Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

28.11.2018 р. позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохав суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення суду від 08.08.2018 р. на утримання доньки [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття, з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) на 1/8 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обгрунтування заявлених вимог вказував на зміну стану свого здоров'я, перенесення операції 11.10.2018 р. та отримання другої групи інвалідності у зв'язку із ампутацією кінцівки. У зв'язку із чим позивач отримує пенсію і не знає, чи зможе додатково працювати. Позивач зазначає, що не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини з пенсії, враховуючи необхідність подальшої його реабілітації за станом здоров'я. Також, позивач прохав врахувати, що донька, на утримання якої він сплачує аліменти, перебуває на повному державному утриманні у зв'язку із навчанням у школі-інтернаті № 2 І-ІІІ ступенів «Центр освіти та соціально-педагогічної підтримки» ім. Софії Русової Полтавської обласної ради. 24.01.2019 року відповідачем [PERSON] до суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого остання прохала суд відмовити в задоволенні позовних вимог вимог у повному обсязі за безпідставністю. В обгрунтування заперечень вказувала, що вона є інвалідом першої групи, але, як мати дитини, здійснює утримання спільної з відповідачем доньки. Попри те, що донька навчається у школі-інтернаті, вона сплачує за харчування дитини по 100-150 грн. щомісячно; забезпечує дитину одягом, канцелярськими товарами для навчання, вітамінами тощо. У вихідні, святкові дні та на канікулах дитина не перебуває у школі-інтернаті та обов'язок по утриманню дитини у такий період покладається на батьків. Відповідач прохала врахувати, що вона має обов'язки з погашення кредиту в АТ «Мегабанк», який, як зазначено у відзиві, отриманий та направлений на погашення боргу за послуги з газопостачання у квартирі, частку у якій має позивач, однак не проживає у ній. У відзиві відповідач зазначала, що наявність певних вад здоров'я у позивача не виключає можливості працювати у подальшому на більш легкій роботі. Позивачем надано до суду відповідь на відзив, у якому зазначено, що він не має відношення до боргів відповідача за житлово-комунальними послугами, оскільки він, хоч і має у власності частину будинку, однак у ньому не проживає, а проживає відповідач і донька у вільний від навчання у школі-інтернаті час. Вважає, що права дитини не будуть порушені при зменшенні розміру аліментів. Сторони по справі у судове засідання не з'явились. У судовому засіданні адвокат позивача, [PERSON], позов підтримала, прохала задовольнити. Адвокат відповідача, [PERSON], проти задоволення позову заперечувала, прохала суд відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові заяви сторін у справі по суті справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам в іх сукупності, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06.08.2018 р. Від шлюбу сторони мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO], згідно зі свідоцтвом про народження серії 1-КЕ № 126352. Відповідно до судового наказу Октябрського районного суду м. Полтави від 08.08.2018 р. № 554/5110/18 з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 04.07.2018 р. до досягнення дитиною повноліття. Згідно з довідки № 557 від 04.09.2018 р., виданої директором школи-інтернату № 2 І-ІІІ ступенів «Центр освіти та соціально-педагогічної підтримки» ім. Софії Русової Полтавської обласної ради, судом встановлено, що спільна дитина сторін - [PERSON], з 03.09.2013 року зарахована до 9 класу Полтавської спеціалізованої школи-інтернату № 2 І-ІІІ ступенів «Центр освіти та соціально-педагогічної підтримки» ім. Софії Русової Полтавської обласної ради. Згідно з Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією сеірї АВ № 0012719, виданою [PERSON] за результатом огляду 11.10.2018 року судом встановлено, що останній має другу групу інвалідності з причини загального захворювання, встановленої безтерміново; протипоказання фізичної праці перебування на ногах. Судом також встанволено, що відповідач [PERSON], згідно з Довідки МСЕ № 0396647 сеірї 7-66 ТЕ має першу «Б» групу інвалідності з причини загального захворювання, встановленої безстроково; потребує стороннього догляду. Доказів про розмір отримуваного доходу (заробітку) сторонами не наданий. Позивачем зазначено про отримання пенсії, однак її розмір не підтверджений належними доказами у справі. Відповідач також є пенсіонеркою за інвалідністю, отримує пенсію, однак документів про розмір отримуваного доходу не надано суду. Згідно з відповіді на адвокатський запит, наданої в.о. директора ГПУ «Полтавагазвидобування» від 18.01.2019 р. № 004.1.4-762, вбачається, що позивач [PERSON] працює у Філії Газопромислове управління «Полтавагазвидобування» АТ «Полтавагазвидобування» на посаді провідного інженера з цивільного захисту. З 22.12.2018 р. по 06.02.2019 р. перебуває у щорічній відпустці. У відповіді також зазначено, що директором Філії задоволена заява [PERSON] про звільнення 06.02.2019 р. з роботи за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію (по інвалідності) за ст. 38 КЗпП України. Станом на момент розгляду справи, 28.02.2019 року, позивачем не надано належних доказів його звільнення у передбаченому законом порядку (наказ про звільнення або копію трудвоої книжки). Відповідачем [PERSON] надано суду Виписку з особового рахунку позичальника [PERSON] з 01.11.2018 р. по 10.01.2019 р. Відповідач вказувала, що даною Випискою підтверджується наявність депозитного рахунку у позивача, однак судом достовірно не вбачається такого факту з вказаного документа. Статтею 192 СК України\~передбачено, що розмір стягуваних аліментів може бути змінено судом в разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, їх стану здоровя. Таким чином, для зміни розміру аліментів слід враховувати матеріальний або сімейний стан, а також стан здоровя платника аліментів або одержувача аліментів. Судом встановлено, що за станом здоровя обидва з батьків дитини мають певні вади, у звязку із чим мають встановлені безстроково групи інвалідності. Обидва з батьків, відповідно до чинного законодавства повинні утримувати дитину. Той факт, що дитина навчається у школі-інтернаті не свідчить про зменшення потреб дитини, та не є підставою для зменшення розміру аліментів. Належних доказів погіршення матеріального стану позивача, у тому числі і за станом здоровя, суду не надано. Належних доказів того, що відповідач переніс операцію суду не надано; відсутні докази понесення позивачем витрат на лікування та/або на реабілітацію. Доказів зміни сімейного стану платника аліментів (позивача у справі) судом не встановлено. Належних доказів зміни матеріального стану позивача не надано суду (звільнення з роботи; довідку про розмір пенсії тощо). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Суд надає оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо (ч. 3 ч. 89 ЦПК України). Виходячи зі\~змісту \~ч.\~2\~ст.\~182\~цього ж\~кодексу розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку суду, призначений до стягнення розмір аліментів є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а належних та достатніх доказів на підтвердження підстав його зміни, передбачених законом, суду не надано. За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Враховуючи те, що позивача звільнено від сплати судового збору, як інваліда 2 групи, а тому, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати необхідно віднести на рахунок лержави.

Outcome: dismissed