Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

28.10.2020р. [PERSON] звернулась з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн. щомісяця, з подальшою індексацією, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дітей, вказуючи, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на її повному утриманні. Відповідач у вихованні дітей участі не приймає, живе своїми потребами та інтересами, самоусунувся від виконання свого батьківського обов`язку по утриманню дітей, тобто добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча є працездатним і може надавати таку допомогу, в зв`язку з чим вона звернулася до суду із зазначеним позовом. Ухвалою від 05.11.2020р. вказана позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. На судове засідання сторони не з`явилися. Позивач на судове засідання надала заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити його та розглядати справу без її участі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. Частини 1, 4 статті 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки учасники справи на судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази, що знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12.01.2013р. Відділом ДРАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 09. Від шлюбу у сторін народилися донька [PERSON] , [INFO] (актовий запис № 144 від 13.03.2013р.), та син [PERSON] , [INFO] (актовий запис №425 від 03.07.2014р.), їх батьками є [PERSON] та [PERSON] . Сторони хоча і проживають за однієюадресою, проте спільного бюджету не ведуть. Діти знаходяться на утриманні матері. Відповідач ухиляється від обов`язку утримувати своїх дітей, хоча має таку можливість, оскільки працює, не має інших утриманців, інвалідності тощо. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Таким чином, враховуючи матеріальне становище дітей, задля забезпечення умов життя, достатніх для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей:доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до повноліття дитини. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору під час розгляду справи звільняються. Отже, суд вважає за необхідне на підставі ч.6 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір в сумі 840,80 грн. в доход держави.

Outcome: approved