Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

27 лютого 2020 року позивач [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом де просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 27 лютого 2020 року до закінчення дитиною навчання, тобто до [INFO] . В своїй позовній заяві позивач посилається на те, що вона є матір`ю повнолітнього [PERSON] , [INFO] . Фактично з жовтня 2015 року відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків і вона самостійно займається утриманням та вихованням спільного сина [PERSON] . Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з відповідача на її користь утримувались аліменти на утримання ще неповнолітнього сина. [PERSON] [PERSON] є повнолітнім та навчається на денній формі навчання, проживає разом із нею та знаходиться на її повному утриманні, оскільки навчається і заробляти собі на життя не може, та потребує допомоги з боку батька, що змусило її звернутись з цим позовом до суду. Ухвалою суду від 05 березня 2020 року було відкрито провадження по даній справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи, відзиву на позов суду не надіслав, тому судом прийнято рішення про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів та у відповідності до ст. 247 ЦПК України без фіксації судового засідання технічними засобами. \~Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено наступне. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] відповідно до свідоцтва про народження останнього серії [NUMBER] . /а.с.6/ Рішенням Жовтоводського міського суду від 12 грудня 2019 року з відповідача на користь позивачки стягувались аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до його повноліття, тобто до [INFO] . /а.с.12-14/ Відповідно до довідки Державного професійно-технічного навчального закладу «Західно-Дніпровський центр професійно-технічної освіти», [PERSON] дійсно є учнем ДПТНЗ «Західно-Дніпровськй центр професійно-технічної освіти» з 01.09.2019 року наказ №4 від 30.08.2019 року по теперішній час. Термін закінчення навчання 30.06.2020 року. /а.с. 4/ За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] під час свого навчання у навчальному закладі потребує матеріальної допомоги з боку свого батька. Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання, у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони мають можливість надавати таку допомогу, при цьому право на утримання припиняється у випадку припинення навчання. Відповідно до статей 182 та 200 Сімейного Кодексу України - розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина визначається з урахуванням стану здоров`я і матеріального становища як утримувача аліментів та і їх платника, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки сина, крім того враховуються і інші обставини, що мають істотне значення. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відтак, за змістом ст. 199 СК України обов`язок утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, покладено на обох батьків. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Окрім того,\~суд вважає\~за необхідне\~зазначити \~в судовому\~рішення,\~що [PERSON] \~ повинен\~ докладати зусиль задля належного навчання та отримання стипендії. Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст.199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка та син. За змістом значення статей [PERSON] має право звернутися з позовом. Однак такий позов має бути поданий в інтересах повнолітнього [PERSON] (що вбачається з даної позовної заяви), а з урахуванням того, що останній є дієздатною, то аліменти мають бути стягнуті на його, а не інших осіб, користь. Враховуючи вищевикладене та те, що повнолітній [PERSON] , якому не виповнилось 23 роки, продовжує навчання на державній основі до 30.06.2020 року, до того ж форма навчання денна, що позбавляє його можливості працевлаштування, а відповідач заперечень щодо позову не надав, а також враховуючи інші обставини що мають істотне значення для вирішення справи, а саме витрати позивача, що пов`язані з навчанням, погоджуючись зі способом визначення аліментів у частці від доходу відповідача, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, стягнувши із відповідача на користь повнолітнього сина [PERSON] ( а не на користь матері [PERSON] ), на його утримання аліменти у меншому розмірі ніж просила позивач, а саме у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку, до закінчення навчання позивачем, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох річного віку. Відповідно ст. 430 ЦПК України\~ рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, від сплати якого позивача за законом звільнено. На підставі викладеного і у відповідності зі ст.ст. 141, 247, 263-265, 273, 354-355, 430 ЦПК України, суд ЦПК України, суд, - \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: partial