Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

26 червня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], 1979 р.н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 25.06.2014р. о 13 год. 05 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора несе небезпеку для себе і оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги. Прокурор та захисник заперечували проти заяви. Гр.[PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, показання свідка [PERSON], суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 25.06.2014р. о 13 год. 05 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Воєцької А.Ю. лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора збуджена, афективно напружена. Висловлює маячні ідеї відношення на адресу рідних, оточуючих. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. [PERSON], в судовому засіданні заперечувала проти госпіталізації, вважаючи її непотрібною, а себе - здоровим, однак від прийняття ліків у домашніх умовах, які їй було прописано лікарем не відмовляється. І вважає, що не має необхідності у її примусовому лікуванні. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання [PERSON], та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Однак згідно приписів ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», наявність в особи психічного захворювання чи психічного розладу не може слугувати підставою для госпіталізації в примусовому порядку. Єдиними підставами для госпіталізації особи є вчинення нею чи виявлення реальних намірів вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. В судовому засіданні не знайшли свого підтвердження такі твердження заявника, а навпаки спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами. Зокрема, було встановлено, що [PERSON] року, самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, доглядає за двома дітьми, не виявляє агресію. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed