Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-07 00:00:00

27 січня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття та стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/6\~ частини його заробітку (доходу) щомісячно на її утримання до досягнення дочкою трирічного віку. Позовні вимоги мотивувала тим, що від цивільного шлюбу з відповідачем мають малолітню дочку. Проте відповідач матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні дитини не приймає, а тому і просить стягувати з відповідача аліменти на своє утримання до досягнення дочкою трирічного віку та утримання дочки у вказаному розмірі. Ухвалою судді від 10 березня 2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки він не є батьком дитини. Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи дійшов наступного висновку. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 грудня 2020 року, видане Смілянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), [PERSON] народилася [INFO] . В свідоцтві про народження якої батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно копії довідки ОСББ «Б.Хмельницького,21» вих.№4 від 26 січня 2021 року, виданої [PERSON] про те, що її дочка [PERSON] , проживає разом з нею без реєстрації в [ADDRESS] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Позивач у своїх доводах посилається на те, що батьком дитини [PERSON] , [INFO] , є відповідач, з якого і просить стягувати аліменти. Разом з тим з дослідженого судом свідоцтва про народження вбачається, що батьком дитини записаний [PERSON] , а не відповідач у справі, до якого спрямовані вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено право кожного на звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1 ст. ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень ч. 3 ст.12 та ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст. 81 ЦПК України). За ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аналізуючи наведені вище норми процесуального законодавства, оцінивши наявні у матеріалах справи докази з точки зору їх належності та допустимості, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] пред`явлених до [PERSON] , оскільки останній не є батьком її малолітньої дитини, доказів зворотнього позивачем не надано.

Outcome: dismissed