Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

28.02.2017 року та уточнено 11.04.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про вселення та встановлення порядку користування квартирою. В обґрунтування позову вказує, що вона є власником 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS], яку отримала у спадок за заповітом після смерті батька [PERSON] Власниками 2/3 частини вищевказаної квартири є [PERSON] та [PERSON] Квартира складається з трьох кімнат загальною площею 61,5 к.вм., житловою площею 45,2 кв.м., в тому числі: перша кімната 17,3 кв.м., друга кімната 17,4 кв.м., третя кімната 10,5 кв.м., підсобні приміщення та споруди квартири, ванна кімната, вбиральня, коридор, кухня, вбудована шафа. Після отримання відповідачами спадщини, вони не вселилися в квартиру, однак змінили замки, і не впускають її в квартиру, вона намагалася домовитися про поділ житлових кімнат, та про виділ їй 1/3 частини квартири, а саме: першої непрохідної кімнати загальною площею 17,3 кв.м., а за відповідачами залишити велику ізольовану кімнату площею 17,4 кв.м. та кімнату площею 10,5 кв.м., інші підсобні приміщення та споруди залишити в загальному користуванні, однак останні відмовлялися. В спірній квартирі ніхто із співвласників не проживає, відповідачі здають її в оренду, та з початку 2010 року отримують орендну плату. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її присутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх присутності, позов визнають. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Судом встановлено, що власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожному з яких належить по 1/3 частині, загальна площа квартири 61,5 кв.м., житлова площа 45,2 кв.м., що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності а.с.16-19, 65, 67, згідно акту Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті-Сервіс-КР» від 12.06.2017 року, в вищевказаній квартирі з 2010 року мешкає сімя без реєстрації а.с.64. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його часті у праві спільної часткової власності. Оскільки судом встановлено, та визнано відповідачами, що позивач позбавлена права доступу до квартири, 1/3 частина якої їй належить на праві спільної часткової власності, тому суд вважає вимоги позивача правомірними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.391, 358 ЦК України,

Outcome: approved