Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

28 грудня 2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить позивачу на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 31 липня 1996 року, виданим Виконкомом Вишневої міської Ради народних депутатів за №52. 17 вересня 2005 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб Виконкомом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що був зроблений актовий запис №470. 24 липня 2018 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. За адресою: [ADDRESS] зареєстровані та постійно проживають позивач [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а відповідач [PERSON] , хоча зареєстрована в квартирі [ADDRESS] , але фактично вже більше шести років жодного дня не проживає за даною адресою, стосунків не підтримує, за місцем реєстрації не з`являється. Крім того, [PERSON] зазначає про той факт, що наявність прописки [PERSON] не дає позивачу можливості реалізовувати свої права, а саме володіти та користуватися майном на свій розсуд. Факт реєстрації [PERSON] у вище згаданій квартирі, завдає позивачу додаткові матеріальні витрати при оплаті комунальних послуг, оскільки позивач змушений сплачувати комунальні послуги за всіх прописаних у будинку, в тому числі і за колишню дружину. Зважаючи на дані факти, позивач просив суд визнати відповідача [PERSON] [INFO] такою, що втратила право користування житловою квартирою за адресою: [ADDRESS] та зобов`язати Києво-Святошинський районний відділ управління державної міграційної служби України в Київській області зняти з реєстрації [PERSON] , [INFO] , з житлової квартири [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить позивачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 31 липня 1996 року, виданим Виконкомом Вишневої міської Ради народних депутатів за №52 У вищевказаній квартирі зареєстрована [PERSON] , яка є колишньою дружиною позивача. 24 липня 2018 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідач [PERSON] більше шести років не проживає за адресою: [ADDRESS] , ніякого інтересу до даного житла не проявляє, комунальні послуги не сплачує, стосунків не підтримує, за місцем реєстрації не з`являється. Фактично [PERSON] тільки зареєстрована за цією адресою. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, згідно зіст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сім`ї. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач втратила право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживаючи більше року, що відповідно до вимог ст. 405 ЦК України дає суду підстави визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі.

Outcome: partial