Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

27 квітня 2016 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] районної державної адміністрації Дніпропетровської області про поновлення строку позовної давності, визнання права на земельну частку (пай) та зобов'язання прийняття рішення щодо надання дозволу на розробку технічної документації і виділення земельної ділянки у власністі. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що після закінчення [PERSON] ПТУ позивач, згідно укладеного трудового договору від 22 червня 1992 року, працював трактористом в радгоспі ім.Петровського, який реорганізований в КСП ім.Петровського. [PERSON] вступив у члени зазначеного підприємства, членам якого видали сертифікати на право на земельну частку (пай), втім позивачу його не видали, керівництво господарства йому пояснило, що позивач не є громадянином України та сертифікат йому не виготовляли. Згідно довідки Зорянської сільської ради [PERSON] прибув для проживання з республіки Узбекистан, зареєструвався та з 1989 року постійно проживав в [INFO]. Позивач наголошує, що усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року постійно проживали на території України, є громадянами України. З 04 квітня 1997 року до початку грудня 1998 року [PERSON], працюючи в городній бригаді підсобним працівником, підтримував трудові відносини з КСП ім.Петровського, ремонтуючи поливні насоси, здійснював полив овочів, збирав їх вражай, возив та здавав овочі в центральну комору господарства, а також виконував інші види роботи на умовах оплати праці, визначених йому протягом всього строку роботи в бригаді бригадиром [PERSON] В процесі роботи між роботодавцем та працівником були нормальні виробничі відносини. В січні 2016 року позивачу стало відомо, що в Держгеокадастрі Межівського району Дніпропетровської області зберігається його сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 10,78 ум.кад.гектар серії ДП №0203900 від 20 серпня 1997 року, а в архіві Межівського району зберігається розпорядження голови [PERSON] РДА про позбавлення позивача та інших громадян права на земельну частку (пай), що є протиправним, Витяг з протоколу №19 рішення комісії по паюванню землі КСП ім.Петровського від 21 грудня 2000 року про клопотання перед Зорянською сільською радою про позбавлення права на земельний пай [PERSON] є видуманим, оскільки зазначене господарство було реорганізоване у квітні 2000 року, в звязку з чим були втрачені повноваження всіх його комісій та органів правління. Всі розпорядження голови державної адміністрації, які суперечать Конституції України, законам України, іншим актам законодавства скасовуються головою місцевої адміністрації вищого рівня, або в судовому порядку. Дніпропетровський окружний адміністративний суд у задоволенні позову позивачу відмовив та зазначив, що питання повязані з визначенням прав на земельну ділянку не належать до повноважень адміністративного суду і такі питання необхідно вирішувати в рамках іншого судочинства. [PERSON], працюючи трактористом, добровільно вступив в члени КСП ім..Петровського, із його складу не виходив та не виключався за рішенням правління, загальних зборів чи суду, був включений за №1226 у список членів КСП, який додавався до державного акту на право колективної власності на землю, йому був виданий сертифікат серії ДП №0203900 від 20 серпня 1997 року. Надання позивачу інформації про неприйняття його в члени КСП, приховування від нього сертифікату на право на земельну частку (пай), не надання позивачу повідомлення про позбавлення розпорядженням його права на земельну частку пай, а також витік строку при розгляду адміністративного позову [PERSON] Дніпропетровським окружним адміністративним судом, яким мався намір довести право на земельну частку (пай), є основними причинами пропуску строку позовної давності. Перебіг позовної давності розпочався 25 січня 2016 року, коли [PERSON] отримав з відділу Держгеокадастру в [PERSON] районі Дніпропетровської області сертифікат на право на земельну частку (пай) і було отримано з районного архіву розпорядження голови [PERSON] РДА про позбавлення його права на земельну частку (пай). Позивач просить суд поновити строк для звернення до суду, визнати право на земельну частку (пай) площею 10,78 ум.кад.гектар, вартістю 298169,04 гривень у землі бувшого КСП ім.Петровського, розташованої на території Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області на яку він має право, згідно сертифікату серії ДП №0203900 від 20 серпня 1997 року, та зобов'язати [PERSON] РДА надати дозвіл на розробку технічної документації та виділити земельну ділянку у власність для товарного сільськогосподарського виробництва. У судовому засіданні представник позивача підтвердив обставини, які викладені у позовній заяві, та наполягав на задоволенні позовних вимогах Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю, наданв заперечення, в якому посилається на те, що [PERSON]У пропустив строк позовної давності, оскільки дізнався про порушення його прав набагато раніше, ніж зазначено ним у позові. Крім цього, у трудовій книжкі позивача відсутні відомості про включення його до членів КСП ім.Петровського, а сертифікат на право на земельну частку (пай) виписаний помилково та не має юридичної сили, оскільки на момент отримання господарством державного акту на право колективної власності на землю та видачі сертифікату [PERSON] вже не працював у КСП ім.Петровського в звязку зі звільненням. Розпорядження голови РДА №5-р від 15 січня 2001 року прийняте на підставі протоколу №19 рішення комісії по паюванню землі та майна КСП ім.Петровського Межівського району від 21 грудня 2000 року, як повноважного органу КСП розглядати питання про паювання земель та майно підприємства. Вказана комісія здійснює оформлення сертифікатів на право на земельну частку (пай), розглянула питання про виключення із [PERSON] до Державного акту на право колективної власності на землю громадян, які помилково були до нього включені, в тому числі [PERSON], тому було прийнято рішення прохати сільську раду клопотати про позбавлення права на земельну частку (пай) осіб, що не є членами КСП. Останні погодились з тим, що деякі громадяни, в тому числі позивач, помилково включені до списку членів КСП. Метою вказаного вище розпорядження було не позбавлення права громадян-членів КСП ім.Петровського, які мають право на земельну частку (пай), а недопущення отримання такого права громадянами, які не мають на них права та помилково були включені до списку громадян-членів КСП ім.Петровського. Просять відмовити у задоволенні позову повністю. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду пояснив, що з 1961 року він працював трактористом в радгоспі ім..Петровського, який в 1995 став КСП ім..Петровського. Приблизно у серпні-вересні 1996 року, відбулися збори правління, на засіданні якого прийняли його та інших працівників у члени господарства. В члени також був прийнятий [PERSON], якого він знає по спільній роботі тракториста. Після виходу на пенсію на тракторі [PERSON] постійно почав працювати на фермі [PERSON] Будучи членом КСП ім.Петровського [PERSON] отримав земельний пай, втім йому не відомо, чи отримав позивач земельний пай. Свідок [PERSON] у судовому засіданні суду пояснив, що він з 1995 року працював разом з [PERSON] у тракторній бригаді агрономом. У 1996 році його батько вийшов на пенсію, позивач прийняв його трактор на молочній фермі. У члени господарства вступали всі, у тому числі і [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що за вказівкою директора КПС ім.Петровського вона організувала городню бригаду для вирощування овочів, де працювало 7 чоловік, до складу яких входив [PERSON], який виконував різні роботи по збору продукції. Позивач працював у її бригаді з весни 1996 року до кінця 1998 року. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з 1968 року вона працювала в радгоспі ім.Петровського бухгалтером. Вказане господарство 14 червня 1996 року реорганізоване в КСП ім. Петровського, в члени якого [PERSON] вступила разом з іншими працівниками та має земельний пай. Їй відомо, що [PERSON] також працював в КСП ім.Петровського, який звільнився з даного підприємства у звязку з переходом на іншу роботу. Оформленням звільнення займалася вона, оскільки на той час виконувала обовязки інспектора відділу кадрів. Письмовими заявами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що вони свого часу працювали в СКП ім.Петровського на різних посадах, підтвердили, що [PERSON] також перебував у трудових відносинах з господарством, працював трактористом та в огородній бригаді. [PERSON] зауважив, що [PERSON] брав участь у засіданні правління та загальних зборах КСП ім.Петровського, якого також прийняли у члени даного господарства. До показів свідків суд відноситься критично, оскільки представником позивача вони буди запрошені для підтвердження членства позивача, яке може бути доведено лише документально. Суд, оцінивши зібрані у справі докази, зясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Під час вивчення документів по справі, їм надано відповідну оцінку. Трудовою книжкою тракториста серії БТ-II №4431131 підтверджується, що [PERSON] зарахований до колгоспу ім.Петровського в якості робочого та направлений на навчання до [PERSON] СПТУ №76, який, згідно наказу №13-к від 20 червня 1992 року, закінчив. Запис №3 зазначеної трудової книжки свідчить про те, що позивач 22 червня 1992 року зарахований в колгосп ім.Петровського трактористом відділення Симентал, на підставі наказу №78 від 23 червня 1992 року. Згідно наказу №27 від 04 квітня 1997 року [PERSON] звільнено з КСП ім.Петровського в звязку з переходом на іншу роботу, запис №4 трудової книжки серії БТ-II №4431131. Клопотанням №1 підтверджується, що Зорянська сільська рада Межівського району Дніпропетровської області прохає позбавити права на земельну частку (пай) 30 громадян, які не є членами КСП, згідно додатка. Зазначене клопотання ґрунтується на витягу з протоколу №19 рішення комісії по паюванню землі та майна КСП ім.Петровського Межівського району від 21 грудня 2000 року. Згідно розпорядження голови [PERSON] РДА №5-р від 15 січня 2001 року позбавлено права на земельну частку (пай) громадян, які помилково були включені до списку КСП ім.Петровського, та не отримали сертифікати, у кількості 30 чоловік, згідно додатку №1. Згідно п.3.2 виписки зі статуту КСП ім.Петровського його передбачено, що прийняття в члени підприємства проводиться правлінням підприємства в присутності особи, яка подала заяву, з послідуючим затвердженням на наступних зборах уповноважених членів підприємства. П.10.2 вказує, що вищим органом управління підприємства є збори повноважених членів підприємства. У період між зборами справами підприємства управляє правління підприємства. П.10.3.3 - затверджують рішення правління підприємства про прийом громадян в члени підприємства і виключення з нього, а також питання, повязані з виходом їх з підприємства, надання земельного і майнового паїв. Архівною довідкою [PERSON] РДА №Г-13 від 22 січня 2016 року підтверджується, що КСП ім.