Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

28 грудня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаним позовом до [PERSON] , Приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Гіля Дмитра Володимировича про визнання факту не проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання особи такою, що не прийняла спадщину, внесення змін до свідоцтва про право на спадщину. Ухвалою судді від 09.01.2020 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26 лютого 2020 року провадження по справі в частині позовних вимог [PERSON] до Приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Гіль Дмитра Володимировича щодо зобов`язання його внести зміни до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 15 квітня 2016 року, виданого на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] [INFO] , зареєстрованих в реєстрі за № № 866 та 867 по спадковій справі № 4/2016 за 2016 рік, виключивши з числа спадкоємців [PERSON] сина - [PERSON] , [INFO] - закрито. Продовжено розгляд цивільної справи в межах поданої заяви про зміну предмету позову позивача [PERSON] до [PERSON] про визнання факту непроживання [PERSON] , разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини, визнавши [PERSON] , таким, що не прийняв спадщину після смерті [PERSON] та внесення зміни до свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 15 квітня 2016 року, виданого на ім`я [PERSON] , виключивши з числа спадкоємців [PERSON] його сина - [PERSON] , [INFO] . Обґрунтовуючи уточнений позов посилалася на те, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . Своїм нотаріально посвідченим заповітом від 08 грудня 2004 року все належне йому майно заповідав в рівних долях їй та відповідачу [PERSON] . В установленому законом порядку вона прийняла спадщину і 15 квітня 2016 року Приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Гіль Д.В. видані два Свідоцтва про право на спадщину за заповітом згідно яких спадкоємцями за заповітом майна [PERSON] , який помер [INFO] є його дочка - [PERSON] - на одну другу частку майна та його син - [PERSON] , [INFO] - на одну другу частку майна. Свідоцтва про право на спадщину за заповітом видані [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та на 1/2 частину земельної ділянки, що розташована за тією ж адресою, площею 0,1005 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5310900000:50:024:0110. В обох свідоцтвах зазначено, що свідоцтва на інші 1/2 частини будинку і земельної ділянки ще не видано. В матеріалах спадкової справи міститься інформація щодо наявності ще одного спадкодавця за заповітом, а саме сина спадкодавця [PERSON] , який вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований разом зі спадкодавцем на час смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, реєстрація відповідача по справі [PERSON] за місцем проживання спадкодавця, в даному випадку не є свідченням прийняття спадщини, оскільки останній з 1982 року не проживає за вказаною адресою, та місце перебування останнього не відоме, а отже відсутній факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідач [PERSON] в 2016 році оформив виїзд на постійне місце проживання до Німеччини і знявся з реєстрації місця свого проживання за адресою: [ADDRESS] . Оскільки вона єдина зі спадкоємців і за заповітом, і за законом, яка прийняла спадщину, то наявні достатні підстави для внесення змін до свідоцтв про право на спадщину, виданого позивачу після смерті батька з виключенням з числа спадкоємців [PERSON] його сина - [PERSON] , [INFO] . Звернувшись в середині 2019 року до приватного нотаріуса з питанням щодо можливості видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цілі частки житлового будинку і земельної ділянки після смерті батька, вона отримала відмову з рекомендацією вирішувати питання в судовому порядку. У зв`язку з вищевикладеним змушена звернутися до суду. Ухвалою суду від 30 квітня 2020 по справі підготовче провадження закрите та призначено справу до судового розгляду. [PERSON] та її представник, адвокат Педорич В.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, не заперечували проти ухвалення заочного рішення . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за останньою відомою адресою місця проживання та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади (а.с. 39,110,123,139). Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідача [PERSON] , знає оскільки він дружив з її братом, який був чоловіком позивача [PERSON] . Їй відомо , що на момент смерті [PERSON] відповідач не проживав з батьком [PERSON] постійно проживає в Німеччині. Приїжджає в Україну дуже рідко. Свідок [PERSON] суду пояснив, що знав [PERSON] , який проживає за кордоном 15-20 років, в Німеччині. Приїжджав на похорони матері та батька. На момент смерті не проживав з батьком . Свідок [PERSON] яка є рідною тіткою сторін стверджувала, що [PERSON] не проживав з батьком на момент його смерті за адресою [ADDRESS] в Німеччині, приїжджає рідко. Свідок [PERSON] суду пояснив, що відповідач [PERSON] жив за адресою [ADDRESS] в період коли навчався в школі. Після закінчення військового училища переїхав в Німеччину. З батьком постійно не проживав, приїжджав в гості ненадовго. Враховуючи згоду позивача суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.223 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України. Заслухавши позивача та його представника, свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [INFO] помер - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.07.2015 (а.