Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

28.02.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя. Із позовної заяви вбачається, що 11 листопада 1989 року позивачка вступила в юридичний брак з відповідачем. Рішенням Краматорського міського суду від 23.10.1996 року, шлюб було розірвано. Однак це рішення не було зареєстровано на той час у Краматорському відділі РАЦС. У 1998 році, позивачка та відповідач поновили сімейні відносини та почали знов проживати однією родиною та вести сумісне господарство. За час сумісного життя за спільні сумісні кошти сторони придбали кв.№67 в буд.№7 по вул. Н.Курченко. Договор купівлі - продажу було зареєстровано на імя відповідача. В квітні 2016 року, вони припинили сумісне сімейне життя та почали мешкати окремо. Так як вказана квартира була придбана за час юридичного шлюбу, то вона є спільним сумісним майном та позивачка має право на 1/2 частки цього майна, із якої вартість її долі складає 50000 грн. Позивачка бажає розділити вказане нерухоме майно, визнав за нею та відповідачем право власності на нього в рівних долях. В добровільному порядку, відповідач розділити квартиру відмовляється. Просить винести рішення, яким визнати кв.№67 в буд.№7 по вул..Н.Курченко в м.Краматорську спільним сумісним майном подружжя та визнати за позивачкою право власності на ? частки вказаної квартири. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні підтримав доводи позивачки та пояснив, що спірна квартира була придбана під час перебування сторін у шлюбі та на їх спільні кошти. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував та пояснив, що перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачкою до 1996 року. Згідно рішення Краматорського міського суду від 23.10.1996 року шлюб між ними розірвано, спільне нажите майно поділили тоді добровільно. Квартиру він придбав у 2006 році за особисті кошти, на той час вони мешкали окремо, спільного господарства не вели. Представник відповідача [PERSON] підтримав доводи відповідача та проти позову заперечував. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що позивачка по справі його двоюрідна сестра. Квартиру по вул. Н.Курченко, 7-67 позивачка купувала з відповідачем разом та проживали там до 2015 року. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачка її донька, з 1989 року вона постійно проживала разом з відповідачем. Про те, що у 1996 році шлюб між ними було розірвано у суді, їй нічого не відомо. У 2006 році, вони разом придбали квартиру по вул. Н.Курченко, 7-67. Вона давала їм гроші у сумі 10000 грн для придбання квартири, яких не вистачало. В 2016 році вони розірвали шлюб, а до цього моменту постійно проживали разом в спірній квартирі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знає відповідача, так як разом працювали. Йому відомо, що останній у 2006 році продав малосімейну квартиру, що йому належала, брав кредит, та купив квартиру по вул. Н.Курченко, 7-67. Декілька разів заходів до нього в гості, але позивачку там не бачив. Свідок [PERSON] дав аналогічні пояснення. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.11.1989 року. Рішенням Краматорського міського суду від 23.10.1996 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 9) Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 21.06.2016 року у Краматорському МВ ДРАЦС головного територіального управління у Донецькій області. (а.с.11). Згідно договору купівлі-продажу від 21.10.2006 року, який засвідчила 21.10.2006 року державний нотаріус Першої Краматорської державної нотаріальної контори [PERSON]І.(зареєстровано в реєстрі за №1-10296), [PERSON] придбав квартиру розташовану за адресою: м.Краматорськ, вул. Н.Курченко, буд.№7, кв.№67.(а.с. 46). Судом встановлено, що в період шлюбу, а саме 21.10.2006 року сторони придбали квартиру, розташовану за адресою: вул. Н.Курченко, 7/67 у м. Краматорську Донецької області, яка оформлена на відповідача [PERSON], на підставі договору купівлі продажу квартири від 21.10.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі під № 1-10296. Як вбачається із заяви про згоду [PERSON] справжність підпису якої засвідчила 21.10.2006 року державний нотаріус Першої Краматорської державної нотаріальної контори [PERSON] , її чоловіком [PERSON] на його імя за ціну та на умовах за його розсудом та на їх спільні кошти квартиру, що розташована за адресою: бул. Краматорський, 18/48, м. Краматорськ Донецької області, та підтвердила, що гроші, які витрачаються на придбання обєкта нерухомості є їх спільною сумісною власністю.(а.с.45). Згідно ст.44 КпШС, час припинення шлюбу вважався з моменту реєстрації розлучення в органах реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11, п.15 хоча розірвання шлюбу, здійснене на підставі рішення суду, потребує подальшої реєстрації у державному органі РАЦС, моментом припинення шлюбу є день набрання чинності рішення суду про його розірвання (ч.2 ст.114 СК) (2947-14). Це правило не поширюється на випадки, коли шлюб було розірвано у судовому порядку до 01.01.2004 року, тобто до дня набрання чинності СК. В судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно рішення Краматорського міського суду, шлюб між сторонами розірвано 23.10.1996 року. Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами розірвано 21.06.2016 року. Тобто своїм правом на розірвання шлюбу, сторони у 1996 році не скористалися, що свідчить про те, що вони продовжували проживати у зареєстрованому шлюбі. Фактично сторонами шлюб розірвано тільки у 2016 році. Статею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності. Таким чином, судом встановлено, що спірна квартира набута в період шлюбу, тому вона є спільною сумісною власністю сторін, як подружжя. Судом встановлено, що між сторонами припинені шлюбні стосунки, тому сумісно користуватися спірною квартирою неможливо. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню за наявності досліджених у судовому засіданні доказів. Також відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору. На підставі викладеного, оцінюючи докази в їх сукупності,

Outcome: approved