Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

28.12.2017 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Відповідач є батьком її неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На підставі виконавчого листа від 05.01.2016 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на її користь, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач належним чином не здійснював виплати по аліментам, в результаті чого, станом на 01.01.2018 року утворилась заборгованість у сумі 29 511 грн. 10 коп., що підтверджується довідкою № 2111 від 26.12.2017 року. У відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України вона здійснила розрахунок неустойки, яка за період з жовтня 2015 року по грудень 2017 року становить 8959,69 грн. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 29 511 грн. 10 коп.; неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 8 959,69 грн. Позивач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності у звязку з робочою зайнятістю. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. (а.с. 20). Ухвалою про відкриття провадження від 17.01.2018 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. До суду 06.02.2018 року повернувся конверт з ухвалою суду про відкриття провадження, який не вручений відповідачу у звязку з закінченням встановленого строку зберігання. На конверті поштарем зазначено, що 31.01.2018 року, 01.02.2018 року, 02.02.2018 року адресата немає вдома (а.с. 19). Ухвала про відкриття провадження від 17.01.2018 року у відповідності до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається врученою. З метою забезпечення прав учасників справи, зокрема права відповідача на подання відзиву, справа розглянута у строк понад 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження. Відповідачем не надано відзиву на позов у встановлений законом строк без поважних причин. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. У зв'язку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2\~ ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Статтею 196 СК України передбачено стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення на користь одержувача аліментів. Судом встановлено наступне. [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 3). На підставі виконавчого листа від 05.01.2016 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області з [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь позивача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5-6). Відповідач належним чином не сплачував аліменти на утримання сина, у звязку з чим, його заборгованість згідно виконавчого листа від 05.01.2016 року станом на 01.01.2018 року складає 29511 грн. 10 коп., що підтверджується довідками № 2111 про заборгованість по аліментам від 26.12.2017 року, та розрахунком заборгованості по аліментам по виконавчому листу № 2/0182/36 від 26.12.2017 року, наданих Нікопольським міськрайонний відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а. с. 7-8). У зв'язку з невиплатою відповідачем аліментів неустойка (пеня) від суми несплачених аліментів за період з 28.10.2015 року по грудень 2017 року становить 8959 грн. 69 коп. (а.с. 9). Суд погоджується з розрахунком пені позивача, оскільки наведений розрахунок пені на суму 8959 грн. 69 коп. відповідає вимогам чинного законодавства. У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 16.03.2016 року № 6-300цс16, виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). З врахуванням вищезазначеного, оскільки відповідач не виконує свої зобовязання по сплаті аліментів на утримання дитини, не надав жодних доказів щодо відсутності доходів, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості по аліментам у розмірі 29511 грн. 10 коп. та неустойку від суми несплачених аліментів за період з 28.10.2015 року по грудень 2017 року в розмірі 8959 грн. 69 коп., згідно з розрахунком, наданим позивачкою [PERSON]

Outcome: approved