Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

27 квітня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.07.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти, зобовязавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Заборгованість, що виникла до 03.02.2010 року була стягнута рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Відповідач і дотепер неналежно виконує свої зобовязання за кредитним договором, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості, яка утворилася від 04.02.2010 року по 25.03.2016 року, у сумі 18 846,42 доларів США та 1\~403\~887,49 грн. з урахуванням відсотків за користування кредитними коштами та неустойки (а.с.а.с. 2, 3). У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач до суду не зявився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.07.2007 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» (правонаступником якого є позивач) та відповідачем було укладено кредитний договір № 173/03/6, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 50\~000,00 доларів США під 12,0 % річних строком до 12.07.2012 року (а.с.а.с. 5 12). 21 жовтня 2010 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у цивільній справі № 2-4087/10 було ухвалене заочне рішення, що набрало законної сили, яким з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 173/03/6 станом на 03.02.2010 року (а.с.а.с. 17 19). Заборгованість, яка утворилася за укладеним кредитним договором у період від 04.02.2010 року станом на 25.03.2016 року, складає 18 846,42 доларів США та 1\~403\~887,49 грн. відповідно до доданого позивачем розрахунку (а.с.а.с. 13 15), а саме: -прострочена заборгованість по відсотках 18 846,42 доларів США; -пеня за порушення строків погашення заборгованості 837 317,07 грн.; -пеня за порушення строків погашення відсотків 566 570,42 грн. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори й інші правочини. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК, було укладено. У відповідності зі статтею 610 ЦК порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Ураховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обовязки з повернення кредитних коштів та відсотків за ними, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобовязань у розумінні приведеної норми. Відповідно до кредитного договору в разі порушення відповідачем зобовязань, покладених на нього договором, він несе перед позивачем відповідальність у виді сплати додаткових обовязкових платежів (пеня тощо). Зважаючи на те, що відповідач неналежно виконує свої обовязки за кредитним договором, що полягає у простроченні сплати заборгованості, а також відсотків за кредитом, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду з цим позовом. За правилами частини 1 статті 14 ЦК цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК передбачено, що зобовязання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно предявляються. Відповідно до статті 611 ЦК у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити. У порядку статті 88 ЦПК суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію судових витрат у сумі 28 222,87 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved