Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

27 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також на своє утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку. На обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, однак шлюбні відносини між ними припинені, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання не надає, хоча зобов'язаний таку допомогу надавати і за станом свого здоров'я та матеріальним становищем в змозі її надавати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи розглядати у її відсутності, просить провести заочний розгляд справи, підтримує позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також на своє утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ст. ст. 128, 130 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив.Тому, згідно вимог ст. 280 ЦПК України за письмовою згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в період якого, а саме 01 жовтня 2016 року позивачка народила сина, батьком якого є відповідач [PERSON] Дитина прозиває з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає, хоча відповідно до вимог ст.ст. 84, 180 СК України зобов'язаний таку допомогу надавати і за станом свого здоров'я та матеріальним становищем в змозі її надавати. Дані обставини підтверджуються даними паспортів сторін, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження, і не оспорюються сторонами. Судовий збір підлягає стягненню з відповідачка на користь держави.

Outcome: approved