Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

26 серпня 2011 року Кредитна спілка «Україна» звернулася до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON], [PERSON], в якому просила стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 68 від 09.03.2006 р. у розмірі 72 441 грн. 15 коп., та судові витратиу розмірі 845 гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 09.03.2006 кредитною спілкою «Україна» було укладено кредитний договір № 68 з громадянином [PERSON], згідно п. 1.1. якого боржник отримав 25 000 (двадцять п'ять тисяч) грн. 00 коп. строком на три роки зі сплатою 60 % річних за користування одержаною сумою. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 68 Кредитною спілкою «Україна» 09.03.2006 було укладено договір поруки з громадянкою [PERSON], згідно п. 1.1. якого поручитель зобов'язувалася перед кредитором за виконання боржником його зобов'язань за договором кредиту у випадку невиконання чи неналежного виконання боржником названих зобов'язань. Одночасно з цим на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 68 Кредитною спілкою «Україна» 09.03.2006 було укладено договір застави з громадянином [PERSON], згідно п. 1.2. якого предметом застави є належний [PERSON] автомобіль марки КРАЗ 260, реєстраційний номер АХ 6261 АС, 1993 рік випуску, шасі Р0749206СМ, свідоцтво про реєстрацію ХМС № 296447 видане 15.03.2005 року МРЕВ-1 м. Харкова. 31 жовтня 2007 року Дзержинським районним судом м. Харкова ухвалено заочне рішення про стягнення солідарно з [PERSON] і [PERSON] на користь КС «Україна» заборгованості за кредитом у розмірі 41658 грн. 85 коп., видано виконавчий лист. На час судового розгляду [PERSON] і [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором і договором поруки не виконали. Як видно з матеріалів справи, відповідач [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (т. 1, а.с. 104 ) та сторонами визнається. 10 вересня 2012 року судом була винесена ухвала про зупинення провадження по цій справі до залучення до участі у справі правонаступника померлого відповідача [PERSON], проте під час розгляду справи правонаступники не встановлені, тому провадження у справі в частині стягнення заборгованості з [PERSON] на користь позивача було закрито у зв'язку зі смертю цього відповідача. Під час судового розгляду позивач уточнював позовні вимоги та в остаточній редакції просив стягнути на користь Кредитної спілки «Україна» з поручителя [PERSON] заборгованість з нарахованих відсотків за користування грошовим коштами за кредитним договором № 68 від 09.03.2006 р. у розмірі 72 441 грн. 86 коп., державне мито 725,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 120,00 грн., а також судові витрати на правову допомогу у розмірі 8379 грн. 84 коп., а усього 81666 грн. 70 коп. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували з підстав не підписання [PERSON] договору поруки, окрім того, вважають, що порука є припиненою у звязку із зміною кредитором в односторонньому порядку без згоди поручителя умов кредитного зобовязання, також заявили клопотання про застосування наслідків пропуску строку позовної давності. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 09.03.2006 року між кредитною спілкою «Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 68, відповідно до умов якого [PERSON] було надано грошові кошти у кредит у сумі 25 000 (двадцять п'ять тисяч) грн. 00 коп. строком на три роки зі сплатою 60 % річних за користування одержаною сумою. Строк кредиту встановлювався до 9 березня 2009 року, що підтверджується копією вказаного договору (т.1, а.с. 14, т.2 а.с.84-85). На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 68 Кредитною спілкою «Україна» 09.03.2006 було укладено договір поруки з громадянкою [PERSON], згідно п. 1.1. якого поручитель зобов'язувалася перед кредитором за виконання боржником його зобов'язань за договором кредиту у випадку невиконання чи неналежного виконання боржником названих зобов'язань, що підтверджується копією вказаного договору (т.1 а.с. 15, т.2 а.с.83, т.1 а.с. 170). На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 68 Кредитною спілкою «Україна» 09.03.2006 було укладено договір застави з громадянином [PERSON], згідно п. 1.2. якого предметом застави є належний [PERSON] автомобіль марки КРАЗ 260, реєстраційний номер [NUMBER], 1993 рік випуску, шасі Р0749206СМ, свідоцтво про реєстрацію ХМС № 296447 видане 15.03.2005 року МРЕВ-1 м. Харкова, що підтверджується копією вказаного договору (т.1, а.с. 17). 31 жовтня 2007 року Дзержинським районним судом м. Харкова було ухвалено заочне рішення за позовом Кредитної спілки «Україна» до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості, яким було стягнуто солідарно з [PERSON] і [PERSON] на користь КС «Україна» заборгованості за кредитним договором № 68 від 09.03.2006 у розмірі 41658 грн. 85 коп., що підтверджується копією вказаного рішення та копією позовної заяви, яка була подана до суду 27 квітня 2007 року у звязку недодержання позичальником [PERSON] умов кредитного договору Пунктом 2.1. кредитного договору № 68 встановлено, що кредит видається [PERSON] строком на три роки з 9 березня 2006 року по 9 березня 2009 року, проте умовами цього кредитного договору не встановлено порядок, строки та розмір чергових виплат за тілом кредиту, не встановлено графіку платежів, розміру та дат виплат щомісячної суми на погашення самого кредиту. Пунктом 3.6. Кредитного договору передбачено, що перша виплата процентів повинна бути зроблена не пізніше 9 квітня 2006 року, наступні виплати повинні бути зроблені не пізніше 9 числа кожного місяця. [PERSON] 3 Кредитного договору регламентує порядок нарахування та виплати, розмір, строки та формулу розрахування саме процентів (відсотків) за кредитним договором, тому у суду немає підстав вважати, що зазначений пункт 3.6. кредитного договору містить строк оплати щомісячної суми погашення кредиту, а не процентів (відсотків) по ньому. Пунктом 2.1. Кредитного договору встановлена лише кінцева дата повернення всієї суми кредиту, якою є 9 березня 2009 року. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1050 ЦК України встановлені наслідки порушення договору позичальником 1. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 2. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Станом на день заявлення першого позову 27 квітня 2007 року, строк для дострокової виплати всієї суми кредиту ще не настав, крім цього позивач в порушення вимог п.4.3. Кредитного договору яким передбачено, що Кредитор має право у разі недодержання Позичальником умов кредитного договору розірвати договір і достроково стягнути кредит та проценти за користування ним зі сплатою штрафу, не заявив вимогу про розірвання вказаного кредитного договору, а лише заявив вимогу про дострокове стягнення кредиту та процентів за користування ним. Відповідач [PERSON] заявила, що вона як поручитель не давала згоди на зміну зобовязання, внаслідок чого збільшується обсяг її відповідальності. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таким чином, заявляючи перший позов до позичальника та поручителя 27 квітня 2007 року, позивач в односторонньому порядку без згоди поручителя [PERSON] змінив зобовязання внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя [PERSON]. Пунктом 4.1. Договору поруки від 09.03.2006 року встановлено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого ним зобовязання, а також у випадку зміни цього зобовязання, що спричинює збільшення відповідальності чи інші несприятливі наслідки для Поручителя, без згоди останнього. В даному випадку має місце саме така зміна зобовязання, що спричинює несприятливі наслідки для Поручителя без згоди останнього, оскільки вимога про дострокову виплату відразу всієї суми кредиту встановлює для поручителя додаткову відповідальність у вигляді передчасної виплати значної грошової суми замість погашення її невеликими частинами протягом тривалого часу. Це регулюється пунктом 4.1. Договору поруки і має наслідком припинення поруки. Відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України - порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Таким чином, судом встановлено, що право позивача, про за¬хист якого він просить, відповідачем не порушено, а тому ухвалюється рішення про відмову в задо¬воленні позову саме з цих підстав, а не через пропуск строку давності. Враховуючи викладене, позов Кредитної спілки «Україна» до поручителя [PERSON] не підлягає задоволенню, оскільки порука припинена та відсутні законні підстави для задоволення позову. Судові витрати суд розподіляє у відповідності до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 509, 530, 559, 1050 ЦК України та

Outcome: dismissed