Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

29.05.2015р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що її свекрусі [PERSON] та свекру [PERSON] належав житловий будинок з господарськими спорудами [ADDRESS]. Стверджує, що до 1990р. дане будинковолодіння є колгоспним двором та станом на 15.04.1991р. його членами, крім свекра і свекрухи були вона (позивачка), її чоловік та її дочка, однак на частки в колгоспному дворі вони не претендують. Вказує, що [INFO]. помер її свекор [PERSON], який за свого життя заповіту не склав. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та син [PERSON], який до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався і на таку не претендує. Зазначає, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки вступила в управління спадковим майном після смерті свого чоловіка [PERSON], постійно проживала у будинку. [INFO]. померла [PERSON], яка за свого життя склала заповіт, яким усе своє майно заповіла їй (позивачці). У встановленому законом порядку звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак не може оформити своїх спадкових прав в позасудовому порядку через відсутність правовстановлюючих документів на це спадкове майно. З огляду на наведені обставини просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на спірне будинковолодіння, після смерті свекрухи [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, а надіслала заяву в якій просить суд слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - Чернівської сільської ради Мостиського району в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій проти позову не заперечує та просить суд справу розглядати у його відсутності. Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, не повідомив про причини своєї неявки та не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи. Треті особи - [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, проте подали до суду заяви, в яких проти позову не заперечують, на спадкове майно і часту в колгоспному дворі не претендують, та просять суд справу розглядати у їх відсутності. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, а подав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та вирішення спору покладає на розсуд суду. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлено, що будинковолодіння [ADDRESS] відносилося до суспільної групи «колгоспний двір» та станом на 01.07.1990р. головою такого був [PERSON] (свекор позивачки), а членами зазначеного двору були дружина останнього [PERSON] (свекруха позивачки), син (чоловік позивачки) [PERSON], онука [PERSON], син [PERSON] та позивачка, що підтверджується довідкою з Чернівської сільської ради Мостиського району №1713 від 05.11.2014року. Згідно ст.120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст.123 ЦК УРСР передбачено, що розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до підпункту «а» п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995року право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. Відповідно до роз'яснень, викладених у підпункту «г» абз.2 п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», з 01.07.1990 року застосовуються загальні правила щодо спадкування частки члена колгоспного двору. Таким чином, виходячи з вимог ст.ст.120, 123 ЦК України в редакції 1963року, які регулювали власність колгоспного двору, та роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року №20, право власності на майно колгоспного двору (спірне будинковолодіння), станом на 15.04.1991р., в рівних частках мали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]., [PERSON] та позивачка., тобто кожен по 1/6 частці у вищевказаному майні, однак [PERSON] і [PERSON]. відмовились від своєї частки у колгоспному дворі і на таку не претендують, так як не приймали участі у ведені господарства, питання про визначення частки в майні колгоспного двору, про виділ чи поділ колгоспного двору - ніким не ставились, отже [PERSON], [PERSON], та позивачка мали по 1/3 частці у такому. [INFO]. помер свекор позивачки [PERSON] і за свого життя своїм майном не розпорядився. Спадковим майном є відповідно 1/3 частка спірного будинковолодіння. Дружина спадкодавця [PERSON] - [PERSON] у відповідності до вимог ст. 549 ЦК УРСР прийняла спадщину після смерті чоловіка (свекра позивача), тобто стала фактичним власником 2/3 частки спірного будинковолодіння (1/3 частки, яка належала їй як члену колгоспного двору, та 1/3 частки в порядку спадкування після смерті чоловіка). [INFO]. померла свекруха позивачки - [PERSON], яка за свого життя склала заповіт, яким усе своє майно заповіла невістці (позивачці) [PERSON] Спадковим майном є відповідно 2/3 частки у вищевказаному спірному будинковолодіння. Позивач у встановлений законом строк звернулась в Мостиську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом. Однак не може в позасудовому порядку оформити право власності на спірне будинковолодіння, оскільки спадкодавець за життя належним чином не оформив право власності на вказане спадкове майно. Інші спадкоємці, - син спадкодавиці [PERSON] відмовились від спадщини на користь позивача. Вказані обставини підтверджуються заявами сторін та третіх осіб; копіями свідоцтв про смерть [PERSON] та [PERSON]; копією заповіту спадкодавиці [PERSON]; заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], зареєстрованої в Мостиській державній нотаріальній конторі 27.10.2014р.; довідкою із КП «Мостиське РБТІ» про вартість спірного будинковолодіння; листом з Мостиської державної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне майно через відсутність правовстановлюючих документів на таке від 27.10.2014р. №02-14/802; довідками із Чернівської сільської ради від 06.03.2013р., 05.11.2014р.; виписками із погосподарстких книг Чернівської сільської ради народних депутатів за 1986-1990р.р. с.Старява, щодо господарства [PERSON]; копією паспорта і свідоцтва про одруження позивачки. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за позивачкою права власності на спірне будинковолодіння в цілому (2/3 часток, яку позивачка успадкувала після смерті свекрухи в порядку спадкування за заповітом, 1/3 частки, яка належала їй (позивачу), як члену колгоспного двору, тобто 2/3+1/3=1). На підставі викладеного,

Outcome: approved