Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

27.03.2018 [PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), в якому просить стягнути з [PERSON], [INFO], на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на час навчання, починаючи з дня подачі позову і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2021, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку. В обґрунтування позову позивач посилається на приписи статей 198-201 СК України та зазначає таке. Відповідач є батьком позивача, якій 31.12.2017 виповнилось 18 років, у звязку з чим виплата батьком аліментів на її утримання припинена. З 01.09.2015 позивач навчається на денному відділенні на бюджетній основі в Комунальному закладі «Покровський педагогічний коледж» ВНЗ І рівня акредитації, терміном навчання до 30.06.2019. Крім того, з 01.09.2017 позивач навчається в Державному вищому навчальному закладі «Донецький національний технічний університет» на факультеті економіки та менеджменту на заочній формі навчання, за освітнім ступенем «Бакалавр» за спеціальністю «Облік та оподаткування», за рахунок коштів фізичних осіб, термін навчання - до 30.06.2021. Відповідно до договору про навчання оплата за один семестр 1 курсу складає 4 125 гривень, за один семестр II курсу 4 200 гривень, за один семестр III курсу - 4225 гривень, за один семестр IV курсу - 4250 гривень, загалом за весь курс навчання вартість складає 33 600 гривень. За навчання у вищому навчальному закладі сплачує кошти мати позивача [PERSON] (третя особа по справі). Також позивач несе затрати за послуги Інтернету, придбання навчальних посібників та канцелярії, необхідної для навчання та виконання плану педагогічної практики, на проїзд до місця навчання. Позивач просить врахувати стан її здоровя вона перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: ВСД за змішаним типом з 2015 року, у звязку з цим несе значні витрати на обстеження та придбання медикаментів, необхідних для лікування. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, до суду 03.05.2018, 30.05.218 та 26.06.2018 не зявився, причини неявки не повідомив, відзив на позов у строки, визначені ухвалою суду від 30.03.2018, не надав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Ухвалою суду від 30.03.2018 за клопотанням позивача з Красноармійської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області витребувано інформацію про доходи відповідача. Ухвалою суду від 30.05.2018 за клопотанням позивача з ТОВ «Укрвуглесервіс» витребувана довідка про розмір нарахованої та виплаченої щомісячно заробітної плати відповідача за 2017-2018 роки. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на приписи ст.280 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, що врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке. Батьками позивача на підставі свідоцтва про народження Серії І-НО №137314 є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5), шлюб між якими розірваний 02.02.2006 (а.с.6). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 04.11.2014 [PERSON] позбавлений батьківських прав щодо доньки [PERSON] (а.с.7). З 30.06.2009 по теперішній час позивач проживає з матірю, дядею, бабусею та дідусем (а.с.9). З 01.09.2015 позивач навчається на денному відділенні на бюджетній основі в Комунальному закладі «Покровський педагогічний коледж» ВНЗ І рівня акредитації, терміном навчання до 30.06.2019, отримує стипендію в розмірі 980 грн. (а.с.10, 11). Крім того, з 01.09.2017 позивач навчається в Державному вищому навчальному закладі «Донецький національний технічний університет» на факультеті економіки та менеджменту на заочній формі навчання, за освітнім ступенем «Бакалавр» за спеціальністю «Облік та оподаткування», за рахунок коштів фізичних осіб, термін навчання - до 30.06.2021. Відповідно до договору про навчання оплата за один семестр 1 курсу складає 4 125 гривень, за один семестр II курсу 4 200 гривень, за один семестр III курсу - 4225 гривень, за один семестр IV курсу - 4250 гривень, загалом за весь курс навчання вартість складає 33 600 гривень (а.с.12-14). Позивач перебуває на «Д» обліку з діагнозом: ВСД за змішаним типом з 2015 року (довідка КМУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» від 02.03.2018, а.с.15). Матір позивача [PERSON] працює спеціалістом з документаційного та кадрового забезпечення у Благодійному фонді «Надія», її заробітна плата з січня 2017 року по січень 2018 року включно після відрахування податку з доходів фізичних осіб дорівнює 70\~864,60 грн.; дає згоду на виконання додаткових робіт без звільнення від виконання основних посадових обовязків (а.с.18, 19). На підтвердження витрат, понесених позивачем на проїзд в міському транспорті, останньою додані відповідні квитки; витрат, повязаних з лікуванням позивача товарний чек, копії записів з лікарняної картки, копії направлень на дослідження. З відомостей, наданих Покровською обєднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Донецькій області 06.04.2018, та довідки ТОВ «Укрвуглесервіс» від 22.06.2018, вбачається, що відповідач за період з травня 2017 по травень 2018, працюючи на посаді гірника очисного вибою 4 розряду, отримав дохід в розмірі 38\~005,85 грн., з яких до виплати 21\~044,16 грн. Розвязуючи спір, суд зважає на такі норми права. Обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання визначені гл.16 СК України. Суд зазначає, що вказана глава передбачає стягнення аліментів на період навчання і не передбачає стягнення додаткових витрат. Також суд відмічає, що за приписами ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно зі ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.2). За змістом ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Застосовуючи наведені норми права, оскільки позивачка, яка є дочкою відповідача, досягла повноліття, при цьому її вік є меншим 23 років та вона продовжує навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач працює, отримує дохід, відтак має можливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дочці, що належними та допустимим доказами відповідачем не спростовано, суд ходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки на період її навчання. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, суд враховує, що СК України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків; надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина. Відповідно до ч.2 ст.200 СК України суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З наданих позивачем документів вбачається, що її мати працює, отримує заробітну плату, а отже, також має можливість надавати та надає утримання своїй повнолітній дочці, яка навчається. За викладених обставин, враховуючи розмір заробітної плати відповідача, а отже, його фінансові можливості, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме, з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на її утримання в розмірі 1/5 частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи з 27.03.2018, на період навчання, тобто до 30.06.2021, що не перевищує 23 років позивача. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог (80% від 704,80 грн.). За вимогами п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial