Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

28 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та пояснив, що з 29 червня 1996 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], які зараз проживають із відповідачем. Він надає матеріальну допомогу на утримання сина, бере участь у їх вихованні. Шлюбні відносини з [PERSON] припинили у 2012 році у звязку із тим, що не находили спільної мови. Непорозуміння у стосунках призвели до взаємного відчуження та втрати почуттів любові один до одного. На теперішній час він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Посилаючись на наведені обставини, [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] Відповідач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги [PERSON] визнала у повному обсязі та пояснила, що шлюбні відносини із відповідачем вони припинили два роки тому, оскільки чоловік став підтримувати стосунки з іншою жінкою. Син та донька на теперішній час проживають з нею, позивач матеріально їй допомагає. Відповідач згодна на розірвання шлюбу, вважає неможливим його збереження. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив такі обставини. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 29 червня 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського району м.\~Запоріжжя, актовий запис №\~123 (а.с.\~3). Від вказаного шлюбу сторони мають: доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4) та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.\~5). Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду справи судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені у 2012 році. На теперішній час вони разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Неповнолітній син проживає з відповідачем. Позивач бере участь у його вихованні та матеріальному забезпечені. Спору з приводу місця проживання сина, участі у його вихованні у сторін немає. Причиною припинення шлюбних відносин, як встановив суд, стало нерозуміння у стосунках, що призвело до взаємного відчуження подружжя та втрати почуттів любові один до одного. За час окремого проживання жоден з подружжя не здійснив дій щодо збереження сімї. Більш того, кожен з них заявив про необхідність розірвання шлюбу. Позивач на теперішній час перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку буде суперечити їх інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей. Сторони також зазначили, що спір з приводу розподілу спільного майна подружжя в них відсутній. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та збереження їх сімї неможливе, суперечить як інтересам кожного з них, так і інтересам їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання залишити після розірвання шлюбу прізвище «Тюріна». При звернені до суду позивачем було сплачено судовий збір 551,20 грн. Вказана сума відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved