Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

27 листопада 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свій позов тим, що 25.04.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір №PLKPG40000004946 про надання кредиту у сумі 155 000 грн. з кінцевим строком повернення 25.04.2018 рік, зі сплатою 15%, на умовах визначених цим договором. У зв»язку з порушеннями зобов»язань за кредитним договором відповідач станом на 30.09.2014 року має заборгованість в сумі 900 185 грн. 72 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача. Також позивач просив суд стягнути з відповідача, сплачений банком судовий збір в сумі 3 654 грн. 16 лютого 2015 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося в суд з уточненою позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В уточненій позовній заяві позивач покладався на обставини, викладені в позовній заяві від 27.11.2014 року. В уточненій позовній заяві позивач вказував, що в зв»язку з порушенням зобов»язань за кредитним договором відповідач станом на 12.02.2015 року має заборгованість в сумі 874 904 грн. 26 коп., яка складається з наступного: 134 851 грн. 41 коп. заборгованість за кредитом; 235 783 грн. 45 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 424 562 грн. 89 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; а також штрафи відповідно до договору: 79 536 грн. 75 коп. штраф (процентна складова). Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 874 904 грн. 26 коп. за кредитним договором №PLKPG40000004946 від 25.04.2008 року. Стягнути з відповідача на користь позивача, сплачений банком судовий збір в сумі 3 654 грн. В судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» Кошаєва О.Г. уточнену позовну заяву підтримала. Просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача, сплачений банком судовий збір в сумі 3 654 грн. Представник відповідача [PERSON] з позовом не згодна. Просила суд в задоволенні позовних вимог банку відмовити за безпідставністю та застосувати до заборгованості строк позовної давності. Суд, заслухавши представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» Кошаєву О.Г., представника відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами по справі 25 квітня 2008 року був укладений кредитний договір №PLKPG40000004946, згідно якого ПАТ КБ «Приватбанк» надав відповідачу кредит в розмірі 155 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.04.2018 рік. 17 жовтня 2008 року між сторонами було укладено додаткову угоду, по умовам якої банк зобов»язався надати позичальникові кредитні кошти в сумі 29 883, 46 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 14,04%. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 17.12.2010 року (а.с.39-42), залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 31.05.2011 року (а.с.43-46) та ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (а.с.47-49) позовні вимоги [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання додаткової угоди від 17 жовтня 2008 року до договору про іпотечний кредит №PLKPG40000004946 недійсною задоволено повністю. Визнано недійсною додаткову угоду від 17.10.2008 року до договору про іпотечний кредит №PLKPG40000004946, укладену між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк». Зобов»язано ПАТ КБ «Приватбанк» зробити перерахунок і оплачені [PERSON] кошти за додатковою угодою від 17.10.2008 року до договору про іпотечний кредит №PLKPG40000004946 зарахувати на розрахунковий рахунок, зазначений у первісному договорі в рахунок погашення тіла кредиту. В судовому засіданні встановлено і дану обставину не заперечували сторони по справі, що рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 17.12.2010 року було виконано ПАТ КБ «Приватбанк» 12 травня 2014 року та зараховано на розрахунковий рахунок, зазначений у первісному договорі в рахунок погашення тіла кредиту 20 000 грн. та відсотки за договором 9 000 грн. Відповідно до пункту 10.1 договору про іпотечний кредит №PLKPG40000004946 від 25.04.2008 року (а.с.6-9) цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов»язань за цим договором за виключення п.6.2, 6.6, які набувають чинності з моменту зворотного відступлення прав вимоги Приватбанку по цьому договору. Станом на 12.02.2015 року відповідачем заборгованість по договору про іпотечний кредит №PLKPG40000004946 від 25.04.2008 року не погашена. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість в сумі 600 737 грн. 25 коп., яка складається з наступного: 134 851 грн. 41 коп. заборгованість за кредитом; 235 783 грн. 45 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 150 565 грн. 64 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; а також штрафи відповідно до договору: 79 536 грн. 75 коп. штраф (процентна складова). З урахуванням вимог статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 3 654 грн. Пунктом 1 частиною 2 статті 258 ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Враховуючи викладені вимоги чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 150 565 грн. 64 коп. - пені за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором за один рік. Судом не приймаються до уваги доводи представника відповідача [PERSON], що у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем, оскільки в результаті виконання рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 17.12.2010 року дана заборгованість по договору повністю сплачена [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що відповідачем договір про іпотечний кредит №PLKPG40000004946 від 25.04.2008 року виконаний не в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи та наданими представником відповідача квитанціями про сплату за договором про іпотечний кредит. Не приймається судом до уваги заява [PERSON] про продаж іноземної валюти від 17.10.2008 року (а.с.50), оскільки додаткова угода від 17 жовтня 2008 року до договору про іпотечний кредит №PLKPG40000004946 від 25.04.2008 року визнана судом недійсною. Дане рішення суду набрало законної чинності і, як встановлено судом, виконано позивачем в повному обсязі. Не може бути застосований судом строк позовної давності по договору, як того вимагає представник відповідача [PERSON], оскільки відповідно до п.10.1 договору про іпотечний кредит №PLKPG40000004946 від 25.04.2008 року, на даний час умови договору не виконані, а, отже, не може бути застосований строк позовної давності. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial