Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

27.04.2016 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування в розмірі 23896,42 грн., а також сплачений позивачем судовий збір. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 09.12.2014 року між ПАТ Страхова компанія «АХА Страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 3701677, відповідно до умов якого застраховано автомобіль Mitsubishi, д.р.н. АХ9582АА. 31.03.2015 року о 14-20 год. по пр. Московський в м. Харків сталося ДТП за участю власника автомобіля Mitsubishi, д.р.н. АХ9582АА , [PERSON] та водія Toyota, д.р.н. АХ7117СО, [PERSON], яке згідно довідки № 60816500 про ДТП та постанови Київського районного суду м. Харкова від 20.04.2014 року сталося внаслідок порушення відповідачем ст.124 КУпАП, після чого 01.04.2015 року страхувальник звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку та про виплату страхового відшкодування та надав усі необхідні документи, відповідно до яких розмір страхового відшкодування складає 73896,42 грн. Зазначив, що 28.09.2015 року позивачем направлено на адресу ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», де застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача, заяву про виплату страхового відшкодування за полісом, після чого було сплачено на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 50000 грн., тобто розмір ліміту відповідальності згідно полісу, тому сума невідшкодованих збитків на момент подання позову становить 23896,42 грн. Як зазначає позивач, з метою досудового врегулювання спору 09.12.2015 року біло направлено на адресу відповідача претензію, однак відповідач не вчинив жодних дій для відшкодування завданих збитків. В судове засідання представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. За змістом клопотання позов підтримує, просить задовольнити його в повному обсязі на підставі наявних у справі доказів. У разі відсутності відповідача не заперечує розгляд справи проводити в порядку заочного провадження. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, в судове засідання жодного разу не зявився, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не направив. За таких обставин суд вирішує справу за відсутності відповідача, зі згоди позивача при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 09.12.2014 року між ПАТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 3701677, згідно якого ПАТ «СК «АХА Страхування» взяло на себе зобов'язання компенсувати, зокрема, будь-яке пошкодження або знищення автомобіля Mitsubishi, д.р.н. АХ9582АА, його окремих частин чи додаткового обладнання, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 20.04.2015 року [PERSON] 31.03.2015 року о 14-20 год., керуючи автомобілем Toyota Camry, д.р.н. АХ7117СО, по пр. Московський в районі будинку № 27, не вірно обрав безпечний боковий інтервал, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Mitsubishi, д.р.н. АХ9582АА, під керуванням [PERSON] [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. В результаті ДТП автомобіль Mitsubishi, д.р.н. АХ9582АА, отримав пошкодження бокової лівої частини, задньої лівої частини та передньої лівої частини, що слідує з довідки № 60816500 про дорожньо-транспортну пригоду, акту огляду транспортного засобу від 01.04.2015 року та фотознімками автомобіля Mitsubishi, д.р.н. АХ9582АА. Згідно страхового акту від 10.04.2015 року, складеного ПАТ «СК «АХА Страхування» сума до виплати [PERSON] складає 73896,42 грн., яка відповідно до платіжного доручення № 168740 від 15.04.2015 року виплачена за відновлювальний ремонт автомобіля. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» листом № 12737/18 від 12.11.2015 року на заяву ПАТ «СК «АХА Страхування» про стягнення заборгованості в порядку регресу № 8144/ЦВ від 28.09.2015 року з проханням відшкодувати в порядку регресу 73896,42 грн., повідомило, що страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 50000 грн. буде перераховано протягом 5 робочих днів. Різниця суми страхового відшкодування та сплаченого відшкодування за відновлювальний ремонт автомобіля складає 23896,42 грн. Після чого ПАТ «СК «АХА Страхування» в особі ТОВ «СТАРК Україна» надіслало відповідачу претензію про стягнення регресної вимоги № СУ/04539/4-1 від 09.12.2015 року, відновідно до змісту якої просять протягом 7 днів з моменту отримання цієї претензії в добровільному порядку сплатити на рахунок позивача 23896,42 грн., яка згідно поштового повідомлення була отримана відповідачем 19.12.2015 року. Згідно\~ст.27 Закону України «Про страхування»\~та\~ст.993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності до положень\~ст.1166 ЦК України\~шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до\~ст.1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до\~ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі визначеного відшкодування. Статтею 1194 ЦК України\~встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст.3 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. З статті 5 зазначеного Закону слідує, що обєктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідачем не надано доказів щодо наявності порушень при розрахунку суми відшкодування та неспроможності її сплати у заявленому позивачем розмірі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про те, що відповідач, як володілець транспортного засобу, зобовязаний відшкодувати шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, але в добровільному порядку не виконав заявлену позивачем претензію щодо відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка до теперішнього часу не погашена, а тому позов підлягає задоволенню. Оскільки понесені позивачем судові витрати у справі документально підтверджені, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved