Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

28 січня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що сторони перебували у шлюбі, що був розірваний рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 15 листопада 2012 року. Від шлюбу з відповідачем є донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 13 листопада 2012 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання дитини [PERSON] були стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 10 грудня 2012 року з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 17 червня 2013 року зменшений розмір аліментів на утримання доньки [PERSON] з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів доходів. Також даним рішенням зменшений розмір аліментів на утримання дружини з 1/4 частини до 1/8 частини з усіх видів доходів. У зв’язку з тим, що змінилося матеріальне становище позивача, оскільки позивач не отримує аліменти на своє утримання у зв’язку з досягненням донькою трирічного віку, позивач просить збільшити розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] з 1/3 частини до 1/4 частини з усіх видів доходів. Позивач у судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі на підставах, викладених у позові, просила позов задовольнити. Відповідач до суду не з’явився, будучи допитаним Селидівським міським судом Донецької області в порядку судового доручення, заперечив проти позовної заяви, пояснивши, що він сплачує аліменти на [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. У судове засідання третя особа не прибула, будучи допитаною Селидівським міським судом Донецької області в порядку судового доручення, заперечувала проти задоволення позовних вимог, пояснила, що діти повинні отримувати однаково сплачені аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно. Суд, заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач та відповідач перебували у шлюбі, який рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 15.11.2012 року був розірваний (а.с. 11). Сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем (а.с. 7-8). Рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 13 листопада 2012 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 10 грудня 2012 року з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 17 червня 2013 року зменшений розмір аліментів, стягнутих за рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 13.11.2012 року, на утримання доньки [PERSON] з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів доходів, зменшений розмір аліментів, стягнутих за рішенням Єнакіївського міського суду Донецької області від 10.12.2012 року, на утримання [PERSON] з 1/4 частини до 1/8 частини з усіх видів доходів (а.с. 12, 41-42). Позивач навчається у Донбаському державному технічному університеті на бюджетній основі на 4 курсі (а.с. 40). Відповідач працює у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія «Донецькшахтопроходка» та з його заробітної плати утримуються аліменти (а.с. 9-11). Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно положень ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, законом встановлені обставини, за яких у судовому порядку може бути прийнято рішення про збільшення або зменшення розміру аліментів. Оскільки порушено питання про збільшення розміру аліментів, то суду для задоволення позову необхідно встановити зміну матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я позивача та/або відповідача. На необхідність встановлення цих обставин також вказано у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Судом встановлено, що позивач навчається Донбаському державному технічному університеті, відповідач аліменти на доньку [PERSON] сплачує у розмірі, не меншому 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З позовної заяви та пояснень позивача не вбачається, що погіршилося матеріальне становище позивача, стан здоров'я позивача не погіршився та не поліпшився, також судом не встановлено, що змінився сімейний стан позивача. За таких обставин суд приходить до висновку, що підстав, передбачених законом для збільшення аліментів, на момент розгляду справи в суді не встановлено, позивач не надала жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх позовних вимог, які з врахуванням змагальності та диспозитивності цивільного процесу повинні бути доведені позивачем. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що дослідженими у справі доказами не встановлені підстави, передбачені ст. 192 Сімейного кодексу України, для збільшення розміру аліментів, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed