Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

27.04.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про зобовязання відповідача усунути перешкоди в користуванні жилим будинком і земельною ділянкою за адресою: м. Чернігів, вул. Некрасова, 25, шляхом перенесення навісу, влаштованого на подвірї № 27 по вул. Некрасова в м. Чернігові, на відстань не менше 1 м від межі з його земельною ділянкою в десятиденний строк з дня набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачем влаштовано навіс, який опирається на паркан, розташований на межі земельних ділянок сторін, внаслідок чого дощова вода потрапляє в його двір, що негативно впливає на стан його земельної ділянки та цілісність житлового будинку. У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримав і наполягав на задоволенні. Відповідач позов не визнав; він стверджує, що навіс облаштований системою водовідведення, яка унеможливлює потрапляння водостоків на земельну ділянку позивача та її псування. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач є власником 7/12 частин житлового будинку № 25 по вулиці Некрасова в м. Чернігові, а відповідач власником 12/25 частин домоволодіння № 27 по вулиці Некрасова в м. Чернігові (а. с. 5, 39). Як убачається з пояснень сторін і висновку судової будівельно-технічної експертизи від 09.11.2016 року (а. с. 88-93), в 2015 році відповідач, за вказаною вище адресою, влаштував навіс, що служить захистом від негативного впливу погодних факторів і являє собою деревяний каркас покритий метало-профілем, який однією стороною закріплений в стіні житлового будинку № 27, а другою стороною опирається на цегляні стовпи огорожі, розташованої на межі із земельною ділянкою позивача. Цим висновком також встановлено, що навіс влаштовано з порушенням пункту 3.25 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», яким передбачено, що для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої земельної ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1 м., а також те, що влаштована відповідачем система водовідведення при значних атмосферних опадах не забезпечує в повній мірі відведення води і талого снігу від земельної ділянки позивача, чим порушуються вимоги ДБН В.2.6-14-97 «Конструкції будинків і споруд. Покриття будинків і споруд», що, в свою чергу, негативно впливає на якісні характеристики земельної ділянки та цілісність житлового будинку позивача (а. с. 91 зв., 92). В силу положень статей 57, 58 ЦПК України вказаний висновок судової експертизи є належним доказом, що підтверджує порушення прав позивача відповідачем, яким нічим по справі не спростований. Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд вважає позов доведеним і таким, що ґрунтується на законі. Водночас, з огляду на специфіку предмету позову, суд вважає доцільним збільшити відповідачу строк для усунення перешкод в користуванні позивачем земельною ділянкою і житловим будинком шляхом перенесення навісу на відстань не менше 1 м. від межі із земельною ділянкою позивача, з 10 днів до 2 місяців, який слід рахувати від дня набрання рішенням суду законної сили. Отже, предявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial