overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

27 грудня 2013 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивач зазначила, що [PERSON] у квартирі не проживає з 2011 року, не несе витрат по оплаті комунальних послуг та інших витрат по утриманню будинку, на даний час місце проживання відповідача не відоме. Позивач просила справу розглядати без її участі, позов задовольнити, дала згоду на заочний розгляд справи, про що подала до початку судового засідання письмову заяву. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи оповіщений завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа - Деснянський районний відділ управління державної міграційної служби України в Чернігівській області подав суду клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника. За згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося відповідно до ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником трикімнатної квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Гезою О.В. 06 листопада 2002 року та зареєстрованим у реєстрі за № 5-3469 (а.с. 3). Разом із позивачем в квартирі проживає її дочка, [PERSON] Також в квартирі за згодою позивача зареєстрований відповідач, як чоловік її доньки. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 квітня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 5). Як вбачається із змісту позовної заяви та матеріалів справи, з 2011 року відповідач в квартирі не проживає. На даний час місце його перебування та проживання не відоме, за адресою реєстрації більше одного року не з'являється. Відсутність відповідача в квартирі [ADDRESS] підтверджується актом ОЖБК м. Чернігова від 26 листопада 2013 року. Згідно частин 1 ст. ст. 319, 321 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з положень ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Приймаючи до уваги, що відповідач не проживає в квартирі з 2011 року, є всі підстави для задоволення позову та визнання його таким, що втратив право на користування цим житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

27 грудня 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони з 23 червня 2001 року зареєстрували шлюб в Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] батьком яких є відповідач. Розлад сімейного життя стався через відсутність порозуміння між ними, розбіжність характерів та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинені, з травня 2011 року з цього часу вони проживають окремо. Збереження шлюбу вважає неможливим, просила шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згодна. Спору щодо місця проживання неповнолітніх дітей та майнового спору на даний час вони не мають. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позов та слухати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився від нього до адреси суду надійшла заява в якій він позовні вимоги визнав повністю не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд слухати справу за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER], виданим Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, 23 червня 2001 року, актовий запис № 386. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції міста Маріуполя Донецької області, [PERSON] народився [INFO] року, актовий запис № 756, в графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON], та мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народився [INFO] року, актовий запис № 1145, в графі «батьки» зазначені: батько - [PERSON], та мати - [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

27 грудня 2013 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 10 травня 2000 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ Донецької області, від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей - сина, [PERSON], [INFO] та доньку, [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини сторони припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, з січня 2013 року мешкають окремо. Позивачка вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказуючи, що позовні вимоги підтримує, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище - [PERSON] (а.с.20). Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином у порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України (а.с. 19,22-23). За таких обставин зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 10 травня 2000 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 132, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ Донецької області (а.с.8). Від спільного проживання сторони мають неповнолітніх дітей - сина, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ Донецької області (а.с.10) та доньку [PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ Донецької області. З січня 2013 року сторони мешкають окремо, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

27 грудня 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь понесених додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 341 грн. на місяць, оскільки дитина проживає з нею, та знаходиться на її повному утриманні, часто хворіє. 27.02.2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину в розмірі 341 грн. - задоволено, проте не вирішено питання про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячних додаткових витрати на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] - [INFO], у розмірі - 341 гривня щомісячно та не вирішене питання щодо стягнення судових витрат. Сторони у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи сповіщалися завчасно і належним чином. Суд вважає за можливе розглянути питання про винесення додаткового рішення суду без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність винесення додаткового рішення суду з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини було задоволено рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.02.2014 року. У даному рішенні не вирішено питання про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячних додаткових витрати на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] - [INFO], у розмірі - 341 гривня щомісячно, та не вирішено питання про стягнення з [PERSON] судових витрат. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

27 грудня 2013 року позивач подала до суду позов та просить стягнути з відповідача на свою користь, аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 03 жовтня 2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, але вони спільно не проживають з листопада 2012 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], який знаходиться на утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання сина, що змусило позивача звернутися до суду з позовом. Позивач у судове засідання не з'явилась, подала суду заяву в якій підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові також просила справу слухати за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій позовні вимоги визнав, проти позову не заперечував, просив справу розглядати за його відсутності. Суд, дослідивши докази по справі, вважає необхідним вимоги позивача задовольнити. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі який зареєстровано 03 жовтня 2009 року у Комсомольській селищній раді Зміївського району Харківської області, запис № 130, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області 03 жовтня 2009 року. Відповідач є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER], що видане 02 січня 2013 року виконавчим комітетом Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області, запис № 01, від 02 січня 2013 року. За довідкою № 1085 від 25 грудня 2013 року, що видана виконавчим комітетом Лизогубівської сільської ради Харківського району Харківської області, [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні своєї матері [PERSON] та проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином судом встановлено, що відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO], але свої обов'язки щодо утримання сина не виконує, заявлені вимоги визнав повністю, тому позов підлягає задоволенню і суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

