overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

27 травня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до Вінницького районного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов позивач мотивувала тим, що вона із відповідачем зареєстрували шлюб 15 липня 2006 року, актовий запис №39 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя у них не склалось, оскільки вони мають різні погляди на життя, спільне господарство не ведуть, сімейні відносини повністю припинились. За час спільного життя між ними виникали сварки та скандали, так як мають різні характери та погляди на життя та виховання сина. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, подружні стосунки не підтримують. Шлюб існує лише формально, тому, за таких обставин подальше проживання однією сім'єю та збереження шлюбу неможливе. Просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, проте надала до суду заяву, в якій просить позов задовольнити, а справу розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, також подав до суду заяву в якій зазначив, що позов визнає, просить суд розглянути справу у його відсутність. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15 липня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Зіньківського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №39, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії 1-КЕ №013340 (а.с.4). В період шлюбу в сторін народився син- Бублик [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-АМ №105560 (а.с.3). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини справи визнані сторонами, а також те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, спільне проживання сторін у шлюбі буде негативно впливати на їх взаємовідносини та виховання і розвиток їхньої дитини. Суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, так як спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

27 травня 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він із відповідачем з 06.10.2007 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №756. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені через психологічну несумісність, відсутність взаєморозуміння. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати, примирення неможливе. Просив позов задовольнити, шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, просив шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно належним чином, тому суд за ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-НО №091589, виданого 06 жовтня 2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №756, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Майновий спір на теперішній час між сторонами відсутній. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище відповідачу залишити без змін «Шаненкова». Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

27 травня 2015 року позивач звернувся з позовом до суду в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконкомом Оранської сільської ради Іванківського району Київської області 21 січня 2006 року, актовий запис № 1, позивач прізвище після розірвання шлюбу змінювати не бажає, а дитину поросить залишити проживати з нею. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що з 21 січня 2006 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, проте за час їх сімейного життя зясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, сімю та ведення домашнього господарства, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між позивачем та відповідачем шлюбних відносин. Позивач вважає, що збереження їх шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач, в судове засідання не зявився, також подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення позову [PERSON] не заперечує. Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб 21 січня 2006 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб у виконкомі Оранської сільської ради Іванківського району Київської області (актовий запис № 1), після реєстрації якого, відповідачу присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], на що вказує свідоцтво про народження серії 1-ОК №083197. Спорів по спільно нажитому майну позивач з відповідачем не мають. Також зясовано, що сторони останнім часом, не бачать можливості зберегти сім`ю, вважають що є різними людьми по характеру, по поглядам на життя, по поведінці в сім`ї, також вважають, що надання судом строку для їх примирення є недоцільним, так як вони вже остаточно для себе вирішили розлучитися. Спільну дитину, вважають за можливе залишити на вихованні позивача. Таким чином, у відповідності до положень ст. 111 та ч. 2 ст. 112 СК України, суд вважає, що підстав для надання сторонам строку на примирення не має, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного. Крім того, стаття 113 СК України встановлює, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У звязку з тим, що відповідач виявила бажання іменуватися прізвищем [PERSON], суд вважає, що дана вимога є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

27 травня 2015 року позивач звернувся з позовом до суду в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований ВРАЦС Іванківського міжрайонного управління юстиції у Київській області 10.03.2010 року, актовий запис № 11, дитину поросить залишити проживати з нею, а прізвище, після розірвання шлюбу, залишити [PERSON]. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що з 10 березня 2010 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, проте за час їх сімейного життя зясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, сімю та ведення домашнього господарства, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між позивачем та відповідачем шлюбних відносин. Позивач вважає, що збереження їх шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач, в судове засідання не зявився, також подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо задоволення позову [PERSON] не заперечує. Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, 10 березня 2010 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб, у відділі реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції Київської області (актовий запис № 11), після реєстрації якого, відповідачу присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], на що вказує свідоцтво про народження серії 1-ОК №166540. Також зясовано, що сторони останнім часом, не бачать можливості зберегти сім`ю, вважають що є різними людьми по характеру, по поглядам на життя, по поведінці в сім`ї, також вважають, що надання судом строку для їх примирення є недоцільним, так як вони вже остаточно для себе вирішили розлучитися. Спільну дитину, вважають за можливе залишити на вихованні позивача. Таким чином, у відповідності до положень ст. 111 та ч. 2 ст. 112 СК України, суд вважає, що підстав для надання сторонам строку на примирення не має, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного. Крім того, стаття 113 СК України встановлює, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач виявила бажання залишити прізвище [PERSON]. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

27 травня 2015 року позивач звернувся з позовом до суду в якому, просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Вортекс Груп» заборгованість за договором позики у розмірі 3375,50\~ гривень та 243,60 гривень судового збору. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути втрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

27 травня 2015 року позивач звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду із зазначеною вище позовною заявою. Вказувала, що 15.01.2015 року шлюб з відповідачем було розірвано. Від спільного життя вони мають сина [PERSON], 2008 р.н. Посилаючись на відсутність матеріальної допомоги з боку відповідача, позивач просила стягнути з останнього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність в якій не заперечувала відносно винесення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про день та час розгляду справи повідомлявся за зареєстрованою адресою, тому суд вважає за можливе провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 224 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено. Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.01.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується даними наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, матеріальний стан та стан здоров'я платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно ст. 367 ЦПК України, рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

27 травня 2015 року позивач звернулась до суду \~з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Сторони до суду не зявились, але до початку розгляду справи позивач подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність та позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався завчасно та належним чином, із заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі та 26.01.2007 року шлюб між сторонами розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу (а.с. 2). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-ЕЛ № 055192 (а.с. 4), який проживає разом із матірю. Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд приймає до уваги проживання дитини сторін разом з матірю, перебування на її утриманні. Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

27 травня 2015 року позивач, звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому з урахуванням уточнень просила суд, розірвати укладений з відповідачем шлюб. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 30.05.2009 р. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], 2010 р.н. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначила часті сімейні сварки на побутовому грунті. Позивач надала до суду заяву якою уточнила позовні вимоги, виключивши вимоги щодо встановлення місця проживання дитини разом з нею, та стягнення з відповідача на її користь витрат по сплаті судового збору, і просила розглядати справу у її відсутності. (а.с. 24) Відповідач до зали судових засідань також не з'явився, подав заяву про визнання позовних вимог і розгляд справи без його участі. (а.с.25) Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 30 травня 2009 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 75, що підстверджуєтья свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 30.05.2009 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с.3). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження, серії [NUMBER], виданим 12 листопада 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 334. (а.с. 6). Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, на даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, хоча вони і продовжують проживати разом, примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Судом вживалися заходи до примирення подружжя. Так, 15 червня 2015 р. сторонам було надано строк для примирення - 3 місяці. (а.с.16). Однак, після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулось і позивач наполягала на розірванні шлюбу. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

27 травня 2015 року позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 03 лютого 2006 року Шелестівською сільською радою Коломацького району Харківської області, актовий запис № 02. Від шлюбу мають доньку [PERSON] Єлізавету Олексіївну, [INFO]. Позивач зазначає, що сімейне життя подружжя не склалося. Шлюбні стосунки фактично припинені. Спільне господарство ними не ведеться. Майнових спорів та спору щодо утримання і виховання неповнолітньої дитини між ними немає. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. В звязку з наведеним просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд позовної заяви без її участі та підтримання позовних вимог (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи без його участі (а.с. 20). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, врахувавши думку позивача, відповідача, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як сімя сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може, подальше сумісне життя подружжя неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

27 травня 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, відзначаючи, що вона зі своїм чоловіком - відповідачем по справі - 07 червня 2011 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] народження [INFO], яка проживає з нею, позивачем, і на утримання якої вона звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів. Причиною припинення шлюбних відносин стало непорозуміння між ними через несумісність характерів, що призводить до сварок і скандалів. Крім того, відповідач останнім часом почав зловживати спиртними напоями. Все це призвело до втрати любові і прихильності, довіри і поваги між ними. Примирення між нею і відповідачем не можливо, тому просила розірвати шлюб із залишенням їй теперішнього прізвища. У судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги свої підтримує і просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Зазначила у заяві, що шлюбні відносини між нею і чоловіком припинені більше трьох років тому, у зв'язку з чим примирення неможливе. Просила стягнути на свою користь з відповідача понесені нею судові витрати зі сплати судового збору 243,60 грн. (а.с.12-13,15). Належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи відповідач (а.с.14) у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, з заявами про розгляд справи в його відсутність або про відкладення розгляду справи з певних причин до суду не звертався, на підставі чого суд розглядає справу з винесенням заочного рішення в порядку ст.224 ЦПК України, проти чого не заперечувала позивач. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5), від подружнього життя мають малолітню дочку [PERSON] [INFO] (а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують на протязі трьох останніх років і не мають бажання дійти примирення, оскільки позивач на розірванні шлюбу наполягає а відповідач не заявив суду про невизнання ним позову. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також їх малолітньої дочки, що має істотне значення. За правилами ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачені нею 243,60 грн. судового збору при подачі позову згідно квитанції на а.с.1.

Outcome: approved