overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

28 липня 2016 року [PERSON] звернувся в суд із заявою, в якій зазначив, що отримав Державний акт на земельну ділянку, в якому помилково зазначено його імя «Генадій», в той час як правильно «Геннадій». Просить встановити факт належності йому Державного акта про право власності на земельну ділянку. В суд представник заявника адвокат [PERSON] не прибув, подав письмову заяву, в якій доводи заяви підтримує. Начальник відділу Держгеокадастру [PERSON]О у письмовій заяві просить розглядати справу без участі його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Представник Полонської РДА належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився . Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Встановлено, що імя заявника в Державному акті на право власності на земельну ділянку записано «Генадій». Згідно з паспортом заявника, його імя «Геннадій». Місце проживання заявника співпадає з місцем знаходження земельної ділянки, інших осіб з таким паспортними даними на території сільської ради немає. . Дані обставини встановлені з письмових доказів Державного акта про право власності на земельну ділянку, свідоцтва про народження заявника, паспорта заявника, довідки Державної податкової служби про реєстраційний номер, посвідчення водія, диплома, в яких імя заявника зазначено «Геннадій», листа з відділу Держгеокадастру про неможливість виправити помилку, довідки сільської ради про те, що [PERSON] зареєстрований та проживає в с.Мала Шкарівка і є власником земельної ділянки, договору оренди землі. З огляду на встановлені обставини суд вважає, що заявникові [PERSON] належить Державний акт про право власності на земельну ділянку. Тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

28 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому зазначив, що йому на праві приватної власності на підставі нотаріально посвідченого договору дарування належить квартира [ADDRESS]. Станом на цей час він вирішив розпорядитися зазначеним майном і виявив, що на підставі заяви публічного акціонерного товариства «Приват Банк» у виконавчому провадженні про стягнення з [PERSON] на користь банку грошових коштів 184 588 грн. 35 коп. на належну йому квартиру накладено арешт. Посилаючись, що [PERSON] будь-якого відношення щодо права власності на належну йому квартиру немає і арешт на квартиру накладено помилково, позивач просив зняти арешт з квартири. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а також представник ПАТ «Приват Банк» належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явились, а тому справа розглянута судом за їх відсутності, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України. (а.с. 22,28-29) Третя особа [PERSON] не заперечувала щодо позову і просила розглянути справу без її участі. (а.с. 26) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про зняття з нього арешту. Судом встановлено, що на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 07.09.2006 р. [PERSON] подарувала [PERSON] квартиру [ADDRESS]. (а.с. 11-12) 12.09.2006 р. право власності позивача на зазначену квартиру згідно чинного на той час законодавства було зареєстроване Овідіопольським РБТІ. (а.с. 13) 01.06.2013 р. постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Овідіопольського районного управління юстиції у виконавчому провадження про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Приват Банк» боргу 184 588 грн. 35 коп. був накладений арешт на належну [PERSON] однокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 8) Згідно довідки начальника КП «Овідіопольське РБТІ» від 11.08.2016 р. при внесені відомостей до Єдиного державного Реєстру прав власності на нерухоме майно була допущена технічна помилка і помилково в реєстр були внесені відомості про власника спірної квартири [PERSON] В дійсності [PERSON] належить квартира [ADDRESS], а власником [ADDRESS] цього ж будинку є [PERSON] (а.с. 21) На підставі довідки КП «Овідіопольське РБТІ» були внесені зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Рєстру прав власності на нерухоме майно і станом на це час право власності на квартиру зареєстроване за позивачем.(а.с. 30) Будь-якого відношення до боргових зобов'язань [PERSON] перед ПАТ «Приват Банк» позивач не має. За таких обставин суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

28 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Вимоги обгрунтовує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2014 року, від спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що сім'я розпалсь, дитина проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у його вихованні, що ставить позивача у вкрай скрутне становище. Позивач вказує, що на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує допомогу в розмірі 130 грн., однак цих коштів не вистачає для забезпечення всіх необхідних потреб дитини. Відповідач працює, отримує стабільний дохід у виді заробітної плати, інших дітей немає, ніхто інший на його утриманні не перебуває, має можливість та повинен сплачувати аліменти на утримання сина, тому просить стягувати з нього в свою користь на утримання малолітнього сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки його щомісячного заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батько зобов′язаний брати участь в утриманні дитини до її повноліття. Згідно частини першої статті 184 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав, суд позов задовольняє та присуджує до стягнення з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки його щомісячного заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову, з 28 липня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] підлягає до стягнення в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

28 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, та аліменти на утримання малолітнього [PERSON], який народився 16.10.2014 року, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтуванні позову зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину. Спільне життя з відповідачем не склалось, тому спільного господарства не ведуть, проживають окремо, син проживає разом з нею. Добровільно допомоги на утримання дитини та дружини не надає. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав. Суд, розглянувши заяви позивача і відповідача про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

28 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 08 липня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 351. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з січня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 08 липня 2005 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №351. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з січня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

28 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі в суд позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

28 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

28 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на те, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02 листопада 2013 року. Відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини не надає. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками малолітньої дитини: доньки [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Матеріальну допомогу на утримання дружини, яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та не працює [PERSON] не надає. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для свого самостійного утримання, оскільки позивач на даний час не працює, доглядає за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Позивач інших доходів немає. Відповідач є працездатним. У відповідності до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, виходячи з принципу справедливості, добросовісності та розумності вважає, можливим позовні вимоги задовольнити. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

28 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач тривалий час ніяких коштів на утримання дітей не надає. Просить позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 ч. 3, 182, 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких, батьки зобовязані утримувати свої неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу її матері, батька; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обовязку по утриманню дітей, чим порушує права позивачки і її неповнолітніх дітей, то з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідно віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дітей. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

28 липня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісяця з дня пред'явлення позову, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягненню дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач до суду надала заяву, в якій просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 2008 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з матірю, достатньої майнової допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач працездатний, відомостей про інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи сторонами суду не представлено. За такого суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини, розмір яких визначити в 1/4 частину всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, задовольнивши тим самим позов. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

28 липня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками малолітньої [PERSON], яка народилася 25 червня 2012 року. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання дитини. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги; відповідач позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], яка народилася 25 червня 2012 року, яка проживає з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією свідоцтва про народження дитини серії І-ФП № 167769. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved