Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

26 січня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] у якому зазначив, що 28.10.2011 року було укладено кредитний договір № б/н за яким відповідач отримала кредит у розмірі 12000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30.00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. За умовами договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, сплачувати комісію та штрафи на умовах, передбачених Договором. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором, станом на 30.11.2015 року у неї утворилась заборгованість в сумі 18255 грн. 99 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача та сплачений судовий збір в сумі 1378 грн. Ухвалою суду від 13 травня 2016 року до участі у справі було залучено правонаступників померлої відповідачки [PERSON] та [PERSON] Представник позивача [PERSON] (за довіреністю) в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку (а.с.38). Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за їх відсутності від них не надходило, тому суд визнає їх неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Оскільки позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, а відповідачі не з'явились в судове засідання, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи вбачається, що 28 жовтня 2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви за умовами якої відповідачу того ж дня було видано платіжну картку Універсальна із встановленим кредитним лімітом в розмірі 3000 грн., зі сплатою 30.00 % річних. Договір складається із заяви відповідача разом з памяткою клієнта, Умов і Правил надання банківських послуг, тарифів банку, про ознайомлення з якими свідчить підпис відповідача (а.с.6 на звороті). За Умовами та Правилами надання банківських послуг якими передбачено порядок нарахування та зобовязання відповідача по сплаті відсотків, порядок погашення боргових зобовязань, комісій, відповідач зобовязалась сплачувати кредит та інші боргові зобовязання передбачені кредитним договором (а.с.7-31). 10 листопада 2015 року [PERSON] померла, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.48). На момент її смерті позивачем нарахована заборгованість за вказаним вище кредитним договором в сумі 18255 грн. 99 коп., яка складається з 9774 грн. 49 коп. заборгованості за кредитом, 6935 грн. 98 коп. - заборгованості за процентами за користування кредитом, 200 грн. заборгованості за пенею та комісією та штрафів 500 грн. (фіксованої частини), 845 грн. 52 коп. процентної складової. З копії спадкової справи № 268/2015, у спадковому реєстрі №58415838, заведеної завідувачем Березнегуватською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] із заявами про прийняття спадщини звернулися її донька [PERSON], та син [PERSON] З копії заповіту складеного [PERSON] убачається, що спадковим майном після її смерті є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,60 га, яку вона заповіла [PERSON] та житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудам, розташований по вул.Кузьменка, 50 в смт.Березнегувате Миколаївської області, який покійна заповіла [PERSON] ( а.с.56-62). Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обовязків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218,1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою ( частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем визначені у частинах 3,4 статті 1268, статті 1269 ЦК України). За ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини ( 1296 ЦК України). Згідно ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобовязанні задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовзаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. З матеріалів справи слідує, що банк як кредитор в межах строку встановленого ст. 1281 ЦК України предявив вимоги до спадкоємців боржника. Відповідачі є спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину після смерті своєї матері [PERSON] Так [PERSON] після смерті спадкодавця успадкувала за заповітом земельну ділянку площею 6,6 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах території Березнегуватської селищної ради, нормативна грошова оцінка якої станом на 2016 рік становить 168321 грн. 96 коп. (а.с.77), а [PERSON] після смерті матері успадкував за заповітом житловий будинок розташований по вул. Кузьменка,50 в смт.Березнегувате Миколаївської області, вартістю 80354 грн. (а.с.80). У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обовязки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобовязані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (пункт 5 статті 1219, стаття 1282 ЦК України). Таким чином, оскільки боржник за кредитним договором померла, однак є спадкоємці які прийняли спадщину відбулась заміна боржника у зобовязанні, відповідно спадкоємці несуть відповідальність перед банком у межах вартості майна одержаного у спадщину в розмірі їх частки у спадщині. При визначені розміру заборгованості що підлягає стягненню з відповідачів на користь банку, суд доходить висновку що вимоги позивача про стягнення штрафу (процентної складової), не підлягають задоволенню, оскільки її нарахування (у розмірі 5% від суми заборгованості) не відповідає змісту ч.2 ст.549 ЦК України та сутності застосування штрафу, як способу забезпечення виконання зобов'язання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідачів обовязок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору.

Outcome: partial