Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

27.03.2019 року заявник [PERSON] , звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи заяву тим, що 27 жовтня 1959 року вона уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Цей шлюб було зареєстровано 27.10.1959 року в Бюро ЗАГС Нахічеванського району Республіки Вірменії, де їм було видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 263 від 27.10.1959 року. У зазначеному свідоцтві її ім`я було записано на російській мові « [PERSON] ». 26 грудня 2000 року заявник отримала паспорт [NUMBER] , виданий Болградським РВ УМВС України в Одеській області, де було зазначено її справжнє ім`я « [PERSON] », що не відповідає запису в свідоцтві про шлюб. [INFO] помер її чоловік [PERSON] та виникла необхідність в отриманні його пенсії та других виплат починаючи з 25.02.2019 року, тому вона вимушена звернутися до суду з цією заявою. Заявник [PERSON] до суду надала заяву якою просить розгляд справи провести у її відсутності. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в судове засідання не прибув, повідомлявся згідно вимог діючого законодавства, про що свідчить поштове повідомлення. На момент розгляду справи жодних пояснень з приводу заявлених вимог або заяв про перенесення розгляду справи не звертався. Розглянувши подані документи та матеріали, суд прийшов до висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що в паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого 26.12.2000 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області, ім`я заявника значиться українською мовою « [PERSON] » (а.с.4). Однак в свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27.10.1959 року Бюро ЗАГС Нахічеванського району Республіки Вірменії (а.с.5), зазначено що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що 27.10.1959 року було зроблено запис №263, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Також судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.02.2019 року, актовий запис №153 (а.с.6). Факт того, що заявнику [PERSON] належить вищезазначене свідоцтво про шлюб, підтверджується відповідним записом на сторінці паспорту заявника про сімейний стан де записано, що вона 27.10.1959 року уклала шлюб з [PERSON] та довідкою виконавчого комітету Болградської міської ради Одеської області № 1303 від 22.03.2019 року (а.с.8), з якої вбачається що [PERSON] (дружина) на момент смерті [PERSON] була зареєстрована з ним за однією адресою, а саме по [ADDRESS] , тобто [PERSON] та [PERSON] це одна й та ж особа. Окрім цього суд зазначає, що ім`я [PERSON] є скороченим ім`ям [PERSON] , ця помилка виникла через необізнаність працівників ЗАГС при оформленні свідоцтва про шлюб. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що докази на які посилається заявник, достатні для встановлення факту того, що свідоцтво про шлюб, видане Бюро ЗАГС Нахічеванського району Республіки Вірменії від 27 жовтня 1959 року серії [NUMBER] , актовий запис № 263, дійсно належить [PERSON] , [INFO] . При таких обставинах, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника є обґрунтованими і відповідно до статті 315-319 ЦПК України підлягають задоволенню.

Outcome: approved