Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

27 серпня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, у якому зазначив, що [INFO] померла його баба [PERSON]. Після смерті якої відкрилась спадщина зокрема і на житловий будинок розташований по вул. [ADDRESS] в с. Сергіївка Березнегуватського району Миколаївської області, що належав їй на праві власності відповідно до рішення постійно діючого третейського суду при асоціації «Виробників та переробників сільськогосподарської продукції «Зерновий альянс» від 22 січня 2007 року. Його мати [PERSON] померла [INFO] року, тому він є спадкоємцем першої черги за законом за правом представлення. Спадщину прийняв лише він. Однак нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через ненадання належних правовстановлюючих документів на житловий будинок. Посилаючись на викладене, позивач просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Позивач в підготовче засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача по справі в підготовче засідання не з'явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Треті особи по справі, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, в судове засідання також не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду справи. У зв'язку з неявкою в підготовче засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається, що рішенням постійно діючого третейського суду при Асоціації «Виробників та переробників сільськогосподарської продукції» від 22 січня 2007 року по справі № 11-2007р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, за [PERSON], в порядку спадкування було визнано право власності на земельну ділянку та житловий будинок, розташований по вул. [ADDRESS] в с. Сергіївка Березнегуватського району Миколаївської області, який складається з літ. А - житлового будинку кам'яного загальною площею 37,4 кв. м., житловою площею 27,7 кв.м., літ. В - літньої кухні кам'яної, літ. Г - погрібу кам'яного, літ.Д - вбиральні дерев'яної, № 2,І,ІІ - споруд, № 3-5 - огорожі (а.с.16). Вказане рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Виробників та переробників сільськогосподарської продукції «Зерновий альянс» ніким не оскаржувалось та набуло законної сили. На підставі вказаного вище рішення 14 грудня 2007 року Березнегуватською філією Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації за [PERSON] було зареєстроване право власності на спірний житловий будинок (а.с.17). Згідно п. 2.1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України №7/5 від 07 лютого 2002 року (в редакції, яка діяла на час проведення державної реєстрації) для реєстрації виникнення, існування, припинення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом із заявою про реєстрацію прав власності подаються правовстановлюючі документи (додаток 1), їх копії (нотаріально засвідчені), а також інші документи, що визначені цим положенням. Згідно п. 10 (Додатку 1 до п. 2.1 положення) правовстановлюючими документами є рішення судів, третейських судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна. Тобто [PERSON] за життя набула право власності на житловий будинок. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серія [NUMBER] виданого 20.10.2014 року виконавчим комітетом Сергіївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області (а.с.7). З копії свідоцтва про народження позивача, копії свідоцтва про народження матері позивача [PERSON] та витягу про державну реєстрацію актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу між його батьками [PERSON] та [PERSON], вбачається. що позивач є онуком покійної [PERSON] (а.с.8,9,11). Його мати [PERSON] померла до її смерті, [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого повторно виконавчим комітетом Сергіївської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області (а.с.77). За довідкою виданою Сергіївською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області №76 від 24.03.2015 року, [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала з 20 червня 1968 року на [ADDRESS] в с. Сергіївка Березнегуватського району Миколаївської області, на день смерті разом з нею зареєстрованих та проживаючих не було (а.с.69). За життя, а саме 18 грудня 2008 року, [PERSON] склала заповіти за якими земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,93 га заповідала позивачу, а житловий будинок, розташований у селі Сергіївка Березнегуватського району Миколаївській області з господарськими спорудами, земельну ділянку площею 0,1745 га призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та майно, яке належатиме їй на момент смерті заповіла доньці [PERSON] (а.с.62-63). З копії спадкової справи №59/2015 зареєстрованої у спадковому реєстрі за № 57266755 слідує, що позивач прийняв спадщину звернувшись 25.03.2015 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Донька покійної [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини як за законом так і за заповітом, про що свідчить її заява нотаріусу від 25.03.2015 року (а.с.60). 16.02.2016 року та 06.10.2017 року позивач отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.73). Окрім позивача інших спадкоємців які прийняли спадщину, немає. 04 липня 2018 року завідувачем Березнегуватською державною нотаріальною конторою Миколаївської області позивачу було роз'яснено про неможливість вчинення нотаріальної дії у зв'язку з ненаданням належного правовстановлюючого документу на житловий будинок ( а.с.44). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, оскільки [PERSON] за життя набула право власності на житловий будинок [ADDRESS] в с. Сергіївка Березнегуватського району Миколаївської області, вказане нерухоме майно є об'єктом права власності, та увійшло до складу спадкового майна, що залишилось після ї смерті, враховуючи те, що нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, його позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved