Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

28 квітня 2015 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся [PERSON], який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах [PERSON], з вказаним позовом, в якому зазначив, що 16 жовтня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, та вказаний шлюб за рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.01.2015 року, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 14.04.2015 року, був розірваний. Донька проживає разом [PERSON], та остання повністю нею опікується та несе відповідні матеріальні витрати на утримання останньої. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча може це робити: останній офіційно працює, не одружений, здоровий, аліменти нікому не сплачує. Крім того, зазначив, що на момент укладення шлюбу і до 31.08.2009 року [PERSON] перебувала на навчанні у клінічній ординатурі Вінницького національного університеті ім.. Пірогова. У звязку з навчанням вона не була працевлаштована, проте займалася веденням домашнього господарства та вихованням доньки За таких обставин, у відповідності до ч.4 ст.76 СК України, вона має право на утримання від відповідача. За таких обставин просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, а також аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини від його заробітку протягом трьох років з часу розірвання шлюбу. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який був зареєстрований 16 жовтня 2005 року. Вказаний шлюб був розірваний за рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2015 року, яке було залишено буз змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 14.04.2015 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO]. Вказані обставини встановлені вищезазначеними рішеннями Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.01.2015 року та ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 14.04.2015 року, та відповідно до приписів ч.3 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Згідно з вимогами ст.51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно приписів ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] працює в ТОВ «Сінево Україна» з 04.02.2013 року водієм автотранспортних засобів. Його дохід за період з січня 2015 року по травень 2015 рік склав 43614,37 гривень. На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач працює, має стабільний дохід, а також враховуючи середньомісячний розмір його заробітної плати, суд вважає необхідним стягнути з відповідача щомісячно на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Стосовно вимог щодо стягнення аліментів на утримання дружини суд зазначає наступне. Відповідно до приписів ч.4 ст.76 СК України якщо у зв'язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім'ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв'язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. З огляду на положення вищевказаної норми закону підставою для стягнення аліментів є встановлення факту, що протягом шлюбу один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду у зв'язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім'ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В якості обґрунтування позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь [PERSON] аліментів на її утримання відповідно до ч.4 ст.76 СК України, позивачем зазначено, що остання з часу укладення шлюбу навчалася в ординатурі, а після закінчення навчання та до розлучення ніде не працювала, оскільки займалася доглядом за дитиною та веденням домашнього господарства. Згідно представленої трудової книжки [PERSON] встановлено, що остання в період в період з 27.07.1996 року по 29.06.2002 рік навчалася у Вінницькому національному медичному університеті ім. Пирогова, з 27.07.2002 по 30.01.2004 рік працювала у Вінницькому національному медичному університеті ім.. Пирогова на посаді лікаря-інтерна з акушерства і гінекології; в період з01.04.2004 року по 01.07.2004 рік працювала викладачем акушерства і гінекології у Хмельницькому базовому медичному училищі; з 01.09.2004 по 31.08.2009 рік навчалася у Вінницькому національному університеті ім.. Пирогова в клінічній ординатурі; в період з 22.05.2015 по 14.07.2015 рік перебувала на обліку у Хмельницькому міському центрі зайнятості та отримувала виплату допомоги по безробіттю. Таким чином встановлено, що [PERSON] перебуваючи у шлюбі та доглядаючи за малолітньою дитиною, навчалася у Вінницькому національному медичному університеті ім.. Пирогова, та отримала там відповідну освіту. Крім того, суду не представлено жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт необхідності такого догляду за дитиною, а також ведення домашнього господарства, яке б унеможливлювало працевлаштування [PERSON] Таким чином, сам по собі той факт, що [PERSON] не працевлаштовувалася в період шлюбу з відповідачем, не може бути підставою для стягнення з останнього аліментів на утримання колишньої дружини, оскільки в судовому засіданні не доведено, що не влаштування на роботу була обумовлена неможливістю одержати освіту, зайняти відповідну посаду у зв'язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім'ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення. На підставі викладеного в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання [PERSON] слід відмовити. На підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: partial