Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

27.02.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з нього солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 944234,20 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13.08.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №490045355, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 20901 доларів США 43 центів, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі до 13.08.2013 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 12% річних. Зазначив, що відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення частини кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 22.01.2014 року відповідач має прострочену заборгованість по кредиту в сумі 12971 доларів США 80 центів, що згідно офіційного курсу НБУ становить 103683,60 грн., за відсотками 9800 доларів США 51 цент, що згідно офіційного курсу НБУ становить 78335,48 грн. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому було нарахована неустойка. Станом на 22.01.2014 року розмір неустойки (пені) становить 95360 доларів США 33 центів, що згідно офіційного курсу НБУ становить 762215,12 грн. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечувала представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.08.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №490045355, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в сумі 20901 доларів США 43 центів, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі до 13.08.2013 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 12% річних. Відповідно до умов вищевказаного договору, відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Встановлено, що ПАТ «Альфа-Банк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит в сумі 20901 доларів США 43 центів, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. В свою чергу, відповідач скористався кредитними коштами та свої зобов'язання за кредитним договором №490045355 від 13.08.2007 року належним чином не виконав. Відповідно до кредитного договору у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно умов цього договору, відповідач зобов'язався сплатити позивачу пеню у розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до умов кредитного договору №490045355 від 13.08.2007 року у разі невиконання чи неналежного виконання боржником будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором. Станом на 22.01.2014 року відповідач має прострочену заборгованість по кредиту в сумі 12971 доларів США 80 центів, що згідно офіційного курсу НБУ становить 103683,60 грн., за відсотками 9800 доларів США 51 цент, що згідно офіційного курсу НБУ становить 78335,48 грн. Крім того, у зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому було нарахована неустойка. Станом на 22.01.2014 року розмір неустойки (пені) становить 95360 доларів США 33 центів, що згідно офіційного курсу НБУ становить 762215,12 грн. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а відповідач всупереч умовам кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено у письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата заборгованості по відсотках, пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Позивач також просив стягнути з відповідача пеню в сумі 762215,12 грн., на що слід зазначити наступне. Згідно ч. 3 ст. 251 ЦК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Розрахунок наданий позивачем щодо нарахування пені за несвоєчасне повернення кредиту є значно завищеним. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про зменшення розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту, та вважає за доцільне стягнути з відповідача пеню в сумі 10000,00 грн. Разом з тим, суд не вбачає за можливе стягнути з відповідача заборгованість в солідарному порядку, оскільки укладений між позивачем та відповідачем договір носить індивідуальний характер, а тому солідарна відповідальність у даному випадку застосовуватись не може. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 192019,08 грн., з яких: заборгованість за кредитом в сумі 103683,60 грн.; заборгованість по відсоткам в сумі 78335,48 грн.; пеня в сумі 10000,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 1920,19 грн.

Outcome: partial