Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

28 січня 2021р. до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі: АТ «Ощадбанк»)до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит у сумі 55358,48 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на укладення 27.02.2020 між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] договору про споживчий кредит №328/0112, за яким відповідач отримав кошти у сумі 53 000 грн. строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту 26.02.2025 зі сплатою 56% за користування кредитом. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором за ним утворилася заборгованість, яка станом на 15.01.2021 становить 55358,48 грн. та складається з: 45100,85 - загальної суми прострочених чергових платежів за кредитом (основного боргу); 7 657.33 грн. - загальної суми заборгованості по сплаті прострочених процентів за користування кредитом; 1670,84 грн. - загальної суми інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості за основним боргом; 276,50 грн. - загальної суми інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості за процентами; 534,35 грн. - 3% річних від прострочених сум за кредитом; 118,61 грн. - 3% річних від прострочених сум за відсотками. Представник позивача до судового засідання не з`явилась, про дату та час судового розгляду повідомлена належним чином. Подала заяву, в якій позов підтримала, просила задовольнити, справу розглянути за своєї відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006р., суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008р. у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/03) вказує, що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відповідач до судових засідань 02.04.2021, 20.05.2021 не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не сповістив, клопотань про відкладення судового розгляду від нього не надійшло. Зважаючи на повторну неявку відповідача до судового засідання, відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного: Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 27.02.2020 між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] договору про споживчий кредит №328/0112, за яким відповідач отримав кошти у сумі 53 000 грн. строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту 26.02.2025 зі сплатою 56% за користування кредитом (а.с.9-14). Як вбачається з п.3.3.3 вищевказаного договору, позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 833,33 грн. та сплату відсотків, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця наступного за звітнім, починаючи з березня 2020р. шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Як вбачається з розрахунку за заборгованості за договором про споживчий кредит, заборгованість відповідача за вищевказаним договором станом на 15.01.2021 становить 55358,48 грн. та складається з: 45100,85 - загальної суми прострочених чергових платежів за кредитом (основного боргу); 7 657.33 грн. - загальної суми заборгованості по сплаті прострочених процентів за користування кредитом; 1670,84 грн. - загальної суми інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості за основним боргом; 276,50 грн. - загальної суми інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості за процентами; 534,35 грн. - 3% річних від прострочених сум за кредитом; 118,61 грн. - 3% річних від прострочених сум за відсотками. Положеннями ст. ст. 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За відсутності доказів, які б спростовували подані позивачем розрахунки заборгованості за вищевказаним договором, суд не має підстав піддавати їх сумніву. З урахуванням викладеного, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит №328/0112 від 27.02.2020 у сумі 55358,48 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви позивачем сплачений судовий збір у сумі 2270 грн., який, зважаючи на задоволення позову у повному обсязі, підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved