Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

27.01.2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 13.12.2013 року біля будинку №84 по вул. Горького у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за наслідками якої його було збито на пішохідному переході, що стало причиною для отримання ним травми (забоїв правих руки та ноги). Наслідком травм є фізичні страждання позивача (болі в руці та нозі) неможливість підіймати ушкодженою рукою важкі предмети, важкість при ходьбі тощо. Завдану моральну шкоду оцінив у 5 000, 00 грн.. Завдану моральну шкоду просив відшкодувати йому за рахунок відповідача. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав. Додатково зазначив, що дорожньо-транспортна пригода, за наслідками якої його було збито на пішохідному переході сталася з вини відповідача [PERSON], якого визнано винним у її вчиненні постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27.01.2014 року. Завдана йому моральна шкода полягає в тому, що внаслідок протиправних дій відповідача він був збитий на пішохідному переході, однак відповідач не зупинився, не надав йому допомоги, а залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.. Такі дії відповідача були зухвалими. Безпосередньо з місця дорожньо-транспортної пригоди він не був доставлений до медичного закладу, оскільки перебував у стані травматичного шоку. Однак наступного дня змушений був звернутися до лікарні тому, що відчував значний фізичний біль, не міг навантажувати праві руку і ногу. На відшкодування завданої йому з вини відповідача моральної шкоди просив стягнути з останнього 5 000, 00 грн. тому, що саме такою сумою йому може бути компенсована завдана моральна шкода, внаслідок чого він зазнав змін у житті, що потребувало відновлення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився повторно, про його дату, час та місце повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, з будь-якими клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався. З огляду на викладене, врахувавши думку позивача, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Заслухавши позивача, допитавши позивача [PERSON] в якості свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.12.2013 року біля будинку №84 по вул. Горького у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «КІА д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та пішоходом [PERSON]. Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27.01.21014 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4,124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в дохід держави. Відповідно до змісту зазначеної постанови, з урахуванням виправлень постановою від 25.03.2014 року - [PERSON] 13.12.2013 року о 17 год.00 хв. в м. Києві по вул. Горького, 84, керуючи автомобілем «КІА» д.н.з. [NUMBER] не врахував дорожню обстановку, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого відбувся наїзд на пішохода [PERSON], який переходив проїжджу частину по пішохідному переходу, що призвело до отримання пішоходом тілесних ушкоджень та пошкодження транспортного засобу. Після наїзду водій [PERSON] орган міліції не повідомив, місце пригоди залишив. За даними довідки №253, виданої Київською міською клінічною лікарнею №17 14.12.2013 року, [PERSON], за результатами огляду останнього було встановлено діагноз - забій правого передпліччя і правої голені, рекомендовано амбулаторне лікування. Звертаючись в суд з позовом про відшкодування моральної шкоди, позивач посилається на те, що моральна шкода завдана йому внаслідок протиправних дій відповідача, який порушив правила дорожнього руху України, внаслідок чого збив його на пішохідному переході, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, не переконавшись у його безпеці та не надавши йому необхідної допомоги. Будучи допитаним у якості свідка, [PERSON], пояснив суду, що занадто образливою для нього була зухвала поведінка відповідача, який , будучи достовірно обізнаним про те, що збив пішохода на пішохідному переході не зупинився і не пересвідчився в його безпеці. Також стверджував, що у зв»язку з отриманою травмою потребував сторонньої допомоги, оскільки йому були протипоказані фізичні навантаження. ії відпо наслідками якої його було збито на пішохідному переході, що стало причиною для отримання ним травми (забоїв правих руки та ноги). Наслідком травм є фізичні страждання позивача (болі в руці та нозі) неможливість підіймати ушкодженою рукою важкі предмети, важкість при ходьбі тощо. Завдану моральну шкоду оцінив у 5 000, 00 грн.. Завдану моральну шкоду просив відшкодувати йому за рахунок відповідача. Відповідно до правил ст.. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов»язана з розміром цього відшкодування. Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Так, у судовому засіданні встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, 13.12.2013 року сталася внаслідок грубого порушення правил дорожнього руху України водієм [PERSON]. Крім того, судом встановлено, що внаслідок зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди позивач був травмований, зазнав та продовжує зазнавати фізичного болю, а також душевних страждань, що викликані зухвалою поведінкою відповідача. З огляду на те, що зазначені позивачем обставини, як підстави для заявлених вимог знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, відповідач не надав суду будь-яких спростувань, то при визначені розміру моральної шкоди суд приймає до уваги зазначені позивачем обставини завдання моральної шкоди, а також щодо зазнання ним фізичного болю та душевних страждань. Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров»я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. З огляду на викладене, врахувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку що внаслідок протиправних дій з боку відповідача [PERSON], а також необхідність вжиття позивачем заходів для відшкодування, завданих йому наслідків у зв»язку з протиправними діями відповідача, суд приходить до висновку, що завдана [PERSON] моральна шкода має бути визначена у зазначеному ним же розмірі, а саме - 5 000, 00 грн.. Судові витрати по сплаті судового збору на користь держави стягнути з відповідача за правилами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved