Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

29.03.2016 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що вона з 1 серпня 204 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], яки мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На теперішній час позивачка не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість. В судове засідання позивачка не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, але надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує та просить суд його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, до суду надав заяву, в якій просив слухання справи відкласти, але ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 24.05.2016 року причини неявки відповідача визнані неповажними. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідача, який був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не надійшло повідомлення про поважні причини неявки, а позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, врахувавши думку позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що з 01 серпня 2014 року по 09 березня 2016 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.(а.с.16) Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Андріївської селищної ради Балаклійського району Харківської області. (а.с.4). Відповідно до довідки про склад сім»ї №612 від 19.04.2016 року, виданої підприємством житлово-комунального господарства «Червонодонецьке» [PERSON], [INFO], проживає разом з сином [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS](а.с. 19). На теперішній час [PERSON] не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку(а.с.5) та потребує додаткової матеріальної допомоги. Відповідач ухиляється від утримання матері дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ч.2 ст. 91 Сімейного кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язків по утриманню дружини, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Витрати, пов'язані зі сплатою судового збору та інших судових витрат суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved