overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

27.05.2015 [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання, позивачка просить розірвати шлюб. У судове засідання позивачка не з`явилася, при цьому 23.07.2015 подала до суду заяву, в якій повідомила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила суд розглядати справу за її відсутності та залишити набуте при укладенні шлюбу прізвище - [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з`явився, при цьому 23.07.2015 також подав до суду заяву, в якій позов визнав, а також просив суд розглядати справу за його відсутності. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази, суд дійшов такого. 04 червня 2010 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили, після чого проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України ) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

27.05.2015 [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними та зареєстрований 10 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Куликівського РУЮ Чернігівської області за актовим записом № 30, посилаючись на те, що протягом останнього року подружнього життя вони не ведуть спільного господарства та не проживають разом. Їх неповнолітня дитина буде проживати разом з нею, спору про поділ майна не мають. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, вказувала, що строку на примирення їм не потрібно, оскільки вони бажають розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та погодився на розірвання шлюбу, вказавши, що не бажає вживати заходів до примирення. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 10.09.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Куликівського РУЮ Чернігівської області за актовим записом № 30, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.09.2013 (а.с. 5). Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сторони не ведуть спільного господарства з 5 травня 2014 року, шлюбні стосунки припинили. Як вказують сторони, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, так як вони бажають створити нові сім'ї, тому збереження шлюбу вважають неможливим. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскiльки причини розпаду сiм'ї, на якi посилається позивач, являються поважними, перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям сторони вважають не можливим, а тому збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення. Відповідач визнав позов та погодився на розірвання шлюбу, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

27.05.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.07.2002 року, який був зареєстрований відділом актів громадського стану Тернівського району управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №278. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Шлюбні відносини припинили з 2013 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій позов визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 26.07.2002 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.5. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], - а.с.6. Шлюбні відносини припинили з 2013 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Спір про місце проживання дитини і щодо майна відсутній. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо, тому, відповідно до ст.ст.100, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити, та стягнути на її користь понесені судові витрати з [PERSON] На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

27.05.2015р. до Слов'янського міськрайонного суду звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

27.05.2015 року [PERSON] звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], який зареєстрований 06.02.2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 08. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що одруження з відповідачкою виявилося невдалим, з березня 2015 року спільне життя з нею стало неможливим по причині втрати взаєморозуміння та поваги один до одного, фактично шлюбні стосунки між ними припинено, з цього періоду спільного господарства не ведеться, спільних дітей від шлюбу вони не мають, за даних обставин їх шлюб носить лише формальний характер, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу є не доцільним, примирення неможливим, вирішити питання про розірвання шлюбу в органах РАЦСу відповідачка відмовляється, тому він вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 06.02.2014 року з відповідачкою [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні за підставами, викладеними у позовній заяві. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, що підтверджується відмовою в отриманні судової повістки, що відповідно до положень ч.8 ст.76 КПК України, вважається повідомленою, про причини неявки суду не повідомлено, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 06 лютого 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 08, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.5). Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Від подружнього життя сторони дітей не мають. Вирішити питання про розірвання шлюбу в органах ДРАЦСу відповідач [PERSON] відмовляється, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

27.05.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій ставить питання про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначив, що 12.10.2007 року уклав з відповідачем шлюб, актовий запис №54. Від зазначеного шлюбу позивач з відповідачем мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна немає. Позивач надав суду заяву, де просив справу розглянути за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 12.10.2007 року виконкомом Новгородської селищної ради міста Дзержинська Донецької області, актовий запис №54 (а.с. 8). Судом встановлено, що від зазначеного шлюбу позивач з відповідачем мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

27.05.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «АТ НДІРВ» про стягнення заборгованості по заробітній платні, посилаючись на те, що він з 17.05.1990 року працював у відповідача, з 01.11.2006 року на посаді наладчика КВП і А 6 розряду та був звільнений 04.03.2015року за власним бажанням, згідно наказу №14-к. В порушенні вимог ст.115 КЗпП України та ст.24 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата за період роботи з серпня 2014 року по березень 2015 року не сплачувалась, відповідно до довідки №92 від 20.04.2015року заборгованість становить 23\~969 грн., яку позивач і просить стягнути на свою користь. Позивач підтримав позовні вимоги та просив справу розглянути без його участі. Представник відповідача до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав у повному обсягу. Судом фактично встановлено, що [PERSON] працював на ПАТ «АТ НДІРВ» з 17.05.1990 року, в тому числі з 01.11.2006 року на посаді наладчика КВП і А 6 розряду. Згідно запису №26 трудової книжки позивача 06.03.2015 року він звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням на підставі наказу від 04.03.2015року №14-к. Згідно довідки №92 від 20.04.2015 року, за період з серпня 2014 року по березень 2015 року мається заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 23\~969 грн. За таких обставин, відповідач в порушені ст.ст.115,116 КЗпП України несвоєчасно сплачував заробітну плату позивачу, та у день звільнення не зробив повний розрахунок усіх сум, що нараховані до виплати. Таким чином, порушені права позивача підлягають поновленню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

27.05.2015 року [PERSON] звернувся із вищевказаним позовом. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28.10.2015 року позов [PERSON] до Військової академії (м. Одеса) про зобов'язання вчинити певні дії задоволений частково. Вказаним рішенням відповідача зобов'язано здійснити перерахунок заборгованості [PERSON] по оплаті за користування житлом (квартирної плати) та користування комунальними послугами (центральне опалення, постачання холодної води та водовідведення та електрична енергія) за період з 01.03.2014 року по 31.04.2015 року з урахуванням пільги у вигляді 100 (сто) відсоткової процентної знижки в межах норм передбачених чинним законодавством України. В решті позовних вимог - відмовлено. Поряд із тим, судом помилково не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Учасники цивільного процесу повідомлені про розгляд зазначеного питання судом в судовому засіданні, в судове засідання не з'явились. Їх присутність відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України не є обов'язковою. Судом встановлено, що згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, яка діяла на час подання позивачем позову до суду, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру сплаті підлягав судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати (243,60 грн.). [PERSON] є інвалідом другої групи. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» він був звільнений від сплати судового збору. Поряд із тим, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 3 ст.88 ЦПК України). При таких обставинах, питання про розподіл судових витрат має бути вирішено в порядку ч. 3 ст. 88 ЦПК України з урахуванням часткового задоволення позовних вимог [PERSON], що є підставою для ухвалення судом додаткового рішення та судовий збір підлягає стягненню з Військової академії (м. Одеса) в дохід держави у розмірі 81 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

27.05.2015 року [PERSON] звернувся із вищевказаним позовом. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28.10.2015 року позовну заяву [PERSON] до Військової академії (м. Одеса) про зобовязання вчинити певні дії задоволено частково. Зобовязано військову академію (м.Одеса) здійснити перерахунок заборгованості [PERSON] по оплаті за користування житлом (квартирної плати) та користування комунальними послугами (центральне опалення, постачання холодної води та водовідведення та електрична енергія) за період з 01.03.2014 року по 31.04.2015 року з урахуванням пільги у вигляді 100 (сто) відсоткової процентної знижки в межах норм передбачених чинним законодавством України. В решті позовних вимог - відмовлено. З аналізу рішення суду вбачається, що судом не зазначено на кого покладаються витрати по оплаті судового збору. Виходячи з матеріалів справи, [PERSON] є інвалідом другої групи, а тому звертаючись до суду із цивільним позовом судовий збір не сплачував, адже згідно із нормами діючого законодавства України він звільнений від сплати останнього. Відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно із ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції чинній на момент звернення позивача, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру сплаті підлягає судовий збір у розмірі 0,2 мінімальної заробітної плати (243,60 грн.). Як зазначено у ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. При таких обставинах суд вважає можливим ухвалити додаткове рішення, яким покласти витрати по оплаті судового збору на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

27.05.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вона вказала, що 27.09.2003 року вступила в шлюб з відповідачем, який було зареєстровано Бірківською сльською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №28. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Як зазначила позивачка, сумісне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини припинено з 2014 року. Спору про поділ майна не має. У судове засідання [PERSON] не зявилась, звернулась із заявою про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] позов визнав, просив також розглянути справу у його відсутність, про що надав відповідну заяву. \~ \~ \~ \~ Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони уклали шлюб 27.09.2003 року, який було зареєстровано Бірківською сільською радою Зміївськго району Харківсьої області, актовий запис №28, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ВЛ №162494 від 27.09.2003 року. (а.с.4) Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її народження серії 1-АМ №065911 від 19.12.2006 року, виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 ХОУЮ. (а.с.5) Шлюбні відносини припинено з 2014 року. Судом встановлено, що припинення шлюбних відносин сталося за відсутності взаєморозуміння. Ст.112 СК України передбачає, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Причини припинення шлюбу, на які вказала позивачка, визнаються такими, що є підставою для розірвання шлюбу. За таких обставин, подальше збереження сімї сторін є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору про поділ майна не мають. Згоди про місце проживання малолітньої дочки [PERSON] досягнуто, вона після розірвання шлюбу залишається проживати з матірю [PERSON] Тому, позов [PERSON] підлягає задоволенню. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

27.05.2015 року, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 04.10.2003 року.(а.с.2-3) Вимогу мотивує тим, що з відповідачем спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з червня 2015 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивачки надійшла заява, в якій вона позов підтримала, справу просить розглянути без її участі та не заперечує про постановлення заочного рішення, а судові витрати просить покласти на неї.(а.с.28) Відповідач також не з»явився в судове засідання, призначене на 06.07.2015 року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved