Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

\~ \~ \~ \~27 грудня 2019р. до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» (далі: ТОВ «Росвен Інвест Україна»), приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А., третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л., в якій позивач, з урахуванням позовної заяви в редакції від 25.06.2020, просила: визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А. від 04.09.2019 р.№3893 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості за кредитним договором №004-20158-171112 від 17.11.2021 за період з 09.02.2018 по 14.08.2019 на загальну суму 31\~727,53 грн. таким, що не підлягає виконанню;\~визнати незаконною заяву директора ТОВ «Росвен Інвест Україна» Кашпур М.Л. про примусове виконання рішення на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А. від 04.09.2019 р.№ 3893; скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. про звернення стягнення на заробітну плату (виконавче провадження №\~60059939) [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» суми боргу 31 227, 53 грн., винагороди приватного виконавця в розмірі 3 172,75 грн., витрат на проведення виконавчих дій 500 грн., а всього на суму 35 400,28 грн.;\~стягнути на користь [PERSON] з ТОВ «Росвен Інвест Україна» судовий збір у сумі 768,40 грн.\~ В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на повне та належне виконання зобов`язань за кредитним договором №\~004-20158-171112 від 17.11.2012, укладеним між нею та ПАТ «Дельта Банк»; закриття рахунку № [NUMBER] за вказаним кредитним договором на підставі заяви від 23.05.2014; не укладення жодних угод зі стягувачами «ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Грантія» та ТОВ «Росвен Інвест Україна»; видання виконавчого напису через чотири роки після виконання зобов`язань за кредитним договором; відсутність підстав вчинення виконавчого напису та порушення вимог законодавства приватним нотаріусом Гамзатовою А.А. при вчиненні виконавчого напису. 28.07.2020 позивач подала заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №60059939, що перебуває у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Вольф Т.Л., відкритого за виконавчим написом нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А. №3893 від 04.09.2019. 21.08.2020 ухвалою Київського районного суду м. Харкова вищевказана заява задоволена (а.с. 82). Представник позивача адвокат Вакім В.Е. до судового засідання з`явилась, про дату, час та місце розгляд справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій позов підтримала, просила задовольнити, справу розглянути за своєї відсутності. Також подала відповідь на відзив та письмові пояснення від 26.03.2021, у яких зазначила що кредитний договір, за яким вчинений оспорюваний виконавчий напис, нотаріально не посвідчений, а оформлений у вигляді анкети-заяви позичальника, не містить умов щодо збільшення кредитного ліміту, нарахування відсотків, а також відповідальності щодо порушення зобов`язання. Відповідно, кредитним договором стягнення заборгованості у безспірному порядку шляхом вчинення виконавчого напису не могло проводитись. Відповідач приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова А.А., про дату час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до судового засідання не з`явилась. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, а також відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечувала, посилаючись що нотаріус є неналежним відповідачем у даній категорії справ. Також зазначила, що оспорюваний виконавчий напис вчинений у відповідності до гл. 14 ЗУ «Про нотаріат» та п.2 гл. 12 Порядку вчинення нотаріальних дій; відсутність у нотаріуса підстав вважати, що заборгованість перед первісним кредитором ПАТ «Дельта Банк» на момент звернення стягувача з заявою про вчинення виконавчого напису погашена чи була іншою (а.с.90-92). Представник відповідача ТОВ «Росвен Інвест Україна» про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до судових засідань не з`явився, причину неявки не сповістив. Відзив на позов, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л., про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судових засідань не з`явилась, причину неявки не сповістила, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судовим встановлено, що 17.11.2012 між [PERSON] та ПАТ Дельта Банк укладений кредитний договір № 004-20158-171112 про надання ліміту кредитної лінії в розмірі 25 000 грн. строком на 364 дні. Вказаний договір нотаріально не посвідчений (а.с.98). Станом на 23.05.2014 [PERSON] у повному обсязі погасила заборгованість за вищевказаним кредитним договором, що підтверджується копіями квитанцій №26637202 від 20.09.2013, № 35825272 від 22.05.2014; № 35723113 від 20.05.2014; №30779308 від 15.01.2014; № 29102063 від 29.11.2013; № 0126 від 05.11.2013 про внесення на рахунок № [NUMBER] коштів на загальну суму 37\~619,64 грн. та копією виписки за рахунком № [NUMBER] , виданою 23.05.2014. Відповідно до вказаної виписки за основним рахунком №\~ [NUMBER] кінцевий залишок коштів по всім карткам 0,00 грн., кінцева заборгованість\~ по сплаті комісійних, процентів 0,00 грн. (а.с.167, 168-172). 09.02.2018 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладений договір № 193/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, у тому числі за договором №\~004-20158-171112 від 17.11.2012, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» (а.с.101-102). Також 09.02.2018 між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладений договір № 09/02/2018 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, зокрема і за договором №\~004-20158-171112 від 17.11.2012, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» (а.с.99-100). Як вбачається з листа представника ТОВ «Росвен Інвест Україна» вих. РІ/О-465 від 21.04.2021, ТОВ «Довіра та Гарантія» відповідно до договору №09/02/2018 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 09.02.2018, гарантувало, що заборгованість дійсно має місце, виникла на законних підставах, не погашена, не списана. В свою чергу, ПАТ «Дельта Банк» відповідно до умов договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №193/К від 09.02.2018, укладеного з «Довіра та Гарантія», гарантувало наявність та дійсність прав вимоги, що передаються. У вказаному листі представник відповідача також повідомив, що розрахунки заборгованості при відступлені права вимоги не надавались, в тому числі виписки по рахункам, вся інформація щодо заборгованості боржників міститься в реєстрі боржників (а.с.229-230). 29.08.2019 директор ТОВ «Росвен Інвест Україна» подав приватному нотаріусу Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовій\~А.А. заяву про вчинення виконавчого напису на кредитному договорі №004-20158-171112 від 17.11.2012 з метою стягнення\~ з [PERSON] заборгованості за період з 09.02.2018 по 20.08.2019 у сумі 31 227,53 грн. (а.с.95). 04.09.2019 приватний нотаріус Гамзатова А.А. вчинила виконавчий напис №3893 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №\~004-20158-171112 від 17.11.2012 за період з 09.02.2018 по 14.08.2019 у сумі 31\~227,53 грн. (а.с.93). 13.09.2019 приватний виконавець Вольф Т.Л. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження №60059939 з виконання виконавчого напису №3893 від 04.09.2019 (а.с.18-19). Відповідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993р. №3425-XII (далі: ЗУ №3425-XII), нотаріуси вчиняють нотаріальну дію - вчинення виконавчого напису. Згідно ст. 87 ЗУ №3425-XII, для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Як передбачено ст. 88 ЗУ №3425-XII , нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного суду від 06.05.2020 у справі №320/7932/16-ц. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 05.06.2017 у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Позивач свої зобов`язання з погашення кредиту за договором №\~004-20158-171112 від 17.11.2012 виконала в повному обсязі, сплативши на користь первісного кредитора, ПАТ «Дельта Банк» кошти у сумі 37\~619,64\~грн. Відсутність заборгованості позивача також підтверджується копією виписки по рахунку клієнта № 219031-2014/0523 від 23.05.2014. Доказів того, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мала безспірну заборгованість перед стягувачем саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, відповідачами не надано. Розрахунок суми заборгованості за кредитним договором №\~004-20158-171112 від 17.11.2012, укладеним між [PERSON] та ПАТ\~«Дельта Банк», наданий стягувачем нотаріусу для вчинення нотаріального напису, безспірності заборгованості не підтверджує. Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконалась належним чином у наявності безспірної заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Росвен Івест Україна». Як на підставу вчинення виконавчого напису приватний нотаріус посилається на п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Пунктом 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а)\~оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №\~662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного суду в своїй постанові від 12.03.2020 у справі №\~757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 04.09.2019, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №\~826/20084/14. Відповідачами не доведено, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, посвідчений нотаріально, тому нотаріус Гамзатова А.А. підстав для вчинення виконавчого напису не мала. З урахуванням викладеного, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, - наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Аналогічний висновок також викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного суду від 15.04.2020 у справі №\~158/2157/17. Таким чином, пред`явлена до ТОВ «Росвен Івест Україна» позовна вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою. Відповідачем у справах про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є особа, на користь якої вчинений виконавчий напис. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №\~519/77/18 від 14.08.2019. З урахуванням викладеного, позовна вимога [PERSON] до приватного нотаріуса Гамзатової А.А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, пред`явлена до неналежного відповідача, а тому задоволенню не підлягає. Окрім того, положення ст. 16 ЦК України такого способу захисту прав та інтересів, як визнання заяви керівника юридичної особи незаконною не передбачають, а тому позовна заява в цій частині задоволенню не підлягає. Згідно ч.2 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» оскарження рішення, дії чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших (не судових) органів (посадових осіб) відбувається шляхом подання скарги до відповідного адміністративного суду. Оскільки, постанова приватного виконавця Вольф Т.Л. про звернення стягнення на заробітну плату позивача винесена в межах провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, а не судового рішення, розгляд вимоги про скасування такої постанови належить до юрисдикцій адміністративного суду.\~ Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 678/1/16-ц. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255\~ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. З урахуванням викладеного, провадження в частині позовної вимоги про визнання незаконною та скасування постанови приватного виконавця Вольф Т.Л. підлягає закриттю. На виконання вимог ч. 1 ст.\~256\~ЦПК України суд повідомляє позивача, що розгляд вказаної позовної вимоги віднесений до юрисдикції адміністративного суду. Відповідно ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір за подання фізичною особи позовної заяви нематеріального характеру сплачується відповідно до ставки судового збору, яка складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.\~ Позовна заява подана [PERSON] у грудні 2019р. Згідно ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік», станом на 01.01.2019 встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1921 грн. Таким чином, ставка судового збору на момент звернення позивача до суду становила 768,40\~ грн. Положеннями ч.3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Позивачем заявлено три позовні вимоги немайнового характеру, отже судовий збір, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви, становить 2 305,20 грн.\~ Однак позивач сплатила судовий збір у сумі 1536,80 грн. (а.с.25,254). Несплачений залишок від загальної суми судового збору складає 768,40 коп. У разі закриття провадження у справі сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила на підставі п.5 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: partial