Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

27.11.2014 року [PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до Слов'янської міської ради про встановлення факту шлюбних відносин та визнання права власності у порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тими обставинами, що з серпня 1982 року та по теперішній час вона мешкає та користується житловим будинком, який розташований по [ADDRESS] В цей будинок вона переїхала після смерті її батька - [PERSON], який помер [INFO] року, з метою для догляду за її матір'ю, але зареєстрована там не була. Спадщину після смерті батька фактично прийняли її мати - [PERSON] та її брат - [PERSON], який до дня смерті проживав та був зареєстрований у цьому будинку. Вони проживали у спадковому будинку з 1947 року, але ні позивач, ні інші спадкоємці - її мати та брат - належним чином не оформили своїх спадкових прав на житловий будинок після смерті спадкодавця [PERSON] 25 березня 2014 року вона звернулась до Першої Слов'янської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS]. За її зверненням була заведена спадкова справа № 127/2013, але 25.03.2014 року державний нотаріус винесла постанову про відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину після померлого батька, оскільки вона не надала докази знаходження її батьків [PERSON] та [PERSON] у шлюбних відносинах та інших доказів на підтвердження свого права. Просила суд встановити факт шлюбних відносин між її батьками [PERSON] та [PERSON] та визнати за нею право власності в порядку спадкування на домоволодіння [ADDRESS], яке складається з житлового будинку «А-1» загальною площею 38,4 м?, житловою площею 20,5 м?, сараю «Б», літньої кухні «В» та огорожі «№1». Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги [PERSON] задовольнити. В судове засідання представник відповідача Слов'янської міської ради не з'явився, але в.о. міського голови, секретар міської ради надав суду заяву про розгляд справи за без участі представника Слов'янської міської ради. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступного: [PERSON] помер [INFO] року за місцем свого постійного проживання в м. Слов'янську Донецької області (а.с.5, зворот). [PERSON] помер [INFO] року за місцем свого постійного проживання в м. Слов'янську Донецької області (а.с.6). [PERSON] померла [INFO] року за місцем свого постійного проживання в м. Слов'янську Донецької області (а.с.6, зворот). [PERSON] народилась [INFO] року, її батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с.10-11). [PERSON] 08 червня 1946 року уклала шлюб з [PERSON], після укладання шлюбу її прізвище змінено на [PERSON] (а.с.12). Право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] на підставі договору забудови № 14, посвідченого Слов'янською міською нотаріальною конторою 16.11.1940 р. р/№ 8287/1. Дата реєстрації -11.08.1949р. Згідно матеріалів останньої інвентаризації на земельній ділянці за вказаною адресою знаходяться: житловий будинок «А-1», загальною площею 38,4 м?, житловою площею 20,5 м?, сарай «Б», літня кухня «В» та огорожа «№1». (а.с. 7-8). Право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] - не зареєстроване (а.с. 9). в м. Слов'янську. З копії актового запису про шлюб № 82 від 26.01.1957 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську, отриманого на запит Слов'янського міськрайонного суду, слідує, що [PERSON], 1892 р.н., та [PERSON], 1899 р.н., уклали шлюб 26 січня 1957 року. Перед укладанням шлюбу з'ясовано, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у фактичному шлюбі з 1912 року (а.с. 29-30). Розглядаючи справу суд виходив із наступного чинного законодавства України: Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. З копії актового запису про шлюб № 82 від 26.01.1957 року, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янську, слідує, що [PERSON], 1892 р.н., та [PERSON], 1899 р.н., уклали шлюб 26 січня 1957 року. Таким чином, у суду відсутні підстави для встановлення факту перебування [PERSON] та [PERSON]. у шлюбних відносинах, так, як відповідний актовий запис про шлюб зберігся і сам по собі є підтвердженням перебування зазначених осіб у шлюбі з 26.01.1957 р. Вирішуючи питання про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок, суд виходить з наступного: Згідно договору забудови № 114 від 09.04.1940 року Слов'янським комунальним відділом Слов'янської міської ради [PERSON] надано під забудову земельну ділянку по пров. Красноармійський, 56 м. Слов'янська (а.с.7-8). Із довідки № 456-2/0.45/01 від 25.02.2014, виданої КП «БТІ» слідує, що право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS], станом на 01.01.2013 року зареєстроване за [PERSON] на підставі договору забудови № 114, посвідченого Слов'янською міською нотаріальною конторою 16.11.1940 року № 8287/1, дата реєстрації 11.07.1949 року (а.с.8, зворот). Постановою державного нотаріуса Першої Слов'янської нотаріальної контори 25.03.2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS], у зв'язку з тим, що [PERSON] не надала докази шлюбних відносин [PERSON] з [PERSON] та (а.с.4-5). Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в володіння, або управління спадковим майном. Спадщина вважається належною спадкоємцю з часу її прийняття. Згідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим кодексом. Таким чином, [PERSON] відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР 1963 року прийняла спадок після смерті [PERSON] та [PERSON], як спадкоємець першої черги. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. У відповідності зі ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Законність володіння, користування й розпорядження будинком [ADDRESS] ніким і ніколи не заперечувалась, інші спадкоємці померли. У зв'язку зі смертю [PERSON] зареєструвати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] неможливо, оскільки у відповідності з ч.4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Іншого шляху, ніж в судовому порядку, у [PERSON] для визнання права власності за законом на житловий будинок [ADDRESS] не має. Таким чином, позивач [PERSON] набула право власності на житловий будинок [ADDRESS], як на майно, отримане нею у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON], тому позов в частині визнання права власності є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: partial