Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

27 липня 2020 року [PERSON] звернулася до Варвинського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 25 відсотків частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину окремо, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття, відповідно. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що від шлюбних стосунків з відповідачем [PERSON] у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З часом, спільне сімейне життя сторін не склалося і вони стали проживати окремо. Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 21 серпня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Після того, як позивач разом з дітьми почали проживати окремо від відповідача, останній припинив брати участь у вихованні дітей та надавати матеріальну допомогу на їх утримання. Позивачем, здійснювалися заходи спрямовані на вирішення питання щодо участі відповідача в утриманні дітей у добровільному порядку, що було ним відхилено без будь-яких пояснень. Разом з тим, [PERSON] має гарний стан здоров`я та постійне місце роботи в ТОВ «Автомагітраль», доходи від чого витрачає виключно на власні потреби. Позивач вказує, що наявні матеріальні потреби дітей, вона сама забезпечити не в змозі. Таким чином, зважаючи на неможливість вирішення зазначеного спору в добровільному порядку, позивач була змушена звернутися до суд з зазначеним позовом. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 07 вересня 2020 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду, в порядку спрощеного позовного провадження, на 05 жовтня 2020 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити (а.с. 24). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. У зв`язку з цим, просив суд, стягнути з нього 50% судового збору (а.с. 22). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши позиції сторін, зважаючи на їх письмові заяви, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. Від шлюбних стосунків у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 4, 5). Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 21 серпня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с .8). Факт спільного проживання позивача [PERSON] разом з дітьми, після розірвання шлюбу між сторонами, відповідачем не заперечується. З довідки Подільскої загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів Срібнянської селищної ради Чернігівської області № 12 від 24 липня 2020 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] навчаються у Подільскій загальноосвітньій школі І-ІІ ст., у 5 та 9 класі, відповідно. Дітьми опікується мати [PERSON] . Батько [PERSON] навчанням доньок не цікавиться, участі в навчально- виховному процесі не бере, загальношкільні та класні батьківські збори не відвідує (а.с. 7). Позивач [PERSON] працює в СТОВ «Дружба-Нова» та займає посаду завідувача складу паливно-мастильних матеріалів. За період з січня 2020 року по червень 2020 року отримала заробітну плату в розмірі 64 128, 58 грн, що підтверджується довідкою №ДН000000759 від 24 липня 2020 року (а.с. 9). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином, судом встановлено, що відповідач є працездатний, має постійне місце роботи та отримує стабільний дохід. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про наявність у відповідача на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, а також про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Крім того, судом також не встановлено щодо наявності у відповідача інвалідності чи наявності інших утриманців. Згідно зі ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проаналізувавши всі обставини справи у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи стан здоров`я дітей, оскільки відомості щодо їх інвалідності чи наявності у них хронічних захворювань у суду відсутні, матеріальний стан матері та платника аліментів, беручи до уваги рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей до досягнення ними повноліття, зважаючи на факт визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі, суд приходить до висновку щодо необхідності стягнення аліментів з відповідача на утримання обох дітей, в загальному розмірі 50% частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Разом з тим, щодо способу визначення розміру аліментів слід зазначити, що ч. 2 ст. 183 СК України, передбачає, що у випадку стягнення аліментів на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За таких підстав, зважаючи на заявлені вимоги позивача, стягнення аліментів окремими частками на двох дітей чинним законодавством не передбачено, оскільки стягнення аліментів на двох і більше дітей може здійснюється виключно в межах єдиної частки від заробітку (доходу) відповідача. Таким чином, суд вважає за необхідне, стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 (однієї другої) частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача на обох дітей, розмір якого буде достатнім для забезпечення їх гармонійного розвитку та належного утримання до досягнення ними повноліття, відповідно. Крім того, суд звертає увагу, що стягнення аліментів в даному випадку виконується у частці від заробітку/доходу платника. Вказаний вид стягнення автоматично регулює розмір стягнень, у відповідності до рівня доходу платника, і одночасно обмежує мінімальний розмір платежів, гарантований законом на рівні не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача та стягується з нього в дохід держави. Разом з тим, суд зважаючи на факт визнання відповідачем позовний вимог, та

Outcome: approved