Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-06 00:00:00

27.02.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, 25.02.2014 року ТОВ «ВВС-Факторинг» на підставі Угоди про заміну сторони договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) №1/06 від 26.06.2013 року, набуло всіх прав кредитора за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 39850 від 20.03.2012 року. Відповідно до умов кредитного договору № 39850 від 20.03.2012 року, укладеного між ПАТ «Терра Банк» та [PERSON], остання отримала кредит на умовах овердрафту з лімітом в розмірі 5000,00 грн., зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 0,01% річних за користування кредитом. Датою остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту відповідно до кредитного договору є 20.03.2013 року. В порушення договірних зобов'язань, отриманий кредит [PERSON] у встановлений строк не повернула, проценти в повному обсязі не сплатила, у зв'язку з чим станом на 05.02.2015 року по кредитному договору виникла заборгованість в розмірі 6088,72 грн., з яких: заборгованість по кредиту 1488,71 грн.; заборгованість по комісії - 4600,01 гривень. В забезпечення кредитного договору 04.09.2014 року було укладено договір поруки № 871 1 п, відповідно до умов якого ТОВ «Внутрішня Виконавча Служба» виступило поручителем та зобов'язалось перед позивачем солідарно відповідати по грошовим зобов'язанням [PERSON] Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечив. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день і час розгляду справи повідомлялись. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у відсутність відповідачів, оскільки їх неявка не перешкоджає постановленню заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що первісний кредитор ПАТ «Терра Банк» відповідно до угоди від 25.02.2014 року відступило ТОВ «ВВС Факторинг» права вимоги, в тому числі за кредитним договором № 39850 від 20.03.2012 року. ТОВ «ВВС Факторинг» в свою чергу в порядку та на умовах, визначених в договорі про відступлення прав вимоги від 04.09.2014 року відступило, а новий кредитор - ТОВ «Фінансова компанія Смарт Груп» набуло права вимоги заборгованості за кредитом, процентами, нарахованими за користування кредитом, комісійною винагородою та штрафними санкціями, в тому числі за кредитним договором № 39850 від 20.03.2012 року. Відповідно до умов кредитного договору № 39850 від 20.03.2012 року, відповідач [PERSON] отримав кредит на умовах овердрафту з лімітом в розмірі 5000,00 грн., зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 0,01% річних за користування кредитом. Датою остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту відповідно до кредитного договору є 20.03.2013 року. За умовами кредитного договору скасування ліміту овердрафту здійснюється при настанні строку, зазначеному у п.п. 2.3 кредитного договору. Погашення кредиту має здійснюватись позичальником шляхом внесення готівки або шляхом безготівкових перерахувань на поточний рахунок. Сплата процентів за користування овердрафтом здійснюється шляхом дебатування поточного рахунку позичальника або за рахунок грошових надходжень на поточний рахунок позичальника щомісячно, починаючи з дня нарахування процентів, вказаного у п.п. 3.4 кредитного договору. У відповідності до п. 3.9 кредитного договору за управління кредитом позичальник сплачує щомісячну комісійну винагороду у розмірі 200,00 грн., яка нараховується щомісячно 28 числа кожного місяця до повного погашення кредиту. У разі непогашення позичальником кредиту в строк, комісійна винагорода нараховується до повного погашення кредиту. Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором № 39850 від 20.03.2012 року в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів в сумі 5000,00 грн. В свою чергу, [PERSON] скористалась кредитними коштами та свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 05.02.2015 року має заборгованість в сумі 6088,72 гривень. 04.09.2014 року між ТОВ «Фінансова компанія Смарт Груп» та ТОВ «Внутрішня виконавча служба» було укладено договір поруки № 871 1 п, відповідно до умов якого товариство зобов'язалось перед позивачем, у випадку невиконання позичальником [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором № 39850 від 20.03.2012 року в частині повернення суми отриманого позичальником за кредитним договором кредиту, відсотків за користування ними, сплати штрафних санкцій та комісійної винагороди, виконати зобов'язання позичальника, що виникли з кредитного договору. У випадку невиконання позичальником зобов'язань, передбачених кредитним договором, поручитель несе відповідальність перед кредитором як солідарний боржник в однаковому обсязі з позичальником всім своїм майном, грошовими коштами, майновими правами. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, відповідач [PERSON] всупереч умовам кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено у письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата заборгованості по відсотках, пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. [PERSON] не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушила умови кредитного договору, а тому з відповідачів як солідарних боржників слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 6088,72 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стаття 88 ЦПК України не передбачає солідарного стягнення судових витрат. Оскільки даних спір вирішено на користь позивача, позов задоволено, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем, повинні бути відшкодовані відповідачами в рівних частинах, а саме стягненню підлягає сума судового збору 121,80 грн. з кожного. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved