Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

28 січня 2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі по тексту МТСБУ) звернулося в суд з даним позовом, посилаючись на те, що 14 жовтня 2012 року в м.Києві по вул.Промисловій з вини [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], було скоєно дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої був пошкоджений автомобіль [NUMBER], що належав [PERSON] Постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 05 листопада 2012 року [PERSON] було визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді. Згідно висновку експертного дослідження від 02 листопада 2012 року № 7735, складеного судовим експертом [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля Daewoo Sens, складає 9407,32 грн. У відповідності до ст. 22, п. п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», заподіяна потерпілому шкода була відшкодована МТСБУ в розмірі 7839,43 грн. Позивач зазначає, що оскільки на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в добровільному порядку шкоди потерпілому не відшкодував і така шкода за водія була відшкодована МТСБУ, тому на підставі ст. ст. 1166, 1188, ч. 1 ст. 1191 ЦК України, п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після регламентної виплати потерпілій особі, МТСБУ отримало право регресної вимоги до [PERSON] на суму 7839,43 грн., яку просить стягнути з останнього в судовому порядку, а також стягнути витрати на правову допомогу та судовий збір. Представник позивача МТСБУ в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечив проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у відповідності до ч. 5 ст. 74, ст. 76 ЦПК України про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання двічі не зявився, про причину неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно п. 22.1 ст. 22 цього Закону у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Судом встановлено, що 14 жовтня 2012 року біля 12 год. 00 хв. на перехресті Столичне шосе вул.Промислова в м.Києві, водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], не додержався безпечної дистанції руху, внаслідок чого допустив зіткнення з належним [PERSON] автомобілем [NUMBER], що призвело до пошкодження транспортних засобів. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовної якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Так, постановою Голосіївського районного суду м.Києва від 05 листопада 2012 року [PERSON] було визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді та на підставі ст. 124 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (а.с. 3). На час вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля Ford [PERSON] не застрахував свою цивільно-правову відповідальність та не мав договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При цьому, згідно страхового полісу від 20 березня 2012 року № АВ/2490065 цивільно-правова відповідальність водія (власника) автомобіля [NUMBER], [PERSON] на момент дорожньо-транспортної пригоди 14 жовтня 2012 року була застрахована в Обухівській філії ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» з періодом дії договору з 20 березня 2012 року по 19 березня 2013 року (а.с. 5). Згідно даних висновку експертного дослідження від 02 листопада 2012 року № 7735, виконаного судовим експертом Українського Центру Післяаварійного Захисту «Експерт Сервіс» [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди складає 9407,32 грн. (а.с. 6-9). 27 грудня 2012 року власник автомобіля [NUMBER], [PERSON] звернувся до МТСБУ із заявою про здійснення страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 14 жовтня 2012 року (а.с. 4). 12 лютого 2013 року МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування на користь [PERSON] за пошкоджений транспортний засіб в розмірі 7839,43 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 12 лютого 2013 року № 1/1-19035 (а.с. 10). В силу ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону. Враховуючи те, що винуватцем даної дорожньо-транспортної пригоди в установленому законом порядку визнано відповідача [PERSON], який на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не застрахував свою цивільно-правову відповідальність та не мав договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в добровільному порядку шкоди потерпілому [PERSON] не відшкодував і така шкода останньому була відшкодована позивачем, тому МТСБУ має право на предявлення регресного позову до особи, відповідальної за завдану шкоду, тобто до відповідача [PERSON] Таким чином, з [PERSON] на користь МТСБУ слід стягнути в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 7839,43 грн. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн. (а.с. 2). Що ж стосується стягнення з відповідача на користь МТСБУ 1500 грн. витрат на правову допомогу, то суд приходить до наступного висновку. 20 листопада 2015 року МТСБУ, як Замовник, уклало із ТзОВ «ВМ», як з Виконавцем, додаткову угоду № 135 до Контракту про надання правової допомоги № 80 від 19 грудня 2012 року для ведення справ, в т.ч. щодо [PERSON] з розміром винагороди виконавця в сумі 1500 грн. Пунктом 2 вказаної додаткової угоди передбачено, що оплата послуг Виконавця, в розмірах, вказаних в Контракті, здійснюється Замовником шляхом безготівкового перерахунку на поточний рахунок виконавця винагороди протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання [PERSON] про виконані роботи по кожній справі окремо. Однак, жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували безготівкове перерахування МТСБУ вказаної суми для Виконавця чи здійснення оплати іншим чином, позивачем суду не надано та в судове засідання не представлено, а тому заявлені витрати на правову допомогу стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: approved