Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

28.01.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Пелла Дизайн» про стягнення нарахованої але невиплаченої заробітної плати в розмірі 1773,60 грн., середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати в сумі 17808,70 грн. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн. посилаючись на невиплату відповідачем заборгованість по заробітній платі. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги уточнив в частині стягнення моральної шкоди та просив стягнути 500 грн. моральної шкоди. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 07.02.2011 року [PERSON] працював на підприємстві ТОВ «Пелла Дизайн», на посаді енергетика. Згідно довідки ТОВ «Пелла Дизайн» №17/30 від 30.11.2015 року позивач працював по 22.09.2015 року на посаді енергетика та мав середньорічну заробітну плату у розмірі 4109,19 грн. Станом на момент звільнення 22.09.2015 року сума невиплаченої заробітної плати становить 1773,60 грн. На час звернення позивача до суду з даним позовом нараховану заробітну плату не виплачено, тому з відповідача належить стягнути заборгованість по заробітній платі у сумі 1773,60 грн., а також суму середнього заробітку, який відповідач зобовязаний сплатити на користь позивача за час затримки розрахунку, що становить 91 день в розмірі 17808,70 грн. Згідно з ч. 1 ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, вразі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Оскільки право позивача на своєчасну та належну оплату праці є важливою соціальною гарантією, встановленою Конституцією та чинним законодавством України про працю, тому вимоги позивача підлягають задоволенню. Також судом встановлено, що діями відповідача позивачу завдана моральна шкода, однак, аналізуючи обставини справи, при визначені розміру компенсації за спричинену моральну шкоду, суд враховує глибину моральних страждань позивача, їх тривалість і характер, істотні зміни у його життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, а за такого суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути компенсацію за спричинену моральну шкоду у розмірі 500,00 грн. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved