Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

27 липня 2018 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає, що з 12 листопада 1970 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого у них є двоє повнолітніх дітей. Як на підставу звернення із позовом вказує, що з 1996 року вони припинили сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Вважає, що фактично сімя розпалась через відсутність взаєморозуміння, втрату поваги одне до одного та різні погляди на сімейне життя, а примирення є неможливим. Зазначає, що розірвати шлюб в позасудовому порядку немає можливості, оскільки місце проживання відповідача йому не відоме. Вважає шлюб формальним та у звязку з цим просить суд розірвати шлюб із відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте подав в суд заяву про розгляд справи без його участі; позовні вимоги підтримує та просить задоволити; не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 19). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявивслась, хоча повідомлялась про дату, час та місце судового засідання відповідно до ч.ч. 7, 11 ст. 128, ст. 129 ЦПК України за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання та шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Однак, в суд повернувся конверт про неможливість вручення поштового відправлення у звязку із відсутністю адресата (а.с. 27-28). Жодних заяв чи клопотань суду остання не подала, відзив на позов не надала. Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за останньою відомою адресою її реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема, довідкою про зняття з реєстрації місця проживання № 4272 від 30.07.2018р., виданою відділом ведення реєстру територіальної громади м. Новодністровськ Новодністровської міської ради Чернівецької області (а.с. 12), беручи до уваги публікацію оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 26), суд вважає відповідача такою, що повідомлена про дату судового засідання належним чином. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи і від якої не надійшло ні відзиву на позовну заяву, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 12 листопада 1976р. позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Палацом урочистих подій м.Миколаєва за актовим записом № 2339, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ФП № 336824 (а.с. 5). Як зазначає [PERSON] спільне життя сторін не склалося, з 1996 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сімейні стосунки не підтримують. Позивач вважає примирення неможливим, оскільки на даний час шлюб є формальним, його збереження суперечитиме інтересам сторін. При цьому, зазначає, що розірвати шлюб в позасудовому порядку неможливо, оскільки місце проживання відповідача йому невідоме. Відповідач [PERSON] жодних заперечень з приводу вищенаведених обставин суду не надала. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а судом встановлено, що сторони по справі не бажають перебувати у шлюбі. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин по справі, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а відтак, шлюб між ними необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 704,80 грн. судового збору на користь позивача. На підставі ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114-115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved