Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

28.09.2016 [PERSON] звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від спільного проживання у сторін є малолітня дитина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо. Малолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні, крім того на його утриманні знаходиться і син відповідача від першого шлюбу. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча фізично здорова, інших утриманців не має. Враховуючи, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, позивач, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 26.10.2016, просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявився. Представник позивача подав до суду заяву, в якій зменшив позовні вимоги, просив їх задовольнити та розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання також не зявилась. Представник відповідача подав до суду заяву, в якій зменшені позовні вимоги визнав повністю, просить справу розглядати без його участі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до такого висновку. Від спільного проживання у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії І-АМ № 315766 (а.с. 7). Згідно довідки квартального комітету № 4 «Гірський» від 07.09.2016 дитина сторін проживає з батьком [PERSON] та знаходиться на його утриманні (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини. Позивачу важко самому створити умови для належного утримання сина, його фізичного та духовного розвитку. Вказане дає суду підстави вважати, що відповідач зобовязана сплачувати на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів, суд виходить з такого. Частиною 1 статті 184 СК України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні . Так, згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить з 1 травня 2016 року 1531 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Визначаючи розмір аліментів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, суд також враховує матеріальне становище позивача та відповідача, те, що відповідач фізично здорова, не має на утриманні інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, та з урахуванням визнання відповідачем позову, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved