Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

29.07.2014 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому, зменшивши позовні вимоги (а.с.110-111), просить стягнути з відповідача грошову компенсацію вартості 1/2 частки в спільному сумісному майні колишнього подружжя - автомобілі «Опель Астра Класік», 2005 року випуску, у розмірі 40 468,07 грн., стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. та судовий збір у розмірі 404,68 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 24.07.1999 уклала шлюб з [PERSON], в період шлюбу у них народилася двійня - [PERSON] та [PERSON]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, тому рішенням суду від 03.06.2014 шлюб між ними було розірвано, фактично шлюбні відносини припинили своє існування з жовтня 2013 року. Вказує, що в період шлюбу ними за спільні сумісні кошти був придбаний спірний автомобіль, який був зареєстрований за відповідачем. Після розлучення вона запропонувала [PERSON] в добровільному порядку поділити спільно нажитий автомобіль та сплатити їй грошову компенсацію вартості 1/2 частки в спільному сумісному майні подружжя, проте відповідач відмовився від даної пропозиції, повідомивши, що транспортний засіб він відчужив своїй сестрі [PERSON], яка в квітні 2014 року зареєструвала своє право власності на автомобіль. Зазначає, що ні усної, ні письмової згоди на відчуження автомобілю вона не надавала, грошової компенсації вартості своєї частки в спільному сумісному майні подружжя від відповідача не отримувала, а тому посилаючись на норми цивільного законодавства просить суд стягнути з [PERSON] відповідну компенсацію. В судовому засіданні позивач та її представник зменшені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що половину отриманих коштів за відчужений спірний автомобіль передав позивачу ще перед укладанням договору купівлі-продажу цього автомобіля. Третя особа у судовому засіданні пояснила, що придбала у брата спірний автомобіль, передавши йому грошові кошти в розмірі половини його вартості перед укладанням безпосередньо самої угоди купівлі-продажу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступник підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач і відповідач знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 24.07.1999 (а.с.6), рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03.06.2014, яке набрало законної сили 17.06.2014, шлюб між ними було розірвано ( а.с.9-10). Вказаним судовим рішенням було встановлено, що фактичні шлюбні відносини між сторонами по справі були припинені в жовтні 2013 року. З матеріалів справи вбачається, що в період шлюбу сторони придбали автомобіль «Opel Astra», 2005 року випуску, д.р.н. [NUMBER] (а.с.56). Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ч. 1 ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується самим відповідачем і третьою особою, [PERSON] 03.04.2014 продав автомобіль «Opel Astra», 2005 року випуску, д.р.н. [NUMBER], своїй сестрі [PERSON] (а.с.41-42,48). Статтею 65 СК України передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Відповідно висновку експерта № 413 судової автотоварознавчої експертизи від 11.11.2014 (а.с.83-100), середня ринкова вартість спірного автомобіля станом цін на 03.04.2014 складає 80 936,14 грн. За таких обставин, враховуючи те, що на час продажу спірного автомобіля питання про його розподіл між подружжям вирішено не було, він є неподільною річчю і позивач бажає отримати грошову компенсацію вартості своєї частки та беручи до уваги час припинення фактичних шлюбних відносин між сторонами по справі та те, що в матеріалах справи відсутні докази використання відповідачем, отриманих в результаті відчуження спірного майна коштів, в інтересах сім'ї, суд, з урахуванням положень Глави 26 ЦК України, приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 1/2 частини вартості автомобіля у розмірі 40 468,07 грн. Доводів відповідача щодо передачі позивачу відповідної суми коштів безпосередньо за спірний автомобіль ще до його відчуження, суд не приймає до уваги, оскільки ним не представлено жодного доказу на підтвердження викладеної обставини. Саме по собі визнання позивачем факту отримання від відповідача, до відчуження спірного транспортного засобу, певної суми коштів, суд також не вважає переконливим доводом факту досягнення між подружжям домовленості щодо розподілу спірного сумісного майна. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Витрати, понесені [PERSON] на правову допомогу у розмірі 3 000 грн. 00 коп. підтверджуються матеріалами справи, а саме: витягом з договору від 25.07.2014 (а.с.32-33), розрахунком витрат часу адвоката від 11.12.2014 (а.с.117-118) і була виконана адвокатом [PERSON] (а.с.34), відповідно до приписів Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». При цьому необхідно привести наступний розрахунок: мінімальна заробітна плата становить 1 218,00 грн.; граничний розмір компенсації відповідно до приписів статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» становить: 1218 грн. х 40 % = 487 грн. 20 коп. за одну годину роботи. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування понесених витрат на правову допомогу необхідно стягнути 3 000,00 грн. Крім того, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 404,68 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved