Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

27.03.2019 позивачка звернулась до суду із вищевказаною позовною заявою та просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка є власницею вказаного будинку, у якому окрім неї зареєстровано також її сина, відповідача по справі, який з 2000 року проживає у Сполучених Штатах Америки і повертатися в Україну наміру не має. Реєстрація відповідача в будинку порушує законне право позивачки, як власника, вільно розпоряджатися таким майном, оскільки вона має намір продати свій будинок, тому звернулась до суду з цим позовом і просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом. 10.04.2019 суддею Лизенко І.В. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судове засідання не з`явилась, проте надала суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити (а.с.12). Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. До суду подав клопотання у якому розгляд справи просив проводити за його відсутності, заявлені вимоги визнав, а також зазначив, що на даний момент проживає у Сполучених Штатах Америки (а.с.28). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, явку свого представника до суду не забезпечила, належним чином була повідомлена про час, дату та місце його проведення. До суду надала письмову заяву, у якій просить розглядати справу за відсутності уповноваженого представника, у вирішенні справи покладається на розсуд суду (а.с.30). Справу розглянуто згідно ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності, судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст.206\~ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Позивачка є власницею будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданому 22.09.1987, що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію права на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.03.2019 (а.с.5). Із довідки виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області від 13.03.2019 вбачається, що у вищевказаному будинку разом із позивачкою зареєстрований її син, відповідач по справі, [PERSON] (а.с.6). Відповідач за своїм місцем реєстрації у будинку за адресою: [ADDRESS] не проживає з 2000 року, що підтверджується актом обстеження житлового будинку, складеним комісією у складі депутата Решетилівської міської ради, виборчого округу № 12 [PERSON] та свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Реєстрація відповідача у будинку, належному позивачці, порушує її права, як власника цього будинку. За змістом ч. 1 ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 391\~ЦК України передбачене право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст.\~319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. З досліджених вище доказів встановлено, що відповідач не проживає і не з`являється у належному позивачці будинку без поважних причин з 2000 року, тобто більше року, доказів того, що позивачка чинить перешкоди в доступі до житла відповідачу відсутні, так само суду не надано доказів того, що між сторонами укладались будь-які угоди щодо користування житлом чи існують інші домовленості, тому суд доходить висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. На підставі викладеного, відповідно до ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved