Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

27.07.2018 року до Малиновського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON], [PERSON], в якій просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 014/0043/74/58501 від 30.06.2006 року станом на 16.03.2018 року, що складає 72169 доларів США 75 центів, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку складає - 1896090 грн. 87 коп.; стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір у розмірі 28441 грн. 36 коп. . Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 18.09.2018 року цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON], [PERSON] про захист порушеного права, шляхом солідарного стягнення заборгованості, яка виникла за кредитним договором передано за підсудністю до Київського районного суду м.Одеси. 26.10.2018 року цивільна справа № 521/12507/18 за позовною заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON], [PERSON] про захист порушеного права, шляхом солідарного стягнення заборгованості, яка виникла за кредитним договором надійшла до Київського районного суду м.Одеси. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана цивільна справа 26.10.2018 року розподілена судді Гниличенко М.В. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 29.10.2018 року прийнято до розгляду та відкрито загальне провадження у цивільній справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON], [PERSON] про захист порушеного права, шляхом солідарного стягнення заборгованості, яка виникла за кредитним договором. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином у порядку ст.128,130,131 ЦПК України. Представник позивача АТ «Райффайзен Банк Аваль» Зарецький І.Г. у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву, якою просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час та місце його проведення повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від них до суду не надходило. До судового засідання з'явився представник [PERSON] - [PERSON], який просив застосувати строки позовної давності та відмовити у позові у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, приходить до наступного. Правовідносини по справі є цивільно-правовими та врегульовані Цивільним Кодексом України. У судовому засіданні встановлено, що 30.06.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов'язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», що підтверджується витягом із Статуту, та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/0043/74/58501, згідно умов якого Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» зобов'язався надати [PERSON] кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом: 65000 доларів США 00 центів строком до 30.06.2024 року, а [PERSON] зобов'язалась належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі - 12,00 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. Перед укладенням та підписанням Кредитного договору, [PERSON] звернулась до банку із заявою-анкетою на отримання кредиту, де в графі 1. «відомості про кредит» власноручно зазначила, що має намір отримати споживчий кредит та обрала валюту-долари США, розмір кредиту, бажаний строк кредитування та зазначила мету, тобто цільове використання кредиту. 30.06.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду № 014/0043/74/58501/1 про наступне: « 1. Пункт 5.1 кредитного договору № 014/0043/74/58501від 30.06.2006 року викласти в наступній редакції: 5.1 Здійснювати безготівковим платежем або готівкою, в касу кредитора: - щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту згідно п.1.3. цього договору та остаточне погашення отриманого кредиту до 30.06.2024 року на рахунок зазначений в п.4.1. цього договору; - щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту при остаточному погашенні кредиту сплату відсотків за фактичне використання кредитних коштів на рахунок, який визначено в Кредитному договорі» . В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, 30.06.2006 року між банком та [PERSON] було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого [PERSON] на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед Банком відповідати по зобов'язанням боржника, що виникають з умов Кредитного договору № 014/0043/74/58501 від 30.06.2006 року в повному обсязі цих зобов'язань. Відповідно до умов п. 1.3. договору поруки сторони встановили, що зобов'язання поручителя перед банком є безумовними і ніяких інших умов, крім передбачених цим договором та вказаних в п.1.2. кредитного договору - не потребують. Крім того, відповідно до умов п. 2.1. та п. 3.1. договору поруки сторони встановили, що у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов'язань по Кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основаного боргу за Кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки. Проте, всупереч вимогам п. 5.1. Кредитного договору позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов'язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом, внаслідок чого склалась заборгованість. 29.12.2014 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до Малиновського районного суду м.Одеси із позовною заявою до [PERSON],[PERSON] про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 09.02.2015 року позовна заява була повернута позивачеві для звернення до суду за місцем проживання відповідачів./а.с.104/ Позивач ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звертається до Київського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON], [PERSON] про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Київського районного суду м.Одеси позовні вимоги банку були задоволені у повному обсязі та стягнуто з [PERSON] та [PERSON] заборгованість у загальному розмірі 756052,90 грн. в солідарному порядку/а.с.106/. Із пояснень представника відповідача [PERSON] вбачається, що відповідачем [PERSON] було подано заяву про перегляд вказаного заочного рішення, яка судом була задоволена, однак при повторному розгляді справи по суті представник банку не з'являвся та ухвалою суду позов залишено без розгляду. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 13.07.2016 року позовні вимоги ПАТ ««Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості були залишені без розгляду. Вказана ухвала суду представником банку оскаржена не була та набрала законної сили/а.с.107/. Проте, АТ «Райффайзен Банк Аваль» у 2018 році знову звертається з позовом про стягнення заборгованості з відповідачів, посилаючись на те, що у зв'язку з невиконанням позичальником умов Кредитного договору, несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, на адресу позичальника та поручителя було направлено вимоги про дострокове виконання боргових зобов'язань за кредитним договором за вих. № 114/5-116381 від 29.03.2018 року та № 114/5-116383 від 29.03.2018 року, надавши можливість добровільно врегулювати заборгованість протягом 60 днів. Банк звернувся з даним позовом до суду та вказує, що заборгованість до наступного часу не погашена та у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором станом на 16.03.2018 року відповідно до розрахунку заборгованості за договором відповідач має заборгованість у розмірі 72 169 доларів США 75 центів, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 1896 090 грн. 87 коп., яка складається з наступного: - 50768 доларів США 66 центів, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 1333827 грн. 44 коп., в тому числі прострочена заборгованість за кредитом 11782 доларів США 92 центів, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 309568 грн.58 коп. - заборгованість за кредитом; - 21401 доларів США 09 центів., що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 562263 грн.43 коп., в том числі прострочена заборгованість за відсотками 21 384 доларів США 40 центів, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 561824 грн. 94 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Суд вважає, що відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст.ст.610,612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання, або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно до ст. 1048 ЦК України кредитор має право на одержання від позичальника відсотків нарахованих на суму боргу до дня його повернення. Розмір та порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідач свої зобов'язання по кредитному договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом, належним чином не виконав, остаточну заборгованість досі не погасив, у зв'язку з чим і виникла заборгованість перед позивачем. До відношень, встановлених по кредитному договору також застосовуються положення параграфа 1глави 71 ЦК України(ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлене цим параграфом та не випливає з положень кредитного договору. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України, визначено що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) -п. 1 ч. 2ст. 258 ЦК України. Із дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості станом на 16 березня 2018 року вбачається, що остання оплата по кредиту була здійснена 10.03.2015 року та по відсоткам 09.04.2015 року /а.с.6-9/. Так, з матеріалів даної цивільної справи вбачається, що позивачем було подано до суду позов 27.07.2018 року, а кредитний договір між сторонами укладено 30.06.2006 року, із розрахунку заборгованості за договором № 014/0043/74/58501 від 30.06.2006 року, виданої АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість відповідачів за кредитом, відсотками станом на 16.03.2018 року складає 1896090,87 грн., з розрахунку вбачається, що відповідач періодично частково сплачував грошові кошти по кредиту та відсоткам, зокрема останній день сплати відповідачем кредиту відповідно до розрахунку заборгованості є 10.03.2015 року та по відсоткам 09.04.2015 року./а.с.8 зворот/. Також, судом встановлено, що банк звертався до суду з приводу стягнення з відповідачів заборгованості, але його вимоги у подальшому були залишені ухвалою суду без розгляду, яка набрала законної сили 19.07.2016 року та банком оскаржена не була. Відповідно до ч.1 ст.265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності, тому суд враховує строк спливу позовної давності з 09.04.2015 року по 09.04.2018 року, з дати останньої оплати по кредиту, а не з часу постановлення ухвали суду про залишення позову без розгляду. Вказані обставини свідчать про те, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» з 09.04.2015 року було відомо про наявність кредитної заборгованості у відповідача, однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем було втрачено інтерес щодо погашення заборгованості по кредиту відповідачами у 2015-2016 році, тому банк повторно звернувся до суду лише 27.07.2018 року зі спливом строку позовної давності. Також, у своїй позовній заяві позивач не ставив питання про поновлення пропущеного строку позовної давності, поважних причин пропуску строку не зазначає. Відповідно до статті 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленого до винесення ним рішення. Згідно ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, представником відповідача [PERSON] надано на адресу суду заяву про відмову у задоволенні позову у зв'язку із спливом строку позовної давності/а.с.103/. За таких обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що у задоволенні заявлених вимог слід відмовити у зв'язку зі спливом строку позовної давності, яку просить застосувати представник відповідача у заяві, поданої до винесення судом рішення. Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, суд відмовляє у стягненні на користь позивача суми судового збору з відповідачів, оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed