Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

28.02.2017 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Лиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] в м. Донецьк, Донецької області помер його дід - [PERSON], [INFO], причина смерті - атеросклеротична хвороба серця з гіпертензією. За фактом його смерті було видано довідку про причину смерті № 128, медичне свідоцтво про смерть від [INFO] № 128, та свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від [INFO]. Оскільки вказане свідоцтво про смерть було видано на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, воно не відповідає встановленим вимогам законодавства України. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть та прийняття спадщини. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] в м. Донецьк Донецької області, причина смерті - атеросклеротична хвороба серця з гіпертензією. В судовому засіданні за клопотанням [PERSON], згідно з вимогами ст. 62 ЦПК України, було допитано як свідка. [PERSON] суду показав, що є онуком померлого [INFO] [PERSON]. Його дід помер у віці 91 рік в м. Донецьку, там його й поховано. Він займався похованням. Представник заінтересованої особи - Лиманського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, вирішення заяви покладає на розсуд суду (а.с.20). Всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, вислухавши представника заявника, свідків, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив фактичні обставини і прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа, встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою. Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України, яка розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до роз'яснень, наданих в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження видане повторно 13 січня 2017 року Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 983 (а.с. 8) Відповідно до довідки, виданої громадянці [PERSON] 06.02.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30 липня 1983 року, актовий запис № 639. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]». 19.01.1993 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району м. Донецьк, актовий запис № 18 (а.с. 11,12). Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 04 січня 1961 року, серії [NUMBER], [PERSON], народилася [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 14. Її батьками зазначено: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 11а). Стаття 3 СК України передбачає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Коло осіб, які знаходяться між собою у сімейних стосунках, перераховується у ст. 2 СК України (подружжя, батьки, діти, усиновлювачі та усиновлені, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, рідні брати та сестри, мачуха, вітчим, падчерка, пасинок). Згідно відмітки у паспорті громадянина України серії [NUMBER], що виданий Ворошиловським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 06 грудня 2005 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5-6). Відповідно до довідки від 17 жовтня 2016 року № 26883 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Таким чином заявник, як онук [PERSON], має право на звернення до Краснолиманського міського суду з відповідною заявою. Заявник підтверджує факт смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] довідкою про причину смерті № 128 (а.с.13), медичним свідоцтвом про смерть від [INFO] № 128, виданим комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 9» міста Донецька (а.с.13), свідоцтвом про смерть, виданого [INFO] Ленінським відділом запису актів цивільного стану м. Донецьк Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР, серії [NUMBER], актовий запис № 1181 (а.с. 10) Заявник звертався до Лиманського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з проханням зареєструвати смерть [PERSON], але в проведенні державної реєстрації смерті йому було відмовлено, оскільки свідоцтво про смерть видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 9). Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року, з із змінами, передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно змісту ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для прийняття спадщини. Суд сприймає надані заявником довідку про причину смерті № 128, медичне свідоцтво про смерть від [INFO] № 128, видане комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 9» міста Донецька, свідоцтво про смерть, видане [INFO] Ленінським відділом запису актів цивільного стану м. Донецьк Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції ДНР, серії [NUMBER], актовий запис № 1181 як носії конкретної інформації факту смерті [PERSON], при цьому не може визнати їх належними та допустимими доказами, оскільки відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до Розпорядження КМУ від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Донецьк Донецької області є населеним пунктом, на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження. Крім того, факт смерті підтверджується поясненнями заявника, допитаного як свідка, фотознімками з місця поховання [PERSON], накладною про понесені витрати на ритуальні товари (а.с. 21, 22). В судовому засіданні заявником було доведено неможливість одержання свідоцтва про смерть [PERSON] іншим шляхом. Досліджені судом докази у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи заявником було обґрунтовано доведені ті обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог. На підставі викладеного, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON], [INFO], який помер [INFO] в м. Донецьк, Донецької області, причина смерті - атеросклеротична хвороба серця з гіпертензією. На підставі Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та

Outcome: approved