Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

28 квітня 2020 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду із позовом до відповідача, посилаючись на те, що 10 квітня 2017 року між сторонами був укладений договір приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, за умовами якого [PERSON] отримав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46.80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач взяті на себе зобов`язання за умовами договору виконував неналежним чином, внаслідок чого, станом на 07 квітня 2020 року його заборгованість перед банком становить 31 720 грн 72 коп. Оскільки відповідач в добровільному порядку сплатити наявну заборгованість відмовляється, АТ «Акцент-Банк» просить його позов задовольнити. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги викладені у позові підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Із згоди представника позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи відповідно до ст.ст.280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що поданий позов слід задовольнити частково з огляду на наступне. Судом встановлено, що 10 квітня 2017 року між ПАТ «Акцент-Банк» правонаступником якого є АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] був укладений договір про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в межах якого позичальнику було встановлено кредитній ліміт на картковий рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46.80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. До кредитного договору банк додав витяг з умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент Банк», розміщених на сайті https://а-bank.соm.ua/terms, витяг з тарифів користування кредитною картка «Універсальна». Відповідач взяті на себе зобов`язання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 07 квітня 2020 року його заборгованість перед банком становить 31 720 грн 72 коп., з яких 17 516 грн 44 коп. заборгованість за кредитом, 13 554 грн 28 коп. заборгованість за відсотками, 650 грн пеня. Дані обставини підтверджуються кредитним договором, розрахунком заборгованості, статутом АТ «Акцент-Банк», випискою по рахунку, умовами кредитування, підписаними [PERSON] . Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 10.04.2017 року процентна ставка не зазначена, як і не передбачено умов для нарахування та стягнення неустойки. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послугу у ПАТ «Акцент-Банк» розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Відповідно до правового висновку викладеного у постанові Великої палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17 останній зазначив про неможливість застосування до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з частиною шостої статті 81 ЦПК України доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. За змістом ч.1 ст. 1048 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір процентів та порядок їх сплати встановлюються договором. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірові та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.611 п.1 даного Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки позичальником не виконані зобов`язання щодо повернення кредиту, з нього на користь позивача підлягає стягненню сума тіла кредиту 17 516 грн 44 коп. Судові витрати по справі становлять 2 102 грн, однак враховуючи, що позов задоволено частково на суму 17 516 грн 44 коп., що становить 55,22% від ціни позову, то відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 1 160 грн 72 коп.

Outcome: partial