с.10). Своїм нотаріально посвідченим заповітом від 08 грудня 2004 року все належне [PERSON] майно заповідав в рівних долях [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 09.07.1967, де батьком вказаний [PERSON] та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23.07.1988, відповідно до якого [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 18,19). Відповідно до матеріалів спадкової справи [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] (а.с. 42). 15 квітня 2016 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом посвідченого Приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Гіль Д.В. після смерті [PERSON] [INFO] , на Ѕ частину житлового будинку з надвірними побудовами , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого в реєстрі за № 866 по спадковій справі № 4/2016 (а.с. 12). 15 квітня 2016 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом посвідченого Приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Гіль Д.В. після смерті [PERSON] [INFO] , на Ѕ частину земельної ділянки, що розташована в [ADDRESS] , наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5310900000:50:024:0110, зареєстрованого в реєстрі за № 867 по спадковій справі № 4/2016 (а.с. 13). Відповідно до зазначених вище свідоцтв на інші 1/2 частини будинку і земельної ділянки свідоцтво про право на спадщину не видано (а.с. 12,13). [PERSON] видана посвідка № [NUMBER] від 20.12.2005 в м. Лейпціг, Німеччина, безстроково, на постійне проживання (а.с. 14-15). Згідно довідки Голови вуличного комітету від 03.12.2019 [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 1982 року і по теперішній час (а.с. 16). Відповідно до інформації щодо перетинання державного кордону України [PERSON] наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 11.01.2020 зазначено, що [PERSON] в період з березня 2015 року по грудень 2015 року періодично перетинав кордон, перебуваючи в Україні 3 доби (а.с. 81). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не відмовився від неї в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, для прийняття спадщини має подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Положеннями ч.ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно- територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Згідно ст. 1298 ЦК України - свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Отже, реалізація права на спадщину позивачем [PERSON] за законом, в тому числі, залежить від встановлення судом факту непроживання [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, який має юридичне значення для заявника. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , спадкоємець [PERSON] , не проживав на час відкриття спадщини [INFO] , що підтверджується довідкою голови вуличного комітету від 03.12.2019 , поясненнями свідків та посвідкою № [NUMBER] на постійне проживання [PERSON] в Німеччині від 20.12.2005 з 2005 року та інформацією щодо перетинання державного кордону України [PERSON] наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 11.01.2020 про періодичний в`їзд на територію України в тому числі на час відкриття спадщини, 26.07.2015. За таких обставин, вимоги заявника є обґрунтовані, і суд вважає за необхідне визнати факт непроживання [PERSON] , [INFO] , разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, визнавши [PERSON] , таким, що не прийняв спадщину після смерті [PERSON] . У зв`язку тим, що судом встановлено, що відповідач [PERSON] на час відкриття спадщини не проживав зі спадкодавцем [PERSON] , та не вчинив дій передбачених ч. 1 ст. 1269 ЦК України, не обхідно позовні вимоги задовільнити та внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 квітня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Гіль Д.В. виданого на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] [INFO] , на Ѕ частину житлового будинку з надвірними побудовами , що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого в реєстрі за № 866 по спадковій справі № 4/2016 за 2016 рік, виключивши з числа спадкоємців [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . Внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 квітня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Гіль Д.В. виданого на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] [INFO] , на Ѕ частину земельної ділянки, що розташована в [ADDRESS] , наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5310900000:50:024:0110, зареєстрованого в реєстрі за № 867 по спадковій справі № 4/2016 за 2016 рік, виключивши з числа спадкоємців [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . За таких обставин позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, і тому підлягають до задоволення в повному обсязі. В зв`язку з тим, що позивач та його представник просили не стягувати судові витрати з відповідача, тому суд,

Outcome: approved