Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

27.09.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеною позовною заявою про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщення. В обґрунтування позову вказав, що згідно договору купівлі-продажу жилого будинку від 04.08.2009 року він є власником бужинку [ADDRESS]. Після придбання будинку, разом з ним були зареєстровані за вказаною адресою члени його сім'ї: дружина [PERSON] та її батьки - [PERSON] та [PERSON] Інших зареєстрованих осіб, які не є членами його сім'ї, в будинку не було. У вересні 2018 року, позивач звернувся до відділу з реєстрації місця проживання фізичних осіб Часовоярської міської ради для отримання довідки. Згідно отриманої довідки № 4722 від 06.09.2018 року у вказаному будинку, крім позивача та члені його сім'ї, також зареєстрована невідома йому людина - відповідач [PERSON] Як йому стало відомо, відповідач є родичкою попередніх власників придбаного ним будинку, яка в 2008 році виїхала в Російську федерацію до м. Мурманськ. Тобто, ще до того, як позивачем був придбаний будинок, відповідач з нього виїхала. Крім того, при оформленні договору купівлі-продажу будинку у 2009 році, ним перевірялась стара домова книга колишніх власників будинку, в якій всі зареєстровані в будинку особи були зняті з реєстрації. Позивач вказує, що реєстрація відповідача у його будинку впливає на отримання субсидії на житлово-комунальні послуги, що дуже важливо для підтримання фінансового стану його родини. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, а також просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Вона у встановленому законом порядку була повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не сповістила. Від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачу [PERSON] на прав приватної власності на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 04 серпня 2009 року [NUMBER]), посвідченого державним нотаріусом Часів-Ярської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1076, належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці Часів Ярської міської ради площею 600,0 кв.м (а. с. 7-8). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Артемівське бюро технічної інвентаризації» № 23574619 від 13.08.2009 року (а. с. 10) та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 149965342 від 18.12.2018 року (а. с. 35-36) власником будинку [ADDRESS] є [PERSON], [INFO]. З довідки Часовоярської міської ради про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 06.09.2018 року № 4722 (а. с. 11) вбачається, що в будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровано 4 особи: власник - [PERSON], [INFO], його дружина - [PERSON], [INFO], теща - [PERSON], [INFO], а також [PERSON], [INFO], яка не є членом родини позивача. Факт реєстрації відповідача [PERSON] за вищевказаною адресою (з 1981 року) також підтверджується інформацією Часовоярської міської ради від 26.10.2018 року, яка надійшла на запит суду 31.10.2018 року (а. с. 21). В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] з липня 2008 року за адресою реєстрації: [ADDRESS], не проживає до теперішнього часу, що підтверджується актом від 21.09.2018 року, складеними головою квартального комітету № 8 м. Часів Яр (а. с. 17). Крім того, з наданої позивачем копій паспорту [PERSON] № 47 08 206109, виданого 04.02.2009 року Відділом УФМС Росії по Мурманській області в Первомайському АО міста Мурманськ, вбачається, що остання зареєстрована за адресою: РФ, [ADDRESS] (а. с. 27-28). Глава 23 ЦК України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено у ч. 3 ст. 13 Конституції України, власність зобов'язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому, право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Частиною першою ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в частині першій ст. 221 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Нарахування позивачу комунальних платежів з урахуванням реєстрації у спірному жилому приміщенні відповідача суд розцінює як порушення прав позивача, таке порушення підлягає захисту. Таким чином, сукупність наданих позивачем та досліджених судом доказів у достатній мірі підтверджують той факт, що вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню. Беручи до уваги викладене,

Outcome: approved