Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

28 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якому вказала, що вона є наймачем квартири [ADDRESS]. У зазначеній квартирі зареєстровані за місцем проживання діти позивача - [PERSON], [PERSON], які більше чотирьох років у вищезазначеній квартирі не проживають, комунальні послуги не сплачують, їх особистих речей у квартирі немає і взагалі квартирою вони не цікавляться. Добровільно з реєстрації за місцем проживання відповідачі не знімаються. Факт реєстрації відповідачів у квартирі перешкоджає позивачу у здійсненні права користування своїм майном,тому позивач звернулася до суду з цим позовом за захистом своїх прав (а.с. 4-7). Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 29.08.2018 вказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу семиденний строк для виправлення зазначених в ухвалі недоліків (а.с. 22). 06 вересня 2018 року до Рубіжанського міського суду Луганської області надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви з оригіналом квитанції про сплату судового збору (а.с. 25, 26). Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 02.10.2018 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 35). В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 40). Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності та відзиву на позов не надали. Відповідачам були надіслані виклики в судові засідання за адресою, відповідно відомостей Виконавчого комітету Рубіжанської міської ради Луганської області, які були повернуті на адресу суду з поміткою «через не запит» (а.с. 37, 38). Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомлених відповідачів, відсутності заяви відповідачів про розгляд справи без їх участі, неповідомлення відповідачів про причини неявки до суду, відсутність відзивів відповідачів на позов та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи дійшов до наступного. Судом встановлено, що згідно копії ордеру № 195 від 29.05.1991, виданого на підставі рішення виконкому Рубіжанської міської ради № 342 від 23.05.1991, [PERSON] на склад сім'ї з 4-х чоловік, отримав право заняття житлового приміщення розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Згідно розпорядження міського голови міста Рубіжне Луганської області Хортіва С.І. № 36 «Про перейменування вулиць міста Рубіжне Луганської області» від 15.02.2016 [ADDRESS] було перейменовано на [ADDRESS]. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] розірвано 03.11.1992, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюб серії [NUMBER] від 03.11.1992. Після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 11). Згідно копії свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії [NUMBER] [PERSON], [INFO] перемінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 12). З довідки Центру надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області № 14438 від 14.06.2018 вбачається, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - як наймач, та [PERSON] і [PERSON] - як діти наймача (а.с. 15). З акту про встановлення фактичного місця проживання від 11.06.2018 вбачається, що у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS], фактично проживає одна [PERSON], [INFO] (а.с. 13). Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі відсутні за місцем своєї реєстрації без поважної причини більше п'яти років. Відповідач [PERSON] виїхав зі спірної квартири у серпні 2014 року, а відповідач [PERSON] на початку 2013 року, з цього часу на протязі шести місяців за ними зберігалось право на житло. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Відповідно з наведеною нормою та п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли з практики застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 за № 2, наймач або член його сім'ї втрачає право користування жилим приміщенням якщо він вибув на інше постійне місце проживання. Доказами вибуття можуть бути будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення іншого договору на невизначений строк, тощо). У відповідності з вимогами ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Судом встановлено, що у спірній квартирі відповідач [PERSON] не проживає з серпня 2014 року, а відповідач [PERSON] з початку 2013 року, тобто більше п'яти років, їх майно у житловому приміщенні відсутнє, угод щодо певного порядку користування спірною квартирою та інших умов припинення права користування житлом сторони не укладали. З урахуванням встановлених обставин суд вважає доведеним, що перебування відповідачів на реєстраційному обліку у квартирі перешкоджає позивачу в повній мірі користуватися та розпоряджатися майном, а відтак вбачає підстави для захисту порушеного права позивача в обраний ним спосіб - шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі по 704,80 гривень з кожного.

Outcome: approved