Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

27.08.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] втративши право користування жилим приміщенням, посилаючись на норми ст.ст.71,72 ЖК України та норми ст.405 ЦК України. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що спірна квартира [ADDRESS] на праві власності належить йому. Відповідно до особового рахунку в квартирі крім нього зареєстровані його дружина [PERSON], невістка [PERSON] та її донька, його онука [PERSON], відповідачі по справі. Однак, відповідачка [PERSON] та її неповнолітня донька на протязі більш, як десяти років не проживає за даною адресою, будь-які витрати по утриманню житла не несе, комунальні платежі не здійснює, особистих речей відповідачів в спірній квартирі не має. Той факт, що до цього часу відповідачі зареєстровані в спірній квартирі суттєво обмежує власника у повною мірою здійснювати свої права на володіння, користування та розпорядження своїм майном. Більш того, відповідачі залишаючись зареєстрованими у спірній квартирі порушують його законі права та інтереси, так як він несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг. Просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням. 03.11.2014 року позивач уточнив свої позовні вимоги в частині кола відповідачів та просив долучити в якості відповідача неповнолітню [PERSON], в інтересах якої діє [PERSON] та просив визнати [PERSON] та [PERSON], такими, що втратили право користування спірній квартирою [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримав уточнені позовні вимоги, просив їх задовольнити, додатково пояснив, що відповідачка по справі має своє житло [ADDRESS], в спірній квартирі не проживає понад десять років, комунальні платежі не платить. Просить визнати відповідачів втративши ми право користування квартирою [ADDRESS], задовольнив його позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала у повному обсязі, пояснив, що в спірній квартирі не проживає з 2001 року, після того, як позивач по справі купив їй та її чоловіку квартиру [ADDRESS], куди вони переїхали. Особистих речей її та її доньки в спірній квартирі не залишилося, комунальні послуги вона не сплачує. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування спірній квартирою, у зв'язку з не проживанням понад десять років. Заслухавши у судовому засіданні сторін по справі, дослідивши надані письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом, квартира [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 12.02.2007 року, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.8-9). Згідно особового рахунку № [NUMBER] в спірній квартирі зареєстровані позивач по справі [PERSON], його дружина [PERSON] та відповідачі по справі [PERSON] і неповнолітня [PERSON] (а.с.7). Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON] народилася [INFO] році, в графі батьки вказані: батько [PERSON], мати [PERSON], про що свідчить актовий запис № 646 від 01.11.1999 року. Згідно із рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 14.11.2013 року, квартира [ADDRESS] визнана об'єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON]. Проведений поділ квартири [ADDRESS], шляхом визнання за [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним на ? частки. Факт реєстрації відповідачки [PERSON] у спірній квартирі підтверджується копією паспорта останньої (а.с.23-26). Відповідно до вимог частини 1 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Втім, згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї (в тому числі колишній член сім'ї) власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними в власником житла або законом. Як вбачається із акту від 22.08.2014 року, складеного працівниками ОСБЖБ «Орджонікідзевський 127», на підставі опитування сусідів [PERSON] (проживає [ADDRESS]) та [PERSON] (проживає [ADDRESS]), відповідачка [PERSON] разом із дітьми [PERSON] та [PERSON] не проживає в спірній квартирі з 2001 року по цей час. Послуги по оплаті квартири несе починаючи з 1978 року [PERSON] (а.с.21). Об'єктивно вказані обставини підтвердила сама відповідачка, яка не заперечує, що саме з цього часу не проживає в спірній квартирі разом із дітьми, та не збирається повертатися в спірну квартиру. Зважаючи на вимоги ст..72 ЖК України особа може бути визнана у судовому порядку такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені строки. Як роз'яснено у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» з наступними змінами, судам рекомендовано при вирішенні спорів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Уразі їх поважності (перебування у відряджені, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. За таких обставин, враховуючи, що відповідачка понад встановлені законодавством строки відсутня за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає за можливе постановити рішення про визнання відповідачки такою, що втратила право користування квартирою 12 в будинку 104 по проспекту Перемоги в місті Маріуполі, тим самим по суті задовольнити позовні вимоги. Згідно зі ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, до яких згідно ст..79 ЦПК України відноситься судовий збір. Таким чином, суд вважає за необхідне в рахунок відшкодування судових витрат стягнути з [PERSON], як відповідачки на користь позивача [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved