Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

28.01.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Унірем-Агро» (далі ТОВ «Унірем Агро») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна. В процесі судоовго розгляду залучено третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Днепрінвестпроект» (далі ТОВ «Днепрінвестпроект»). 14.05.2010 року в результаті біржових торгів укладено біржові контракти між членами Товарної біржі «Центральна товарна біржа» Ф.О.П. [PERSON] з боку ТОВ «Унірем-Агро» та ТОВ «Міжрегіональний брокерський дім Фаворит» з боку покупця ТОВ «Днепрінвестпроект» про продаж, зокрема, згідно Біржового контракту № ТЗ/Зб/42 від 14.05.2010 року (Договору купівлі-продажу) автомобіль марки ЗІЛ ММЗ за 10 936 грн. Того ж дня підписано Акт прийому-передачі до цього Договору. Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2015 року у справі № 904/5525/15 за позовом ТОВ «Унірем-Агро» до ТОВ «Днепрінвестпроект» про визнання недійсними біржових контрактів та зобов'язання повернути майно, позов задоволено частково, зокрема, визнано недійсним Біржовий контракт № ТЗ/Зб/42 (Договір купівлі-продажу) укладений 14.05.2010 року. Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2015 року у справі № 904/5525/15 набрало законної сили 27.11.2015 року. Згідно відповіді Управління Державтоінспекції ГУМВС України Дніпропетровській області № 4888 від 28.07.2015 року, яка надійшла на запит суду у іншій справі, автотранспорт, який є предметом цього позову зареєстрований за відповідачем [PERSON] Таким чином, у ТОВ «УНІРЕМ-АГРО» наявні всі законні підстави для витребув з майна в останнього набувача, у зв'язку з визнанням укладеного недійсного правочину та укладенням після нього інших правочинів про відчуження цього ж майна. Позивач просить зобов'язати [PERSON], [INFO] зареєстрованого за адресою: 51700, Дніпропетровська обл., м. Вільногірськ, і Ленінського Комсомолу, 38-а, кв. 61 повернути ТОВ «Унірем-Агро» автомобіль марки ЗІЛ-ММЗ, модель 4502, тип самоскиді кузов, 1991 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № М3123202, номерний знак [NUMBER]. Представник позивача в судове засідання зявився, позов та його обґрунтування підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити з підстав наведених у позові, наполягав на застосуванні положень ст.ст. 1212, 1213 ЦК України до спірних правовідносин. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив в його задоволенні відмовити. Також подав заяву про застосування строку позовної давності, який на його думку слід відраховувати з часу продажу спірного автомобіля ліквідатором позивача 14.05.2010 року, оскільки з цього часу у позивача виникло право на звернення до суду щодо повернення йому автомобіля (а.с. 94). Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, оглянувши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Згідно рішення Господарського суду Дніпропетрвоської області від 11.11.2015 року за позовом ТОВ «Унірем Агро» до ТОВ «Днепрінвестпроект». Під час розгляду справи № 904/5525/15 господарським судом встановлено, ухвалою від 24.03.2015 у справі № Б38/124-09 господарський суд Дніпропетровської області припинив провадження у праві про банкрутство, зазначивши, що грошові вимоги до ТОВ «Унірем-Агро» ініціюючого кредитора ТОВ «Декорцветграніт» не мали знак безспірності. Скасування постанови про призначення ліквідатора у зв'язку з її переглядом призвело до того, що особа вважається такою, яка не набула прав та обов'язків ліквідатора, відповідно й правочини, які були вчинені такою особою є такими, що вчинені достатнього обсягу цивільної дієздатності. Тому відчуження майна у ліквідаційній процедурі є незаконним. Отже, господарський суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині визнання недійсними угод, підлягають задоволенню. Визнано недійсним біржовий контракт №ТЗ/36/42 (Договір купівлі-продажу) укладений 14.05.2010 року, укладеного між членами Товарної біржі «Центральна товарна біржа» Ф.О.П. [PERSON] з боку ТОВ «Унірем-Агро» та ТОВ «Міжрегіональний брокерський дім Фаворит» з боку покупця ТОВ «Днепрінвестпроект» про продаж автомобілю марки ЗІЛ ММЗ, модель 4502, тип самоскидний кузов, 1991 року випуску, VIN М3123202, шасі (кузов, рама, коляска) №МЗ123202. Реституція щодо цього майна не застосовано тому, що майно вибуло із власності ТОВ «Днепрінвестпроект» на час ухвалення рішення судом (а.с. 5-12). З копії наказу від 27.11.2015 року випливає, що вказане вище рішення набрало законної сили 27.11.2015 року (а.с. 13). Станом на 27.07.2015 року, згідно довідки за вих. № 14/4888 від 28.08.2015 року Управління державтоінспекції, спірний автомобіль марки ЗІЛ-ММ3, модель 4502, тип самоскидний кузов, 1991 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № М3123202, номерний знак [NUMBER], зареєстровано за [PERSON] (а.с. 14-17). Згідно листа Регіонального сервісного центра в Дніпропетровській області від 18.03.2016 року № 31/4-648, станом на 16.03.2016 року, в період з 01.01.2008 року по 11.03.2016 року автомобіль марки ЗІЛ-ММ3, модель 4502, тип самоскидний кузов, 1991 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № М3123202, номерний знак [NUMBER] був зареєстрований за ТОВ «Унірем-Агро», 19.08.2010 року зареєстрований за ТОВ «Дніпроінвестпроект». На теперішній час вказаний автомобіль зареєстровано за [PERSON] (а.с. 56). З копії технічного паспорту випливає, що ЗІЛ-ММ3, модель 4502, тип самоскидний кузов, 1991 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № М3123202, номерний знак [NUMBER] належав ТОВ «Унірем-Агро» та був зареєстрований (а.с. 63). За біржовим контрактом № ТЗ/36/42 від 14.05.2010 року спірний автомобіль продано в результаті біржових торгів між членами Товарної біржі «Центральна товарна біржа» Ф.О.П. [PERSON] з боку ТОВ «Унірем-Агро» та ТОВ «Міжрегіональний брокерський дім Фаворит» з боку покупця ТОВ «Днепрінвестпроект» (а.с. 64-66). Згідно листа Регіонального сервісного центра в Дніпропетровській області від 28.04.2016 року № 31/4-1244-449, автомобіль марки ЗІЛ-ММ3, модель 4502, тип самоскидний кузов, 1991 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № М3123202, номерний знак [NUMBER] зареєстрований за [PERSON] на підставі довідки-рахунка № ДПІ 093414 від 30.11.2011 року, надати копію довідки рахунку не є можливим, в звязку з терміном зберігання матеріалів, які стали підставою для реєстрації три роки (а.с. 81). Суд не приймає до уваги. Поданий представником відповідача та оглянутий в судовому засіданні договір від 30.11.2011 року про купівлю-продаж автомобіля ЗІЛ-ММ3, модель 4502, тип самоскидний кузов, 1991 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № М3123202, номерний знак [NUMBER], яка, зокрема, засвідчена печаткою ФОП [PERSON], оскільки з пояснень представника відповідача випливає, що на підставі цього договору гроші за автомобіль не передавались. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що автомобіль придбано та зареєстровано [PERSON], як фізичною особою, на підставі довідки-рахунку. Вказаний договір є неналежним доказом, а тому не приймається судом до уваги. Згідно ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів. Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Згідно ст. 31 ЦПК України підставами позову, які може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на ці правовідносини. Змінювати підстави позову суд не має права. В даній позовній заяві ТОВ «Унірем-Агро» посилається, як на підставу задоволення своїх позовних вимоги на те, що автомобіль ЗІЛ ММ3 вважається отриманим відповідачем безпідставно в розумінні ст.ст. 1212, 1213 ЦК України. Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Системний аналіз положень частини першої, п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 177, ч. 1 ст. 202, ч. 1, 2 ст. 205, ч. 1 ст. 207, ч. 1 ст. 1212 ЦК України дає можливість дійти висновку про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обовязків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою ст. 11 ЦК України. Загальна умова частини першої ст. 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобовязальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобовязанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi ст. 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання. Якщо ж зобовязання не припиняється з підстав, передбачених ст. 11, 600, 601, 604 607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобовязання). Набуття однією зі сторін зобовязання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобовязання не є безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Згідно правової позиції, викладеної у постанові судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 02.10.2013 року № 6-88цс13, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно позивачу. Як свідчить аналіз матерiалiв справи, відповідач набув майно за існування достатніх правових підстав, у спосіб, що не суперечить цивільному законодавству, на підставі довідки-рахунку № ДПІ 093414 від 30.11.2011 року. Спірний автомобіль, як предмет договору, зареєстровано за відповідачем у встановленому порядку. За таких обставин, ураховуючи, що доказів визнання цього укладеного правочинну недійсним або його розірвання не надано, суд дійшов висновку про безпідставність посилань позивача на те, що автомобіль ЗІЛ ММ3 вважається отриманим відповідачем безпідставно в розумінні ст. 1212 ЦК України. Суд не погоджується з твердженням представника відповідача про те, що позивачем пропущено строк позовної давності. В даному випадку наявні інші підстави для відмови у задоволенні позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд,

Outcome: dismissed