Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

28 березня 2017 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» надіслав засобами поштового звязку на адресу суду позовну заяву до [PERSON], в якому просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 55700,48 грн. та судові витрати по справі. Позов мотивовано тим, що 15 січня 2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено кредитний договір № 130115-145809, згідно умов договору відповідачу було надано кредит на загальну суму 1400 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 392 грн., що разом складає 1792 грн., у строк до 28 січня 2013 року. Зобовязання за договором відповідач не виконав, станом на 21 березня 2017 року заборгованість у відповідача перед позивачем за кредитним договором складає 55700 грн. 48 коп., яка складається з основного боргу 1400 грн., процентами за договором 392 грн., пені за договором 53908 грн. 48 коп. Представник позивача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а розгляд справи проводити без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій заперечував проти задоволення позову, зазначив, що договір він не укладав, в копії паспорта, що додана до позовної заяви вклеєна не його фотокартка, він паспорт втрачав, вважає що договір укладений банком з невідомою особою, невідома особа скористалась його загубленим паспортом, для укладання цивільно-правової угоди з корисливих мотивів, у зв'язку з цим він звернувся до міліції з заявою з приводу втрати паспорта на своє імя. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, допитавши свідка, вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 130115-145809 від 15.01.2013 року. Вищевказаний кредитний договір № 130115-145809 від 15.01.2013 року укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба швидкого кредитування», правонаступником якого є Товариством з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування», та [PERSON], відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 1400 грн. на споживчі цілі. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Ст. 203 цього ж кодексу визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. На підтвердження особи позичальника до позовної заяви додано копію сторінок паспорта серії АМ 336649 на ім'я [PERSON], [INFO], виданий Павлоградським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 16 травня 2001 року. При огляді зазначених копій сторінок паспорта серії АМ 336649 в судовому засіданні та огляді оригінала паспорта [PERSON], яку останній надав у судовому засіданні та копію заяви про видачу паспорта з фотокарткою від 16 травня 2001 року, у звязку з загальним обміном, та копію заяви про видачу паспорта з фотокарткою, у звязку з втратою 13.09.2016 року, які були запитані у Павлоградського районного відділу Міграційної служби України в Дніпропетровській області, що фотокартки особи в копії сторінок паспорта серії АМ 336649 виданого 16.05.2001, що додані до позовної заяви не відповідають фотокарткам, що містяться в паспорті, на підставі якого судом встановлено особу [PERSON], та в копіях заяв про видачу паспорта серії АМ 336649 від 16.05.2001 (форма 1). Також, на підтвердження особи позичальника до позовної заяви додано копію пенсійного посвідчення серії АБ № 169528 виданого 23.05.2007 року на імя [PERSON], [INFO], номер пенсійної справи 124763. Проте з інформації наданої Павлоградським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, від 23.10.2017 року № 15484/12/18, встановлено, що [PERSON], [INFO], на обліку в управлінні не перебуває та пенсію не отримує. Згідно довідки Павлоградського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 06.09.2017 року № 51-12723, [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [INFO], звернувся до Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області 28 лютого 2013 року з заявою з приводу втрати паспорта на своє імя. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надано беззаперечних доказів, що саме відповідачем укладався спірний кредитний договір та отримувалися кошти. В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачем було втрачено паспорт громадянина України, в його паспорт серії АМ № 336649 була вклеєна інша фотокартка та саме цей паспорт було використано для отримання кредиту. В звязку з втратою паспорту 12 жовтня 2016 року [PERSON] отримав новий паспорт серії АО №364802. На підставі досліджених судом доказів в їх сукупності суд прийшов до висновку, що [PERSON], [INFO], особа якого встановлена на підставі наданого суду паспорта громадянина України, не укладав з позивачем кредитного договору № 130115-145809 від 15 січня 2013 року, а тому у задоволенні позову ТОВ «Служба миттєвого кредитування» слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed