Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

27.06.2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, в якій посилаючись на необхідність підтвердження юридичного факту, що має значення для створення умов щодо здійснення нею права на спадщину після смерті її чоловіка [PERSON], просила встановити факт прийняття [PERSON], який помер 11.11.2004 року, спадщини після смерті [PERSON], що мала місце 17.04.1998 року. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Заінтересована особаОлександрівська сільська рада Казанківського району Миколаївської області явку свого представника у судове засідання не забезпечив, але надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Вислухавши доводи представника заявника, допитавши свідка, суд приходить такого висновку. Згідно з положеннями\~ст. 549 ЦК\~(1963 р), яка має застосовуватися до спадщини, що відкрилася у 1998 році, спадкоємець вправі прийняти спадщину шляхом фактичного вступу в управління чи\~володіння спадковим майном, або шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на протязі шести місяців з дня її відкриття. Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець [PERSON] померла 17 квітня 1998 року (а.с. 9). Відповідно до ст. ст. 529, 530 чинного на той час\~ЦК УРСР 1963 року\~[PERSON], як рідний син покійної, відноситься до спадкоємців першої черги за законом. Згідно положень статей\~548,\~549,\~554 ЦК УРСР 1963 року\~(який діяв на час виникнення спірних правовідносин), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В разі неприйняття спадщини спадкоємцем за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування (статті\~528\~і\~534\~цього\~Кодексу), його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обовязковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном (Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07 липня 1994 року). Обґрунтовуючи заявлені вимоги, [PERSON] зазначила, що після смерті [PERSON] в 1998 році [PERSON] фактично прийняв спадщину, оскільки особисті речі померлої він залишив собі, зокрема і сертифікат на право на земельну частку (пай), розпоряджався належною їй земельною часткою (паєм), а саме: самостійно обробляв. Відповідно до Сертифікату серії МК №0085175 від 2 серпня 1997 року померлій [PERSON] за життя належало право на земельну частку (пай), розміром 10,1 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). В судовому засіданні [PERSON], який був допитаний в якості свідка,\~зазначав, що за життя [PERSON] надавав останньому допомогу по обробітку земельної частки (паю), а саме проводив культивацію, дискування та посів зернових. Згідно\~ст. 549 ЦК\~(1963 р), спадкоємець вважається фактично прийнявши спадщину, якщо довів, що він вступив в управління або володіння спадщиною. Доказом може служити наявність у спадкоємця ощадних книжок на імя померлого, квитанцій на віддані у ломбард речі, квитанцій (про сплату комунальних послуг, земельної ренти, обовязкового страхування майна), свідоцтва про реєстрації транспортних засобів, державного акту на право власності на землю та інших документів, виданих на імя померлого, на майно, користування, управління або розпорядження яким можливе тільки після оформлення прав на нього. Виходячи з наведеного, до доказів вступу в управління або володіння спадщиною може служити сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий на імя [PERSON]. Прийняття спадщини, згідно з вимогами\~ст. 548 ЦК\~(1963 р.) є безумовним вчинком, а тому прийняття частки спадщини свідчить про прийняття всієї спадщини.\~Таким чином, доведеність цих обставин є достатнім підґрунтям для встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті матері. Встановлення факту прийняття [PERSON], який помер 11 листопада 2004 року, спадщини після смерті матері має для заявниці юридичне значення, тому суд задовольняє її заяву.

Outcome: approved