Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

29.01.2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.05.2012 року рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу у розмірі 72370, 33 грн. Але, незважаючи на це, відповідачка продовжує не виконувати взяті на себе зобов'язання за договорами позики та не повертає позичені гроші та відсотки за користування ними. За договорами позики від 20.09.2007 року та 25.01.2008 року було встановлено сплату 3% на місяць за користування грошовими коштами. На підставі наведеного, позивачка просить стягнути з відповідачки відсотки за договором позики від 20.09.2007 року у розмірі - 10145, 44 грн., за договором позики від 25.01.2008 року у розмірі - 6628,36 грн. а разом 16773, 80 грн. - за період з 16.05.2012 року по 25.01.2014 року. В судове засідання позивачка [PERSON] - не з'явилася. Про місце, дату та час слухання справи сповіщена належним чином. Зазначила в позові про розгляд справи за відсутності позивачки. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачки в заочному порядку, на підставі доказів, що є в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим від 16.05.2012 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу у розмірі 72370,33 грн. (а.с.6-7). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Незважаючи на рішення Центрального районного суду м. Сімферополя АР Крим від 16.05.2012 року, яке набрало законної сили, відповідачка [PERSON] продовжує не виконувати взяті на себе зобов'язання за договорами позики від 20.09.2007 року та 25.01.2008 року та не повертає позичені кошти із відсотками за користування ними. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У зв'язку із тим, що відповідно до умов договорів позики від 20.09.2007 року та 25.01.2008 року передбачалась сплата 3% на місяць за користування грошовими коштами, відповідачка повинна сплатити вказані відсотки за період з 16.05.2012 року до 25.01.2014 року. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, навимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, враховуючи, що відповідачка не виконала своїх зобов'язань та не повернула гроші у повному обсязі, не сплатила відсотки за користування грошима, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за відсотками у розмірі 16773,80 грн. Виходячи з принципу диспозитивності, саме з таким розміром заборгованості за відсотками (підтвердженим наданими розрахунками) погоджується суд. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до вимог ст.88 КПК України.

Outcome: approved