Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-19 00:00:00

28 квітня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON] право власності на на земельну ділянку площею 4.5 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в межах Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області. В обґрунтування позову позивач вказував, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4.4 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Шевченківської сільської ради. Звернувшись до нотаріуса за свідоцтвом про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку позивач отримав відмову в зв`язку з тим, що державний акт на право приватної власності на землю був виданий на ім`я батька вже після його смерті. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач Шевченківська сільська рада свого представника до суду не направила, відзиву не надала, просила про розгляд справи за відсутності представника та вирішення позовних вимог відповідно до законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.01.2001 року, виданого Шевченківською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області (а.с.8). Відповідно до вимог частини першої статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , його батьком є [PERSON] (а.с.9). Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після померлого [PERSON] . Згідно частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини або відмови від її прийняття, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до спадкової справи №206/2001 до майна померлого [PERSON] , з заявою до Вітовської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини у межах шестимісячного строку звернувся [PERSON] (а.с.38-51), який є таким, що прийняв спадщину після смерті батька. До складу спадщини, у відповідності до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі рішення Шевченківської сільської ради від 27.02.2001 року №6 на ім`я [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності серії І-МК №027911 на земельну ділянку площею 4.5 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.10) \~В силу ст. 116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. \~Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом (ст.126 ЗК України). Громадяни мають право набувати у власністьземельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.\~\~ Державний акт, виданий\~після смерті спадкодавця\~при зазначенні в ньому дати прийняття уповноваженим органом відповідного рішення про передачу у власність земельної ділянки за життя спадкодавця, свідчить про\~набуття спадкодавцем права власності на земельну ділянку. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене, а також, що позивач позбавлений можливості іншим чином, ніж у судовому порядку визнати за собою право власності на спірну земельну ділянку, суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved