Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

28 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з вказаним позовом в якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], до 1/3 частини від усіх видів доходу, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 01 жовтня 2018 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області було відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 31 жовтня 2018 рік. У звязку з неявкою сторін 31 жовтня 2018 року розгляд даної справи не відбувся та був перенесений на 30 листопада 2018 року. У звязку з неявкою сторін 30 листопада 2018 року розгляд даної справи не відбувся та був перенесений на 16 січня 2019 року. У звязку з неявкою сторін 16 січня 2019 року розгляд даної справи не відбувся та був перенесений на 19 лютого 2019 року. В своєму позові [PERSON] зазначила, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2010 року присуджено стягувати з [PERSON] на її корись на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], щомісячно аліменти у розмірі ј частини з усіх видів доходу останнього але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. З часу ухвалення вказаного рішення суттєво змінилися обставини та зросли витрати на утримання доньки. Так, донька відвідує платні спортивні секції (басейн, карате), відвідувала заняття з вивчення англійської мови. Також донька щорічно оздоровлюється в дитячих санаторіях. Крім того, на теперішній час донька навчається у 9 класі гімназії №2, яка має гуманітарний профіль (поглиблене вивчення англійської мови, історії). Таким чином, витрати, які необхідні для виховання та навчання доньки значно зросли. Відповідач не бажає приймати участі у належному матеріальному забезпеченні доньки, відмовляється сплачувати аліменти у більшому розмірі, хоча таку матеріальну змогу має: він є власником квартири у новобудові, має власний автомобіль. В судове засідання позивач не зявилася. Надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Просила справу розглянути за її відсутності. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подав. За таких обставин, відповідно до положень ст..280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити у справі заочне рішення на підставі наявних у ній доказах. Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2010 року (справа №2-3303/10 р.) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не меншому ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 05 лютого 2010 року і до повноліття дитини. На даний час неповнолітня [PERSON] продовжує проживати разом з матірю (позивачем у справі). Відповідно до приписів ст.51 Конституції України кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч.9 ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно приписів ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною пятою\~статті 157 цього Кодексу. У відповідності до\~ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями статті\~181\~Сімейного кодексу\~України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено з матеріалів справи рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 травня 2010 року з відповідача на користь позивачки були стягнуті аліменти на утримання доньки у розмірі ј частини з усіх видів доходу останнього, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На час ухвалення вказаного рішення неповнолітній дитині було 6 років. На даний час неповнолітня [PERSON] досягла 15 років, навчається у гімназії №2 м.\~Хмельницького. Вказані обставини, не переконання суду, обєктивно свідчать про збільшення потреб дитини для її належного розвитку, та як наслідок збільшення фінансових витрат на їх задоволення. Згідно відомостей про застраховану особу, які надані на відповідний запит суду з Пенсійного фонду України, [PERSON] офіційно працює та його дохід за 2018 рік, які враховується для пенсії склав 37\~378,29 гривень. Відповідно до\~ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, зважаючи на матеріальний стан платника аліментів, який більше нікому не сплачує аліменти, офіційно працює та має стабільний дохід, враховуючи вік неповнолітньої дитини, суд вважає за можливе задовольнити позов частково та визначити розмір аліментів, які слід стягувати з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) останнього, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вимоги позивача про те, що такий розмір аліментів не може бути меншим ніж прожитковий мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає безпідставними оскільки мінімальний розмір аліментів визначений безпосередньо законодавцем, а саме положеннями ст.182 СК України. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial