Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

28 серпня 2017 року, позивач [PERSON] звернувся до суду з названим позовом, в якому просив суд, розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 27 липня 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції (актовий запис № 942), в якому у них народився малолітній син [PERSON], [INFO], якого після розірвання шлюбу він просив залишити на виховання матері - відповідачці, посилаючись на те, що спільне життя у них з відповідачкою не склалося через те, що на протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що призвело до втрати необхідних для подружжя почуття любові та взаємоповаги, кожен з них має різні погляди на життя, духовні та моральні цінності, між ними постійно виникають сварки по всім життєвим питанням, а тому їхнє сумісне життя стало нестерпним. В судове засідання позивач не з`явився, однак надав до свого позову письмову заяву, в якій посилаючись на ст. 158 ЦПК України повністю підтримав позов, просив його задовольнити і слухати справу без його участі (а.с. 12). Відповідачка в судове засідання не з`явилась, однак надала до суду письмову заяву, в якій повністю визнала позов та на підставі ст. 158 ЦПК України, просила суд слухати справу за її відсутністю (а.с. 13). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачем та відповідачкою був зареєстрований 27 липня 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції (актовий запис № 942), що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 27.07.2007 року, в якому у подружжя народилися малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.12.2008 р. (а.с. 8,9). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у позивача з відповідачкою не склалося через те, що на протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що призвело до втрати необхідних для подружжя почуття любові та взаємоповаги, кожен з них має різні погляди на життя, духовні та моральні цінності, між ними постійно виникають сварки по всім життєвим питанням, а тому їхнє сумісне життя стало нестерпним. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи матеріали позову, а також позицію позивача та відповідачки, викладених у їхніх письмових заявах на адресу суду про згоду з позовом, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити інтересам та свободам позивача, малолітньої дитини та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved