Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

27 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить: розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 20 січня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №\~22; стягувати із відповідача [PERSON] на її користь аліменти на двох їхніх малолітніх дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття; стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на неї як дружину до досягнення трьох років дочкою [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначала, що з 20 січня 2012 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON] Від шлюбу вони мають двох дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Починаючи з липня 2014 року подружні стосунки між ними погіршилися, почали виникати сварки, внаслідок чого вони перестали вести спільне господарство та підтримувати сімейні стосунки, хоча проживають за однією адресою: село Богданівка Броварського району Київської області, вул. Ломоносова, 25. Вважає подальше спільне життя, відновлення сімейних відносин і примирення між ними неможливим. Відповідач [PERSON] будь-якої матеріальної допомоги дітям не надає, участі в їхньому вихованні він не приймає. Діти знаходяться на повному її утриманні, вона самостійно забезпечує їх усім необхідним, однак власних коштів на утримання дітей їй не вистачає. Крім того, на даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дочкою [PERSON], [INFO], до досягнення нею трьох років, тому згідно із ст. 84 СК України має право на утримання від чоловіка. Відповідач [PERSON] має реальну можливість надавати матеріальну допомогу двом його дочкам та їй до досягнення меншою дочкою трьох років, оскільки займається приватним бізнесом, має достатній дохід. Інші особи на його утриманні не перебувають. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, просить суд задовольнити його. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи за фактичним місцем його проживання, у судове засідання він не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду теж не надходила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України уразі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 20 січня 2012 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №\~22. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що з липня 2014 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства вони не ведуть, хоча проживають за однією адресою: село Богданівка Броварського району Київської області, вул. Ломоносова, 25. Їхні малолітні дочки [PERSON] та [PERSON] проживають із матірю [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Домовленості щодо матеріального утримання дітей батьком [PERSON], який проживає окремо від них, сторонами не досягнуто. Останній добровільно матеріальної допомоги двом дочкам і дружині, яка знаходиться у відпустці по догляду за меншою дочкою до досягнення нею трирічного віку, не надає, від виконання своїх батьківських обовязків ухиляється. За змістом ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. У ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом норм ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги дружині та двом малолітнім дочкам [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], не надає, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і в цій частині, тому вимоги про стягнення аліментів на двох дітей і дружину теж підлягають задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. У ч. 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць (п. 1). За змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При подачі до суду позову за вимогу про розірвання шлюбу [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Виходячи з наведеного, відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір із відповідача на користь позивача та в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved