Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

28 травня 2019 року позивач ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» звернулось до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] , приватного нотаріуса Ганночки О.В. про визнання недійсною угоди про дострокове розірвання договору оренди землі та скасування рішення державного реєстратора щодо припинення іншого речового права (права оренди) земельної ділянки. Зокрема, позивач просив суд: - визнати недійсною угоду про розірвання договору оренди землі від 01.01.2014, яка укладена 03.10.2017 між ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» та [PERSON] - скасувати рішення приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночки В.М. індексний номер 46589745 від 22.04.2019 щодо припинення іншого речового права (права оренди) ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» відносно земельної ділянки з кадастровим номером 5325781600:00:005:0321. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що на підставі договору оренди землі від 01 січня 2014 року він є орендарем належної [PERSON] земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5325781600:00:005:0321. Даний договір належним чином зареєстрований та укладений строком на 10 років. За весь час орендних відносин позивач використовує земельну ділянку за її цільовим призначенням, своєчасно та в повному обсязі виплачує власнику орендну плату. В той же час позивачу в квітні 2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень стало відомо, що приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. 22.04.2019 було прийнято рішення про припинення іншого речового права (права оренди) ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» щодо вищевказаної земельної ділянки [PERSON] . В якості підстави для прийняття такого рішення в реєстрі вказана угода про дострокове розірвання договору оренди землі, укладена 03.10.2017 між ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» та [PERSON] . Позивач вказує на те, що вказана угода про розірвання договору оренди землі між ним та [PERSON] не укладалась та вважає, що вона була сфальсифікована відповідачем в квітні 2019 році та в подальшому нотаріусом був внесений відповідний реєстраційний запис про припинення у позивача права оренди на дану земельну ділянку. Вказані твердження позивач обґрунтовує тим, що відповідно до існуючої у ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» процедури укладання та розірвання договорів оренди землі дана угода не могли бути укладеною генеральним директором без погодження з рядом структурних підрозділів і фахівців товариства та внесення відповідних записів і змін в облікову документацію. Натоміть у товариства відсутній другий оригінальний примірник даної угоди, жодна інформація про її укладання у внутрішній документації товариства також відсутня. Ухвалою суду від 31 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено дату підготовчого засідання. Тією ж ухвалою у відповідача [PERSON] витребувано оригінал оспорюваної угоди про розірвання договору оренди землі (т. 1. а.с.74). Відповідачем у встановлені судом строки подано письмовий відзив на позовну заяву згідно якого відповідач проти позову заперечує з огляду на його безпідставність (т.1. а.с.84-89, 139-144). У відзиві вказано, що відповідачем дійсно був укладений з ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» договір оренди належної відповідачу земельної ділянки, який в подальшому був розірваний шляхом укладання оспорюваної позивачем угоди з подальшою її реєстрацією у нотаріуса, як державного реєстратора. Оригінал оспорюваної угоди був втрачений ним в зв`язку з чим він не може надати його на вимогу суду. Також відповідач не вбачає жодних порушень в діях приватного нотаріуса Ганночки В.М., яка лише здійснила реєстраційні дії щодо припинення права оренди на підставі наданих оригіналів документів. 10 липня 2019 року позивачем надано відповідь на відзив в якій вказано, що відповідач повідомив неправдиві дані щодо обставин свого звільнення з ТОВ «Агрофірма імені Довженка», також своїх намірів самостійно обробляти земельну ділянку, оскілки він не має відповідної матеріально-технічної бази та фізичної можливості для цього (т.1 а.с. 114-118). 23 липня 2019 року у справі проведено підготовче судове засідання, за результатами якого її призначено до судового розгляду (т.1 а.с.137). 03 жовтня 2019 року головуючий у справі суддя Рябченко В.В. заявив самовідвід в зв`язку з розглядом взаємопов`язаного кримінального провадження. Ухвалою суду від 03.10.2019 даний самовідвід задоволено, а справу передано до канцелярії суду для її повторного автоматичного розподілу між суддями (т.1 а.с.245-246). Ухвалою судді Шишацького районного суду Полтавської області Сиволапа Д.С. від 07 жовтня 2019 року справу ним прийнято до свого провадження, а також за клопотанням позивача неналежного відповідача - приватного нотаріуса Ганночку Олександра Вікторовича, замінено належним відповідачем - приватним нотаріусом Ганночкою Валентиною Михайлівно. Розгляд справи розпочато спочатку та призначено дату підготовчого засідання (т.1 а.с.250). За клопотання позивача ухвалою суду від 10 лютого 2020 року у справі було призначено судово-технічну експертизу документів щодо оспорюваної угоди з одночасним зупиненням провадження у справі. В той же час оригінал оспорюваної угоди не був наданий в розпорядження експерта жодною зі сторін, позивачем з посиланням на те, що у нього такого примірника не має та не було, а відповідачем через його втрату (т.2 а.с.53-54). 17.03.2020 матеріали цивільної справи були повернуті суду експертом з повідомленням про неможливість надання висновку експерта в зв`язку відсутністю оригіналу об`єкту дослідження (оспорюваної угоди) та неможливістю проведення експертизи за її копією (т.2 а.с.56-57). В зв`язку з цим провадження у справі було поновлено ухвалою суду від 25 березня 2020 року. Ухвалою суду від 22 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її судовий розгляд. Ухвалою суду від 28 січня 2021 року до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору залучено [PERSON] , яким 14.06.2019 року було укладено договір емфітевзису щодо спірної земельної ділянки (а.с.165). В судовому засіданні представник позивача адвокат Говорова С.Л. позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та відповіді на відзив відповідача [PERSON] . Додатково вказала, що спірна угода була підписана відповідачем [PERSON] та [PERSON] в 2019 році коли останній вже не обіймав посаду генерального директора ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» про що, на її думку, свідчить ряд обставин, а саме: відсутність даних про реєстрацію спірної угоди в бухгалтерських програмах підприємства та у внутрішньообліковій документації, державна реєстрація розірвання договору оренди землі нотаріусом лише в 2019 році, сумнівні пояснення сторони відповідача щодо обставин втрати оригіналу угоди, що унеможливлює проведення експертизи давності даного документа та рядом інших обставин, зокрема й те, що в угоді є посилання на недійсний паспорт відповідача. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти позову з підстав, наведених у відзиві на позову заяву. Зокрема, вказав, що недійсність правочину у вигляді угоди про розірвання договору оренди землі відповідно до приписів ст. 218 ЦК України не може ґрунтуватись на показаннях свідків. Всі доводи позивача про те, що спірна угода укладалась в 2019 році мають характер припущень та жодними належними та достатніми доказами не підтверджуються. Посилання позивача на порушення локальних документів при укладанні спірних угод є недоречним, оскільки їх дія має лише внутрішній характер та не розповсюджується на цивільно-правові відносини між орендодавцями та ТОВ «Агрофірма «імені Довженка». Так само ТОВ «Агрофірма «імені Довженка» не повинно керуватись локальними документами ТОВ Фірма «Астарта Київ», оскільки, відповідно до Закону України «Про холдінгові компанії в Україні» та даних ЄДРПОУ вищевказане ТОВ не є Агропромхолдінгом, а є лише бенефіціаром ТОВ «Агрофірма «імені Довженка». Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] , будучи належним чином повідомленими судом про час та місце розгляду справи, в судове засідання жодного разу не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, заяв по суті справи від них не надходило. Враховуючи викладене та відсутність заперечень з боку присутніх учасників судового розгляду, розгляд справи проведено за відсутності відповідача 2- [PERSON] та третьої особи [PERSON] . Заслухавши пояснення присутніх учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступні факти та правовідносини, що їх супроводжують. Відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,8502га, що розташована на території колишньої Гоголівської сільської ради Шишацького району Полтавської області, кадастровий номер 5325781600:00:005:0321 (дата державної реєстрації 09.12.2015, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 799389953257) (т.1 а.с.13-14,22-26). 01 січня 2014 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «ім. Довженка» в особі директора виробничого підрозділу «Агрофірма «Гоголево» [PERSON] укладено договір оренди землі б/н. За умовами даного договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове приватне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3,85га з кадастровим номером 5325781600:00:005:0321. Строк дії договору згідно п.9 становить 5 років (т.1 а.с.15-18). 01 січня 2014 року сторонами договору оренди складено акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду, який є додатком до договору (т.1 а.с.19). 12 листопада 2015 року державним реєстратором реєстраційної служби Шишацького РУЮ Дерій В.І. здійснено реєстрацію іншого речового права (права оренди) ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» на земельну ділянку з кадастровим номером 5325781600:00:005:0321 на підставі вищевказаного договору оренди б/н від 01.01.2014 (т.1 а.с.13). При цьому суд звертає увагу, що з часу укладання договору до моменту його державної реєстрації минуло майже 2 роки. 22 квітня 2019 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночкою В.М. до реєстру внесено запис про припинення іншого речового права (права оренди) належної [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 5325781600:00:005:0321, індексний номер рішення 46589745. Підставою для прийняття даного рішення вказано угоду про розірвання договору оренди землі б/н від 03.10.2017, укладену між ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» та [PERSON] (т.1 а.с. 14). Згідно тексту наданої відповідачем копії угоди про розірвання договору оренди землі від 01 січня 2014 року яка датована 03 жовтня 2017 року, сторони, а саме: орендодавець [PERSON] та орендар ТОВ «Агрофірма ім. Довженка» в особі генерального директора Скочка В.П., дійшли взаємної згоди про розірвання договору оренди землі від 01.01.2014. З моменту набуття чинності цією угодою сторони не вважають себе обтяженими будь-якими правами і обов`язками, що випливали з договору оренди землі та не мають одна до одної будь-яких претензій з приводу виконання договору оренди землі. Дана угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами. Відповідно до п. 4 даної угоди визначено, що вона складена у 2-х примірниках, які мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться в орендаря, а другий в орендодавця (т.2 а.с.49). Допитані в судовому засіданні в якості свідків заступник генерального директора з земельних активів ТОВ «Агрофірма «імені Довженка» [PERSON] та начальник юридичного відділу цього товариства [PERSON] вказали, що оспорювану угоду вони вважають сфальсифікованою в 2019 році, вже після звільнення [PERSON] з посади генерального директора товариства, оскільки жодної угоди такого змісту товариство не укладало, спрямовуючи свою діяльність лише на збільшення земельного банку. Зокрема, розірвання договорів оренди допускалось лише з метою подальшого укладення договорів емфітевзису щодо даних земельних ділянок. Інших підстав для дострокового розірвання договорів оренди землі товариство не допускало. Згідно пояснень свідків за своєю посадою генеральний директор товариства [PERSON] мав право підписувати угоди про розірвання договорів оренди землі, але перед цим вони підлягали обов`язковому вивченню та погодженню певними структурними підрозділами товариства відповідно до існуючої процедури роботи з пайовиками. При цьому спірна угода не проходила жодної реєстрації в товаристві, не погоджувалась його працівниками, у товаристві відсутній її другий примірник. Допитана в якості свідка [PERSON] , вказала, що з вересня 2015 року по травень 2018 року вона працювала фахівцем по роботі з пайовиками виробничого підрозділу «Гоголеве» ТОВ «Агрофірма імені Довженка». З 2016 року на підприємстві діях регламент роботи з пайовиками, який внутрішнім документом, який до пайовиків централізовано не доводився, але вони мали можливість ознайомитись з ним за бажанням. Згідно даного регламенту в разі звернення до неї особи з наміром розірвати договір оренди землі, вона повинна була скерувати дану особу до юридичного відділу товариства. Вказала, що відповідач [PERSON] з заявами про намір розірвати договір оренди землі до виробничого підрозділу «Гоголеве» не звертався». За час її роботи такі угоди взагалі не укладались. В підготовчому та судовому засіданнях відповідач [PERSON] вказав, що дійсно укладав угоду про розірвання договору оренди належної йому землі з ТОВ «Агрофірма «імені Довженка», маючи намір самостійно обробляти свою землю. Обставин укладання даної угоди не пам`ятає, оскільки зловживає алкоголем, натомість в 2019 році він їздив до нотаріуса в м. Кременчук та там проводив реєстраційні дії, суть яких йому також достеменно не відома. Через свою згубну пристрасть до алкоголю втратив оригінал спірної угоди та не може надати його на вимогу суду. Впізнав свій підпис на пред`явленій йому судом копії додаткової угоди, але не зміг вказати чиїм почерком заповнені рукописні реквізити даного документа. Суд вважає слушними доводи представника відповідача про те, що чинне законодавство не зобов`язує відповідача зберігати оригінал угоди про дострокове розірвання договору оренди землі, після її реєстрації у нотаріуса та не передбачає за його втрату жодної відповідальності. Іншою стороною вищевказані обставини втрати оригіналу спірної угоди відповідачем не спростовані жодними доказами, другий примірник оригіналу угоди, який повинен зберігатись в ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» суду не наданий з посиланням на його відсутність. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного. Згідно з ч.1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (ч.9 ст. 93 ЗК). Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з абз. 11 ч.1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. Пунктом 37 договору оренди землі від 01.01.2014 року передбачена можливість його припинення шляхом розірвання за взаємною згодою сторін (т.1 а.с.17). При цьому, процедура розірвання договору оренди землі за згодою сторін, а ні умовами договору, а ні вимогами Закону України «Про оренду землі» не регламентовано. Так само законодавством не визначено типової форми договору (угоди) про розірвання договору оренди землі. Згідно ст. 364 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Таким чином єдиною законодавчою вимогою щодо оформлення взаємної згоди сторін на розірвання договору оренди землі є укладання відповідного договору (угоди) у письмовій формі з подальшою державною реєстрацією. Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину. Так, згідно даної норми правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях Таким чином, звернувшись до суду із позовом про визнання угод недійсними, саме позивач повинен довести суду законність та обґрунтованість своїх вимог. В той же час, суд вважає, що позивачем не надано належних та достатніх доказів на підтвердження своїх доказів про те, що спірна угода була укладена не у зазначену у ній дату, а пізніше, коли [PERSON] вже не перебував на посаді генерального директора ТОВ «Агрофірма ім. Довженка». Так само не надано позивачем й доказів того, що на час укладання спірних угод генеральний директор товариства [PERSON] не мав повноважень на укладання даних договорів, або того, що вони виконанні в супереч існуючому в товаристві порядку. Згідно ч.1 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Відповідно до ст. 97 ЦК України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до положень ст. 99 ЦК загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Згідно п. 18.1 Статуту ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка», затвердженого загальними зборами товариства (протокол № 05/18/2016 від 18 травня 2016 року) для керівництва поточною діяльністю товариства утворюється одноосібний виконавчий орган - генеральний директор (т.1 а.с. 93-110). Генеральний директор без доручення діє від імені товариства в тому числі розпоряджається майном товариства, укладає договори та інші угоди, затверджує правила, процедури та інші внутрішні документи тощо (п. 19.5 Статуту). Сторонами не заперечується та підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , що [PERSON] перебував на посаді генерального директора ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» на момент укладання спірної додаткової угоди. Так, загальними зборами учасників ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» 27 грудня 2017 (протокол № 12/27/2017) припинено повноваження генерального директора товариства [PERSON] в зв`язку з відкликанням, зі звільненням з посади, а на посаду генерального директора призначено [PERSON] (т.1 а.с. 53-58). Про наявність у [PERSON] , як генерального директора товариства, повноважень на підписання угод про дострокове розірвання договорі оренди землі підтвердили допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] . Позивачем не заперечується, що спірна угода від імені ТОВ «Агрофірма імені Довженка» підписана [PERSON] та скріплена печаткою товариства. Позивач лише заперечує, що дана угода підписана сторонами у вказану в ній дату та вважає, що її підписано в квітні 2019 року, коли [PERSON] вже не обіймав посаду генерального директора товариства. Про дану позицію позивача свідчать не лише доводи наданих позивачем заяв по суті справи та усні пояснення його представника, а й запропонований позивачем перелік питань, що ставились експерту у клопотанні позивача про призначенні судово-технічної експертизи щодо спірної угоди (а.с.19). Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що доводи позивача про фальсифікацію дати укладання угоди та складання її вже після того як [PERSON] перестав обіймати посаду генерального директора товариства носять виключно характер припущень. В той же час, визначений у Статуті товариства обсяг повноважень [PERSON] жодним чином не перешкоджав йому в укладенні даних угод від імені товариства. Надані позивачем копії Положення «Про встановлення порядку використання та зберігання печаток та штампів» від 01.04.2009, копії посадових інструкцій юрисконсульта та фахівця з землеустрою товариства в сукупності з іншими документами, що надавали право укладати договори оренди землі іншим працівниками товариства, окрім генерального директора (т.1 а.с. 42-45, 76-236), жодним чином не спростовують факту наявності у [PERSON] , як генерального директора, повноважень укладати та розривати договори оренди землі. На думку суду, факт того, що оригінал договору оренди землі із [PERSON] зберігався в м. Києві в ТОВ «Астарта-Київ» жодним чином технічно не перешкоджав укладанню угоди про його розірвання відповідно до положень чинного законодавства. Крім того, у ТОВ «Агрофірма імені Довженка» була в розпорядженні сканкопія даного договору, що підтверджується поясненнями свідків. Не заслуговують на увагу суду й доводи позивача про те, що доказом фальсифікації спірної угоди є зазначення у ній недійсного паспорт [PERSON] серії [NUMBER] від 18.11.1996 року, оскільки останній 31.03.2017 року отримав новий паспорт громадянина України серії [NUMBER] (т.2 а.с.219). На думку суду даний факт навпаки свідчить проти позиції позивача. Так дані недійсного паспорта [PERSON] серії [NUMBER] від 18.11.1996 дотепер зберігаються в базі даних (реєстр власників /користувачів земельних ділянок) ТОВ «Агрофірма імені Довженка». Зокрема, суду разом з позовною заявою були надані відомості саме про цей паспорт та його копія (т. 1 а.с. 20-21, 46-47). Таким чином, при укладанні спірної угоди використовувались дані про серію та номер паспорта орендодавця, що мались в розпорядженні саме позивача. Доводи позивача про відсутність даних про розірвання договорів оренди землі з [PERSON] у внутрішній документації підприємства та у відповідних бухгалтерських програмах на висновки суду також не впливають, оскільки ведення даної паперової та електронної документації залежить виключно від волевиявлення і дій саме сторони позивача, яка згідно доводів її представника та свідків [PERSON] , [PERSON] не заінтересована в укладанні угод та договорів, що можуть призвести до зменшення земельного банку. Не впливає на висновки суду й наданий позивачем Регламент взаємодії з власниками земельних ділянок ТОВ «Астарта-Київ» від 12.08.2016 щодо порядку укладання типових договорів оренди землі, внесення в них змін та доповнень, оскільки позивачем не надано доказів того, що він у встановленому порядку був доведений до Генерального директора Товариства [PERSON] та був обов`язковим для виконання ним (т. 1 а.с. 32-36). Крім того, суд вважає, що дотримання чи недотримання працівниками (в тому числі генеральним директором) ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» певних локальних нормативних документів при підготовці та укладанні спірних угод жодним чином не повинно впливати на права та обов`язки відповідача [PERSON] , яка підписуючи спірну угоду у генерального директора товариства - орендаря не повинна була перевіряти чи якимось чином припускати, що останній діє без дотримання певних внутрішніх інструкцій. До показань свідків [PERSON] та [PERSON] , які пояснили суду, що спірна угода укладена без дотримання існуючої у товаристві процедури розірвання договорів оренди землі та працівникам підприємства жодним чином не було відомо про її наявність, що свідчить про ознаки фальсифікації угоди відповідачем [PERSON] та [PERSON] , суд ставиться критично, оскільки дані свідки є працівниками керівної ланки ТОВ «Агрофірма «ім. Довженка» та перебувають від нього у певній фінансовій залежності, обумовленою трудовими відносинами. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Так само суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що ознакою фальсифікації оспорюваної угоди є не зазначення в ній дати з якої договір оренди припиняє свою дію, кадастрового номеру земельної ділянки, місця її укладання та невірне посилання на пункт 35 договору оренди як на підставу його розірвання. Зазначення в тексті спірної угоди посилання на п. 35 договору замість п. 37, яким передбачається його розірвання за згодою сторін суд вважає лише технічною опискою, яка не має правових наслідків. Відсутність в угоді посилання на дату розірвання договору оренди також не є перешкодою для її укладання, оскільки час розірвання договору оренди землі пов`язано з моментом державної реєстрації припинення права оренди відповідно до вимог Законів України «Про оренду землі» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У наданій стороною позивача суду в якості прикладу угоді про розірвання договору оренди землі з іншим орендодавцем також відсутній кадастровий номер земельної ділянки та дата розірвання договору оренди землі, що свідчить про те, що оспорювана угода не має суттєвих відмінностей від інших аналогічних угод, укладених товариством. Місце укладання угоди про розірвання договору оренди землі не визначено як її істотна умова, а ні положеннями ЦК України, а ні Закону України «Про оренду землі», а отже відсутність в тексті угоди даних про місце її укладання не є підставою для визнання спірної угоди недійсною. З тих саме підстав суд не вважає істотним порушенням факт зазначення в тексті спірної угоди, яка виконана шляхом рукописного заповнення надрукованого бланку, даних про те, що договір оренди землі зареєстровано ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі та вважає, що дана неточність виникла в зв`язку з використанням сторонами бланку угоди попереднього зразка. При цьому вказана обставина жодним чином на права чи обв`язки сторін не впливає. Надані позивачем витяги з кримінальних проваджень (т.2 а.с. 21-23), що були розпочаті за заявами ТОВ «Агрофірма «імені Довженка» за фактом можливих злочинних дій [PERSON] , приватних нотаріусів [PERSON] , [PERSON] та ряду інших осіб при укладанні та реєстрації угод про дострокове розірвання договорів оренди з вказаним товариством на висновки суду також не впливають, оскільки згідно пояснень сторін жодній особі навіть підозра у вчиненні даних кримінальних правопорушень не пред`явлена. Натомість ст. 62 Конституції України закріплено презумпцію невинуватості особи. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є недоведеними, а отже задоволенню не підлягають. В зв`язку з відмовою у задоволені позовних вимог, суд повністю покладає судові витрати на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed