Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

28.07.2021 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення суми. В позовній заяві вказував на те, що 25.10.2013 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого він передав у власність [PERSON] , а остання прийняла 26\~600 грн. А відповідач у свою чергу зобов`язувалася повернути таку ж суму. 02.07.2015 року рішенням Київського районного суду м.Полтави по справі №552/2698/15-ц, було стягнуто з відповідача на його користь кошти в розмірі 48\~090,61 грн. Проте, з моменту винесення рішення суду його виконання у добровільному та примусовому порядку не здійснено. Він не має можливості користуватися своїми коштами і отримувати економічну вигоду. В зв`язку з тим, що [PERSON] не повернула вчасно грошові кошти, просив суд стягнути з [PERSON] на його користь 3\~963 грн. 22 коп. розмір 3% річних від суми позики та 9\~635 грн. 04 коп. проценти індексу інфляції, а всього 13\~598 грн. 26 коп. А також просив стягнути на його користь з відповідача сплачену ним суму судового збору. 29.07.2021 року ухвалою суду відкрито провадження по справі, а розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. А також запропоновано відповідачеві надіслати (надати) відзив з урахуванням вимог ст.178 ЦПК України до суду не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. 05.08.2021 року відповідач [PERSON] отримала копію ухвали про відкриття провадження по справі від 29.07.2021 року, проте на час розгляду справи відповідач не скористалася своїм правом та не надала відзив на позовну заяву. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не було надано відзиву на позовну заяву, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог в повному обсязі з постановленням заочного рішення по справі. Судом встановлено, що 25 жовтня 2013 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладений договір позики, за умов якого позивач передав відповідачу у борг кошти в розмірі 26\~600 грн. на строк до 25 жовтня 2016 року. Отримання коштів також підтверджується розпискою відповідача [PERSON] 18.05.2015 року позивач звернувся до Київськогорайонного суду м.Полтави з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. 05.07.2015 року рішенням Київського районного суду м.Полтави стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь [PERSON] кошти у розмірі\~ 48\~090 грн. 61 коп. Стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] судові витрати у\~ розмірі\~ 240 грн. 45 коп., а також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі\~ 240 грн. 45 коп. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. \~ \~ \~ \~Крім того, судом встановлено, що на даний час в Київському відділі державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) перебуває зведене виконавче провадження №42401219, до складу якого входить дев`ять виконавчих проваджень на загальну суму 267\~801,95 грн. в тому числі виконавче провадження №49136463 відкрите на виконання виконавчого листа №552/2698/15-ц, виданого 30.09.2015 року Київським районним судом м.Полтави про стягнення з [PERSON] 48090,61 грн. Постановою державного виконавця від 06.01.2021 року звернуто стягнення на доходи боржника. Постанову направлено на місце роботи боржника. На даний час залишок боргу за виконавчим документом становить 43\~995,62 грн. (а.с.8). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 1050 ЦК Україниякщо позичальник не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексутобто з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Постановою Верховного суду України від 12.09.2011 року «Про стягнення інфляційних нарахувань а трьох відсотків річних» зазначено наступне: виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодування матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Оскільки чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а навіть судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків, том у висновок суду касаційної інстанції про відсутність правових підстав для застосування до спірних правовідносин положень ст.625 ЦК України є необґрунтованими Отже, договірні відносини між позивачем та відповідачем у період з моменту набрання чинності рішення суду до теперішнього часу продовжують існувати. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок 3% річних з 16.06.2018 року до 16.06.2021 року розраховується за формулою: сума санкції = Сх3хД:365:100, де С- сума заборгованості, Д кількість днів прострочення тобто 43995,62:365х3х1096:100+3963,22 грн. Згідно розрахунку заборгованості індекс інфляції за період прострочення виконання грошових зобов`язань по договору позики складає 1,219 із розрахунку індексу інфляції за цей же період, що в цифровому значенні є такими ( 43\~995,62 х 1,219 43995,62 = 9635,04 грн.). \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що [PERSON] не повернула [PERSON] кошти вчасно, вона зобов`язана сплати розмір 3% річних в сумі 3\~963 грн. 22 коп. та проценти індексу інфляції в сумі 9\~635 грн. 04 коп., а всього 13\~598 грн. 26 коп., а тому позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми підлягають задоволенню в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141\~ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню 908,00 грн. на відшкодування понесених позивачем судових витрат при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved