Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

28.01.2019 року до суду звернулися позивачі [PERSON] , та [PERSON] , з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Верхньодніпровська державна нотаріальна контора та [PERSON] Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29.01.2019 року відкрите провадження по справі. Справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 15.03.2019 року. 15.03. 2019 року Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовче судове засідання, призначене на 14.05.2019 року. Залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог ще одного спадкоємця [PERSON] Відповідачем надано заяву про визнання позову. Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. В підготовчому судовому засіданні 14.05.2019 року оголошена вступна та резолютивна частина рішення. Згідно заявлених позовних вимог позивачі просять визнати поважними причини пропуску ними строк для прийняття спадщини та визначити їм додатковий строк, достатній для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: [INFO] помер їх батько [PERSON] . Після його смерті залишилось 4-ри спадкоємці, його діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Після смерті батька залишилась спадщина, що складається в тому числі із житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . 18.12.2018 року та 19.01.2019 року вони звернулися до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Однак, постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском ними строку подання заяви на прийняття спадщини, що й стало причиною звернення до суду. В підготовчому судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали, пояснивши. що ними правильно викладені всі обставини справи на наведені доводи на їх обґрунтування. Відповідачем надано заяву про визнання позовних вимог. Третьою особою, Верхньодніпровською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області подана заява про розгляд справи у відсутність її представника, письмових пояснень на позовну заяву не надано. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог що предмету спору [PERSON] , в підготовчому судовому засіданні пояснив, що він визнає позовні вимоги, не заперечує проти визначення додаткового строку для прийняття спадщини його сестрам та усвідомлює наслідки ухвалення судом такого рішення. Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, [INFO] помер батько позивачів [PERSON] ., що підтверджується копією свідоцтва про смерть, копіями свідоцтв про народження та про одруження. Після смерті [PERSON] , залишилась спадщина, що складається в тому числі із житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . 18.12.2018 року та 19.01.2019 року позивачі звернулися до Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Однак, постановами державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку подання заяв на прийняття спадщини що підтверджується копіями постанов нотаріуса. Таким чином судом встановлено, що порушені права позивачів щодо прийняття спадщини. Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення їх порушеного права, передбачений ст. 16 ЦК України, а саме визнання причин пропуску подання заяви про прийняття спадщини поважними та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, я яким погоджується суд. Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачі пропустили строк для подачі заяви про прийняття спадщини в зв`язку з тим, що після смерті батька, у спадковому будинку проживав їх брат [PERSON] , який помер в 2011 році і у спадковому будинку залишилась проживати його дружина, яка проживала там до 2018 року та померла [INFO] . Тому позивачі вважали, що після смерті батька спадщину прийняв їх брат і не заперечували проти цього. Лише після смерті дружини брата їм стало відомо, що спадщину на вищезазначене майно ніким не оформлялась. Судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті батька, інший спадкоємець, відповідач по справі [PERSON] , який також подав заяву про прийняття спадщини після смерті батька, не заперечує проти визначення позивачам додаткового строку для прийняття спадщини. За таких обставин, на думку суду позивачам потрібно визначити додатковий строк для прийняття спадщини, так як суд вважає, що строк на подачу заяви про прийняття спадщини пропущений позивачами з поважних причин. Також суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачам тривалістю в три місяців з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину. Понесені позивачами витрати по сплату судового збору суд, вважає за можливе покласти на позивачів пропорційно сплачених сум. На основі ст.ст.1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved