Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

28 березня 2018 року позивач Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 04.10.2013 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 454. А також просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] щомісяця в твердій грошовій сумі розмірі 3000 грн. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, на позовних вимогах щодо розірвання шлюбу наполягає, уточнила позовні вимоги про стягнення аліментів, та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1000грн. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти уточнених позовних вимог про стягнення аліментів та вимог про розірвання шлюбу не заперечував. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.247 ЦПК України. Провадження у даній справі відкрито ухвалою судді від 02 квітня 2018 року, та справу було призначено до судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з\~04.10.2013 року, який був зареєстрований Саксаганським відділом РАЦС [PERSON] про що здійсненний актовий запис №454 (а.с.7). Майнового спору не мають. Від шлюбу мають сина [PERSON], 25 лютого 2014 року народженя. (а.с.8) Відповідно до ч.3\~ст.105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст.110 Сімейного Кодексу. Згідно зі\~ст.24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя\~(ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до\~ч.2 ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить повернути їй дівоче прізвище після розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне залишити прізвище придбане у шлюбі «Безрукава». Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3\~ст.115 Сімейного кодексу України,\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що порушено особисті немайнові права позивача, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а тому шлюб між сторонами\~необхідно припинити шляхом його розірвання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України(далі -СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 184 СК України розмір аліментів може бути визначено у твердій грошовій сумі. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1000 грн. щомісяця і до досягнення ним повноліття. На підставі викладеного та

Outcome: approved