Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

27.08.2015року позивач - Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 31.03.2015 р. у справі № 643/2894/15-ц відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за надання послуг щодо утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 4218,45 грн. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 1.6. Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг, затвердженого Наказом Держжитлокомунгоспу України від 25.04.2005 № 60, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.05.2005 р. за № 541/10821, на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2006 р. № 1186 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова» Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» як виконавець житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова з управління будинком, спорудою та групою будинків забезпечує надання населенню житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. [PERSON], [PERSON], [PERSON] мешкають за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, б. 85, кв. 228, та є споживачами послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що надаються Позивачем. Позивач виконує свої обовязки та забезпечує надання Відповідачам послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, перелік яких затверджений Рішенням Харківської міської ради від 27.01.2012 р. № 39 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 р. № 893 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова», оскільки відповідно до ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу на проведення ремонтних і профілактичних робіт, ліквідації аварії та її наслідків. При цьому, щодо якості наданих послуг скарг від Відповідачів на адресу Позивача не надходило. В той же час, відповідачі не виконують обовязки, покладені на них чинним законодавством, у звязку з чим утворилася заборгованість перед позивачем за надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, яка згідно Довідки про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг станом на 01.03.2007 р. становить - в сумі 484,17 грн., за період з 01.03.2007 р. по 01.08.2014 р. в сумі 4218 гривень 45 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у розмірі 4218 гривень 45 коп. та вирішити питання про розподіл судових витрат. Представник позивача - КП «Жилкомсервіс» [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі, з підстав зазначених у ньому. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, просив суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 14.12.2015року, позов визнала частково, просила суд застосувати строк позовної давності до вимог позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.13), відповідачі зареєстровані за адресою: [INFO], б. 85, кв. 228 та є споживачами послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що надаються позивачем. 31.03.2015року ухвалою Московського районного суду м.Харкова було відмовлено у прийнятті заяви КП «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржників [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій (а.с.7). З довідки-розрахунку заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій вбачається, що заборгованість відповідачів станом на 01.08.2014 р., за період з 01.03.2007 р. по 31.07.2014 р. становить 4218 гривень 45 коп. Вказана сума боргу до теперішнього часу відповідачами не сплачена. З урахуванням публічного Договору про надання житлово-комунальних послуг м. Харкова (опублікований 28.11.2006 р. в офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради газеті «Слобода» 95/1) між Позивачем та Відповідачами склались фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, про що свідчить відкритий особовий рахунок № [NUMBER] та здійснено часткову оплату послуг. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Вартість послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій встановлюється відповідним рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова». Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~\~законодавства, а за відсутністю таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на вищевикладене можна зробити висновок, що вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими, разом з тим з їх розміром суд не може погодитись через наступне: вимоги про стягнення заборгованості з оплати наданих послуг, що знаходяться поза межами позовної давності, не можуть бути задоволені в зв'язку з відповідною заявою відповідачів та відсутності підстав для застосування положень ст. 264 ЦК України. Відповідно до положень ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони в спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Отже, суд розглядає позовні вимоги Підприємства в межах позовної давності, тобто з 01.02.2012року, оскільки позивач у лютому 2015року звертався до суду про стягнення заборгованості з [PERSON], [PERSON], [PERSON] в порядку наказного провадження /а.с.7/. Шляхом математичних розрахунків, зроблених на підставі наданих доказів, суд приходить до висновку, що заборгованість відповідача перед позивачем з оплати послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.02.2012року по 31.07.2014рік становить 373грн. 45коп. Таким чином, враховуючи викладене вище позовні вимоги повинні бути задоволені частково, в межах строків позовної давності. Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до\~ст. 88 ЦПК України.\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial