Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

26 лютого 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області та Городнянської міської ради Чернігівської області (до якої входить Солонівська територіальна громада) та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) площею 4,57 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства ім. Калініна, с. Солонівка Городнянського району, Чернігівської області, яке за життя належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0149878, виданого на підставі розпорядження Городнянської райдержадміністрації Чернігівської області № 199 від 31.05.1996, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 29 серпня 1996 року за № 352. \~ \~ \~ \~ З позовної заяви виходить, що 13 вересня 2007 року помер чоловік позивача [PERSON], який був зареєстрований за адресою: [INFO]. За життя [PERSON] фактично вступив в управління, володіння спадковим майном після смерті своєї матері [PERSON], яка померла 9 липня 1997 року. До складу спадщини входить право на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства ім. Калініна, село Солонівка Городнянського району, Чернігівської області, яке за життя належало [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0149878, який не зберігся. Зазначені обставини є перепоною для оформлення спадщини у нотаріуса. Ухвалою судді від 27 лютого 2019 року відкрито загальне позовне провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивач не з'явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити (а.с.29). Представник відповідача по справі Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у відстуності їх представника, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення (а.с.70). Представник відповідача по справі Городнянської міської ради Чернігівської області (до якої входить Солонівська територіальна громада) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги визнає (а.с.67). Представник третьої особи Городнянської державної нотаріальної контори Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.47). Неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи. Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.82-83). Неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог (а.с.28). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог (а.с.27). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Як убачається із дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 069697, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, [PERSON] помер 09.09.2007 року у віці 65-ти років у селі Солонівка Городнянського району, Чернігівської області, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 165 від 13.09.2007 року (а.с.8). Дослідивши свідоцтво про народження серії ЯТ № 090911 встановлено, що [PERSON] народився 03.08.1942 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 2 від 02.01.1946 року. Матір`ю значиться [PERSON] (а.с.9). З дослідженого в судовому засіданні повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть за № 00021377276 від 07.11.2018 року, встановлено, що [PERSON] померла 09 липня 1997 року, про що виконавчим комітетом Солонівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області зроблено відповідний актовий запис за № 17 від 14.07.1997 року (а.с.13). Відповідно до довідки, що видана Солонівською сільською радою Городнянського району Чернігівської області від 10.05.2018 року за № 312, [PERSON], яка померла 09 липня 1997 року, була зареєстрована та фактично проживала в [INFO] (а.с.12). Дослідивши довідку, видану виконкомом Солонівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області за № 314 від 10.05.2018 року, суд встановив, що [PERSON] фактично вступив в управління та користування спадковим майном, яке залишилося після померлої 09 липня 1997 року [PERSON]. Так як протягом шести місяців з дня відкриття спадщини здійснював догляд за спадковим будинком, розташованим в селі Солонівка по вул. Святомиколаївська, 152, обробляв присадибну земельну ділянку, проводив поточний ремонт будинку (а.с.12). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), що діяли на момент відкриття спадщини, спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З вищевказаного виходить, що [PERSON], який помер 09.09.2007 року, фактично прийняв спадщину своєї матері [PERSON], яка померла 09.07.1997 року. Дослідивши свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЕЛ № 304297, встановлено, що громадянин [PERSON] та громадянка [PERSON] уклали шлюб 26.10.1974 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 10 від 26.10.1974 року. Після реєстрацїі шлюбу дружині присвоєно прізвище „Молокович (а.с.11). Дослідивши довідку, що видана виконкомом Городнянської міської ради Чернігівської області від 13.02.2019 року за № 654, встановлено, що [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO] з 11.11.1987 року і по день смерті 09.09.2007 року. На день його смерті були зареєстровані: [PERSON] з 11.11.1987 року і по теперішній час, [PERSON], з 07.06.1989 року і по теперішній час. Інших зареєстрованих осіб не значиться (а.с.18). Отже, дослідивши вищевказані документи, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги спадкування до майна свого чоловіка [PERSON], померлого 09.09.2007 року. З дослідженого в судовому засіданні листа відділу у Городнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області встановлено, що [PERSON] на підставі розпорядження Городнянської райдержадміністрації № 199 від 31.05.1996 року було виписано сертифікат серії ЧН № 0149878, зареєстрований за № 352 в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 29.08.1996 року площею 4,57 га в умовних кадастрових гектарах по КСП ім. Калініна. Заміни на державний акт на право власності на земельну ділянку не було (а.с.15). З дослідженого в судовому засіданні витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної частки (паю) від 06.02.2019 року за № 32-25-0.25-176/105-19 встановлено, що вартість земельної частки (паю) площею 4,57 га в умовних кадастрових гектарах, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0149878, станом на 05.02.2019 року, становить п`ятдесят вісім тисяч триста десять гривень чотири копійки (а.с.14). Відповідно до досліджених в судовому засіданні матеріалів наданих відділом у Городнянському районі головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 05.03. 2019 року за № 9-25-0.25-314/105-19, встановлено, що громадянці [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0149878 по КСП ім. „Калініна, с. Солонівка Городнянського району, Чернігівської області. В списках членів даного КСП [PERSON] значиться під номером 357 (а.с.50-57). Відповідно до п.11\~постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно ч.1 Указу Президента України „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність\~сертифікат на земельну частку ( пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі ( на місцевості). Матеріали справи не містять інформації про те, що на земельний пай, виділений [PERSON] в колективній власності, видано Державний акт на право власності на землю, тобто відбулось відведення земельної ділянки в натурі, яка може спадкуватись. Відповідно до копії спадкової справи № 345, яка надійшла від Городнянської державної нотаріальної контори Чернігівської області (а.с. 58-66), до майна померлого 09 вересня 2007 року [PERSON], відкрита спадкова справа. [PERSON] прийняла спадщину за законом свого чоловіка [PERSON], померлого 09.09.2007 року. Дочка спадкодавця, [PERSON], відмовилася від спадщини за законом після смерті свого батька [PERSON] на користь дружини спадкодавця [PERSON]. (а.с.64). Син спадкодавця, [PERSON], відмовився від спадщини за законом після смерті свого батька [PERSON] на користь дружини спадкодавця [PERSON] (а.с.66). Дослідивши інформацію, надану Городнянською державною нотаріальною конторою Чернігівської області від 11.03.2019 року за № 431/01-09, встановлено, що спадкова справа до майна померлої 09.07.1997 року [PERSON] не відкривалась (а.с.68-69). З дослідженої в судовому засіданні інформації, що надійшла з Державного нотаріального архіву Чернігівської області встановлено, що спадкова справа до майна [PERSON], померлої 09.07.1997 року, не відкривалась (а.с.87-88). Оформити спадщину у нотаріуса позивач позбавлена можливості, оскільки не може надати нотаріусу оригінал або дублікат сертифіката на право [PERSON] на земельну частку (пай), про який йдеться, як того вимагає пункт 4.12 розділу 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений\~наказом Мін'юсту України № 296/5 від 22.02.2012 р. (зареєстрований у Мін'юсті України 22.02.2012 р. за № 282/20595), що підтверджується листом завідувача Городнянської районної державної нотаріальної контори [PERSON] на а.с.17. Доводи позивача про втрату належного померлій [PERSON] сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0149878 учасниками судового розгляду не спростовуються. Оголошення про втрату Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0149878, позивачем було опубліковано в газеті „Новини Городнянщини (а.с.23). Згідно з чинним законодавством, що регулює спірні правовідносини, видача дублікату сертифіката на право [PERSON] на земельну частку (пай), яке належало останній за життя, є неможливою. Таким чином, позивач не має можливості отримати у нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину із-за відсутності сертифіката про право на земельну частку (пай), отже існує спір про право і права та інтереси позивача порушуються, з незалежних від неї причин, а тому підлягають судовому захисту. Відповідно до\~Конституції України\~органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування. Суд враховує положення\~ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в\~ЦК, так і тих, що випливають із норм\~Конституції\~чи іншого Закону. Таким чином наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved