суми кредиту за кредитним договором, зокрема звернувшись до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Таким чином, перебіг строку позовної давності розпочався 05 листопада 2008 року - строку погашення кредиту, як зазначено у виконавчому написі нотаріуса, та закінчився 05 листопада 2011 року. Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові у цивільній справі № 444/9519/12 від 28.03.2018 року. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі відмови у задоволенні позову, судовий збір з відповідачів не стягується.

Outcome: dismissed