Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~27.04.2021 року позивач Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулось до Заводського районного суду міста Миколаєва із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, в якому просило стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» борг за спожиту теплову енергію у сумі 14446 гривень 26 копійок, суму, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції 897 гривень 31 копійка, три відсотки річних 524 гривні 30 копійок. Ухвалою від 29.04.2021 року було відкрито провадження по даній справи, та призначено її до розгляду спрощеного позовного провадженя з викликом сторін. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між ПрАТ «Миколаївська\~ТЕЦ»та [PERSON] 22.10.2014 року укладався договір про надання населенню послуг з централізованого опалення та підігріву питної води. На ім`я боржника, відповідального квартиронаймача було відкрито особистий рахунок № [NUMBER] розрахунків за надані послуги теплопостачання, та було видано розрахунковий документ (розрахункову книжку), по якій боржник повинен виконувати оплату. Позивач ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль»надав теплову енергію за період з 01.11.2018 по 01.04.2021 на суму, яка з урахуванням перерахунку складає 14446,26 грн, за яку відповідач [PERSON] не сплатила та не виконала свої зобов`язання, чим завдано товариству матеріальну шкоду. Посилаючись на вище наведене, представник позивача просив позов задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» борг за спожиту теплову енергію у сумі 14446 гривень 26 копійок, суму, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції 897 гривень 31 копійка, три відсотки річних 524 гривні 30 копійок та витрати по сплаті судового збору у сумі 2270,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 04.12.2020 ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» (далі - Позивач) було подано до Заводського районного суду м. Миколаєва заяву про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] (далі - Відповідач) боргу за спожиту теплову енергію в розмірі 10701,47 грн., а також 603,41 грн. сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, 399,69 грн. три відсотки річних та 210,20 грн. судового збору. Ухвалою суду від 15.01.2021 Заводським районним судом було відмовлено в видачі судового наказу. У відповідності до ст. 166 ЦПК України, при відмові в прийняті заяви про видачу судового наказу заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Згідно з п. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувану не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. (210,20грн, - сума суд збору, яка була сплачена + 2059,80грн. - сума доплати, що разом = 2270,00грн). ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» є суб`єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам м. Миколаєва. В опалювальних сезонах 2018-2021 позивач здійснював постачання теплової енергії до будинку [ADDRESS] , що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону. Вказана квартира належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу 2007 від 31.07.2008р, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав. Фактичним доказом постачання теплової енергії на об`єкт споживача є наряд на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону, який видається виконавцями послуг, як зазначено в рішенні виконавчого комітету ММР. Так, з метою забезпечення теплом об`єктів житла та інших об`єктів на початку опалювального сезону після зниження середньодобової температури зовнішнього повітря до +8Со і нижче, на виконання рішення виконавчого комітету ММР № 1053 від 05.11.2018; № 1161 від 30.10.2019; № 1087 від 04.11.2020 (наряди від 25.10.2017 та від 08.11.2018, від 02.11.2019 та від 10.11.2020;) було розпочато опалювальний сезон та підписано наряди, що свідчать про підключення до системи опалення. Між ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» та [PERSON] 22.10.2014 року укладався договір про надання населенню послуг з централізованого опалення та підігріву питної води. На ім`я боржника, відповідального квартиронаймача було відкрито особистий рахунок № [NUMBER] розрахунків за надані послуги теплопостачання, та було видано розрахунковий документ (розрахункову книжку), по якій боржник повинен виконувати оплату. Нарахування [PERSON] сум оплати за спожиту теплову енергію здійснювалося за тарифами зазначеними у постановах Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Позивач надав теплову енергію за період з 01.11.2018 по 01.04.2021 на суму, яка з урахуванням перерахунку складає 14446,26 грн, за яку відповідач [PERSON] не сплатила та не виконала свої зобов`язання, чим завдано товариству матеріальну шкоду. За період з 01.11.2018 по 01.04.2021 Відповідачу нараховано: 897,31 грн. - сума, яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції та 524,30грн. - три відсотки річних. Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати належне йому майно, якщо інше не встановлено договором або законом, а відповідно він зобов`язаний здійснювати витрати на управління, утримання та збереження такого майна. Згідно ст. 68 ЖК, положень ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач зобов`язаний своєчасно (щомісячно) вносити плату за комунальні послуги відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індекс інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача боргу за спожиту теплову енергію у сумі 14446 гривень 26 копійок, суму, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції 897 гривень 31 копійка, три відсотки річних 524 гривні 30 копійок. Крім того відповідно до п. 1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved