Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

28 лютого 2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з нього заборгованість у сумі 13018 грн. 26 коп. за кредитним договором № б/н від 10 січня 2014 року, що складається із анкети - заяви позичальника про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг і Умов та правил надання банківських послуг. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем було укладено договір про надання кредиту, умови якого відповідачем не виконуються, в результаті чого виникла заборгованість, яку представник позивача просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 51). В судовому засіданні відповідач проти позовних вимог заперечив та пояснив, що в 2007 році брав кошти в кредит, проте борг погасив повністю. В грудні 2013 січні 2014 року в відділенні ПАТ КБ «Приватбанку» оформляв зарплатну карту, разом з якою йому видали ще якусь, якою він не користувався. Припускає, що це і була та кредитна карта, проте він не знає де вона. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 10 січня 2014 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту № б/н, що складається з анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг і Умов та правил надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 10-45). Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що анкета-заява позичальника про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг і Умови та правила надання банківських послуг складає між ним та банком договір. Факт належності підпису відповідачу у вказаній анкеті заяві в судовому засіданні останній не заперечував. Факт отримання відповідачем кредитної карти підтверджується довідкою ПАТ КБ Приватбанк про видачу кредитних карток ПАТ КБ Приватбанк та фотокарткою [PERSON] з карткою (а.с. 104, 105). Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Судом встановлено, що банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, одним з обовязків позичальника є погашення заборгованості за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. В судовому засіданні досліджено виписку по рахунку [PERSON], з якої вбачається, що з вказаного рахунку, крім інших платежів, також неодноразово здійснювалося поповнення мобільних телефонів відповідача та його дружини, знімалися кошти з банкомату біля місця проживання відповідача, здійснювалися поповнення карти через термінал самообслуговування [PERSON], яка являється дружиною відповідача, про що під час розгляду справи повідомив відповідач (а.с. 96-103) На підставі розрахунку заборгованості за договором встановлено, що договірні зобовязання відповідачем порушуються, кредитні кошти та плату за користування ними у встановлені договором строки на рахунок кредитора він не вносить, в результаті чого станом на 15 листопада 2016 року заборгованість за кредитом складає 3830 грн. 70 коп., по процентам за користування кредитом 1986 грн. 79 коп., заборгованість за пенею 6104 грн. 66 коп., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 596 грн. 11 коп., а всього 13018 грн. 26 коп. (а.с. 6-8). Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові\~кошти\~(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від\~відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. З підстав ст. 611, ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, позивач має право вимагати розірвання Кредитного договору та дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, в межах встановлених судом сум заборгованостей. Судові витрати у справі розподіляються у відповідності з положеннями ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved