Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

27 листопада 2018 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31 серпня 2004 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної частки (паю), розміром 5,96 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Правда» на території Малаївської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №694529, зареєстрованого 10.08.2000 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №550. Мати позивача - [PERSON] проживала з [PERSON] однією сімєю понад пять років до часу відкриття спадщини, а тому, як спадкоємець четвертої черги, вважається такою, що фактично прийняла спадщину після його смерті, але не встигла її переоформити, так як 24 березня 2005 року померла. Він, як спадкоємець першої черги після смерті матері, звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину на інше майно. Однак у звязку з відсутністю оригіналу сертифікату на земельну частку (пай), яку мати успадкувала після смерті [PERSON], йому не може бути видано свідоцтво про право на спадщину на цю земельну частку (пай), що змусило його звернутися до суду з зазначеним позовом. 30 листопада 2018 року позовна заява була залишена без руху. Після усунення недоліків позовної заяви, 20 грудня 2018 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження по справі. Позивач в судове засідання не зявився, однак від його представника до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, на задоволенні позову наполягає /а.с.75/. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. /а.с.46/. Тому справа розглянута у відсутність сторін, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно до ч.3 та 4 ст.200 ЦПК України, рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання, відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер 31 серпня 2004 року /а.с.23/. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної частки (паю), розміром 5,96 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Правда» на території Малаївської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №694529, виданого та зареєстрованого 10.08.2000 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №550 /а.с.27, 68/. Вартість зазначеної земельної частки (паю) складає 185759,25 грн. Зазначений сертифікат загублено /а.с.79/. Рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 29 січня 2018 року встановлено факт проживання однією сімєю [PERSON] з [PERSON], який помер 31.08.2004 року, понад 5 років до дня його смерті /а.с.69-70/. Відповідно до ст.ст.1264, 1268 ч.3 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачається з наданої Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області Інформаційної довідки зі спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 31.08.2004 року, не відкривалась /а.с.55/. Таким чином, відповідно до положень ст.ст.1264, 1268 ч.3 ЦК України, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON], яка складається, в тому числі, з вищевказаної земельної частки (паю) згідно сертифікату серії РН №694529, як спадкоємець 4 черги, так як проживала з ним однією сімєю понад 5 років до дня відкриття спадщини та протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини не заявила про відмову від неї, однак своїх спадкових прав за життя не оформила. Тобто зазначена земельна частка /пай/ входить до спадкової маси, яка залишилась після смерті [PERSON] [PERSON] померла 24 березня 2005 року /а.с.24/. Позивач є громадянином України /а.с.11/. Ст.ст. 1217, 1223 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Позивач є сином [PERSON] /а.с.13/, а тому відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем після смерті останньої за законом першої черги. Згідно з ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як вбачається з наданої Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області копії спадкової справи, відкритої до майна померлої [PERSON], яка померла 24.03.2005 року, позивач звертався до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка залишилась після смерті матері та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на іншу земельну частку (пай) - згідно сертифікату серії ОД №0267126. Відомості про наявність інших спадкоємців або осіб, які відповідно до ст.1241 ЦК України мають право на обовязкову частку, в зазначеній спадковій справі відсутні /а.с.56-70/. Відповідно до п. 4.12 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. П. 4.15 вищезазначеного порядку передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві. Ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є, зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, судом встановлено, що позивач згідно зі ст.ст.1223, 1225 ЦК України, як спадкоємець за законом, має право на спадкування та враховуючи, що відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, а саме: сертифікату на право на земельну частку (пай), унеможливлює видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на зазначене спадкове майно, а також враховуючи відсутність інших осіб, які б претендували на зазначене спадкове майно, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.182 ЦК України роз'яснити позивачу про необхідність державної реєстрації права власності на нерухоме майно /земельну ділянку/.

Outcome: approved