Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

28.09.2020 [PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) заборгованості за договорами позики від 17 квітня 2020 року та від 16 вересня 2020 року на загальну суму 245760 грн, а також 2457 грн 60 коп. у відшкодування сплаченої суми судового збору і 4000 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката. Позов мотивовано невиконанням відповідачем умов договорів позики в частині дотримання строку повернення грошових коштів. У судовому засіданні представник позивача пред`явлений позов підтримав і наполягав на задоволенні. Відповідач визнала факт отримання грошових коштів за двома договорами позики від 17.04.2020, водночас заперечувала отримання грошових коштів за договором позики від 16.09.2020 і стверджує, що написала відповідну розписку під тиском дочки позивача. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 17.04.2020 року відповідач видала позивачеві розписку про отримання позики в сумі 400 доларів США і 13000 грн, а всього на загальну суму 23880 грн, які зобов`язалася повернути в строк до 01.07.2020 (а.с. 7). 17.04.2020 року відповідач видала позивачеві другу розписку про отримання позики в сумі 400 доларів США і 13000 грн, а всього на загальну суму 23880 грн, які зобов`язалася повернути в строк до 01.07.2020 (а.с. 8). 16.09.2020 відповідач видала позивачеві розписку про отримання позики в сумі 198000 грн, які зобов`язалася повернути в строк до 02.10.2020 (а.с. 9). Таким чином, загальна сума позики за трьома розписками відповідача складає 245760 грн. Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України (далі - Кодекс) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно зі статтею 1047 Кодексу договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості грошей. Таким чином, видані відповідачем розписки від 17.04.2020 та від 16.09.2020 є доказом укладення нею з позивачем договорів позики та фактичного отримання грошових коштів на загальну суму 245760 грн. За приписом статті 526 Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Оскільки відповідачем не виконано умови договорів позики та у визначений ними строк суми позики позивачеві не повернуто, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а сума заборгованості в розмірі 245760 грн - стягненню в повному обсязі. При цьому суд не бере до уваги посилання відповідача на фіктивність договору позики від 16.09.2020 через ненадання нею належних доказів на підтвердження цього.

Outcome: approved