Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

28.02.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.01.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №AB8WRX12950018, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 4179,14 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом в сумі 12,00%. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. В зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 24.02.2014 року у нього перед позивачем виникла заборгованість в сумі 54223,96 грн., яка складається з: 4179,15 грн. - заборгованість за кредитом; 83,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 307,17 - заборгованість по комісії за користування кредитом; 46596,20 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до умов договору: фіксований штраф - 500,00 грн.; 2558,28 - процентна складова штрафу. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглядати без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Врахувавши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 30.01.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №AB8WRX12950018, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 4179,14 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом в сумі 12,00%. Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів в сумі 4179,14 грн. В свою чергу, відповідач скористався кредитними коштами та свої зобов'язання за договором №AB8WRX12950018 від 30.01.2008 року належним чином не виконав. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача, відповідно до розрахунку його заборгованості перед позивачем, станом на 24.02.2014 року становить 54223,96 грн., яка складається з: 4179,15 грн. - заборгованість за кредитом; 83,16 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 307,17 - заборгованість по комісії за користування кредитом; 46596,20 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до умов договору: фіксований штраф - 500,00 грн.; 2558,28 - процентна складова штрафу. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що відповідач порушив умови кредитного договору №AB8WRX12950018 від 30.01.2008 року, а тому з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 7627,76 грн. Позивач також просив стягнути з відповідача пеню в сумі 46596,20 грн., на що слід зазначити наступне. Згідно ч. 3 ст. 251 ЦК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Розрахунок наданий позивачем щодо нарахування пені за несвоєчасне повернення кредиту є значно завищеним. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про зменшення розміру пені за несвоєчасне повернення кредиту та вважає за доцільне стягнути з відповідача пеню в сумі 1000,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial