Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

28 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з заявою про встановлення факту смерті [PERSON], що настала 16 березня 2015 року у м.Євпаторії Автономної Республіки Крим. В обґрунтування заяви зазначала те, що [PERSON] є її матірю, яка проживала в [INFO]. 16 березня 2015 року, перебуваючи у м.Євпаторії Автономної Республіки Крим, її мати померла. У звязку з неможливістю вивезти тіло померлої матері на материкову частину України через перепускні пункти на адміністративному кордоні АР Крим вона була вимушена вжити заходи для поховання тіла матері на території АР Крим. Для цього вона вимушена була здійснити реєстрацію смерті матері, для чого віддала медичне свідоцтво про смерть та паспорт громадянина України серії КО № 177410 на імя померлої. 19 березня 2015 року тіло її матері [PERSON] було поховане на території кладовища по Мирнівському шосе, 1 в м.Євпаторія Автономної Республіки Крим. При зверненні до приватного нотаріуса для оформлення спадщини у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, тому що свідоцтво про смерть, видане установою окупованого Криму, не визнається документом. Для отримання документа про смерть, що має юридичну силу в Україні, вона звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Миргородському району Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, але їй у цьому було відмовлено. Тому заявник просить встановити факт смерті [PERSON] Встановлення даного факту заявнику необхідно для оформлення спадщини після матері. В судовому засіданні заявник свою заяву підтримала, пояснила, що її мати проживала в [INFO]. У 2013 році в звязку із станом здоровя мати приїхала до неї в м.Євпаторію. Але там їй стало гірше і вона не змогла повернутися додому, а 16 березня 2015 року померла. В звязку з тим, що у неї не було можливості перевезти тіло матері для поховання в с.Зуївці, вона вимушена була поховати її в м.Євпаторія, для чого отримала відповідне свідоцтво, яке не визнається на території України, тому вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Миргородському району Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень щодо заяви [PERSON] не висловив (а.с.36). Заінтересована особа Зуєвецька сільська рада Миргородського району Полтавської області свого представника в судове засідання не направила, у поданій до суду заяві просила розглянути справу без присутності її представника (а.с.48). Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до пункту 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України\~суд вправі встановити факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації відділом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Як вбачається із медичного свідоцтва про смерть серії 35 №020466 від 16 березня 2015 року [PERSON] померла 16 березня 2015 року, о 3-30 години, місце її постійного проживання [INFO], а місце смерті [PERSON], [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до посвідчення про поховання від 19 березня 2015 року, виданого МО «Комбінат благоустрою» м.Євпаторія [PERSON] похована 19 березня 2015 року на кладовищі по Мирнівському шосе, 1 в м.Євпаторія (а.с.16). Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народилася 16 квітня 1951 року, матірю її є [PERSON] (а.с.8). Відповідно до свідоцтва про одруження від 19.02.1972 року, [PERSON] змінила своє прізвище на «Проданова» (а.с.9). Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Зуєвецької сільської ради Миргородського району Полтавської області 20 листопада 2012 року, [PERSON], що народилася 2 січня 1927 року в с. Зуївці Миргородського району Полтавської області та проживає в [INFO], заповідає все майно [PERSON] (а.с.20). Згідно постанови приватного нотаріуса від 14.09.2015 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] в звязку з тим, що свідоцтво про смерть видане в АРК Крим не признаним в Україні органом ЗАГС (а.с.21). При зверненні [PERSON] до Відділу реєстрації актів цивільного стану по Миргородському району Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області з питання отримання свідоцтва про смерть її матері [PERSON], їй було відмовлено на підставі ст.21 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що факт смерті [PERSON] в певний час і при певних обставинах підтверджений. За даних обставин, суд вважає за можливе встановити факт смерті особи, оскільки від встановлення даного факту залежить оформлення спадщини, а інший шлях встановлення даного факту відсутній. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 грудня 2010 року за № 1371/18666, державна реєстрація смерті проводиться в т.ч. на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Судом встановлено факт смерті [PERSON] 16 березня 2015 року, що є достатньою правовою підставою для державної реєстрації смерті цієї особи. З урахуванням викладеного суд вважає вимогу заявника про зобовязання Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Миргородському району Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області зареєструвати смерть [PERSON] є зайвою та такою, що задоволенню не підлягає.

Outcome: partial