Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

27 травня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] . Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2\~000,00\~грн. щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позову [PERSON] вказала, що вона та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Після розірвання між ними шлюбу відповідач відмовився в добровільному порядку регулярно надавати кошти на утримання сина, а їй одній важко забезпечити дитину матеріально. У судове засідання сторони не з`явилися. Спрямували кожен до суду заяви, у яких позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав. Крім того, відповідач вказав, що добровільно сплатив 4\~000,00\~грн. аліментів, позивачка не заперечила проти зарахування вказаної суми в рахунок платежів по стягненню аліментів. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши докази, суд доходить висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25.04.2019 р. (а.с. 4, 7). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Неповнолітній [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матір`ю [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За положеннями статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з частинами першою-третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання батьком дитини, наявні підстави для стягнення аліментів з відповідача на утримання сина. Частиною 1 ст.184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачка просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ч. 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов про стягнення з нього аліментів визнав повністю, таке визнання позову відповідає закону, суд стягує аліменти в розмірі 2\~000,00 грн. щомісяця, як того просить позивачка. При цьому суд зараховує добровільно сплачені відповідачем, за період з дня подачі позову [PERSON] до дня ухвалення рішення - 4000 гривень аліментів. Зважаючи на те, що відповідачем добровільно сплачено позивачці 4\~000,00 грн. підстави для звернення рішення до негайного виконання відсутні. Відповідно до положень ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768 грн 40 коп., оскільки позивачки від сплати звільнена судового збору звільнена.

Outcome: approved