27 грудня 2013 року позивач пред'явив суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 21 липня 2007 року у міському відділі РАЦСу Львівського міського управління юстиції, про що є актовий запис № 1734. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що від спільного шлюбу у них є неповнолітні діти - сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відносини між ними не склалися. Протягом останніх 6 місяців вони проживають окремо. Вони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. Вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні просить позов задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, наявність неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, що мають істотне значення. Примирення між сторонами не можливе. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке не суперечить матеріалам справи та не порушує нічиїх інтересів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

27 грудня 2013 року позивач пред`явила суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 15 лютого 1992 року у Червоноармійському р/в ЗАГС м. Львова, актовий запис 49. В обґрунтування своїх вимог зазначала про те, що від спільного шлюбу у них є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO] та повнолітній син, [INFO]. Спочатку їх спільне сімейне життя було нормальне, однак з часом відносини змінились. Після народження другої дитини відносини зовсім зіпсувались. В нас виявились різні погляди на життя. В 2005 році сім'я наша розпалась, і позивачка зрозуміла, що втратила до відповідача всі почуття любові та поваги тому звернулася до суду з позовом про розірванні шлюбу. Примирення між ними є неможливим. Позивачка припинила з відповідачем всі сімейні та подружні відносини,не веде з ним спільного господарства та не проживають разом. У відповідача є інша жінка, яка народила йому дитину. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Додатково пояснила, що примирення, між сторонами неможливе, вважає, що розірвання шлюбу буде повністю відповідати їх інтересам та інтересам їх дітей. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи у суді, причин неявки в судове засідання суду повідомлено не було. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. З'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

27 грудня 2014 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в с. Самсони Козелецького району Чернігівської області та право на земельну частку (пай), належний на підставі сертифікату серії ЧН за № 0111267. Ще за життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши 27.01.1990 року заповіт, посвідчений секретарем виконкому Бірківської сільської ради, за реєстровим № 6, яким все своє майно заповіла позивачу та [PERSON] Позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки про те, що частина спадкового майна спадкується за законом їй не було відомо. Позивач у судове засідання не з'явилася, при цьому подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, при цьому відповідачем до суду подана заява про розгляд справи без присутності представника. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в с. Самсони Козелецького району Чернігівської області та право на земельну частку (пай), належний на підставі сертифікату серії ЧН за № 0111267. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як [PERSON] з поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини. Тому, суд вважає необхідним визначити позивачу додаткові шість місяців для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

27 грудня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2083. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. З липня 2016 року сторони сімейних та подружніх стосунків не підтримують. Позивач до судового засідання не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, розірвавши шлюб, примирення в сімї не можливе та прізвище змінити на дівоче. Відповідач до судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 27 грудня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2083. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. З липня 2016 року сторони сімейних та подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Стаття 112 Сімейного кодексу України визначає, що суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сімя розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують, сімейні відносини поновлювати не збираються, подальше збереження сімї неможливе, спільне господарство не ведуть. За таких обставин, суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати. Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити Коваль.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~27 грудня 2015 року в м.Тернопіль Тернопільської області помер чоловік позивачки [PERSON] \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 0,17 га, кадастровий номер 6121287800:01:001:, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Стінківської сільської ради Бучацького району Тернопільської області. Земельні ділянки належали спадкодавцеві на праві власності, що підтверджується державним актом серії Р2 №697907, однак позивачка не може отримати свідоцтво про право власності, оскільки, згідно довідки приватного нотаріуса [PERSON] Бучацького районного нотаріального округу, після смерті [PERSON] спадкоємці із заведенням спадкової справи не зверталися, тому видати свідоцтво про право на спадщину тільки на імя [PERSON] не можливо. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить справу розглядати у її відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та їхній представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, однак остання подала суду заяву, в якій вказала, що позов визнає і просить суд справу розглядати у її відсутності. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: \~ \~ \~ \~27 грудня 2015 року в м.Тернопіль Тернопільської області помер [PERSON]; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді земельної ділянки, яке належало йому на праві приватної власності; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, Позивачка - дружина спадкодавця є спадкоємцем за законом першої черги, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця прийняла спадщину; \~ \~ \~ \~Відповідачі від частки в спадковому майні відмовилися на користь позивачки. \~ \~ \~ \~Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved