Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

28 жовтня 2016 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 17 жовтня 2011 року між сторонами у справі було укладено договір б/н у формі заяви, відповідно до якого позивач встановлює відповідачу кредитний ліміт в розмірі 2000 гривень 00 копійок. ПАТ КБ «Приватбанк» повністю виконав вимоги Договору, надавши [PERSON] кредит на вказану вище суму. Відповідач зобов`язання за договором виконував не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 30 вересня 2016 року у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 22791,09\~грн., з яких: 1953,24 грн. (заборгованість за тілом кредиту) 16276,37 грн. (заборгованість по процентам за користування кредитом); 3000,00 грн. (заборгованість за пенею та комісією); 500,00 грн. (фіксована частина штрафу); 1061,48 грн. (процентна частина штрафу). Зазначену суму позивач просив стягнути з відповідача. Заочним рішенням від 20 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 20182,85 грн. 23 серпня 2019 року до Запорізького районного суду Запорізької області від відповідача [PERSON] надійшла заява про скасування заочного рішення. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 18 вересня 2019 року зазначене заочне рішення було скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, визначено дату судового засідання. Розгляд справи здійснювався в режимі відеоконференції з Деснянським районним судом міста Києва за місцем фактичного проживання відповідача [PERSON] . Ухвалою від 02 грудня 2019 року найменування позивача в даній справі було змінено з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк». Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Заперечив проти доводів, які зазначені відповідачем в письмових поясненнях та оголошені його представником в судовому засіданні. Представником відповідача до суду подані письмові пояснення, в яких він заперечив проти позову з огляду на наступне. Позивачем при зверненні до суду був пропущений строк позовної давності, про що заявляє представник відповідача. Крім того, анкета-заява, яка була підписана відповідачем [PERSON] , не може вважатись договором в розумінні приписів Цивільного кодексу України, оскільки в цій заяві сторонами не було визначено ані процентної ставки за кредитом, ані відповідальності за порушення договірних зобов`язань сторонами. Умови та правила, які надані позивачем на обґрунтування своїх позовних вимог, не можуть бути підставою для задоволення позову, оскільки вони не підписані відповідачем. В судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи, які викладені нею в письмових поясненнях та просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вислухавши учасників провадження та дослідивши подані докази, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до умов кредитного договору № б/н від 17.10.2011 р., укладеного в формі анкети-заяви, [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку («Універсальна») в сумі 2000 гривень (а.с. 6). Статтею 526\~ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст.\~1054\~ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованою частину позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості з тіла кредиту в розмірі 1953,24 грн., оскільки ця сума підтверджена розрахунком суми позовних вимог, який відповідачем не спростовувався (а.с. 4, 5). При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності при зверненні до суду, виходячи з наступного. З зазначеного вище розрахунку суми позовних вимог вбачається, що 01 березня 2014 року відповідачем в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було перераховано позивачу грошові кошти в сумі 220 гривень (а.с. 5). Початком перебігу строку позовної давності, відповідно до вимог ч. 1 ст. 261 ЦК України, є день, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У відповідності до положень частини першої статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Таким чином, перебіг позовної давності в даній справі починається з дня, наступного за днем здійснення відповідачем [PERSON] останнього платежу за кредитним договором, тобто з 02 березня 2014 року. Оскільки позов в даній цивільній справі поданий позивачем до суду 28 жовтня 2016 року (а.с. 2), суд вважає, що позивачем строк позовної давності для звернення з даним позовом не пропущений. Таким чином, частина позовних вимог про стягнення суми основного боргу підлягає задоволенню. Розглядаючи питання про обґрунтованість вимог щодо стягнення заявленої суми процентів за користування кредитом, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.\~У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позивачем при поданні позову до матеріалів справи додано довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна» (а.с. 7), яка підписана відповідачем 17 жовтня 2014 року. В даній довідці зазначено процентну ставку за кредитом 2,5 % проценти на місяць на залишок непростроченої заборгованості. Позивачем до позовної заяви додано розрахунок позовних вимог, який містить, в тому числі, й розрахунок процентів (а.с. 4, 5). При перевірці обґрунтованості вказаного розрахунку в частині нарахування процентів, суд дійшов наступних висновків. Як вбачається зі вказаного розрахунку, початком першого прострочення платежів за кредитом є 26 листопада 2011 року. В період з цієї дати та до дня закінчення розрахункового періоду розмір заборгованості за непростроченим тілом кредиту неодноразово змінювався. Розрахунок процентів можна виразити в наступній таблиці, де в графі «Період» зазначено період, за який здійснюється нарахування суми процентів; в графі «Сума боргу» зазначено суму непростроченої заборгованості; в графі «Кількість днів» міститься сумарна кількість днів у періоді, за який нараховуються проценти; графа «Процентна ставка» містить відомості щодо узгодженої сторонами в довідці процентної ставки 2,5 % на місяць або 30 % річних; в графі «Сума процентів за період» визначено суму процентів, які мали б бути нараховані за вказаною процентною ставкою, виходячи з вихідних даних, наданих позивачем в розрахунку. Первинну інформацію щодо зазначених вище обставин суд визначає на підставі відповідних відомостей, зазначених в розрахунку заборгованості, який здійснено позивачем та не спростовано відповідачем. ПеріодСума боргуКількість днівПроцентна ставкаСума процентів за період 26.11.201130.11.2011834,17530,003,43 01.12.201125.12.2011767,292515,77 26.12.201125.01.20121635,973141,68 26.01.201227.01.20121969,0123,24 28.01.201216.02.20121830,062030,08 17.02.201225.03.20121734,143854,16 26.03.201226.03.20121832,0111,51 27.03.201229.03.20121724,5734,25 30.03.201210.04.20121224,571212,08 11.04.201225.04.20121121,151513,82 26.04.201203.05.20121239,2288,15 04.05.201225.05.20121153,852220,86 26.05.201225.06.20121539,833139,23 26.06.201228.06.20121997,5034,93 29.06.201230.07.20121900,783249,99 31.07.201219.08.20121822,242029,95 20.08.201202.09.20121377,501415,85 03.09.201225.09.20121219,852323,06 26.09.201201.10.20121494,7467,37 02.10.201225.10.20121332,032426,28 26.10.201219.11.20121774,152536,46 20.11.201225.11.20121677,4568,27 26.11.201225.12.20121895,063046,73 26.12.201230.12.20121938,6057,97 31.12.201202.01.20131854,923 4,57 03.01.201321.01.20131840,061928,74 22.01.201325.01.20131740,0645,72 26.01.201321.02.20131761,842739,10 22.02.201325.02.20131609,3145,29 26.02.201325.03.20131754,312840,37 26.03.201328.03.20131824,3134,50 29.03.201313.04.20131741,731622,90 14.04.201315.04.20131784,7322,93 16.04.201317.04.20131881,7323,09 18.04.201318.04.20131894,7311,56 19.04.201329.04.20131943,731117,57 30.04.201313.05.20131866,161421,47 14.05.201317.05.20131782,2345,86 18.05.201318.05.20131938,2311,59 19.05.201320.05.20131976,2323,25 21.05.201322.05.20131984,2323,26 23.05.201312.07.20131900,325179,66 13.07.201327.07.20131954,321524,09 28.07.201330.07.20131964,7134,84 31.07.201304.08.20131877,4957,72 05.08.201309.08.20131852,8757,61 10.08.201317.08.20131352,8788,90 18.08.201323.08.20131449,8767,15 24.08.201325.08.20131511,8722,49 26.08.201326.08.20131774,8711,46 27.08.201327.08.20131934,8711,59 28.08.201330.08.20131995,8734,92 31.08.201331.08.20131536,4211,26 01.09.201314.09.20131618,741418,63 15.09.201316.09.20131699,7022,79 17.09.201318.09.20131720,5722,83 19.09.201327.09.20131797,31913,30 28.09.201328.09.20131838,5611,51 29.09.201302.10.20131936,7846,37 03.10.201307.10.20131953,0858,03 08.10.201311.10.20131796,6345,91 12.10.201312.10.20131889,6311,55 13.10.201314.10.20131908,6323,14 15.10.201301.11.20131921,631828,43 02.11.201320.11.20131936,631930,24 21.11.201321.11.20131869,3011,54 22.11.201322.11.20131903,3011,56 23.11.201323.11.20131946,3011,60 24.11.201324.11.20131961,3011,61 25.11.201330.12.20131984,303658,71 31.12.201330.01.20141891,643148,20 31.01.201427.02.20141811,422841,69 28.02.201409.03.20141728,691014,21 10.03.201411.03.20141811,6922,98 12.03.201413.03.20141857,6923,05 14.03.201430.03.20141868,691726,11 31.03.201429.04.20141787,593044,08 30.04.201430.09.20161743,658851268,33 \~\~\~\~\~ \~СУМА:\~\~\~\~2504,98 Таким чином, за умовами договору б/н від 17 жовтня 2011 року, який укладено між сторонами у справі, відповідачу [PERSON] за період, який охоплюється розрахунком, позивачем мали б бути нараховані проценти в розмірі 2504,98 грн. згідно до умов, які узгоджені сторонами в зазначеній вище довідці. Крім того, суд враховує суму процентів, які згідно до відомостей, наданих АТ КБ «Приватбанк» в розрахунку заборгованості, що доданий до позовної заяви, були сплачені відповідачем [PERSON] протягом вказаного розрахункового періоду. Такі суми визначені в графі 11 розрахунку «Погашені проценти» і сумарно становлять 1269,82 грн. Таким чином, сума заборгованості за процентами становить 2395,16 грн. 1269,82\~грн. = 1235,16 грн. Вказана сума процентів підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача пені та комісії в розмірі 3000 гривень та штрафів в сумі 500 грн. + 1061,48 грн., суд приходить до наступних висновків. Зазначеною вище довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» сторонами узгоджено розмір штрафів за порушення строків платежів за кредитом: 500 гривень та 5 % від загальної суми заборгованості за кредитним лімітом та непогашеними процентами. Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованою частину позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу в сумі 500 гривень, оскільки він прямо передбачений зазначеною довідкою, що узгоджена сторонами. В той же час, суд вважає лише частково обґрунтованою суму процентної складової штрафу, оскільки при здійсненні її нарахування позивачем було використано більшу суму процентів, ніж це передбачено узгодженими сторонами умовами. Як зазначалось вище, сума основного боргу в даній справі становить 1953,24 грн., а обґрунтована сума процентів 1235,16 грн. Сумарно 3188,40 грн. 5 % від зазначеної суми становить 159 гривень 42 копійки. Ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також у вказаній довідці сторонами узгоджено два види пені за несвоєчасне погашення заборгованості. Відповідно до ст.\~549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями ст.\~61\~Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Як зазначено в правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в Постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Суд не бачить підстав для відступу від зазначеної правової позиції. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення пені та комісії є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Також суд вважає необхідним зазначити наступне. Оскільки сторонами в даній цивільній справі фактично визначено розміри процентної ставки за кредитом та розміри відповідальності за порушення договірних зобов`язань, суд не бачить підстав для застосування правової позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладена в рішенні від 03 липня 2019 року по справі №\~342/180/17, на яку посилається представник відповідача. Вказана правова позиція стосується правовідносин, в яких документи, що містять визначення процентної ставки та розміру відповідальності за порушення зобов`язань, не підписані відповідачем. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial