Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

27.09.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до ПАТ «Дельта Банк», третя особа - [PERSON] . про визнання неправомірними дій банку щодо нарахування заборгованості за кредитним договором, відсутнівю пені та штрафу та припинення дії обтяження у вигляді застави рухомого майна та заборони відчуження. Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що 09.11.2011 року між позивачем [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Астра-банк» був укладений кредитний договір № 310006031150007, відповідно до якого він отримав кредит у сумі 68 760,00 грн. на придбання легкового автомобіля ВАЗ 21214 строком на 60 місяців та останнім строком виплати кредиту 09.11.2016 року. У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 09.11.2011 року було укладено договір застави №310006031150007/3, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Назаренко В.П., № 1313. На підставі договору застави до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 09.11.2011 року було внесено обтяження у вигляді застави рухомого майна та заборони відчужувати легковий автомобіль ВАЗ 21214, державний номер [NUMBER] , білого кольору, 2011 року випуску, номер кузову [NUMBER]. У 2015 році позивач вирішив сплатити залишок кредиту та продати автомобіль, але ПАТ «Астра - банк» не працював. Було з`ясовано, що з питань сплати кредиту необхідно звертатися до ПАТ «Дельта Банк». Позивач звернувся до ПАТ «Дельта Банк», де на його прохання йому була визначена сума у розмірі 48835,41 грн., яку він повинен сплатити для повного погашення кредиту, зняття застави та скасування заборони відчуження. 20.01.2015 року по квитанції № 44638423 позивач сплатив визначену банком останню суму кредиту у сумі 48 835,41 грн. Оплата кредиту була здійснена в касі № 3 Харківського відділення № 18 ПАТ «Дельта Банка», що знаходиться в м. Харкові по пр.Гагаріна, 1, що підтверджується печаткою на квитанції банку, отже, позивач вважає, що повністю виконав умови кредитного договору достроково, що підтверджується довідкою № 243-249 від 20.01.2015 року, якою ПАТ «Дельта Банк» підтвердив, що зобов`язання [PERSON] по кредитному договору № 310006031150007 від 09.11.2011 року повністю виконані, кредитор не має фінансових та майнових претензій до позичальника. В цій же довідці зазначено, що право вимоги по кредитному договору № 310006031150007 від 09.11.2011 року було відступлене ПАТ «Дельта Банку» ПАТ «Астра Банком» з 02.12.2013 року. У 2015 році позивач [PERSON] продав легковий автомобіль ВАЗ 21214 державний номер [NUMBER] , білого кольору, 2011 року випуску, номер кузову [NUMBER], а в лютому 2018 року позивачу стало відомо, що на зазначений автомобіль, який був предметом застави по кредитному договору від 09.11.2011 року до цього часу у Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено обтяження - застава рухомого майна та заборона відчужувати легковий автомобіль номер кузову [NUMBER], державний номер [NUMBER] , власником якого є третя особа [PERSON] З отриманих від ПАТ «Дельта Банк» відповідей позивачем було з`ясовано, що він має заборгованість за кредитним договором № 310006031150007 від 09.11.2011 року у загальному розмірі 23 244,62 грн. У зв`язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом, оскільки грубо порушені його права як споживача. Ухвалою суду від 02.10.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі. 05.11. 2018 року представником ПАТ «Дельта Банк» надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, вважає позовну заяву незаконною та необґрунтованою з наступних підстав. 09.11.2011 року між ПАТ «АСТРА БАНК» та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 310006031150007, згідно умов якого позивач отримав кредит в розмірі 68 760.00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом 15,9 % річних, зі строком користування по 09.11.2016 року. Кредит надано на придбання транспортного засобу ВАЗ 21214 легковий універсал - В, 2011 року випуску для споживчих потреб. З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 09.11.2011 між ПАТ «АСТРА БАНК» та [PERSON] укладено Договір застави № 310006031150007/3, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Назаренком В.П. накладена заборона відчуження зазначеного в договорі автомобіля до припинення Договору застави. Предмет застави - автомобіль марки ВАЗ, модель 21214, легковий універсал - В, 2011 випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , Свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] , видане ВРЕВ №2 ГУМВСУ в 08.11.2011 році. На підставі Договору застави від 09.11.2011 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна була зареєстрована застава рухомого майна (реєстраційний номер 11825574). 02.12.2013 року між ПАТ «АСТРА БАНК» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновою Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 1533. На підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги, право вимоги за кредитним договором та договором застави перейшло від ПАТ «АСТРА БАНК» до АТ «Дельта Банк», тобто був змінений кредитор. 04.02.2014 року новий кредитор (АТ «Дельта Банк») вніс відповідні зміни до запису про заставу рухомого майна № 11825574 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, змінивши обтяжувача на ПАТ «Дельта Банк». Зобов`язання позивача за Кредитним договором не виконані. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №310006031150007 від 09.11.2011 року [PERSON] має загальну заборгованість станом на 10.10.2018 року в розмірі 28 642,03 грн., яка складається з: 5 381,44 грн. - заборгованості за кредитом; 154,36 грн. - заборгованості за відсотками, 20 355,83 грн. - пені, 2750,40 грн. - штрафних санкцій. Таким чином відповідач, посилаючись на відповідні норми закону, вважає, що у зв`язку з наявністю заборгованості, кредитний договір не може бути визнано виконаним в повному обсязі, та відповідно не може бути припинено право застави з виключенням запису про заставу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Представником позивача за довіреністю [PERSON] подано відповідь на відзив, в якій останній зазначає, що 20.01.2015 року позивачем було сплачено 48835,41 грн. по квитанції №44638423 в касі №3 Харківського відділення №18 ПАТ «Дельта Банк», тобто позивач повністю сплатив суму заборгованості, яка була прийнята відповідачем по кредитному договору на свій баланс 02.12.2013 року. Однак відповідач жодного разу не вказав і не надав доказів того, яким чином позивача було повідомлено про існування заборгованості після прийняття її на баланс, тобто після 02.12.2013 року. Враховуючи викладене, позивачем повністю виконано зобов`язання за договором, тому його позов підлягає задоволенню. Представником позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні уточнено позовні вимоги і подано прийнятий судом уточнений позов, в якому позивач просить суд визнати виконаними зобов`язання [PERSON] перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором, укладеним між позивачем та ПАТ «Астра-банк» № 310006031150007 від № 09.11.2011 року, право вимоги по якому було відступлене 02.12.2013 року ПАТ «Дельта Банк», припинити дію обтяження № 11825574, зареєстрованого 09.11.2011 року у вигляді застави рухомого майна та заборони відчужувати легковий автомобіль ВАЗ 21214 білого кольору, 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державний номером [NUMBER] , яка виникла на підставі договору застави № 310006031150007/3 від 09.11.2011 року. В обґрунтування уточненого позову також зазначено, що зобов`язання за кредитним договором позивачем виконано в повному обсязі, отже припинено, тому повинно бути припинено і додаткове зобов`язання у вигляді застави рухомого майна. Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» Іванова Г.С. в судовому засіданні підтримала письмові заперечення проти позову, просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, 09.11.2011 року між [PERSON] та ПАТ «Астра Банк» укладено кредитний договір № 310006031150007, відповідно до умов якого відповідач надав позивачу кредит в сумі 68 760,00 грн. на купівлю автомобіля ВАЗ 21214 легковий універсал 2011 року випуску для споживчих потреб. Термін користування кредитом з 09.11.2011 року до 09.11.2016 року включно. Як забезпечення виконання позивальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат позивальник у день укладання цього договору укладає, зокрема, договір застави автомобілю ВАЗ 21214 легковий універсал - В2011 року випуску (а.с.7-9). Отже, у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 09.11.2011 року було укладено договір застави №310006031150007/3, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Назаренко В.П., № 1313. Згідно з п.1.2 договору застави, предметом застави є автомобіль марки ВАЗ, модель 21214, легковий універсал-В, 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] видане ВРЕР №2 ГУМВСУ ХАРКІВ, дата реєстрації 08.11.2011 року (а.с. 50-53). На підставі договору застави до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 09.11.2011 року було внесено обтяження у вигляді - застави рухомого майна та заборони відчужувати щодо легкового автомобілю ВАЗ 21214, легковий універсал-В, білого кольору, 2011 року випуску, номер державної реєстрації [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , строк виконання зобов`язання та термін дії: 09.11.2016 року, що підтверджується витягом № 33706867 від 09.11.2011 року (а.с.10). На даний час право власності на автомобіль зареєстровано за третью особою [PERSON] , час реєстрації 08.12.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію (а.с.27). 02.12. 2013 року між ПАТ «АСТРА БАНК» та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновою Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 1533 (а.с.45-49). На підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги від ПАТ «АСТРА БАНК» до ПАТ «Дельта Банк», зокрема, перейшло право вимоги за кредитним договором від 09.11.2011 року №310006031150007 щодо позичальника [PERSON] та, відповідно, з договором застави. 04.02.2014 року новий кредитор (АТ «Дельта Банк») вніс відповідні зміни до запису про заставу рухомого майна № 11825574 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, змінивши обтяжувача на ПАТ «Дельта Банк», а також термін дії обтяження після змін вказано 04.02.2019 року замість 09.11.2016 (а.с.20). Відповідно до довідки № 243-249 від 20.01.2015 року, виданої начальником Харківського відділення № 18 «Дельта Банк» Ковальчук О.О., та наданої суду позивачем, [PERSON] повністю виконав своє зобов`язання перед АТ «Дельта Банк». Кредитор не має фінансових та майнових претензій до [PERSON] по кредитному договору № 310006031150007 від 09.11.2011 року, у зв`язку з чим договір припинив свою дію 20.01.2015 року. (а.с. 19) Однак, у зв`язку з наявністю обтяження представник позивача звертався з адвокатськими запитами до ПАТ «Дельта Банк» щодо обґрунтування наявності заборгованості [PERSON] перед банком та надав банку вищевказану довідку про відсутність заборгованості та факт сплати заборгованості (а.с. 21-22). Згідно відповіді, наданої уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» № 2/01-17/256 від 03.04.2018 року, з моменту відступлення прав вимоги (02.12.2013 року) [PERSON] в рахунок погашення заборгованості не здійснено жодних платежів. Також у відповіді вказано, що 20.01.2015 року [PERSON] дійсно звертався до Харківського відділення №18 АТ «Дельта Банк». Звернення зареєстровано за №277787, на яке 23.01.2015 року банком була надана відповідь №05-2777874 (а.с.23). Однак разом з відзивом та в судовому засіданні представником відповідача на надана інша відповідь банку, ніж та довідка, на яку посилається позивач про відсутність у нього заборгованості. З розрахунку заборгованості від 10.10.2018 року, наданого представником відповідача, за договором №310006031150007 від 09.11.2011 року, який не підтверджений жодними фінансовими документами, вбачається, що [PERSON] має загальну заборгованість в розмірі 28 642,03 грн., яка складається з: 5 381,44 грн. - заборгованість за кредитом; 154,36 грн. - заборгованість за відсотками, 20 355,83 грн. - пеня, 2750,40 грн. - штрафні санкції. В розрахунку в тому числі вказано, що на 09.01.2015 року сума поточної заборгованості складала 31658, 08 грн, нараховано відсотків 625,06 грн., сума простроченої заборгованості відсутня, сплачено заборгованості 9109,87 грн., сплачено відсотків 2878,83 грн. (а.с.54-57). Однак дані розрахунку і відповіді банку спростовуються даними квитанції № 44638423 від 20.01.2015 року, наданої позивачем, відповідно до якої платником [PERSON] отримувачу АТ «Дельта Банк», м. Київ сплачено 48835, 41 грн. в рахунок погашення кредитної заборгованості згідно договору №310006031150007 від 09.11.2011 року, тобто вже після отримання ПАТ «Дельта Банк» права вимоги до [PERSON] (а.с.18). Також позивачем надано суду копії квитанцій про сплату на рахунок первісного кредитора АТ «Астра Банк» за даним договором кредиту ряду сум: 07.12.2011 року - 1700 грн., 09.04.2012 року - 1700 грн., 10.07.2012 року 1700 грн., 10.05.2012 року - 1800 грн., 09.08.2012 року - 1700 грн., 10.01.2012 року - 1668 грн., 08.02.2012 року - 1668 грн. (а.с.11-17). Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч. ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006р.). Статтею 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Така позиція узгоджується з висновками, викладеними в Постанові Великої Палати Верховного суду України від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, в якій також зазначено, що для забезпечення прогнозованості правозастосовної практики Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 2 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15, який уможливив стягнення процентів за кредитом і пені за процентами у межах позовної давності, обчисленої за три роки (для процентів) й один рік (для пені) до дня звернення до суду (п. 83 Постанови). Враховуючи частину другу статті 1050 ЦК України, правову позицію Великої Палати Верховного суду України від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, суд приходить до висновку, що зобов`язання за кредитним договором № 310006031150007 від 09.11.2011 є припиненим шляхом його виконання, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Отже, суд погоджується з доводами позивача щодо припинення зобов`язання за кредитним договором №310006031150007 від 09.11.2011 року, оскільки пред`явивши позовну заяву 27.09.2018 року, було надано квитанцію № 44638423 від 20.01.2015 року про повну сплату заборгованості за кредитом та копію довідки № 243-249 від 20.01.2015 року (оригінал якої знаходиться у позивача), виданої начальником Харківського відділення № 18 «Дельта Банк» Ковальчук О.О., в якій зазначено, що позивач [PERSON] повністю виконав своє зобов`язання перед АТ «Дельта Банк». Кредитор не має фінансових та майнових претензій до [PERSON] по кредитному договору № 310006031150007 від 09.11.2011 року, у зв`язку з чим договір припинив свою дію 20.01.2015 року. При цьому відповідачем не спростовано належними доказами дані, викладені у довідці. Таким чином, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів у зв`язку з встановленням припинення кредитного договору його належним виконанням у суду є підстави для визнання виконаними зобов`язань [PERSON] перед Приватним акціонерним товариством «Дельта Банк» за кредитним договором, укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Астра-банк» № 310006031150007 від № 09.11.2011 року. Згідно зі ст.1 Закону України «Про заставу», застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. На даний час судом встановлено, що зобов`язання по спірному кредитному договору позивачем виконані, а згідно ст. 28 Закону України «Про заставу», застава припиняється у разі виконання основного зобов`язання. Порядок внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (далі - Реєстр) відомостей про виникнення, зміну та припинення обтяжень регламентується Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 № 1255-ІУ(далі Закон № 1255-ІУ), Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна (далі - Порядок), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 № 830 та Інструкцією про порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна та заповнення заяв (далі - Інструкція), затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 29.07.2004 № 73/5, зареєстрованою в Мінюсті 29.07.2004 за №942/9541. Наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2006 №57/5 (із змінами) «Про визначення реєстраторів Державного реєстру обтяжень рухомого майна» реєстраторами Реєстру визначені державні, приватні нотаріуси та їх помічники, державні та приватні виконавці, податкові керуючі, а також адміністратор Державного реєстру обтяжень рухомого майна та його філії у випадках, передбачених законодавством. Відповідно до ст.43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. У відповідності до положень статті ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження вносяться до Реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Частиною 3 статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати реєстратору Реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Оскільки зобов`язання позивача перед відповідачем виконано, відповідач у добровільному порядку не звертається із відповідною заявою про скасування обтяження відносно майна, належного позивачу на час припинення обтяження, а існування такого запису про обтяження порушує на даний час як права позивача так і право власності третьої особи, суд вважає такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі і позовні вимоги щодо припинення дії обтяження № 11825574, зареєстрованого у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 09.11.2011 року о 17:36:57 реєстратором: Київська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України у вигляді застави рухомого майна та заборони відчужувати легковий автомобіль ВАЗ 21214 білого кольору, 2011 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державний номером [NUMBER] , яке встановлено на підставі договору застави № 310006031150007/3 від 09.11.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Назаренко В.П., реєстровий номер 1313. У відповідності до ст.141 ЦПК України у зв`язку повним задоволенням уточненого позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1409,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial