Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

28 січня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення шкоди заподіяної у зв'зку з незаконним звільненням працівника, мотивуючи свої вимоги тим, що Погорільським сільським головою [PERSON], повноваження якого визнано рішенням 1-ї сесії 6 скликання Погорільської сільської ради № 1 від 10.11.2010 року відповідно до протоколів Погорільської виборчої комісії про реєстрацію сільського голови, 21.09.2012 року було видано розпорядження № 157 від 21.09.2012 року, яким [PERSON] було звільнено з посади спеціаліста-землевпорядника Погорільської сільської ради. В подальшому, постановою Теплицького районного суду у справі № 222/1589/12 від 23.11.2012 року, яка набрала чинності 04.12.2012 року, було частково задоволено позов [PERSON] до Погорільської сільської ради та вказаним судовим рішенням зокрема визнано протиправним та скасовано розпорядження Погорільського сільського голови № 157 від 21.09.2012 року про звільнення спеціаліста-землевпорядника [PERSON] та поновлено [PERSON] на посаді спеціаліста по земельних питаннях Погорільської сільської ради. Одночасно Погорільську сільську раду зобов'язано нарахувати та виплатити [PERSON] середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 22.09.2012 року по 23.11.2012 року, стягнуто на користь [PERSON] 1200 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 2862 грн. 71 коп. понесених нею витрат на правову допомогу, а також стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 107 грн. 30 коп. Відповідно до інформації Погорільської сільської ради № 80 від 20.05.2013 року, 24.12.2012 року Погорільською сільською радою було нараховано та перераховано [PERSON], середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 22.09.2012 року по 23.11.2012 року в сумі 1883 грн. 73 коп., що також підтверджується наданою УДКСУ у Теплицькому районі копією платіжного доручення № 60 від 14.12.2013 року. У зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду про стягнення шкоди заподіяної у зв'зку з незаконним звільненням працівника у сумі 1883 грн. 73 коп.. В судовому засіданні представник позивача старший прокурор прокуратури Теплицького району Мельник О.І. позовну заяву підтримав в повному обсязі, пояснив що прокуратура Теплицького району звернулась до суду в інтересах Погорільської сільської ради, оскільки вважає, що було порушено інтереси держави, а саме у зв'язку з незаконним звільненням з посади спеціаліста-землевпорядника Погорільської сільської ради [PERSON], головою даної сільської ради [PERSON], було заподіяно шкоду державі у сумі 1883 грн. 73 коп.. Відповідач [PERSON] позов не визнав. В судовому засіданні пояснив, що його позиція викладена у письмовому запереченні. Представник позивача [PERSON], який діє за довіреністю від 06.03.2014 року позовні вимоги не визнав, пояснив що [PERSON] своїми діями шкоди державі не завдавав. Виплата яка була здійснена у розмірі 1883 грн. 73 коп. була зроблена з бюджету Погорільської сільської, яка була закладена у зарплату. Також прокурор не може бути позивачем в даній справі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює на посаді бухгалтера Погорільської сільської ради Теплицького району. Коли здійснювалась виплата грошових коштів [PERSON], то він готував платіжне доручення № 60 від 14 грудня 2012 року. Кошти виплачувались як зарплата. Коли [PERSON] була звільнена то на неї табель обліку робочого часу не вівся та заробітна плата їй не нараховувалась. В бюджеті Погорільської сільської ради на 2012 рік коштів на виплату грошей за час вимушеного прогулу не було передбачено. В судовому засіданні встановлено що Погорільським сільським головою [PERSON], повноваження якого визнано рішенням 1-ї сесії 6 скликання Погорільської сільської ради № 1 від 10.11.2010 року відповідно до протоколів Погорільської виборчої комісії про реєстрацію сільського голови, 21.09.2012 року було видано розпорядження № 157 від 21.09.2012 року, яким [PERSON] було звільнено з посади спеціаліста-землевпорядника Погорільської сільської ради. В подальшому, постановою Теплицького районного суду у справі № 222/1589/12 від 23.11.2012 року, яка набрала чинності 04.12.2012 року, було частково задоволено позов [PERSON] до Погорільської сільської ради та вказаним судовим рішенням зокрема визнано протиправним та скасовано розпорядження Погорільського сільського голови № 157 від 21.09.2012 року про звільнення спеціаліста-землевпорядника [PERSON] та поновлено [PERSON] на посаді спеціаліста по земельних питаннях Погорільської сільської ради. Одночасно Погорільську сільську раду зобов'язано нарахувати та виплатити [PERSON] середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 22.09.2012 року по 23.11.2012 року, стягнуто на користь [PERSON] 1200 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 2862 грн. 71 коп. понесених нею витрат на правову допомогу, а також стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 107 грн. 30 коп. Відповідно до інформації Погорільської сільської ради № 80 від 20.05.2013 року, 24.12.2012 року Погорільською сільською радою було нараховано та перераховано [PERSON], середню заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 22.09.2012 року по 23.11.2012 року в сумі 1883 грн. 73 коп., що також підтверджується наданою УКСУ у Теплицькому районі копією платіжного доручення № 60 від 14.12.2013 року. Судом оглянуто наступні докази по справі: постанова Теплицького районного суду від 23.11.2012 року по справі № 222/1589/12 згідно якого визнано протиправним та скасовано розпорядження № 157 від 21.09.2012 року Погорільської сільської ради про звільнення спеціаліста - землевпорядника [PERSON], а також зобов'язано поновити її на роботі на посаді спеціаліста - землевпорядника Погорільської сільської ради та нарахувати і виплатити [PERSON] заробітну плату за час вимушеного прогулу з 22.09.2012 року по 23.11.2012 року(а.с. 6-8); платіжне доручення № 60 від 14 грудня 2012 року(а.с. 9); інформація № 80 від 20.05.2013 року(а.с. 10); копія рішення Погорільської сільської ради № 80 від 11.01.2012 року про затвердження бюджету Погорільської сільської ради на 2012 рік(а.с. 47-48); видатки Погорільської сільської ради на 2012 рік(а.с. 52). Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у розгляді справи, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що у позові прокурора Теплицького району Пролєєва Ю.М. необхідно відмовити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Тому позивач, має право, гарантоване Конституцією України та іншими нормативними актами,на звернення до суду із відповідною позовною заявою за захистом своїх невизнаних чи оспорюваних прав та законних інтересів. Згідно ч. 2 ст. 45 ЦПК України - з метою представництва держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова: здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; Згідно ч. 5 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень. В силу п. 8 ч. 1 ст. 134 КЗпП України - працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу. Відповідно до ст. 237 КЗпП України - суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи. В силу ч. 3, 4 ст. 233 КЗпП України - для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівників матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Встановлений частиною третьою цієї статті строк застосовується і при зверненні до суду вищестоящого органу або прокурора. Днем виявлення заподіяної шкоди в даному випадку - є момент виплати Погорільською сільською радою Теплицького району, за постановою суду Теплицького району від 23.11.2012 року, оплати за час вимушеного прогулу [PERSON], тобто 24 грудня 2012 року, що підтверджується платіжним дорученням № 60 від 14.12.2012 року та інформація № 80 від 20.05.2013 року. Заяви про поновлення пропущеного строку відповідно до ст. 234 КЗпП України до суду від позивача не надходило. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин пропуску строку позовної давності і вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, оскільки позов подано поза межами строку, визначеного ст. 233 КЗпП України. Судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України необхідно компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed