Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

28.03.2014 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що всупереч вимогам статті 180 Сімейного кодексу України відповідач в добровільному порядку не надає кошти на утримання двох неповнолітніх дітей, тому вона змушена звернутись до суду. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій також зазначила про те, що позов підтримує повністю. Відповідач до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій також зазначив про те, що позов визнає повністю та долучив до заяви довідку про свої доходи. На підставі статей 158, 169 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, сторони перебували у шлюбі з 24.11.2002 року. Рішенням Романівського районного суду від 05.03.2012 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 15.05.2003 року виконавчим комітетом Миропільської селищної ради Дзержинського району Житомирської області, та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 16.07.2004 року виконавчим комітетом Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської області (а.с. 5). Відповідно до довідки № 637, виданої 18.03.2014 року виконавчим комітетом Миропільської селищної ради Романівського району Житомирської області, діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживають разом зі своєю матір'ю - позивачем у справі, та знаходяться на її утриманні (а.с. 7). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, згідно з ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи повне визнання відповідачем позовних вимог та фактичну можливість відповідача приймати участь в утриманні своїх неповнолітніх дітей, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін, стягнути з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved