Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

27.05.2020 року позивач звернулася в суд з позовом і просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 09 листопада 1999 року /актовий запис № 23/ Стеблівською селищною радою Корсунь-Шевченківського району Черкаській області. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свій позов позивач мотивує тим, що сім`я розпалася через постійні сварки та непорозуміння, миритися не бажає. В судове засідання сторони у справі не з`явилися, направивши до суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність. У зв`язку з неявкою сторін у суд фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 09 листопада 1999 року /актовий запис № 23/ Стеблівською селищною радою Корсунь-Шевченківського району Черкаській області між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 9). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.7, 8). Сім`я розпалася через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки та непорозуміння. Шлюб існує формально, миритися не бажають. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, що передбачено ч.1 ст.21 СК України. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам та інтересам малолітньої дитини, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна та місце проживання дитини сторони на сьогодні не мають. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При подачі позову позивачем сплачений судовий збір в сумі 840,80 грн, відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, про що подана заява, тому суд повертає позивачу [PERSON] 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні даного позову відповідно до квитанції, виданої АТ КБ «Приватбанк» від 26.05.2020 року №0.0.1718287076.1, що становить 420,40 грн. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 420,40 грн відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved