overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

29.05.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обгрунтування якого зазначила, що 22.12.2012 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, проте на час звернення до суду шлюбні відносини припиненні, спільне господарство не ведеться, тому позивач вважає подальше спільне проживання та збереження сімї є неможливим, у звязку з чим звернулася до суду з даним позовом. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано Міським відділом ДРАЦС ММУЮ, актовий запис №847, після реєстрації розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Вінницька». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого засідання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 22.12.2012 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб [PERSON] з [PERSON] (дошлюбне прізвище Штефан) [PERSON], актовий запис №847.\~Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться. Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Таким чином, з урахуванням того, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечував проти задоволення позову, суд вважає, що родина фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

29.05.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 26.09.2018 року. До початку проведення підготовчого судового засіданні від відповідача - [PERSON], надійшла заява про визнання позову. Одночасно з цим від позивача - [PERSON], надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Встановлено, що позивач - [PERSON], звернулась до суду і просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем - [PERSON]. Вимоги обґрунтовані тим, що спільне життя не склалось, виявилось, що вони мають різні характери, погляди на життя та стосунки в сім'ї, втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач зазначає, що на примирення з відповідачем вона не згодна. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач подав заяву про визнання позову. На підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. У відповідності до положень ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Суд дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Судом встановлено наступне. Сторони зареєстрували шлюб 02.08.2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд приходить до висновку , що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

29.05.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 26.09.2018 року. До початку проведення підготовчого судового засіданні від відповідача - [PERSON], надійшла заява про визнання позову. Одночасно з цим від позивача - [PERSON], надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Встановлено, що позивач - [PERSON], звернулась до суду і просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем - [PERSON]. Вимоги обґрунтовані тим, що спільне життя не склалось, виявилось, що вони мають різні характери, погляди на життя та стосунки в сім'ї, втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач зазначає, що на примирення з відповідачем вона не згодна. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач подав заяву про визнання позову. На підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. У відповідності до положень ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Суд дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Судом встановлено наступне. Сторони зареєстрували шлюб 15.10.2011 року у Виконавчому комітеті Дібрівської сільської ради Васильківського району Київській області. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд приходить до висновку , що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

29.05.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 27.09.2018 року. До початку проведення підготовчого судового засіданні від відповідача - [PERSON], надійшла заява про визнання позову. Одночасно з цим від позивача - [PERSON], надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Встановлено, що позивач - [PERSON], звернулась до суду і просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем - [PERSON]. Вимоги обґрунтовані тим, що спільне життя не склалось, і вони не проживають разом як подружжя з 2014 року, спільне господарство не ведуть. Позивач зазначає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та дитини. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач подав заяву про визнання позову. На підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. У відповідності до положень ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Суд дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Судом встановлено наступне. Сторони зареєстрували шлюб 16.05.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Від спільного життя мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] Норми частин 3 і 4 статті 56 Сімейного кодексу України (далі по тексту СК України) передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд приходить до висновку , що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім'ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін. Таким чином, вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

29.05.2018 року до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов позивачем обґрунтовано тим, що 24.07.1993 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у Стрижавській селищній раді Вінницького району Вінницької області, актовий запис №57 . Вказує, що в період шлюбу в сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Зазначає, що їх спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини й сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та сумісного проживання з 2013 року строни проживають окремо. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] до [PERSON] В підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явився, проте надав до суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] також до підготовчого засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.07.1993 року сторони зареєстрували шлюб у Стрижавській селищній раді Вінницького району Вінницької області, актовий запис №57, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу. В період шлюбу в сторін народилась донька [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини (а.с.6). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

29.05.2018 року до Вінницького районного суду з позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов позивачем обґрунтовано тим, що 17.07.2015 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №1668. Вказує, що в період шлюбу в сторін народилась донька [PERSON]. [INFO]. Зазначає, що їх спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини й сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та сумісного проживання, а також через різні погляди щодо виховання дитини, сторони з листопада 2017 року фактично припинили подружні відносини. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, по невідомим суду причинам, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв'язку з чим, суд виніс ухвалу про заочний розгляд даної справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17.07.2015 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №1668, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.5). В період шлюбу в сторін народилась донька [PERSON]. [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини (а.с.8). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]», що відповідає вимогам закону. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до квитанції (а.с.1) сплачено судовий збір по даній справі в розмірі 704, 80 гривень, тому, відповідно ст. 141 ЦПК, зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в рахунок погашення сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

29.05.2018 року Дрогобицьким міськрайонним судом було ухвалено рішення, яким позов [PERSON] до\~[PERSON]про розірвання шлюбу задоволено, однак долю судових витрат не вирішено. Сторони не зявилися. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви ( ч.4 ст. 270 ЦПК України). Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступних міркувань. Так як, при постановлені вказаного рішення судом не вирішено питання про стягнення судових витрат, а згідно п.3 ч.1 ст.\~270\~ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, суд вважає за доцільне усунути такі недоліки. Оскільки суд задоволив позовні вимоги повністю, а позивачем не було сплачено судовий збір при подачі позову, такі слід стягнути з відповідача в користь держави за змістом п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

29.05.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 29.03.1997 року у\~Харківському міському\~відділі реєстрації\~актів громадянського\~стану, про що є актовий запис № 404. Посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені більше року тому. Від спільного життя з відповідачем неповнолітніх дітей не має. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Волкова», відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 29.03.1997 року, про що є актовий запис № 404 у Харківському\~міському відділі\~реєстрації актів\~громадянського стану, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені більшу року тому. Від спільного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

29.05.2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, посилаючись на наступні обставини. З 17.08.2017 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO]. Родинні відносини з відповідачем припинені з березня 2018 року. З моменту припинення родинних відносин, син знаходиться виключно на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. В даний час вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач є військовослужбовцем, отримує стабільну заробітну платню. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, а саме до [INFO] року. В подальшому позивачка уточнила свої позовні вимоги, та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, а саме до [INFO] року. В судове засідання позивачка не з'явилася, але надала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала. В судове засідання відповідач не з'явився по невідомій суду причині, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно вимог статі 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідачі були повідомлені належним чином про слухання справи, не сповістили про причини своєї відсутності. Позивач не заперечував проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено наступні обставини. З 17.08.2017 року позивачка [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON]. Шлюб зареєстрований у Краматорському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області , актовий запис № 603. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. З березня 2018 року шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені, матеріальної допомоги відповідач добровільно не надає. На теперішній час [PERSON] не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за сином [PERSON], [INFO], до досягнення ним трирічного віку. Син проживає з позивачкою. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Аліменти на утримання дружини мають стягуватися у частці від доходу відповідача. Зазначена частка повинна складати 1/6 частину від доходу відповідача. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн. На підставі статті 84 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved