overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

27 лютого 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 25 листопада 2000 року Камянською сільською радою Очаківського району. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок, які проживають з нею. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у звязку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не зявилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 листопада 2000 року Камянською сільською радою Очаківського району, про що складено відповідний актовий запис № 13 (а. с. 5), від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO],що підтверджується свідоцтвами про народження (а. с. 6 ,7), які проживають з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

27 лютого 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеною заявою. Свої вимоги заявниця обґрунтовувала тим, що її чоловік [PERSON], [INFO], страждає на психічне захворювання. Він не розуміє значення своїх дій, не може себе контролювати та керувати своїми діями, потребує постійного догляду. Посилаючись на викладене, просила визнати недієздатним [PERSON], встановити над ним опіку та призначити її опікуном останнього. У судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви та призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] Вислухавши пояснення заявниці, представника заінтересованої особи, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON] народився 11 вересня 1948 року та є чоловіком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФП № 264553, копією паспорта серії ЕО № 385489. Як вбачається з висновку МСЕК серії 10 ААВ № 357456 від 06 січня 2015 року, [PERSON] є інвалідом І групи підгрупи Б з причин загального захворювання. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у випадку визнання її недієздатною та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи від 14 червня 2017 року № 196, [PERSON] страждає на судинну деменцію (слабоумство), і за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] проживає у разом з [PERSON] у будинку останнього, що розташований по вул. Гетьманській, 13 в м. Очакові Миколаївської області, де створено всі належні умови для проживання. До складу її сімї входять: чоловік [PERSON], донька [PERSON], [INFO]. За місцем проживання та за колишнім місцем роботи заявниця характеризується позитивно як зразкова дружина, відповідальна, працьовита, порядна, чуйна людина. Вказані обставини підтверджуються довідкою комунального підприємства Очаківської міської ради «Очаківський комбінат комунальних підприємств» від 15 лютого 2017 року № 349, характеристиками, актом обстеження матеріально-побутових умов від 17 лютого 2017 року. Поданням органу опіки та піклування Очаківської міської ради від 24 травня 2017 року рекомендовано призначити заявницю опікуном [PERSON] Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним, встановлення над ним опіки та призначення йому опікуна, а тому заява [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

27 лютого 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 06 листопада 2009 року Білошицько-Слобідською сільською радою Корюківського району Чернігівської області, актовий запис № 03, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, сімейних стосунків не підтримують, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання позивач не зявилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі та зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 06 листопада 2009 року Білошицько-Слобідською сільською радою Корюківського району Чернігівської області, актовий запис № 03. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги ч.1 ст.55 СК України. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

27 лютого 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Вимоги обгрунтовує тим, що з 19 вересня 2012 року перебувала в шлюбі з відповідачем [PERSON] Від цього шлюбу має сина [PERSON], [INFO]. В провадженні Нововолинського міського суду знаходиться цивільна справа про розірвання їх шлюбу. Зазначає, що [PERSON] ухиляється від обов'язку утримувати їх спільну дитину. Враховуючи те, що відповідач є працездатним, має можливість утримувати їх спільного сина, офіційно ніде не працює, інших утриманців не має, а їй не вистачає коштів для забезпечення дитини всім необхідним, тому просить суд стягувати з відповідача [PERSON] аліменти в її користь на утримання [PERSON] в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву, просила справу розглядати у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі, просила його задоволити (а.с. 28). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав (а.с.23-24). Згідно з ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, або непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], не виконує в добровільному порядку обов'язки по його утриманню, є здоровим, працездатним, інших утриманців не має і враховуючи що відповідач не працює, має мінливий дохід та те, що він визнав позов, суд визначає до стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 700 грн. щомісячно, з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Також, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

27 лютого 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу стягувати з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини доходу відповідача щомісячно. Позовна вимога обґрунтована тим, що дитина перебуває на утриманні позивачки, а відповідач припинив надання допомоги. Позивач в ході розгляду справи позовні вимоги підтримала та пояснила, що сама постійно займається доглядом та вихованням дитини, тому має обмежені можливості щодо заробітку коштів та звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. Відповідач позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти, але в розмірі ? частини його доходу, оскільки бажає приймати участь у вихованні дитини та планує допомагати їй ще й крім аліментів. Зазначив, що на даний час офіційно працює будівельником на підприємстві Бетон сервіс та отримує щомісячно заробітну плату, інших дітей на утриманні немає, хронічних захворювань немає, нової сімї ще не створив. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Статтею 180 України передбачений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач являється батьком спільного із позивачкою сина [PERSON], який народився 13 січня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ №212083, виданим Виконавчим комітетом Святецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області 21 січня 2014 року. Дитина утримується позивачкою, що підтверджується довідкою з місця проживання виконкому Святецької сільської ради від 23 лютого 2017 р. № 251 та не заперечується самим відповідачем. Дитина хворіє, що визнав відповідач. Відповідач має задовільний стан здоровя, працездатний, інших неповнолітніх дітей не має, однак враховуючи необхідність витрачання коштів на власне утримання, судом вбачається можливість стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

27 лютого 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила визнати [PERSON] такою, що витратила право користування жилим приміщенням: будинком № 3 по вул. П.Орлика, м. Новоград-Волинський; зобовязати Новоград-Волинський районний сектор ДМС України в Житомирській області знати [PERSON] з реєстраційного обліку в будинку № 3 по вул. П.Орлика у м. Новоград-Волинський. 15 березня 2017 року [PERSON] уточнила свої позовні вимоги та просила визнати [PERSON] такою, що витратила право користування жилим приміщенням: будинком № 3 по вул. П.Орлика, м. Новоград-Волинський. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 23.10.2007 року вона набула права власності на домоволодіння № 3, що по вул. П.Орлика в м. Новоград-Волинський на підставі договору дарування. У цьому будинку з 8.12.2004 року зареєстрована, але не проживає протягом дванадцяти років [PERSON], її фактичне місце проживання позивачу невідомо. [PERSON] була прописана в зазначеному будинку з дозволу попереднього власника. Відповідач не сплачує комунальні послуги та не бере участі в утриманні будинку. Реєстрація відповідача за зазначеною адресою не дозволяє їй розпоряджатись будинком на власний розсуд та обмежує її законні права. Позивач у судове засідання не прибула, подала заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, справу розглянути у її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не прибула, про час і місце судового розгляду була повідомлена вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за її відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавала, що підтверджується матеріалами справи. Третя особа - Новоград-Волинський районний сектор ДМС України в Житомирській області участь представника в судове засідання не забезпечив, про день та час судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

27 лютого 2017 року [PERSON] через представника, який діє на підставі довіреності, звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори, яка відкрилась після померлого 19 лютого 2008 року батька [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що вона у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори, оскільки юридично не обізнана. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши заяву розгляд справи за його відсутності та про підтримання заявлених вимог. Відповідач [PERSON] сільська рада Чернігівського району та області в судове засідання не забезпечили явку свого представника, надавши суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, зазначивши про визнання позовних вимог. Дослідивши письмові докази у справі судом встановлено наступне. [PERSON] помер 19 лютого 2008 року, про що 20 лютого 2008 року Виконкомом [PERSON] сільської ради Чернігівського району Чернігівської області зроблений актовий запис за № 05 (а.с. 8). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-АГ № 447832, складеного російською мовою, [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача (а.с. 9), яка змінила прізвище на [PERSON], згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЕЛ № 292313 від 22 липня 1989 року (а.с. 10). У відповідності до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЧН № 014961, виданого [PERSON] на підставі рішення виконкому [PERSON] сільської ради народних депутатів від 16 серпня 2000 року № 65, останній є власником земельної ділянки площею 4,19 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (а.с. 11). Згідно довідки [PERSON] сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 32 від 19.01.2017 року [PERSON] на день смерті 19.02.2008 року був зареєстрований за адресою: [INFO] (колишня Комсомольська), будинок 60, Чернігівського району, Чернігівської області (а.с. 12), а проживав на день смерті в с. Табаївка, Чернігівського району Чернігівської області, по вул. Перемоги, буд. 18а разом з дочкою [PERSON], яка здійснювала за ним догляд, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 33 від 19.01.2017 року (а.с. 17). За повідомленням нотаріальної контори спадкова справа після померлого 19 лютого 2008 року [PERSON] Григоровчиа не відкривалась. В судовому засіданні знайшло підтвердження, що позивач пропустила встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знайшла в подальшому державний акт, не була обізнана про наявність спадкового майна, враховуючи викладене, а також те, що спір про спадщину відсутній, суд дійшов висновку, що позивачу має бути встановлений додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

27 лютого 2017 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому він вимагає розірвати шлюб між ним і відповідачем, зареєстрований 16.09.2001р. виконкомом Гопчицької сільської ради Погребищенського району Вінницької області, актовий запис № 9, який через відсутність взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів остаточно розпався, подружніх стосунків не підтримують 2 місяці, дружина з молодшою дочкою проживають окремо. Також просив суд залишити малолітню дочку [PERSON], [INFO] проживати разом з ним. Позивач в судовому засіданні наполягав на розірванні шлюбу, примирення не потрібне, та просив позовні вимоги щодо залишення доньки [PERSON] проживати з позивачем, просив залишити без розгляду. Представник позивача в судовому засіданні просив суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, примирення не потрібне, просив позовні вимоги щодо залишення доньки [PERSON] проживати з позивачем, просив залишити без розгляду. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, примирення не потрібне. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу, примирення не потрібне. З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне ухвалити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. Спору щодо спільного майна та місця проживання дітей: дочки [PERSON], [INFO], біля батька - позивача [PERSON], дочки [PERSON], [INFO], біля матері - немає. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

27 лютого 2017 року Дубровицький районний суд Рівненської області ухвалив рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітніх дітей та стягнуто з [PERSON], [INFO] (ІПН [NUMBER]), уродженця та жителя [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі по 650 грн. (шістсот п'ятдесят гривень) щомісячно, починаючи з 27.01.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. При ухваленні даного рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення аліментів на утримання кожної дитини щомісячно, як це було зазначено у позовній заяві. Як вбачається із позовної заяви (а.с.1-2) позивачка [PERSON] просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно з урахуванням індексації та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до частини 1 статті 220 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які брали участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Оглянувши матеріали справи, суд рахує, що є всі підстави для ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

27 лютого 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: Дніпропетровська обл., Верхнєдніпровський р-н, с. Заполички, вул. Молодіжна, 19. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 26.02.2017р. о 20 год. 11 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 26.02.2017р. о 20 год. 11 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Свіріна лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора мутична, негативістична, на запитання не відповідає, протидіє огляду. Лежить з зачиненими очима. Реагує на шепіт. Критики не має. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved