Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

28.03.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 23.08.2012 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н про отримання кредиту в сумі 8 500, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] не виконує свої зобов»язання за кредитним договором, у частині погашення заборгованості по кредиту та сплаті відсотків у строки та розмірах визначених умовами договору. Станом на 31.12.2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 21 479, 09 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі - 8487, 19 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 11 292, 90 грн.; заборгованості по комісії та пені за користування кредитом у розмірі - 200, 00 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500, 00 грн.; штрафу (процентна складова) - 999, 00 грн. З підстав невиконання позичальником умов кредитного договору у частині повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 479, 09 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378, 00 грн. У судовому засіданні сторони відсутні. Представник позивача подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що позивач підтримує заявлені вимоги у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся за зареєстрованому у встановленому законом порядку місцем проживання, однак судову повістку повернуто до суду з відміткою відділу зв»язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку про належне повідомлення сторони. З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності представника позивача та відповідача, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі даних. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений ПАТ КБ «Приватбанк до [PERSON] позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.08.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, що підтверджено заявою позичальника та умовами надання банківських послуг і отримання кредиту (а.с. 5-31). Як видно зі змісту зазначених Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256, кредитор надав, а позичальник отримав кредит у сумі 8 500, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30, 00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Положеннями зазначених вище Умов і правил надання банківських послуг, а саме: п. 2.1.1.5.5., 2.1.1.5.6., 2.1.1.7.6. умов договору клієнт зобов»язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії; у випадку не виконання зобов»язань за кредитним договором, на вимогу банку виконати зобов»язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту і овердрафту), сплатити винагороду банку; при порушенні строків платежів клієнтом по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити штраф у розмірі 500, 00 грн. та 5 % від суми позову (а.с. 8-31). За правилами статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінонсова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Зобов»язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За правилами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки встановлені договором, або законом. Судом встановлено, що кредитор виконав свої зобов»язання перед [PERSON] щодо надання кредиту, а останній порушив порядок та строки виконання зобов»язань за кредитним договором у частині, що стосується щомісячного погашення кредиу та сплати відсотків за користування кредитними коштами. За проведеним позивачем розрахунком заборгованості, станом на 31.12.2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 21 479, 09 грн., яка склдається з: заборгованості за кредитом у розмірі - 8487, 19 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 11 292, 90 грн.; заборгованості по комісії та пені за користування кредитом у розмірі - 200, 00 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500, 00 грн.; штрафу (процентна складова) - 999, 00 грн. Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує про невиконання позичальником зобов»язань щодо погашення заборгованості за договором від 23.08.2012 року, а також вимог банку щодо дострокового повернення кредиту з підстав порушення умов цього ж договору. Наразі, заявлені позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 21 479, 09 грн. з підстав невиконання зобов»язань за кредитним договором підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України відповідач має сплатити позивачу судові витрати за розгляд справи судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved