Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

27.08.2015 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Словянського міськрайонного суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту, пояснюючи свої вимоги наступним: 29.09.2008р. між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0410/0908/45-018, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 27000,00 доларів США (в подальшому сума змінилася згідно договору про внесення змін та доповнень від 31.03.2010 № 1 до кредитного договору № 0410/0908/45-018 від 26.09.2008 на 28109,39 доларів США) з розрахунку 12,5 % річних за користування кредитом на строк з 26.09.2008 року по 26.09.2018 року (в подальшому згідно договору про внесення змін та доповнень від 31.03.2010 № 1 до кредитного договору № 0410/0908/45-018 від 26.09.2008 сторони домовилися про сплату позичальником 12,5 % річних за період від дати укладання цього договору по 31.03.2010р. включно, 7% річних за період користування кредитом з 01.04.2010р по 09.02.2011р., 10% річних за період користування кредитом з 10.02.2011р. по 09.02.2012р., 13,76% річних за період користування кредитом з 10.02.2012р по 26.09.2040р.). Банк свої зобовязання за договором повністю виконав, надавши відповідачеві кредит в розмірі та строки передбачені кредитним договором. 25.05.2012р. між Пат «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку та обсязі та на умовах, визначених цим договором, ПАТ «Сведбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Сведбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, АТ «Дельта Банк» набуло статус нового кредитора згідно до ст.ст. 512 517 ЦК України, заміна кредитора здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Виконання позичальником зобовязань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладених договорів поруки № 0410/0908/45-018-Р-1 від 26.09.2008р., № 0410/0908/45-018-Р-2 від 26.09.2008р. та № 0410/0908/45-018-Р-3 від 26.09.2008р. між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON], [PERSON] та [PERSON], згідно з яким поручителі поручаються перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитним договором № 0410/0908/45-018 від 26.09.2008р. Відповідальність поручителів настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобовязань за договором. Поручителі і боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність, а поручителі відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Позичальник умови кредитного договору протягом тривалого часу належним чином не виконує, у звязку з чим, станом на 28.07.2015р. за відповідачами наявна заборгованість у сумі 720200,34 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 605678,81 грн., сума заборгованості за відсотками 114521,53 грн. 02.03.2015р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішенням № 51 у ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особа Фонду на здійснення тимчасової адміністрації, тому станом на час подання позову до суду судовий збір позивачем не сплачувався. Просить суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 720200,34 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 605678,81 грн., сума заборгованості за відсотками 114521,53 грн. Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» [PERSON] у судовому засіданні 30.03.2016р. підтвердила позовні вимоги, на їх задоволенні наполягала, надала суду для ознайомлення в залі судового засідання оригінали усіх банківських документів, але відмовилася їх передавати суду для проведення за ними почеркознавчої експертизи, заявивши, що передасть оригінали банківських договорів безпосередньо до експертної установи за умови проведення цієї експертизи в м. Києві, у подальші судові засідання не зявилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судових засіданнях позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що він дійсно укладав 26.09.2008р. з ПАТ «Сведбанк» договір кредиту, отримав зазначені в договорі гроші в строкове користування на умовах, які зазначені в договорі. 26.09.2008р. також були укладені договори поруки із [PERSON], [PERSON], [PERSON], які виступили саме його поручителями за кредитним договором, але додаткові договори від 31.03.2010 року ні з ним, ні з поручителями не укладалися, підписи підроблені. До початку в м. Словянську АТО у квітні 2014р. він належним чином виконував умови первісного кредитного договору, але після початку АТО у нього виникли фінансові складнощі і він припинив виконувати умови договору. Вважає, що у звязку із підробленням підписів поручителів [PERSON], [PERSON], [PERSON] у додаткових договорах поруки ці договори поруки втратили силу і не повинні взагалі виконуватися, нести відповідальність за невиконання кредитного договору повинен тільки він один, але не згоден із розміром нарахованої заборгованості, так., як він протягом значного часу сплачував відсотки за користування кредитом, погашав тіло кредиту, але все це позивачем не враховано. Він звертався до правоохоронних органів із заявою про підробку документів з боку ПАТ «Сведбанк», але почеркознавчу експертизу не було призначено, так, як оригінали документів у нього відсутні. Просив у задоволені позову відмовити. В судове засідання 05.05.2016р. відповідач [PERSON] не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судових засіданнях надав пояснення, які співпадають із викладеним відповідачем [PERSON], у судове засідання 05.05.2016р. не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та його представник [PERSON] в судових засіданнях позовні вимоги не визнали, проти їх задоволення заперечували, суду кожен з них пояснив, що [PERSON] було укладено з ПАТ «Сведбанк» кредитний договір, кожен з них виступив поручителем [PERSON], але ніхто з них не укладав 31.03.2010р. додаткових договорів, підписи є підробленими. Просили призначити з цього питання почеркознавчу експертизу, у судове засідання 05.05.2016р. ніхто з них не зявився, але кожен надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: 29.09.2008р. між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0410/0908/45-018, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 27000,00 доларів США з розрахунку 12,5 % річних за користування кредитом на строк з 26.09.2008 року по 26.09.2018 року (а.с. 5-13). 10.11.2008р. була укладена додаткова угода до кредитного договору № 0410/0908/45-018 № 1, згідно умов якої було встановлено розмір повернення кредиту з моменту підписання угоди - 12,5 % річних (а.с. 19). Оригінал цієї додаткової угоди представником позивача суду не було надано в судовому засіданні 30.03.2016р. 31.03.2010р. був укладений договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 0410/0908/45-018 № 1, згідно умов якого збільшено розмір строкової заборгованості відповідача [PERSON] до 28109,39 доларів США та встановлено новий порядок повернення кредиту: з 10.05.2010р. в сумі 186,12 доларів США щомісячно, з 10.03.2011р. 245,12 доларів США щомісячно, з 10.03.2012р. 324,29 доларів США щомісячно (а.с. 14-17). 28.09.2010р. був укладений договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 0410/0908/45-018 № 1, згідно умов якого було встановлено новий порядок повернення кредиту: з 29.09.2010р. по 09.02.2011р в розмірі 7% річних, з 10.02.2011р. по 09.02.2012р в розмірі 10 % річних, з 10.02.2012р. по 26.09.2040р в розмірі 13,76 % річних (а.с. 18). 26.09.2008р. між ВАТ «Сведбанк», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 0410/0908/45-018-Р-1, за умовами якого [PERSON] зобовязалася нести солідарну відповідальність разом із [PERSON] у разі не виконання ним умов кредитного договору № 0410/0908/45-018 (а.с. 20-21). 31.03.2010р. було укладено між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON], [PERSON] договір про внесення змін та доповнень № 1 до договору поруки № 0410/0908/45-018-Р-1, згідно умов якого було встановлено новий порядок повернення кредиту: з 29.09.2010р. по 09.02.2011р в розмірі 7% річних, з 10.02.2011р. по 09.02.2012р в розмірі 10 % річних, з 10.02.2012р. по 26.09.2040р в розмірі 13,76 % річних (а.с. 22). 26.09.2008р. між ВАТ «Сведбанк», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки № 0410/0908/45-018-Р-2, за умовами якого [PERSON]. зобовязалася нести солідарну відповідальність разом із [PERSON] у разі не виконання ним умов кредитного договору № 0410/0908/45-018 (а.с. 23-24). 31.03.2010р. було укладено між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON], [PERSON] договір про внесення змін та доповнень № 1 до договору поруки № 0410/0908/45-018-Р-2, згідно умов якого було встановлено новий порядок повернення кредиту: з 29.09.2010р. по 09.02.2011р в розмірі 7% річних, з 10.02.2011р. по 09.02.2012р в розмірі 10 % річних, з 10.02.2012р. по 26.09.2040р в розмірі 13,76 % річних (а.с. 25). 26.09.2008р. між ВАТ «Сведбанк», [PERSON] та [PERSON]. було укладено договір поруки № 0410/0908/45-018-Р-3, за умовами якого [PERSON] зобовязалася нести солідарну відповідальність разом із [PERSON] у разі не виконання ним умов кредитного договору № 0410/0908/45-018 (а.с. 26-27). 31.03.2010р. було укладено між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON], [PERSON] договір про внесення змін та доповнень № 1 до договору поруки № 0410/0908/45-018-Р-3, згідно умов якого було встановлено новий порядок повернення кредиту: з 29.09.2010р. по 09.02.2011р в розмірі 7% річних, з 10.02.2011р. по 09.02.2012р в розмірі 10 % річних, з 10.02.2012р. по 26.09.2040р в розмірі 13,76 % річних (а.с. 28). ПАТ «Дельта Банк» письмово зверталися до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з досудовими вимогами про сплату простроченої (поточної) заборгованості за кредитним договором в сумі 5215,51 доларів США, пояснюючи, що в разі незадоволення цієї вимоги буде подано на примусове стягнення боргу на загальну суму 32643,97 доларів США (а.с. 29-35), але оригіналу вимог та поштового реєстру суду 30.03.2016р. не було надано. Зі складеного позивачем тимчасовою адміністрацією ПАТ «Дельта Банк» станом на 28.07.2015р. розрахунку заборгованості за кредитним договором № 0410/0908/45-018 слідує, що заборгованість складає 32643,97 доларів США, що згідно курсу НБУ (100 доларів США -2206.2278 грн.) складає 720200,34 грн., в тому числі тіло кредиту 27453,14 доларів США (605678,81 грн.), відсотки 5190,83 доларів США (114521,53 грн.), з них прострочена заборгованість станом на 28.07.2015р. складає: - тіло кредиту 211,01 доларів США (4655,36 грн.), відсотки - 5004,50 доларів США (110410,67 грн.). Період виникнення заборгованості та його складові у «розрахунку» відсутні, як і будь-які математичні дії, окрім переведення сум з доларів США до гривні (а.с. 38). 25.05.2012р. між ПАТ «Сведбанк» (продавець) та ПАТ «Дельта Банк» (покупець) було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги (а.с. 39-47). Постановою правління [PERSON] банку України від 02.03.2015 року за №\~150 ПАТ «Дельта Банк» було віднесено до категорії неплатоспроможних (а.с. 58). Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015р. за № 51 з 03.03.2015р. у ПАТ «Дельта Банк» запроваджена процедура виведення абнку з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації (а.с. 58-59) 10.02.2016р. до ЄРДР внесена заява [PERSON] про те, що невідома йому особа підробила його підпис в кредитному договорі на купівлю нерухомості № 0410/0908/45-018 (а.с. 171). [PERSON] протягом з 31.10.2008р. по 17.03.2014р. перерахував ПАТ «Дельта Банк» на виконання умов кредитного договору № 0410/0908/45-018 від 26.09.2008р. 13249,48 доларів США (а.с. 180-213). З розрахунку заборгованості за договором кредиту № 0410/0908/45-018 від 26.09.2008р., наданого позивачем на вимогу суду, слідує, що розрахунок складено за період з 28.05.2012р. по 01.04.2016р., що станом на 28.05.2012р. поточна заборгованість (тіло кредиту) складала 27683,33 доларів США, що відповідач [PERSON] по березень 2014р. включно сплачував платежі, загальна сума яких склала 6904,50 доларів США, більша частина яких враховувалася як сплата відсотків (станом на 10.04.2014р. сума поточної заборгованості (тіло кредиту) складає 27430,39 доларів США, станом на 01.04.2016р. сума поточної заборгованості (тіло кредиту) складає 27453,14 доларів США (а.с. 225-227). Суд, розглядаючи справу, виходив з наступних вимог чинного законодавства України: Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. ст. 549, 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання; неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки [PERSON] банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця. Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) в строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідність до п. 1.1 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно до ч.1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа (фізична або юридична) має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, доказування позовних вимог покладено на позивача, а відповідач, у разі невизнання позовних вимог, зобовязаний надати докази на підтвердження обставин, на підставі яких він не визнає позовні вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза призначена, або відмовити у його визнанні. 30.03.2016р. в судовому засіданні, під час обговорення клопотання відповідачів про призначення по справі судово-почеркознавчої експертизи, представник позивача ПАТ «Дельта Банк» відмовилася надати суду для проведення цієї експертизи оригінали кредитного договору, договорів поруки та усіх додаткових угод, дійсність підпису на яких заперечується відповідачами, у звязку з чим експертиза по справі не проводилася. За таких умов суд приходить до висновку про те, що підписи відповідачів на додаткових угодах до договору поруки та кредитних договорах вчинені не відповідачами, а іншими особами, тому укладені 31.03.2010р. усі додаткові угоди (договори) не є чинними і не створюють ніяких наслідків для поручителів за кредитною угодою № 0410/0908/45-018 від 26.09.2008р. [PERSON], [PERSON] та [PERSON], тому ці особи не можуть нести відповідальність за невиконання умов кредитного договору відповідачем [PERSON], тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором із відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON]А задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 2 Закону України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-VІІ на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінету Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (проводили)свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. [PERSON] України листом від 05.11.2014р. № 18-112/64483 нагадав установам банків України про необхідність неухильного дотримання вимог ч. 2 Закону України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-VІІ та відповідальність керівників банків за їх невиконання. Позивач ПАТ «Дельта Банк» просить суд стягнути солідарно з відповідачів солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 720200,34 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом 605678,81 грн., сума заборгованості за відсотками 114521,53 грн. Вимоги про стягнення пені та/або штрафів не заявлені. Разом з тим, у розрахунку заборгованості, складеного позивачем станом на 01.04.2016р., зазначено, що протягом з 28.05.2012р. по 10.04.2014р. відповідачем [PERSON] сплачено відсотків на загальну суму 6904,50 доларів США на повернення кредиту, з яких тільки 252,94 доларів США (27683,33 27430,39) враховано як повернення тіла кредиту (поточна сума заборгованості). Розмір усіх виплат відповідача [PERSON] за кредитним договором за період з 28.05.2012р. по 10.04.2014р. (6904.5 + 230,19= 7134,69 доларів США) перевищує розмір 12,5 % річних (ставку якого встановлено первісним договором), що потрібно сплатити за цей період (27683,33 :100х12,5:12х23=6632,37 доларів США), але зазначені обставини у позовній заяві не враховані. За весь час знаходження справи в суді позивачем не змінювалися позовні вимоги, у тому числі і у звязку зі зміною курсу долара США по відношенню до гривні, документальні підтвердження зміни курсу долара суду також не надавалися позивачем, тому суд не приймає до уваги зазначення позивачем у розрахунку заборгованості станом на 01.04.2016 року (а.с. 227) зазначення загальної суми заборгованості у розмірі 997507,35 гривень (з урахуванням пені, штрафних санкцій тощо) як ціну позову та як суму, яка підлягає стягненню за цим позовом, вважаючи, що у разі якщо позивач вважає що розмір заборгованості збільшився, то він має право на повторне звернення до суду із вимогами про стягнення заборгованості, яка залишилася не стягнутою. Разом з тим, суд вважає, що розмір заборгованості за відсотками станом на 28.07.2015р. складає 547,31 долар США (7451,81-6904,50+547,31), що за врахованим позивачем курсом на час подання позову складає 12074,91 грн. (547,31х22,062278122), яка і підлягає стягненню окрім зазначеної позивачем заборгованості за кредитом в сумі 605678,81 грн. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з відповідача [PERSON] потрібно стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 0410/0908/45-018 від 26.09.2008 року, а саме: заборгованість за кредитом в сумі 605678,81 грн., заборгованість за відсотками в сумі 12074,91 грн., а усього 617753 грн. 72 коп. Пунктом 22 ч.1 Закону України «Про судовий збір» (який діяв на час подання позову) передбачено, що від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, тому судовий збір під час подання позову не був сплачений позивачем. Виходячи з цього, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судові витрати, а саме судовий збір в сумі 4134 грн. 08 коп.

Outcome: partial