Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

27 травня 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить виключити відомості про його батьківство з актового запису про народження [PERSON] . Позов мотивований тим, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 25 листопада 2011 року до 21 серпня 2012 року. 21.08.2012 року шлюб розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №388 від 21.08.2012 року. [INFO] відповідач народила сина - [PERSON] , батьком у відповідності до ч. 2 ст.122 СК України записано « [PERSON] ». У вересні 2018 року відповідач повідомила його проте, що він не являється біологічним батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Оскільки шлюбні відносини припинені значно раніше ніж розірвано шлюб, є всі підстави вважати дану інформацію позивача достовірною. Оскільки можливість виключити відомості про батьківство з актового запису про народження можливе лише за рішенням суду, позивач заявив відповідні вимоги. В судове засідання сторони не з`явилися, від їх представників надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, в яких зазначено що позивач підтримує позовні вимоги, а відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі, не заперечують проти розгляду справи в підготовчому судовому засіданні /а.с.17-27,29-32,/.Також представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено про визнання позовних вимог та зазначення про те, що немає необхідності призначати судову-генетичну експертизу у справі /а.с.18,24/. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, а також, зважаючи на визнання відповідачем вимог позивача, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши, оцінивши та проаналізувавши матеріали і докази по справі в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції позивач і відповідач є батьками [PERSON] /а.с.9/. Відповідачем в повному обсязі визнано позовні вимоги позивача, що підтверджується викладеним в відзиві на позовну заяву /а.с.18/. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу батьківства, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини грунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Згідно ч. 1 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини, відповідно до ст. ст. 122,124,126 та 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового про народження дитини. Відповідно до цієї ж постанови, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд ухвалює рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. У відповідності до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Із зазначених положень цивільного законодавства встановлено, що позивач у відповідності до ч. 1 ст. 122 СК України записаний батьком [PERSON] , [INFO] , позивач вказує, що він не є батьком даної дитини, про що не заперечує і відповідач в своєму відзиві на позовну заяву, а отже має право ставити на вирішення суду питання про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису. Обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів сторін та останнє відповідатиме загальноприйнятим нормам та духу сімейно правових відносин. В позовній заяві позивачем зазначено про покладання судових витрат на позивача, тому сума сплаченого судового збору за подання позовної заяви до суду з відповідача не підлягає стягненню. На підставі викладеного,

Outcome: approved