Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

27 листопада 2015 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. Позивач зазначає, що на даний час в квартирі зареєстрована вона як власник, та члені сімї: донька [PERSON] та відповідач (бувший чоловік) [PERSON]. Шлюб між сторонами розірвано 18.06.2008 року. Відповідач фактично не проживає в квартирі з 2000 року, виїхав з речами, своє нове місце проживання не повідомив, контакти з позивачкою не підтримує, житлом не користується, не здійснює оплату за комунальні послуги. Позивач зазначає, що порушуються її права як власника, так як позивач несе додаткові витрати на оплату комунальних послуг по числу зареєстрованих осіб. В добровільному порядку відповідач не знімається з реєстрації за даною адресою. Посилаючись на ст.ст. 386, 391, 405, 406 ЦК України, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення в державному друкованому органі «Урядовий курєр» (а.с.31). Будь-яких письмових заяв, пояснень чи заперечень відповідач до суду не подавав. За вказаних обставин, враховуючи думку позивача, яка не заперечує проти постановлення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі (а.с.7, 11). Відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком позивачки [PERSON], шлюб між ними розірвано за рішенням суду від 18.06.2008 року (а.с.8) Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як вбачається з довідки Приватного ремонтно-будівельного підприємства «Рембуд» від 22.11.2015 року, в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані три особи, серед яких колишній чоловік [PERSON]О (а.с. 7). Як вбачається з позову, відповідач покинув місце проживання та без поважних причин не проживає у квартирі з 2000 року, тобто більше пятнадцяти років. Сам відповідач не надав суду будь-яких доказів того, що він з поважних причин був відсутній в квартирі за місцем своєї реєстрації, що він має намір в подальшому проживати в цій квартирі, що йому чинили перешкоди у користуванні квартирою. Суду не надано будь-яких доказів домовленості між відповідачем та власником житла (позивачем) щодо користування квартирою. Тому суд приходить до висновку, що наявність реєстрації відповідача в квартирі порушує права позивача як власника, так як позивач обмежена у своєму праві розпорядження власністю, а крім того фактично відповідач як член сімї в квартирі не проживає, витрат по утриманню житла не несе, і позивач несе зайві комунальні витрати та позбавлена права оформити субсидію. Виходячи з норм ст. 72 ЖК України, ст. 405 ЦК України, суд вважає, що відповідач втратив право користування квартирою, так як він більше одного року був відсутній в ній без поважних причин. Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання відповідача втратившим право користування житлом є обґрунтованими, і відповідач [PERSON] втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] в звязку з його відсутністю і непроживанням в даній квартирі більше одного року без поважних причин. На підставі ст. 72 ЖК України, ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved