Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

28 березня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення способу участі у її вихованні, в якому, враховуючи зменшення позовних вимог (заява представника позивача [PERSON] від 30.10.2017 року, а.с.89), просить визначити способи участі баби [PERSON] у вихованні та спілкуванні з онуком [PERSON], [INFO], наступним чином: в кожну суботу з 12.00 год. по неділю 10.00 год. з ночівлею за місцем проживання; щорічно у святкові дні, в тому числі Різдво Христове (залежно від погодних умов), Пасха (Великдень) за місцем проживання позивача; щорічно у день народження онука за місцем проживання онука; щорічно спільний відпочинок влітку з онуком протягом 30 днів за місцем проживання позивача. Позов мотивований тим, що позивачка є бабусею [PERSON], [INFO], батьками якого є [PERSON] (донька позивачки) та [PERSON], які з 14.11.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2016 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання даного шлюбу між колишнім подружжям та позивачем постійно виникають непорозуміння щодо участі позивача у спілкуванні з онуком та його вихованні. З метою врегулювання цього питання в позасудовому порядку позивачем було ініційовано поштову переписку з відповідачем [PERSON], в ході якої остання проінформувала позивача, що не заперечує проти спілкування позивача з онуком у час, вільний від навчання, виконання домашнього завдання, відвідування гуртків, однак перешкодою для такого спілкування є [PERSON], який теж хоче зустрічатися з сином. Тобто, в позасудовому порядку питання спілкування позивача з онуком вирішити неможливо, позивач позбавлена можливості спілкуватись зі своїм онуком [PERSON], що порушує її права, передбачені ст.ст.257-258 Сімейного кодексу України. Викладене стало підставою для звернення позивачем з вказаним позовом до відповідачів до суду. Відповідачем [PERSON] через свого представника [PERSON] 02.06.2017 року було подано до суду заперечення проти позову, в яких він просив відмовити в задоволенні позову, оскільки згідно рішення Вінницької міської ради від 16.03.2017 року встановлено порядок спілкування [PERSON] з сином щонеділі з 10.00 год. по 18.00 год. Крім того, задоволення позову обмежить батьків [PERSON], які теж є бабусею та дідусем [PERSON], у спілкуванні з онуком. Крім зазначено, враховуючи, що позивач проживає в м. Хмільник, поїздка дитини щотижня до м. Хмільник та у зворотному напрямку до м. Вінниці буде для дитини обтяжливим, дитина не зможе відпочити та підготуватися до нового навчального тижня, враховуючи насичений графік навчання дитини. В ході розгляду справи протокольною ухвалою суду від 21.07.2017 задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про витребування від Служби у справах дітей Вінницької міської ради письмового висновку про доцільність чи відсутність доцільності визначення способів участі [PERSON] у спілкуванні з дитиною [PERSON]. За результатами розгляду вказаного питання службою у справах дітей надано відповідний висновок від 26.09.2017 року, згідно якого служба у справах дітей висловила свою позицію по суті виниклого спору. (а.с. 79 80). В судове засідання 10.01.2018 року позивач [PERSON] не зявилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги в зменшеному розмірі підтримала, просила справу розглянути у її відсутність. В попередніх судових засіданнях позивач підтримала зменшені позовні вимоги та просили суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Позивач додатково зазначила, що метою її позову є те, щоб батьки її онука не перешкоджали її в спілкуванні з ним. На запитання суду, яким чином відповідач [PERSON] перешкоджає їй у спілкуванні з онуком, повідомила, що на вихідні дні батько забирає дитину до себе і проводить з ним весь вільний час. Позивач дзвонила до [PERSON] з метою врегулювати питання її спілкування з онуком, однак згоди вони не дійшли. Позивачу відомо, що дитина займається танцями, однак в кожну суботу після 12 год. хлопчик вже вільний, тому вона претендує на час з 12.00 год. суботи по 10.00 год. неділі, оскільки в неділю з [PERSON] спілкується батько. Разом з тим, [PERSON] повідомила, що відповідач [PERSON] не перешкоджає їй у спілкуванні з онуком. Позивач повідомила, що [PERSON] не чинить їй будь-яких перешкод у спілкуванні з дитиною, її лише не влаштовує, що батько багато часу проводить з сином і їй фактично не залишається часу для спілкування з онуком. З суботи по неділю позивач планує забирати онука до м. Хмільника та привозити його додому до м. Вінниці. На Пасху та Різдво вона бажає відвідувати онука за його місцем проживання, на День народження онука вона не претендує. Крім того, просить визначити їй 30 днів влітку за її місцем проживання для спілкуванням з онуком. Додатково зазначила, що перешкод в телефонному спілкуванні та спілкуванні електронним звязком з дитиною їй ніхто не чинить. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала змінені позовні вимоги за тих фактичних обставин, що повідомлені її довірителем. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, вказала, що її син [PERSON] зайнятий: в ансамблі «Радість» (вівторок і четвер з 08.15 год. по 09.30 год., субота з 09 год. до 12 год.), в школі заняття по стрільбі з 15 год. по 17 год. (понеділок - пятниця), заняття з англійської мови дитина наразі не відвідує. [PERSON] не заперечує, щоб дитина в суботу їздила до бабусі в м. Хмільник. На запитання суду повідомила, що зважаючи на зайнятість дитини в суботу, у [PERSON] вільний час у цей день починається, після закінчення занять в гуртку, а саме він дістається додому близько 12.30 13.00 год., обідає (30-40 хв.), щоб дістатись до Західного автовокзалу необхідно витратити (40 хв. 1 год.), потім ще 1 год. дорога до м. Хмільника в маршрутному таксі. На запитання суду [PERSON] повідомила, що вважає нормальним, що 11-річна дитина буде самостійно прямувати до м. Хмільника без супроводу. На запитання суду, коли дитина відпочиває і робить уроки, [PERSON] повідомила, що у пятницю та частково в суботу. У дитини є хрещений батько та мати, які спілкуються з [PERSON], дитина їх відвідує в свята, носить вечерю. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов визнала в тій частині, що бабуся має право спілкуватися з онуком, однак в задоволенні позову просила відмовити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні зайняв аналогічну позицію, підтримав висновок органу опіки та піклування в частині визначення позивачу часу для спілкування з онуком з 12.00 год. по 18.00 год. щосуботи. Представник третьої особи на стороні позивача - Служба у справах дітей Вінницької міської ради [PERSON] в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки і піклування Вінницької міської ради, згідно якого позивачу рекомендовано спілкування з онуком з 10 год. по 18 год. щосуботи без визначення місця спілкування, вважає, що у дитини немає вільного часу, хлопчик перенавантажений щоденно, як навчанням так і гуртками, має негативні нервові прояви, що обумовлено стилем спілкування його батьків між собою. В судовому засіданні малолітній [PERSON] суду пояснив, що він з батьком бачиться по неділях і деколи в інші дні. З батьком вони розважаються, їм весело, він завжди радий бачитися з батьком. У бабусі влітку він проводить дві неділі і цього для нього достатньо (можливо 3 тижні, але не більше). Траплялися випадки, коли мама не пускала його до бабусі (матері батька). На запитання суду [PERSON] повідомив, що мама просила його в суді сказати, що він хоче бути у бабусі (позивача) влітку цілий місяць. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, встановивши меншу тривалість часу спілкування позивача з дитиною, ніж зазначено в заяві позивача про зменшення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.11.2003 року, який був розірваний рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2016 року (а.с. 50). Від даного шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ №082495, виданого 17.08.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 8). Після розірвання шлюбу між батьками [PERSON] проживає з матірю. Рішенням органу опіки і піклування Вінницької міської ради №623 від 16.03.2017 року встановлено наступний порядок участі [PERSON] (батька дитини) у вихованні малолітнього [PERSON]: щонеділі з 10.00 год. до 18.00 год. (а.с. 49). [PERSON] навчається в 5-му класі загальноосвітньої школи, відвідує ансамбль танцю «Радість» КЗ «Вінницький міський палац дітей та юнацтва ім. Лялі Ратушної» (а.с.51,81). Як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім'ї та зареєстрованих у житловому приміщенні №17-30/263, виданої 20.02.2017 року Хмільницькою міською радою, позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає [INFO] (а.с. 10). Позивач [PERSON] бажає спілкуватися з онуком [PERSON], проте після розірвання шлюбу між її донькою [PERSON] та [PERSON] порядок її участі у спілкуванні з онуком та його вихованні не врегульовано. Оскільки позивач проживає в іншому місті, враховуючи зайнятість онука в гуртках, позивач має можливість бачити онука у вихідні дні. Позивач намагалася погодити свій час спілкування з онуком зі своєю донькою шляхом поштового листування та з відповідачем [PERSON] шляхом телефонних розмов, однак в позасудовому порядку їм врегулювати відносини спілкування бабусі з онуком не вдалося (а.с.11-13). Як вбачається з висновку органу опіки і піклування Вінницької міської ради від 26.09.2017 р. № 01-00-011-40807, орган опіки і піклування Вінницької міської ради вважає доцільним визначити [PERSON] такий спосіб участі у вихованні внука [PERSON]: щосуботи з 10.00 год. до 18.00 год., необмежене спілкування з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного та іншого звязку, відпочинок з дитиною влітку протягом 14 днів за погодженням з матірю дитини (а.с. 79-80). Відповідно до ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. До особистих немайнових прав дитини відноситься, зокрема право дитини жити і виховуватися в родині; право дитини на спілкування з обома батьками, дідусем, бабусею, братами, сестрами й іншими родичами. Дотримання і захист цих особистих прав дитини гарантується державою, що виходить з інтересів і потреб кожної дитини. За змістом ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року ( далі Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. У цьому звязку суд зазначає те, що згідно позиції позивача, що висловлена в судовому засіданні, відповідачами не чиняться будь які перепони у спілкуванні позивача з дитиною, таке спілкування утруднюється тим, що дитина, крім школи, відвідує ряд гуртків, в т.ч. і в суботу, а в неділю з ним спілкується батько (іноді за бажанням і в інші дні). Однак, суд вважає, що попри ці обставини позивач має право на визначення порядку її участі у спілкуванні з онуком та його вихованні, шляхом визначення чітко визначеного часу в який позивач може спілкуватись з онуком та приймати участь у його вихованні. Згідно зі ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу . Ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлює способи, якими суд може захистити порушене або невизнане право особи. У вказаній статті закону також наведено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлено договором або законом. З аналізу фактичних обставин справи та наявних доказів суд приходить до висновку, що право позивача на участь у спілкуванні з дитиною має отримати своє закріплення в судовому рішенні акті індивідуальної дії, з метою досягнення для позивача правової визначеності у питанні, що вирішується судом та недопущення порушень прав позивача на спілкування з внуком та прийняття участі в його вихованні. За змістом ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За заявою [PERSON] рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради №623 від 16.03.2017 року встановлено порядок його участі у вихованні дитини [PERSON]: щонеділі з 10 год. по 18 год., тому результат розгляду даного спору жодним чином не повинен обмежити батька та сина у спілкуванні, визначеному вищезазначеним рішенням. Враховуючи встановлені обставини справи, рекомендації, які викладені у висновку органу опіки і піклування Вінницької міської ради та з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини, в тому числі щодо її спілкування з рідною бабусею, суд вважає, що позивачці [PERSON] слід визначити наступний спосіб участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, а саме визначити їй графік побачень з дитиною: кожної суботи з 12.30 год. до 20.00 год. за місцем проживання дитини; щорічно в день народження дитини [PERSON], [INFO], за місцем його проживання; щорічно спільний відпочинок влітку з дитиною [PERSON], [INFO], загальною тривалістю 15 календарних днів у період літніх канікул, що визначається за погодженням з матірю дитини [PERSON]. При прийнятті рішенні судом враховано, що [PERSON] згідно графіку його навчання та прийняття участі в різного роду гуртках, зайнятий: в ансамблі «Радість» (вівторок і четвер з 08.15 год. по 09.30 год., субота з 09 год. до 12 год.), в школі заняття по стрільбі з 15 год. по 17 год. (понеділок - пятниця). Вільний час у [PERSON] в суботу починається, після закінчення занять в ансамблі «Радість», а саме він дістається додому близько 12.30 13.00 год., обідає (30-40 хв.), щоб дістатись до Західного автовокзалу в м. Вінниці з метою поїздки до позивача необхідно витратити (40 хв. 1 год.), потім ще 1 год. дорога до м. Хмільника в маршрутному таксі. Таким чином за орієнтованим підрахунком часу, який у суботу слід витратити аби дістатись дитині до місця проживання бабусі в інший населений пункт, дитина у м. Хмільник, може дістатись не раніше 16 год., а враховуючи те, що з 10 год. ранку неділі дитина спілкується з батьком, визначення порядку спілкування бабусі в суботу за місцем її проживання в м. Хмільник, буде занадто обтяжливим для дитини як морально так і фізично. Враховуючи викладене в задоволенні позову в частині визначення порядку спілкування позивача з онуком за її місцем проживання в суботу слід відмовити. При цьому судом також враховано, що [PERSON] є малолітньою дитиною, який, враховуючи його зайнятість шкільними заняттями та гуртками, потребує часу для відпочинку, а щотижневі поїздки до бабусі до м.Хмільник будуть для нього стресовими, та, беручи до уваги його діагноз «Нервовий тик», вочевидь, завдадуть шкоди його здоровю (а.с.97). Відвідини бабусею онука щосуботи за місцем його проживання у встановлені судом години будуть достатніми для підтримання між ними родинних звязків та збереження гарних відносин. Крім того, відмовляючи в позові в частині вимог про спілкування позивача з онуком щорічно у святкові дні, в тому числі Різдво Христове (залежно від погодних умов), Пасха (Великдень) за місцем проживання позивача, суд виходить з того, що зазначені святкові дні є релігійними та сімейними святами, які супроводжуються сталими українськими народними традиціями, зокрема відвідуванням хрещених батьків, тому визначення цих днів днями спілкування виключно з бабусею може стати на заваді спілкування дитини з іншими родичами, людьми з близького оточення. При вирішенні питання в частині позовних вимог про спілкування позивача з онуком влітку суд, в тому числі, приймає до уваги думку, висловлену [PERSON] в судовому засіданні, щодо того, що для нього достатньо бути у бабусі влітку протягом 2 тижнів. Враховуючи викладене вище, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити частково, а саме визначити [PERSON] наступний спосіб участі у вихованні дитини, а саме визначити їй графік побачень з дитиною: кожної суботи з 12.30 год. до 20.00 год. за місцем проживання дитини; щорічно в день народження дитини [PERSON], [INFO], за місцем його проживання; щорічно спільний відпочинок влітку з дитиною [PERSON], [INFO], загальною тривалістю 15 календарних днів у період літніх канікул, що визначається за погодженням з матірю дитини [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позову суд визначає, що 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову до суду, слід залишити за позивачем, решту 50 відсотків (320 гривень) слід стягнути з кожного з відповідачів в рівних частках, тобто по 160 гривень з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: partial