overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

28 квітня 1999 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,36 га в адмінмежах Макіївської сільської ради Смілянського району, яку прийняв, але не оформив у встановленому законом порядку її чоловік [PERSON], оскільки 4 квітня 2004 року помер. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,72 га в адмінмежах Макіївської сільської ради Смілянського району. Спадкоємцем по закону на спадкове майно померлих є їх син [PERSON] Позивач, посилаючись на те, що після смерті спадкодавців він прийняв спадщину, подавши у встановлений законом строк заяву нотаріусу, але він відмовив у видачі свідоцтва про право власності у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на земельні ділянки. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, позивач позовні вимоги підтримав, відповідач їх визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], 28 квітня 1999 року, відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,36 га в адмінмежах Макіївської сільської ради Смілянського району, що підтверджується свідоцтвом про смерть та державним актом на право власності на земельну ділянку від 13 лютого 2004 року. У відповідності до ст. 548 ЦК України (редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, а згідно ст. 549 цього ж Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її чоловік [PERSON], оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою виконкому Макіївської сільської ради Смілянського району від 17 лютого 2016 року № 145/1-14. У встановленому законом порядку спадкове майно не оформив, оскільки 4 квітня 2004 року помер. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,72 га в адмінмежах Макіївської сільської ради Смілянського району, що підтверджується свідоцтвом про смерть та державним актом на право власності на земельну ділянку від 12 лютого 2004 року. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Син спадкодавців [PERSON] прийняв спадщину, звернувшись у встановлений законом строк з заявою до нотаріуса, який своєю постановою від 17 травня 2016 року відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття, а тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на земельні ділянки, що залишилися після смерті батьків. На підставі викладеного, ст. 548 ЦК України (редакції 1963 року), ст. 1261, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

28 квітня 2001 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Кривецької сільської ради Маньківського району Черкаської області за актовим записом № 4, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.04.2001 року. Після одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку: [PERSON] , [INFO] , яка за твердженням позивача, проживає та буде проживати з відповідачем по справі. Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають нарізно, а тому вважаючи, що збереження шлюбних відносин неможливе, [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Позивач [PERSON] у судове засідання не прибув, у письмовій заяві, направленій на адресу суду, позивач позовні вимоги підтримав повністю та просив суд розглядати справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибула, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, на розлучення згідна. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище набуте у шлюбі - [PERSON] . Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи думку сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують, мір до примирення не приймають, і відповідач, заперечуючи проти розірвання шлюбу, доказів на спростування позиції дружини не надав, як не надав суду і копію свідоцтва про народження спільної дочки, вільної згоди дружини на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам позивача, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

28 квітня 2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № DNH4KP30121368, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 2667,59 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 20 листопада 2014 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 44100,34 грн., заборгованість за кредитом - 2367,34 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 13779,12 грн, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 27953,88, за мінусом суми у розмірі 8878,76 гривень, яка була задоволена судовим наказом Криничанського районного суду від 01.09.2009 року, різниця становить 35221, 58 гривень, та штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1761,08 грн, всього загальна сума заборгованості склала 37482,66 грн. Тому представник позивача просить стягнути відповідача заборгованість за кредитним договором № DNH4KP30121368 від 28 квітня 2006 року в розмірі 37482,66 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день слухання справи сповіщений належним чином, заява про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходила, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 28 квітня 2006 року укладено кредитний договір № DNH4KP30121368, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 2667,59 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобов'язання належним чином не виконав в результаті чого станом на 20 листопада 2014 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 44100,34 грн., заборгованість за кредитом - 2367,34 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 13779,12 грн, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 27953,88 грн., за мінусом суми у розмірі 8878,76 гривень, яка була задоволена судовим наказом Криничанського районного суду від 01.09.2009 року, різниця становить 35221, 58 гривень, та штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1761,08 грн., всього загальна сума заборгованості склала 37482,66 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

28 квітня 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі РАЦС по м. Золотоноша Золотоніського МУЮ Черкаської області за актовим записом № 62, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 025877 від 28.04.2007 року. Пісдя одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спору про місце проживання дитини та спору про поділ спільно нажитого майна на час подачі позову між сторонами не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені більше 2-ох років. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, а тому між ними виникали часті сварки та непорозуміння, що призвело до втрати поваги та взаєморозуміння між подружжям і розпаду сім`ї. Сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, направивши до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, на позовних вимогах наполягає повністю. Після розірвання шлюбу просила залишити набуте у шлюбі прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, оскільки перебуває в умовах СІЗО № 30 м. Черкаси, належним чином був повідомлений про суть позову, час та місце розгляду справи, що стверджується відповідною розпискою та поштовими повідомленнями, копії яких долучені до матеріалів справи, відзиву або заперечень щодо трозірвання шлюбу до суду не направив. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу по наявних матеріалах, за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи відсутність заперечень відповідача на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають і обоє на примирення не згідні, вільної згоди обох сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін і за таких обставин задовольняє позовні вимоги [PERSON] Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

28 квітня 2007 року сторони зареєстрували шлюб, від якого у них є син [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, часті сварки та непорозуміння, позивачка просила шлюб розірвати. Відповідач належним чином сповіщений про час та місце розгляду справи, що підтверджено розпискою про отримання судової повістки, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим справа розглянута судом за його відсутності, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України. (а.с. 20) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони спільне проживання припинили, помиритися не бажають. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

28 квітня 2009 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 8800,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31 жовтня 2014 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 20234,65 грн., заборгованність за кредитом - 8588,12 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 8844,88 грн, заборгованність з комісії за користування кредитом - 1600,00 грн, а також штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) - 951,65 грн., всього загальна сума забогованості склала 20234,65 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 28 квітня 2009 року в розмірі 20234,65 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 28 квітня 2009 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 8800,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 31 жовтня 2014 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 20234,65 грн., заборгованність за кредитом - 8588,12 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 8844,88 грн, заборгованність з комісії за користування кредитом - 1600,00 грн, а також штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) - 951,65 грн., всього загальна сума заборгованості склала 20234,65 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

28 квітня 2011 року Криничанським районним судом винесено рішення по справі за позовом [PERSON] до Затишнянської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, третя особа : Криничанська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Рішенням суду позовні вимоги задоволені в повному обсязі. Дане рішення оскаржено в апеляційному порядку, але справа повернута для винесення додаткового рішення, оскільки судом при вирішенні позовних вимог не вирішено питання щодо судових витрат. Приймаючи до уваги викладені обставини суд вважає, що в даному разі суд, не вирішив питання щодо розподілу судових витрат за позовною заявою, що є підставою для винесення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

28 квітня 2012 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя у сторін народилася дитина дочка [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою [PERSON]. Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що далі їхнє спільне проживання не можливе. Спільне життя з відповідачем не склалось, основна причина - цілковита психологічна несумісність їхніх характерів, відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги. На цьому грунті між ними стали часто виникати сварки, суперечки з різних причин. Позивачка [PERSON], в судовому засіданні позовну заяву підтримує повністю, просить її задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд заслухавши пояснення сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони не проживають разом, помиритися не бажають, фактично сім`я розпалась і подальше спільне проживання подружжя і збереження сім `ї не можливе. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

28 квітня 2012 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу є малолітня донька [PERSON], [INFO] Позивач посилаючись те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору щодо вихованні дитини між сторонами немає. Позивач в ході судового засідання підтримав позовні вимоги, в подальшому направила до суду заяву в якої зазначила, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач до суду повторно не з'явився , хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З пояснень сторін видно, що з травня 2016 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З пояснень сторін позов про розподіл майна до суду не надавали. Майнового спору між сторонами не має. Спору щодо виховання дитини між сторонами відсутній. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім′я розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Спору щодо виховання дитини та майнового спору між сторонами не має. З урахуванням пояснень сторін, матеріалів справи, суд вважає, що доцільне залишити місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] з позивачкою. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в повному обсягу, вини відповідача в подані позову не має, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

28 квітня 2014 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідачів, просили визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] дійсним. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, позивачі, згідно наданих заяв просили про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують. Третя особа - Південна товарна біржа - до суду надала заяву, згідно якої просила про розгляд справи у відсутність її представника. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання інших осіб матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. 05 серпня 1999 року між [PERSON], який діяв в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки [PERSON], на Південній товарній біржі укладено договір № 10030 купівлі-продажу квартири [ADDRESS], відповідно до якого відповідачі продали, а [PERSON] купила зазначену квартиру. Раніше даний об'єкт нерухомого майна належав відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.02.1996 року, за реєстраційним № 11/046, зареєстрованого БТІ 30.06.1999 року за реєстровим № 18416. Сторони по угоді виконали всі суттєві умови договору, відповідно до якого відповідачі передали у власність покупцю спірну квартиру, а покупець в свою чергу передала відповідачам 3000 грн. В подальшому сторони, виконавши договір, ухилилися від нотаріального посвідчення. В силу ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачено при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

28 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання їх шлюбу, зареєстрованого 05 листопада 2011 року у Совєтському відділ державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області , актовий запис за № 260. Позивач підтримав позов і у судовому засіданні пояснив, що шлюбні відносини з відповідачкою вони припинили у липні 2012 року, з тих причин, що між ними виникали скандали та непорозуміння і вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Наполягає на розірвання їхнього шлюбу. Відповідач позов визнала повністю, не заперечувала , що шлюбні відносини з позивачем вони припинили у липні 2012 року, так як між ними дійсно виникали скандали, позивач порушив подружню вірність і вона йому ніколи не пробачить зраду, тому наполягає тільки на розірванні їхнього шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши додані матеріали та докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 05 листопада 2011 року, зареєстрували його у Совєтському відділ державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області , актовий запис за № 260. Від сумісного життя вони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] - [INFO], яка проживає з мамою, відповідачкою по справі, позивач сплачує аліменти на утримання дитини. Шлюбні відносини між сторонами були припинені у липні 2012 року, вони проживають окремо і не ведуть спільного господарства, сторони обидва наполягають на розірванні їхнього шлюбу. При таки обставинах, суд вважає, що причини, які змушують сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, а тому їх шлюб слід розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved