Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-07 00:00:00

26 червня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача\~ про\~ розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В позовній заяві [PERSON] зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, позивач припинив спільне проживання з відповідачем. Нормальні відносини в сімї не складаються вже досить тривалий час Рішення позивача щодо розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. Відповідач, проживаючи окремо, будучи працездатним та отримуючи дохід, оскільки працює на КП «Лісгосп АПК», ухиляється від виконання обовязку по утриманню дитини, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. В добровільному порядку питання щодо утримання дітей позивач та відповідач не вирішили. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 08.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції у Житомирській області (актовий запис №138); після розірвання шлюбу залишити позивачу дошлюбне прізвище Левченко; стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача сплачену суму судового збору. В судове засідання позивач не зявилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не зявився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, не заперечив проти задоволення позовних вимог [PERSON] Судом встановлено, що 08 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції у Житомирській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. За час перебування у шлюбі народилася дитина: син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Також з позивачем проживають ще двоє дітей від першого шлюбу, які знаходяться на її утриманні. Відповідно до статті 110\~ Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. За змістом\~ст.112 Сімейного Кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд,\~ дослідивши надані\~ докази в межах заявлених вимог,\~ вважає,\~ що позов\~ підлягає\~ до задоволення з наступних підстав. Під час розгляду справи судом встановлено, що сторони перебувають в неприязних стосунках\~ і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони\~ не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, оскільки спільно не проживають, а тому суд вважає,\~ що сімя розпалася остаточно. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 08 серпня 2015 року перебувають у шлюбі (а.с.7). У сторін є спільна дитина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до розяснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Враховуючи спільний обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення ними повноліття, визначений\~ст. 180 СК України, всі перелічені в сукупності обставини дають підстави для покладення на відповідача обовязку сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 704,80 грн. та судовий збір на користь держави.

Outcome: approved