Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

29.04.2021 р. позивачка звернулася у суд з позовом до відповідача, у якому просить визначити місце проживання їхньої дитини з нею. В обґрунтування позову зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок чого їхній шлюб був розірваний у судовому порядку. Після цього, за домовленістю з відповідачем їхня дочка проживає з нею. Вказала, що на відміну від відповідача вона може забезпечити дитині належне виховання й матеріальне утримання. 01.09.2021 року відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору. Зазначає, що спору щодо місця проживання дитини не має і ніколи не було. Вказав, що з донькою зустрічається один-два рази в тиждень зі згоди дружини. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві. Пояснила, що відповідач після розлучення неодноразово погрожував забрати дитину. Зазначила, що відповідач зловживає спиртними напоями, та забирає дитину у нетверезому стані. Тому просить суд врахувати ці обставини, та визначити місце проживання з нею. Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з`явилися, заяв чи клопотань не подали, про причини неявки суд не повідомили. Оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони є батьками [PERSON] [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 15.04.2021 р. розірвано шлюб, що був укладений між сторонами 11.10.2011 р. Як видно з довідки директора Червоноградської ЗДО № 03-05/89 від 26.04.2021 р. та довідки про склад сім`ї від 19.04.2021 р. №6720, донька проживає з позивачкою, остання бере активну участь у її вихованні. Як вбачається з характеристики начальника Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) [PERSON], позивачка характеризується як працьовита, наполеглива, старанна, уважна в роботі. Згідно з рішенням виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 29.07.2021 р. № 106 «Про затвердження висновків комісії з питань захисту прав дитини», є доцільним проживання дочки [PERSON] з позивачкою. Як зазначено у ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч. 3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ч. 2 ст. 1 Європейської Конвенції про здійснення прав дітей (1991р), предметом цієї Конвенції є підтримка у найвищих інтересах дітей їхніх прав. Зі змісту ст. 3 Конвенції вбачається, що першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зі змісту ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. При цьому, суд приймає до уваги вимоги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 -ХІІ від 27 лютого 1991 року, відповідно якої в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи наведене та те, що малолітня дочка проживає з позивачкою, яка їй забезпечує належні умови виховання та проживання, суд вважає, що на даний час існують обставини для визначення місця проживання дитини з матір`ю і що таке відповідатиме інтересам дитини, сприятиме належним умовам її проживання, гармонійного розвитку та виховання, належному матеріальному забезпеченню. Твердження відповідача у відзиві про відсутність між сторонами спору щодо визначення місця проживання дитини спростовується поясненнями позивача про побоювання, що відповідач може забрати дитину, оскільки неодноразово погрожував забрати дочку після розірвання шлюбу. За таких обставин і міркувань позов підлягає задоволенню. Згідно з правилами ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у користь позивачки.

Outcome: approved