Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

27 жовтня 2015 року до суду надійшов цивільний позов, у якому позивач просить стягнути щомісячно з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO]., у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01.11.2015 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнути щомісячно з [PERSON], [INFO], уродженого у м. Дніпропетровську на її користь, аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з 01.11.2015 року і до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у лютому 2014 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про що був зроблений актовий запис № 125 від 21.02.2014 року. За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні та вихованні. З серпня 2015 року сторони не проживають разом та припинили вести спільне господарство. З цього часу відповідач участі у вихованні дитини не приймає, коштів на його утримання не надає. В даний час позивач знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років у зв'язку з чим не має можливості працювати і забезпечувати дитину та себе. У зв'язку із складним матеріальним становищем, потребує матеріальної допомоги на своє утримання та утримання неповнолітньої дитини від відповідача, оскільки добровільно про сплату аліментів на її утримання домовитися не вдалося. У судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, оскільки позивач позовні вимоги підтримує частково, а саме, у частині стягнення аліментів на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, а відповідач визнає позов частково, також у цій частині. У зв'язку із неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 21 лютого 2014 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 125, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Як передбачено ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання, та те, що відповідач є працездатною та працює, не надала суду доказів про наявність у неї інших дітей, непрацездатних чоловіка, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Оскільки відповідач є батьком малолітньої дитини, яка проживає разом із позивачем, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню, позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини підлягають частковому задоволенню. Згідно з п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial