Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

27.08.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 20.07.2013року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис №314. Від шлюбу дітей не мають. Фактично шлюбно-сімейні відносини між ними припинились з листопада 2014 року. Сімейне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. 19.05.2015 року шлюб між ними розірвано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку. Однак, у відповідності до ч.ч.2,3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав, свобод громадян та правовий режимна тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, а отже поставлення штампу про розірвання шлюбу відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку, який діє на окупованій території, не тягне правових наслідків та шлюб вважається не розірваний, тому вона вважає збереження сім'ї неможливим та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Черниш О.І. в судове засідання не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, на позові наполягали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду телеграму про визнання позову в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 20.07.2013року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку (а.с.4). Від шлюбу дітей не мають. Фактично шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинились з листопада 2015 року. Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-НО №312336 (а.с.4 обор.стор.) 19.05.2015 року шлюб між сторонами розірвано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у місті Донецьку. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав, свобод громадян та правовий режимна тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved