Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

29.01.2020 року [PERSON] звернулись до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , в якому просила визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] . Однак, за вказаною адресою не проживає з 2010 року без поважних причин. Крім того, відповідач не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає, особистих речей у квартирі не має і взагалі квартирою не цікавиться. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.01.2020 року відкрито провадження у справі. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили справу розглядати без їхньої участі. Відповідач до судового засідання не з`явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі позовні вимоги визнав. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , який є чоловіком позивачки, що підтверджено довідкою, виданою Житлово-комунальним підприємством «БРИЗ» ЖЕК №3 від 23.01.2020 року. Право власності позивачки на квартиру [ADDRESS] підтверджується договором дарування квартири, посвідченим державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Желєзняковою О.В. від 01.02.2018 року та зареєстрованим в реєстрі за № 2-61. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] у вищезазначеній квартирі не проживає з 2010 року, спірною житловою площею не користується, витрати, пов`язані з оплатою житлово-комунальних послуг не несе, вказане знайшло своє підтвердження дослідженими письмовими доказами по справі, зокрема Актом про не проживання від 25.01.2020 року. Дослідивши в сукупності надані докази, суд вважає встановленим факт відсутності [PERSON] у жилому приміщенні спірної квартири, понад один рік без поважних причин. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності до ст. 156 ч. 1 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , оскільки не проживає в спірній квартирі без поважних причин більше строків, встановлених ст. 71 ЖК України. Оскільки між позивачкою та [PERSON] відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування житловим приміщенням, останній не проживає та не користується зазначеною квартирою більше року, суд вважає, що [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] . На підставі наведеного та

Outcome: approved