overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

29.01.2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В заяві заявник вказує, що його прізвище значиться як «[PERSON]» . [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної частки (паю). Він має намір вирішити питання про прийняття спадщини, так як інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадкового майна, але для цього йому необхідно встановити, що померлий [PERSON] є його батьком. В судовому засіданні [PERSON], давши пояснення по справі, просить встановити факт того, що [PERSON], який помер [INFO] є його рідним батьком. Зацікавленими особами по справі є брат заявника [PERSON], його мати та дружина померлого [PERSON] , які в судовому засіданні підтвердили, що померлий [PERSON] є рідним батьком [PERSON] та просять заяву заявника задовольнити. Представник державної нотаріальної контори всудове засідання не з»явився. Про день, час, та місце розгляду справи повідомлявся судом. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, зацікавлених осіб, допросивши свідків [PERSON] [PERSON] та давши оцінку доказам, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Відповідно до ст. 256 ч.1 п.1 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [INFO] помер громадянин [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER], яке було видане виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району, Запорізької обл. 18.11.1014 року, актовий запис за № 34. Відповідно до свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER], яке було видане 16.02.1968 року Пологівською сільською радою, Пологівського району, Запорізької обл. батьком [PERSON] значиться [PERSON], а матірю -[PERSON]. Згідно паспорту заявник є [PERSON] При вивченні паспортів брата заявника [PERSON], матері заявника [PERSON] померлого [PERSON] судом встановлено, що в даних паспортах їх призвіща на російські мові значаться «[PERSON]». Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що померлий [INFO] [PERSON] є рідним батьком заявника [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

29.01.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій ставить питання про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначив, що 03.09.2008 року уклав з [PERSON] шлюб, актовий запис №799. Від зазначеного шлюбу дітей не має. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна немає. Позивач надав заяву, де просив справу розглянути за його відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 03.09.2008 року у відділі РАЦС Петродворцового району Комітета у справах РАЦС Уряду Санкт-Петербургу, актовий запис №799, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с. 6). Від зазначеного шлюбу позивач з відповідачем дітей не мають. Спору про поділ майна не виникає. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

29.01.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04 липня 2012 року\~ Таранівською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №14. В обґрунтування позову зазначив, що шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне життя не склалося через те, що у них різні погляди на життя та ведення спільного господарства, дітей від шлюбу не мають. Спору про розділ майна немає. Вважав, що збереження шлюбу є неможливим, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, від позову не відмовився, подав заяву про проведення судового засідання за його відсутністю, наполягав на задоволенні позову, не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлена відповідачка [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилася, про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи чи судовий розгляд за її відсутністю, а також заперечень проти позовної заяви не подавала. У відповідністю з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідачки, повідомленої належним чином, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про шлюб сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.07.2012 року. (а. с. 3). Позивачем в позовній заяві зазначено, що фактично сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, проти чого не подала заперечення відповідачка. Спору про розділ майна між сторонами немає. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач [PERSON] у заяві наполягав на розірванні шлюбу, а відповідачка [PERSON] будь-яких заперечень проти позовної заяви не надала, чим виявила байдуже ставлення до збереження сім'ї, належить дійти висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам позивача, тому позовна заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

29.01.2015 року [PERSON] звернувшись до суду просить стягнути з [PERSON], аліменти на своє утримання, в зв'язку з продовженням навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до закінчення навчання, тобто до 30.06.2018 року. Вказуючи, що є студенткою першого курсу денного відділення Інституту розвитку дитини Національного педагогічного університету ім. М.П. Драгоманова. Матеріальної допомоги на її утримання батько не надає. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідач є батьком папуши А.В. що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.10). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. [PERSON] навчається на першому курсі денного відділення Інституту розвитку дитини Національного педагогічного університету ім. М.П. Драгоманова, строк навчання закінчується 30.06.2018 року (а.с. 12), а тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до закінчення навчання. На підставі ст.ст.198, 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

29.01.2015 року [PERSON] звернулась до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області із заявою про визнання її дочки [PERSON], [INFO], недієздатною, встановлення над дочкою опіки та призначення її опікуном дочки, посилаючись на те, що її дочка [PERSON] є хворою на психічне захворювання, внаслідок свого стану вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, а внаслідок психічного захворювання потребує постійного стороннього догляду. Просить суд визнати [PERSON] недієздатною, встановити опіку над нею та призначити її опікуном [PERSON] У судове засідання [PERSON] не з'явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи органу опіки та піклування виконкому Слов'янської міської ради Рибалко М.Л. у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій просить суд на підставі результатів судово-психіатричної експертизи визнати [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку та призначити [PERSON] опікуном над недієздатною дочкою. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав: Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Судом встановлені таки факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] є матір'ю [PERSON] (а.с.6), [PERSON] та [PERSON] мешкають разом (а.с.5). Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 18 від 19.02.2015 року [PERSON], 1997 р.н., страждає глибокою розумовою відсталістю з рідкими епілептиформними нападами в анамнезі. В наслідок вираженості слаборозумовості не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Для захисту цивільних прав потребує опіку (27-29). Таким чином усі зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON], визнання [PERSON] недієздатною та призначення [PERSON] її опікуном. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

29.01.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказує, що вона перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: неповнолітнього дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, тому вона змушена звернутися до суду з проханням стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх доходів відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON], які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3). Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору в прибуток держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

29.01.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 06.12.1980 року. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно не проживають. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини припинені в вересня 2011 року, відновлення шлюбу вважає неможливим, шлюб існує формально. Від сумісного проживання неповнолітніх дітей не мають. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Фактичні шлюбні відносини припинені в вересні 2011 року. Відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги щодо розірвання шлюбу визнав, шлюбні відносини припинені в вересні 2011 року. В органах РАГС оформлювати розірвання шлюбу не бажав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 06 грудня 1980 року [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Московського району м. Харкова, актовий запис №1360. Як вбачається з заяв сторін, подружжя неповнолітніх дітей не має. Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч.ч. 1,2 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини припинені в вересні 2011 року, примирення неможливе, сумісного господарства не ведуть. Суд, оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

29.01.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить, стягувати на її користь аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], з усіх його видів заробітку (доходу) в твердій грошовій сумі по 550 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання заяви. Позов обгрунтовує тим, що між сторонами 08.09.2007 року укладено шлюб. Від спільного подружнього життя народилася дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO] Оскільки, відповідач не вживає достатніх заходів щодо матеріального забезпечення сім'ї, позивачка змушена звернутися до суду про стягнення аліментів в судовому порядку. Просить про стягнення аліментів в твердій грошові сумі в розмірі 550 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликаючись на обставини, вказані в позовній заяві. Відповідач позов визнав. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено: Спір витікає із сімейних правовідносин. Так, відповідно до положень ст.180, 182, 184 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно копій свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] та [PERSON] [NUMBER], батьками [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]І.(а.с.3,4). Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 184 СК України передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, тоді суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи наведене, а саме, що позивачка не має змоги самостійно забезпечити необхідні матеріальні потреби дітей, які виникають у зв'язку з їх вихованням та проживанням, прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, визнання позову відповідачем, суд приходить до переконання про задоволення позову. З огляду на вимоги ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в користь УДКСУ у Городоцькому районі (поточний рахунок 31217206700076, ЄДРПОУ 37965536, Банк одержувача ГУ ДКСУ у Львівській області, МФО банку 825014, одержувач УДКСУ у Городоцькому районі) 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

29.01.2015 року відкрито провадження у справі. Заявниця свої вимоги мотивує тим, що її син, [PERSON], [INFO] являється інвалідом І групи з дитинства, внаслідок хронічної психічної хвороби не здатен розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки. В зв'язку з цим, для захисту його прав, заявниця порушує питання про визнання [PERSON] недієздатним, встановлення опіки та призначення її опікуном. В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги, суду пояснила, що її син, [PERSON] являється інвалідом з дитинства, йому встановлена І група інвалідності з дитинства, син потребує постійного стороннього догляду, який вона надає. В зв'язку з хворобою, син не здатен розуміти значення своїх дій та керувати ними, не здатний до самообслуговування, що створює проблеми у повсякденному житті, пов'язані з реалізацією прав сина. Тому наполягає на задоволенні вимог. Представник органу опіки та піклування Охтирської міської ради не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення заявниці, врахував думку представника заінтересованої особи, дійшов наступного висновку. Відповідно до положень ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною. Згідно з нормами ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або ) керувати ними. Довідкою до акта огляду МСЕК серії 10 ААА № 650641 підтверджується, що [PERSON], [INFO], являється інвалідом І групи А з дитинства безтерміново, непрацездатний та потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 1/8793 від 18.02.2015 року вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки хронічного, стійкого психічного розладу F73.1 внаслідок чого не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до вимог ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Положеннями ч. 1 ст. 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою в разі визнання її недієздатною, і призначає опікуна за поданням органу опіки й піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах із підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна. Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON], заявниця являється його матір'ю. Відповідно до подання органу опіки та піклування, призначення [PERSON] опікуном її сина [PERSON] є доцільним. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON], [INFO] та призначення [PERSON] його опікуном, оскільки вона фактично постійно опікується сином. На підставі викладеного,

Outcome: approved