overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 28 лютого 2019 року позивач [PERSON]\~ звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб зареєстрований\~ 31 жовтня 2008 року\~ в Одрадівській сільській раді Первомайського району Харківської області, актовий запис № 01, мотивуючи свій позов тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на нього, відсутність взаєморозуміння між подружжям, що з часом призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з січня 2018 року, сімя розпалась остаточно, подальше сімейне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище - [PERSON], судові витрати залишає за собою.\~ Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище - [PERSON], судові витрати залишає за собою.\~ Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд,\~ вивчивши\~ позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії 1-ВЛ № 106161, виданим Відділом РАЦС по\~ Первомайському\~ району\~ Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 01 (а.с.7). Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON] 1-ВЛ № 310733, актовий запис № 34 (а.с.8). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони\~ втратили почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, подружжя мешкає окремо,\~ внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

28 лютого 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 05.09.2007 року, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач в своєму позові просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомили. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд\~ доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 05.09.2007 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

28 лютого 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 1 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 11. У шлюбі, 1 липня 2014 у них народилася донька, [PERSON]. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, повністю втрачено почуття любові і взаємоповаги. Позивач у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. При чому, просила суд залишити їй прізвище «Реутова». Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, яке відповідно до частини четвертої цієї статті проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 1, ч. 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони написали заяви про слухання справи у їх відсутності, не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Залишити відповідачу прізвище Реутова.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

28 лютого 2019 року позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 14.06.2016 між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Крім того позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як в останній час сумісного проживання у них виникли різні погляди на життя. З цих підстав вона припинила шлюбні стосунки і перестала вести спільне господарство та вважає, що подальше подружнє життя та примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з`явилась, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, а також не заперечувала щодо заочного розгляду справи (а.с. 23). Відповідач у підготовче та судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місце його проживання, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву, заяв та клопотань від нього не надійшло. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 червня 2016 року у Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 103, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 7). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження видане Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Київській області 02 грудня 2016 року (а. с. 8). Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

28 лютого 2019 року Приватне акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» звернулося до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, в якому просить стягнути з [PERSON] суму сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 15 431 грн. 25 коп., а також сплачений судовий збір. В обґрунтування позову посилається на те, що між КРЕДИТНОЮ СПІЛКОЮ «УКРАЇНСЬКА КРЕДИТНА СПІЛКА» та [PERSON] , [INFO] , укладено кредитний договір № 11975С від 06 грудня 2013 року, згідно якого [PERSON] отримала у тимчасове користування грошові кошти з дотриманням вимог їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у розмірі 7 500 грн. 00 коп. строком на 24 місяці, з 06 грудня 2013 року по 10 грудня 2015 року включно зі сплатою процентів у розмірі 27,6% річних. Перерахування визначеної кредитним договором № 11975С від 06 грудня 2013 року суми грошових коштів на банківський рахунок відповідача підтверджується належним чином завіреною копією платіжного доручення № 26301 від 06 грудня 2013 року з відміткою банку про проведення платежу. Між ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» та КРЕДИТНОЮ СПІЛКОЮ «УКРАЇНСЬКА КРЕДИТНА СПІЛКА» укладено договір добровільного страхування кредитів № 01 від 08.01.2014 року. Відповідно із додатком № 1 до Договору добровільного страхування кредитів № 01 від 08 січня 2014 року кредитний договір № 11975С від 06 грудня 2013 року укладений між КРЕДИТНОЮ СПІЛКОЮ «УКРАЇНСЬКА КРЕДИТНА СПІЛКА» та [PERSON] , [INFO] , віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 15 431 грн. 25 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

28 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що, згідно договору дарування є власником 26/100 частин житлового будинку [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрований його син [PERSON] , який за цією адресою не проживає більше п`яти років, оскільки виїхав на проживання до Російської Федерації. Добровільно знятися з реєстрації [PERSON] не має можливості, оскільки на даний час проживає за кордоном. А тому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 5 березня 2020 року призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. З`ясувавши думки учасників справи, викладенні у письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно договору дарування від 16.05.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Шепетівської державної нотаріальної контори Петровською Л.О., р.№1197, позивач [PERSON] є власником 26/100 частини житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно домової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в [ADDRESS] . З довідки квартального комітету №12 Шепетівської міської ради №38 від 21.02.2020 року вбачається, що [PERSON] , який зареєстрований по [ADDRESS] , за вказаною адресою з листопада 2014 року не проживає. Відповідно до ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи, що позивачу належить 26/100 частин будинку [ADDRESS] , якими користувався відповідач, в зв`язку з відсутністю останнього понад один рік суд дійшов висновку, що [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування вказаною частиною будинку. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено наявності у відповідача права на користування іншою частиною будинку [ADDRESS] . Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог. На підставі ст.ст. 321, 383, 405 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

28 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій виклав прохання встановити факт належності йому архівної довідки №01-19/88 від 18.02.2020 року складеної архівним відділом Миргородської районної державної адміністрації Полтавської області. В обґрунтування заяви [PERSON] , посилається на те, що у зазначеному документі невірно вказано його прізвище, яке не збігається з прізвищем зазначеному в паспорті та свідоцтві про його народження. Наявність даної розбіжності перешкоджає в оформленні пенсії, у зв`язку з чим змушений був звернутися до суду з відповідною заявою. В судове засідання [PERSON] не з`явився, до суду подав заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності, викладені в заяві вимоги підтримав (а.с. 20). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином - судовою повісткою (а.с. 16). Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що з метою отримання документів, необхідних для оформлення пенсії, заявник звернувся до архівного відділу Миргородської міської ради Полтавської області, який надав останньому архівну довідку від 18.02.2020 року №01-19/88 в якій зазначено, що у книгах нарахування заробітної плати КСП «Дружба» (с.Бакімувка) за 1994-1998 роки в графі «всього нараховано» є відомості про заробітну плату [PERSON] (а.с.7). Наявність такої помилки в написанні прізвища заявника ставить під сумнів належність йому зазначеного правовстановлюючого документу. Внести виправлення до первинних документів, на підставі яких видавались вказана архівна довідка, вже неможливо. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Дослідивши копію паспорта (а.с.4-5), копію свідоцтва про народження (а.с.6), копію трудової книжки заявника (а.с.8-9), де його прізвище зазначено як « [PERSON] » суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

28 лютого 2020 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у них народився син [PERSON] . 26 лютого 2009 року шлюб з відповідачем розірвано. Дитина проживає з нею. Відповідач участі в утриманні дитини не бере, його вихованням не займається, матеріальної допомоги не надає. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 березня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Пояснила суду, що раніше відповідач давав по 500 гривень на місяць. Разом з тим, останні 2 роки відповідач кошти не надавав, з дитиною не бачиться. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 30 листопада 2005 року уклали шлюб (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). 26 лютого 2009 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення ним повноліття, створювати необхідні умови для його розвитку та життя нарівні з позивачем, тобто витрати на утримання дитини мають нести спільно обоє батьків. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів - [PERSON] , щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28 лютого 2020 року, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

28 лютого 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , зареєстрованого 05.05.2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 626. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що в шлюбі у подружжя народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проте сімейне життя між сторонами не склалось через постійні сварки та відсутність взаєморозуміння між ними, з чоловіком з 2019 року разом не проживають, подальше збереження шлюбу вважає неможливим. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 02 березня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав. З огляду на викладене та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до норм частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

28 лютого 2020 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 серпня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №168. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 28 серпня 2004 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час їх шлюб носить формальний характер, зберігати його позивач наміру не має. Більше року кожен з по подружжя живе окремим життям. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28 серпня 2004 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №168. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно /а.с. 2/. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] /а.с. 3/. Шлюб сторін носить формальний характер, спільне проживання і збереження сім`ї неможливо. Заперечень відповідачем не надано. В силу ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України позивач [PERSON] бажає залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу. Суд вважає, що вимоги позивача правомірні, а тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору в сумі 420,40 грн. (840,80:2=420,40), а 420,40 грн. - поверненню позивачу.

Outcome: approved