Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

27 липня 2015 року позивач публічне акціонерне товариство [PERSON] банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування вимог вказує на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29 вересня 2010 року [PERSON], отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач зобовязання належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 30 червня 2015 року має заборгованість в сумі 4710 грн. 31 коп. Вказуючи на відмову у добровільному порядку погасити заборгованість, просив позов задовольнити, стягнути суму заборгованості та витрати судового збору по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без участі представника з підстав, викладених у позові. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечив. Відповідач [PERSON], в судове засідання не зявився, про дату та місце розгляду справи повідомлений в порядку визначеному законом - через оголошення в друкованих ЗМІ, уповноваженого представника в судове засідання не направив, заяви про відкладення розгляду справи, чи розгляд справи у його відсутності не подав. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що між сторонами укладено договір № б/н від 29 вересня 2010 року, відповідно до якого [PERSON], отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір складається з заяви позичальника та умов надання кредиту фізичним особам. У порушення умов укладеного договору [PERSON], зобовязання за договором не виконує. Згідно розрахунку позивача \~прострочена сума заборгованості станом на 30 червня 2015 року становить 4710 грн. 31 коп., в т.ч. 742 грн. 42 коп. заборгованість за кредитом, 1607 грн. 40 коп. заборгованість по процентах за користування кредитом, 1660 грн. 00 коп. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина), 200 грн. 49 коп. штраф (процентна складова).Розрахунок є належним доказом заборгованості, відповідачем іншого розрахунку не надано. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Суд встановив, що між сторонами існують цивільні правовідносини. В зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язань по кредитному договору за якими кредитодавець виконав умови договору повністю і своєчасно, а позичальник порушив умови договору, порушено майнові права банку. При наявності таких доказів суд вважає доведеним отримання відповідачем кредиту від позивача. Не викликає сумніву і факт неповернення відповідачем позивачу кредиту, відсотків і пені в зазначених позивачем сумах, оскільки в справі відсутні будь-які обєктивні дані про це. Відсутні також докази, які б заперечували вказаний договір за його безгрошовістю відповідно до ст. 1051 ЦК України. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки вимоги позивача ґрунтуються на законі та договорі, при тому, що відповідачем допущено прострочення виконання зобовязання. Судові витрати, сплачені позивачем, що складаються з судового збору та витрат на оголошення в пресі, суд вважає необхідним \~відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача, при тому, що ці витрати підтверджені доданими до матеріалів справи квитанціями.\~\~

Outcome: approved