Петровського реорганізовано в ТОВ «Веселка» 27 квітня 2000 року (протокол №3 загальних зборів членів КСП ім.Петровського від 27 квітня 2000 року). Протоколи загальних зборів радгоспу ім.Петровського та КСП ім.Петровського за 1995-2000 роки на державне зберігання до архівного відділу [PERSON] РДА не надходили. [PERSON] №1 до розпорядження голови райдержадміністрації №5-р від 15 січня 2001 року підтверджується список громадян-членів КСП, які є в [PERSON] №1 до Державного акту на право колективної власності на землю, не отримали сертифікати по Зорянській сільській раді, де за порядковим №29 значиться [PERSON] На сьогодні це єдиний доказ, який підтверджує членство останнього в КСП ім.Петровського. Сертифікатом на земельну частку (пай) серії ДП №0203900, виданого на підставі рішення [PERSON] РДА від 27 червня 1997 року №268-р, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Петровського розміром 10,78 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Мається рукописна помітка «Помилково внесений до списку». Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Абзацом 2 частини 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Пункт 17 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачає, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно зі ст.ст.1,2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст.22 Закону України «Про землеустрій», землеустрій здійснюється на підставі: а) рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; б) укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; в) судових рішень. Рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку документації із землеустрою приймається виключно у строки та лише у випадках, передбачених цим Законом та Земельним кодексом України. Зазначене рішення надається безоплатно та має необмежений строк дії. Розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації Дніпропетровської області №5-р від 15 січня 2001 року хоча й не оскаржується, але в силу вищезазначених норм законодавства, воно не може породжувати такі правові наслідки, як позбавлення права на земельну частку (пай) [PERSON] Згідно повідомлення відділу Держгеокадастру в [PERSON] районі Дніпропетровської області №103 від 25 січня 2016 року, підтверджується, що в книзі реєстрації сертифікатів на земельних пай членів КСП ім. Петровського Межівського району Дніпропетровської області за №01100 значиться [PERSON], на якого мається Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП №0203900 від 20 серпня 1997 року. Копією витягу із списку громадян-членів КСП підтверджується, що [PERSON] значиться під №1226. Згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ДП Мж №014, виданого КСП ім. Петровського Межівського району, вказаному підприємству передано у колективну власність 16230.1 гектарів землі в межах згідно з планом для ведення сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення [PERSON] районної ради народних депутатів від 27 червня 1997 року №172-ХIХ/ХХП. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №16. Згідно архівної довідки [PERSON] районної ради Дніпропетровської області №С-7--16 від 08 квітня 2016 року про стаж роботи (вихододні) за період з 1995-1998 роки (відділок Симентал) [PERSON] працював в КСП ім.Петровське с.Зоряне, Межівського району, Дніпропетровської області з січня 1995 року по січень 1997 року за виключенням грудня 1995 року. Згідно довідок виконкому Зорянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №38 від 20 січня 2016 року та №322 від 21 квітня 2016 року, [PERSON], [INFO], є жителем [INFO], має у складі сімї дрежину [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Позивач прибув в Україну 29 вересня 1989 року з Республіки Узбекистан і зареєструвався в с.Зоряне, Межівського району , Дніпропетровської області, де і проживає по теперішній час. Довідкою відділу Держгеокадастру в [PERSON] районі Дніпропетровської області №603 від 27 квітня 2016 року підтверджується, що вартість земельної частки (паю) по колишньому КСП ім.Петровського станом на січень 2016 року складає 298169,04 гривень. Що стосується спливу строку позовної давності слід зазначити наступне. Позивач у позові та його представник зазначали, що [PERSON] звертався у 1997 році до директора КСП ім.Петровського, який повідомив позивача про відсутність у нього права на земельну частку (пай). Але незважаючи на це, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] було виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) 20 серпня 1997 року, а розпорядження [PERSON] РДА Дніпропетровської області №5-р було видане 15 січня 2001 року. Оскільки судом встановлено, що це розпорядження не позбавляє права позивача на земельну частку пай, то казати про припинення права не можна. Але сертифікат на земельну частку (пай) було зіпсовано, а тому реалізувати майнове право в речове у [PERSON] відсутнє. Про те, що зазначений вище сертифікат зіпсовано, позивач дізнався під час звернення до відповідача 2016 року. Тому строк необхідно поновити, як пропущений з поважних причин. З огляду на вищевикладене, є всі підстави задовольнити вимоги позивача стосовно поновлення строку звернення до суду, визнання за ним права на земельну частку (пай) і зобовязання відповідача надати дозвіл на розробку проекту технічної документації і виділення земельної ділянки площею 10,78 умовних кадастрових гектара у власність для товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Обов'язок суду вирішити питання про розподіл судових витрат передбачений ст.ст. 214, 215 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved