Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

27 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з цією заявою, посилаючись на те, що 9 червня 1995 року він разом зі своєю матір'ю [PERSON] шляхом приватизації отримали у приватну спільну сумісну власність житлову квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], про що було отримано свідоцтво про право власності на житло від 09.05.1995 року, видане згідно з розпорядженням (наказом) №1316 (а.с. 4). У вказаному свідоцтві прізвище заявника вказане як [PERSON], в той час, як в паспорті заявника його прізвище зазначено як [PERSON]. Зазначені обставини позбавляють заявника - власника майна здійснювати свої права та обов'язки щодо цього майна, визначені цивільним кодексом України. У судове засідання заявник [PERSON] та заінтересовані особи не з'явились, до суду надали заяви в яких просять розглядати заяву без їх участі та не заперечують щодо її задоволення. Суд дослідивши матеріали справи та додані до неї додатки встановив, що 9 червня 1995 року заявник разом зі своєю матір'ю [PERSON] шляхом приватизації отримали у приватну спільну сумісну власність житлову квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], про що було отримано свідоцтво про право власності на житло від 09.05.1995 року, видане згідно з розпорядженням (наказом) №1316. У вказаному свідоцтві неправильно зазначене прізвище заявника, а саме: [PERSON], в той час, як в паспорті заявника його прізвище зазначено як [PERSON]. Зазначені обставини позбавляють заявника - власника майна здійснювати свої права та обов'язки щодо цього майна, визначені цивільним кодексом України. Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Суд встановив, що заявник звернувся до ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» з пропозицією виправити помилку, однак 23.11.2016 року, заявник отримав відповідь №10930, згідно якої: «Прізвище, ім'я та по батькові гр. [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.06.1995 року, видано відділом приватизації житла м. Полтава в реєстровій книзі зазначене прізвище російською мовою «[PERSON]». В подальшому заявник звернувся до Управління майном комунальної власності міста Виконавчого комітету Полтавської міської ради з запитом щодо можливості виправлення описки в прізвищі власника, допущеної в Свідоцтві про право власності на житло, однак 26 вересня 2018 року заявник отримав відповідь, що вказана установа позбавлена можливості самостійно вносити виправлення у це свідоцтво. Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності правовстановлюючого документу особі, прізвище якої не збігається з прізвищем, зазначеним в паспорті. Доказом факту належності свідоцтва заявнику є те, що заявник зареєстрований та безперервно фактично мешкає у вказаній житловій квартирі з 1985 року по даний час ( дані наведені в паспорті заявника, довідка ЖЕО-2 [NUMBER] від 19.09.2018 а.с. 9) Таким чином, підлягає задоволенню заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності правовстановлюючого документу особі, прізвище якої не збігається з прізвищем, зазначеним в паспорті. На підставі викладеного,

Outcome: approved