Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

27.08.2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрований його син - [PERSON] , який з липня 2014 року в будинку не проживає, особистих речей не має. Оскільки відповідач не мешкає у вказаному будинку вже більше п`яти років, а його реєстрація створює перешкоди в реалізації позивачем своїх прав, як власника майна, він вимушений був звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення, яким визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с.19). Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, судові повістки, що направлялися на його адресу, повернулися за закінченням строків зберігання (а.с.23). За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України), встановив наступне. [PERSON] належить житловий будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 02.04.1988 року (а.с.5). Згідно з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 30992036 від 16.08.2011 року, власником житлового приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с.6) З довідки № 738/02-36 від 19.ю08.2019 року, виданої Андріївською сільською радою, вбачається, що [PERSON] зареєстрований у спірному житлі (а.с.7). Згідно Акту від 20.08.2019 року, складеного депутатом Андріївської сільської ради Невмирич С.І., [PERSON] . з липня 2014 року по теперішній час не мешкає у будинку [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до ч. 1\~ст.\~317\~Цивільного кодексу\~України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст. ст.\~391,\~396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. За змістом\~ст.\~405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач не мешкає у спірному будинку більше п`яти років, самостійно покинув зазначений будинок та перестав у ньому мешкати. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, а тому, відповідач має бути визнаним таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки його право користування спірним будинком перешкоджає позивачу, як власнику житла, розпоряджатися даним житлом на свій розсуд. Позивач не наполягає на стягнення з відповідача судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved