Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

27 жовтня 2016 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 12 червня 2010 року уклала шлюб з відповідачем, але життя між ними не склалось, подружні стосунки фактично припинено через постійні сварки, проживають окремо, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Збереження шлюбу вважає неможливим, просить його розірвати. Оскільки дитина проживає разом з нею, то позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, позовні вимоги про стягнення аліментів уточнила, просила стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини від доходів відповідача. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання, будь-яких пояснень, заперечень проти позову або заяв про відкладення розгляду справи відповідачем не подано. В звязку з неявкою відповідача, ненаданням ним будь-яких пояснень та заперечень щодо позову, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 12 червня 2010 року зареєстрували шлюб у Ковпаківському районному у місті Суми відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 605, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Приймаючи до уваги, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. З копії свідоцтва про народження серії І-БП №164080, виданого Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, вбачається, що батьком дитини є [PERSON], про що зроблено актовий запис № 253 (а.с.8). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], він за законом зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання, тому із [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина.\~\~\~ Ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або в твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, має нормальний стан здоров'я, і має об'єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач суду не надав. Тому суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] підлягає задоволенню у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, що відповідатиме інтересам як дитини так і батька. Відповідно до ст.191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В даному випадку позов подано до суду 27 жовтня 2016 року. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову про стягнення аліментів та в зв'язку\~\~із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON]. на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір за позовну вимогу про розірвання шлюбу в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved