Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

27 липня 2020 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Володимир-Волинського міського нотаріального округу Волинської області Гордійчука Богдана Івановича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 04 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. За умовами Договору позики він отримав у власність від відповідача грошові кошти в розмірі 218 700 гривень та зобов`язався повернути їх 04 грудня 2014 року. Також він зобов`язався сплачувати відповідачу проценти за користування сумою позики в розмірі 5% від повної суми позики, що становить 10935 гривень за 1 місяць. Цього ж дня, між відповідачем, як іпотекодержателем та ним, як іпотекодавцем було укладено договір іпотеки за умовами якого в забезпечення виконання зобов`язань за Договором позики він передав в іпотеку житловий будинок з надвірними спорудами за [ADDRESS] . У зв`язку з неналежним виконанням основного зобов`язання відповідачем було звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом здійснення позасудового врегулювання, а саме передано йому як іпотекодержателю у власність будинок в рахунок виконання основного зобов`язання за договором позики на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, яким вважається відповідне застереження в іпотечному договорі. Право власності на будинок було зареєстроване за відповідачем на підставі рішення про реєстрацію права власності прийнятого приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Гордійчуком Богданом Івановичем як спеціальним суб`єктом на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, а саме рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.07.2019 року, індексний номер 47681808. Підставою виникнення права власності є Договір іпотеки. Вказані обставини підтверджуються Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.07.2019 № 173071846. Рішення та дії нотаріуса оскаржувались ним та були предметом судового розгляду. У зв`язку з досягненням компромісу з відповідачем було подано заяву про залишення позову у справі № 154/2213/19 без розгляду. Досягнутий компроміс полягав у тому, що відповідач як новий власник будинку продав його на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 28.05.2020 року приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Лобас А.С., зареєстрованого в реєстрі за № 148. Разом з тим, 05 лютого 2015 року приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Гордійчуком Б.І., було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в Реєстрі № 215, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки; за рахунок коштів, отриманих від реалізації будинку задовольнити вимоги [PERSON] в розмірі 121500 гривень - відсотки за користування позикою, та 486 000 грн. - основної суми боргу-позики, що разом становить 607500 грн. крім того, запропоновано також стягнути з нього витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису в розмірі 200 грн. Всього запропоновано стягнути з нього для задоволення вимог відповідача 607700 грн. Виконавчий напис нотаріуса як виконавчий документ виконаний не був, будь-яких виконавчих дій примусового характеру, щодо його виконання органом державної виконавчої служби вчинено не було. Вказаний виконавчий напис вважає таким, що не підлягає виконанню оскільки після завершення позасудового врегулювання, а саме передання згідно рішення нотаріуса відповідачу будинку у власність, що виступав забезпеченням за договором позики, всі вимоги відповідача до нього стали погашеними. Просив визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Володимир-Волинського міського нотаріального округу Гордійчука Богдана Івановича від 05 лютого 2015 року, за номером 215, таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 29 липня 2020 року відкрито провадження в даній справі, розгляд її постановлено проводити за правилами загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Позов просив задовольнити. Відповідач до суду також не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, за останнім відомим місцем його реєстрації. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив на позов, а також заяву про слухання справи у його відсутності не подав. Тому зі згоди сторони позивача, з урахуванням положень ст.ст. 128-131, 223, 280-282 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу по суті заочно за відсутності позивача та відповідача. Третя особа - приватний нотаріус Гордійчук Б.І. до суду також не з`явився, повідомив про поважні причини неявки, просив розгляд справи провести без його участі, не заперечив щодо винесення судового рішення. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові докази, надані позивачем на виконання вимог ст.ст.76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обґрунтування своїх позовних вимог, та, з`ясувавши фактичні обставини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що 04 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. За умовами Договору позики [PERSON] отримав у власність від [PERSON] грошові кошти в розмірі 218 700 гривень та зобов`язався повернути їх 04 грудня 2014 року. Також він зобов`язався сплачувати відповідачу проценти за користування сумою позики в розмірі 5% від повної суми позики, що становить 10935 гривень за 1 місяць. Крім того, 04 грудня 2012, між відповідачем, як іпотекодержателем та позивачем, як іпотекодавцем було укладено договір іпотеки за умовами якого в забезпечення виконання зобов`язань за Договором позики [PERSON] передав в іпотеку житловий будинок з надвірними спорудами за [ADDRESS] . 05 лютого 2015 року приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Гордійчуком Б.І., було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в Реєстрі № 215, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки; за рахунок коштів, отриманих від реалізації будинку задовольнити вимоги [PERSON] в розмірі 121500 гривень - відсотки за користування позикою, та 486 000 грн. - основної суми боргу-позики, що разом становить 607500 грн. крім того, запропоновано також стягнути з нього витрати, пов`язані з вчиненням виконавчого напису в розмірі 200 грн. Всього запропоновано стягнути з нього для задоволення вимог відповідача 607700 грн. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.07.2019 № 173071846 право власності на згаданий будинок було зареєстроване за [PERSON] на підставі рішення про реєстрацію права власності прийнятого приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Гордійчуком Б.І. як спеціальним суб`єктом на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, а саме рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.07.2019 року, індексний номер 47681808. Підставою виникнення права власності був договір іпотеки. На підставі договору купівлі-продажу від 28 травня 2020 року [PERSON] відчужив той же житловий будинок [ADDRESS] позивачу [PERSON] 28 травня 2020 року приватним нотаріусом Володимиро-Волинського міського нотаріального округу Лобас А.С. посвідчено заяву відповідача [PERSON] про те, що 04 грудня 2012 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Гордійчуком Б.І., зареєстрований в Реєстрі за № 1658. В забезпечення виконання договору позики між ним та [PERSON] також було укладено договір іпотеки від 04 грудня 2012 року, посвідчений цим же нотаріусом, предметом якого був житловий будинок [ADDRESS] з надвірними спорудами, що належав на праві власності [PERSON] . [PERSON] було звернуто стягнення на житловий будинок шляхом позасудового врегулювання згідно із застереженням вимог іпотеко держателя, що містилося в договорі іпотеки від 04 грудня 2012 року. Позасудове врегулювання завершилося переданням йому у власність житлового будинку (предмета іпотеки), що виступав забезпеченням за договором позики від 04 грудня 2012 року та державною реєстрацією його прав власності на нього. Після набуття у власність житлового будинку [PERSON] не мав будь-яких грошових вимог до [PERSON] щодо виконання основного зобов`язання за договором позики від 04 грудня 2012 року та щодо виконання будь-яких інших додаткових (похідних) зобов`язань, що з нього випливають. Будь-які наступні вимоги до [PERSON] є недійсними. Крім того, [PERSON] визнав той факт, що є таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 05 лютого 2015 року приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Гордійчуком Б.І., зареєстрований в реєстрі за № 215, яким запропоновано звернути стягнення на житловий будинок за [ADDRESS] , а за рахунок коштів, отриманих від реалізації житлового будинку з надвірними спорудами запропоновано задовольнити вимоги [PERSON] у розмірі 121 500 гривень. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні, користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно ч.ч.1, 2 ст.7 цього ж Закону України, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Якщо вимога за основним зобов`язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов`язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов`язання. Частиною 1 ст. 33 зазначеного Закону передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Частиною 3 ст.33 Закону передбачено три підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки: рішення суду, виконавчий напис нотаріуса та договір про задоволення вимог іпотеко держателя. Кредитор вправі вчиняти будь-які дії направлені на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Чинним законодавством передбачений порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки, як шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, так і позасудове врегулювання згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, зокрема й шляхом передачі іпотекодержателю прав власності на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку у спосіб реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору, має наслідком відчуження предмету іпотеки на користь іпотекодержателя без згоди власника такого нерухомого майна. Згідно ч.5 ст.36 Закону, після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання боржником - фізичною особою є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Отже, після завершення позасудового врегулювання, а саме передання згідно рішення нотаріуса відповідачу будинку у власність, що виступав забезпеченням за договором позики, вимоги відповідача до позивача є погашеними, а будь-які наступні вимоги вважаються недійсними. Зважаючи на вищевикладене, суд прийшов до висновку про те, що звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового (добровільного) врегулювання згідно із договором про задоволення вимог іпотеко держателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, має наслідком погашення всіх вимог за основним зобов`язанням та виключає можливість звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса у примусовому порядку. За таких обставин, оскільки вимоги іпотекодержателя [PERSON] були погашені повністю позивачем [PERSON] , що стверджується також у справі заявою [PERSON] , у суду наявні підстави до задоволення позову та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Володимир-Волинського міського нотаріального округу Волинської області Гордійчука Б.І. від 05 лютого 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 215, таким, що не підлягає виконанню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved