Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

28 серпня 2015 року [PERSON] направила в суд позов до ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» та [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги мотивувала тим, що 02 квітня 2015 року на перехресті просп. Відрадного та вул. Гарматної в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Smart», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки «Kia Ceed» державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить їй на праві власності. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року [PERSON] визнано винною в зазначеній дорожньо-транспортній пригоді. Автомобіль [PERSON] був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» за полісом обов'язкового державного страхування № АІ/0169057. Відповідно до звіту від 03 квітня 2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 26959 гривень 22 копійки, а вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 13274 гривні 69 копійок. Страховик за законом має сплатити кошти, пов'язані з відновлювальним ремонтом з урахуванням зносу, тому ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» має сплатити позивачу 13274 гривні 69 копійок, а решту суми має сплатити [PERSON] Також діями [PERSON], що призвели до пошкодження автомобіля позивача, останній завдано моральну шкоду, оскільки в її житті виникли незручності, вона втрачає час на вирішення питань щодо відшкодування шкоди, не може використовувати свій автомобіль. Просила суд ухвалити рішення, яким стягнути на її користь: з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» 13274 гривні 69 копійок страхового відшкодування та 600 гривень витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, а з відповідача [PERSON] - 13684 гривні 53 копійки майнової шкоди та 8000 гривень моральної шкоди. 16 грудня 2015 року представник позивача звернувся до суду заявою про відмову від позову в частині вимог до ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед». Зазначив, що між позивачем та цим відповідачем досягнуто мирного врегулювання спору. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року прийнято відмову від позову [PERSON] в частині вимог до ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» та закрито провадження в справі в частині вимог до ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед». У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов про стягнення коштів з [PERSON] у повному обсязі та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. Пояснив суду, що шкода завдана з вини відповідача, тому саме вона має нести відповідальній за частину майнової шкоди та за завдану моральну шкоду. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань щодо поважності причин неявки до суду не подала. Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 02 квітня 2015 року на перехресті просп. Відрадного та вул. Гарматної в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Smart», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки «Kia Ceed» державний реєстраційний номер [NUMBER], який належить їй на праві власності. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На підтвердження своїх доводів щодо вини [PERSON] в пошкодженні автомобіля, позивач посилається на постанову судді Солом'янського районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року, якою [PERSON] визнано винною в зазначеній дорожньо-транспортній пригоді (а.с. 9-11). Автомобіль марки «Kia Ceed» державний реєстраційний номер [NUMBER] належить позивачу на праві власності (а.с. 41). Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» за полісом обов'язкового державного страхування № АІ/0169057 (а.с. 13). За змістом Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик. Разом з тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України). Відповідно до статті 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року в справі № 6-2808цс15 та є обов'язковою для застосування (ч. 1 ст. 3607 ЦПК України). За таких обставин, завдана позивачу майнова шкода підлягає стягненню з відповідача. На підтвердження розміру завданої майнової шкоди, позивач надала суду Звіт з визначення вартості матеріального збитку від 03 квітня 2015 року, в якому зазначено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 26959 гривень 22 копійки, а вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становить 13274 гривні 69 копійок (16-25). Позивач відмовилась від позову в частині своїх вимог до страхової компанії про стягнення 13274 гривні 69 копійок страхового відшкодування та 600 гривень витрат на проведення автотоварознавчого дослідження, оскільки зі страховою компанією було досягнуто мирного врегулювання спору. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] різницю завданої майнової шкоди в сумі 13684 гривні 53 копійки. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 1167 ЦК України. Згідно з ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Суд вважає, що доводи позивача про відшкодування моральної шкоди як власнику пошкодженого майна знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. При цьому суд враховує, що позивачу були спричинені душевні страждання, оскільки пошкоджено її майно та завдані незручності в повсякденному житті, вона втрачає час на вирішення питань щодо відшкодування шкоди, не може використовувати свій автомобіль. Разом з тим, при визначені розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню, враховується і те, що тяжких наслідків у результаті дорожньо-транспортної пригоди для позивача не настало, тому з урахуванням наведеного та вимог закону стосовно врахування принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині - в сумі 1000 гривень. З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. З урахуванням часткового задоволення позову, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають і понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 гривень 60 копійок за вимоги майнового характеру та 243 гривні 60 копійок за вимоги немайнового характеру.

Outcome: partial