Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

28.12.2015 року [PERSON] від імені та в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення боргу до [PERSON] В обґрунтування заявлених позовних вимог представником позивача зазначено, що 14.11.2014 року між ним [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики на виконання якого він передав [PERSON] грошові кошти в сумі 50 000, 00 дол. США, що підтверджено розпискою. Строк повернення позики було визначено до 01.02.2015 року. Однак свої зобов»язання щодо повернення боргу [PERSON] не виконав. У зв»язку з пропущенням строку виконання зобов»язання, просив стягнути з [PERSON] у примусовому порядку неповернену позику у розмірі 50 000, 00 дол. США, що станом на день звернення в суд з позовом відповідно до офіційного курсу НБУ становить 1 175 900, 00 грн., з підстав невиконання зобов»язання - 3 % річних у розмірі 30 602, 97 грн. 28.03.2016 року представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог, просив стягнути з [PERSON] 1 335 000, грн. боргу та 3 % річних у розмірі 45 256, 20 грн. У судове засідання позивач та його представник не з»явилися, представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про час, день та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення про виклик у пресі. З огляду на викладене, врахувавши думку представника позивача, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений до [PERSON] позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.11.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, що підтверджується розпискою (а.с. 3). Відповідно до змісту зазначеної вище розписки, [PERSON] 14.11.2014 року позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 50 000, 00 дол. США, які зобов»язався повернути позикодавцеві до 01.02.2015 року. Відповідно до вимог статтей 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей; позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Звертаючись в суд з позовом, позивач зазначив, що у визначені договором позики строки, відповідач не виконав свої зобов»язання щодо повернення позики. За правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Крім того, відповідно до правил ст. 533 ЦК України, грошове зобов»язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов»язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як встановлено судом, між сторонами було укладено договір позики. Відповідно до змісту розписки, яка підтверджує укладення договору позики, предметом договору були грошові кошти в іноземній валюті - долар США. Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує про невиконання відповідачем умов договору позики, укладеного 14.11.2014 року. Наразі, зазначені позивачем вимоги про повернення грошових коштів, отриманих за договором позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню у розмірі 1 175 900, 00 грн. визначеному позивачем у національній валюті відповідно до офіційного курсу валюти долар США в якій надавалася позика. З підстав невиконання позивачем зобов»язань за зазначеним вище договором, позивач має право на отримання штрафних санкцій, яке передбачені ст. 625 ЦК України, а саме - 3 % річних, розмір яких зазначений позивачем, суд приймає до уваги, оскільки вважає наведений ним розрахунок правильним. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати за розгляд справи судом стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивач на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved