Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

27 жовтня 2014 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності на квартиру у порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову позивач зазначив, що він є сином [PERSON], який помер [INFO] року, і після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки квартири [ADDRESS]. Померлий залишив заповіт, посвідчений 24 березня 1998 року державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 1-664, відповідно до якого, спадкоємцем призначено [PERSON]. З питання прийняття спадщини, позивач звернувся до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. За зверненням позивача була відкрита спадкова справа, але йому було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що відсутній документ про підтвердження права власності на 1/6 частини квартири [ADDRESS], та роз'яснено про право на звернення до районного суду м. Одеси з питань визнання права власності в порядку спадкування. Оскільки, спадкодавцем не було зареєстровано в БТІ м. Одеси право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS], тому у спадкоємця не має можливості отримати правовстановлюючі документи на зазначену квартиру та надати їх нотаріусу для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом, тому позивач просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після померлого батька [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити та справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи, належним чином був повідомлений, до канцелярії суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Із заяви, вбачається, що Одеська міська рада визнає та не оспорює право власності [PERSON] на вищезазначене спадкове майно, але вважає, що позивачем неправильно обрано спосіб захисту порушеного права, а також не надані суду докази порушеного, невизнаного або оспорюваного права з боку Одеської міської ради, що є підставою для відмови у позові. Дослідивши матеріали справи та надані до справи докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 11.02.2013 року, а/з № 1556 від 11.02.2013 року. Померлий залишив заповіт, посвідчений 24.03.1998 року державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим № 1-664, відповідно до якого спадкоємцем призначено [PERSON]. Сьомою Одеської державною нотаріальною конторою за заявою про прийняття спадщини позивача - 21.03.2013 року була відкрита спадкова справа № 5/2013, яка зареєстрована у спадковому реєстрі за № 54286679. Єдиним спадкоємцем після померлого [PERSON] є [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартири [ADDRESS], яка належала померлому на підставі 1/3 Свідоцтва про право власності на житло, виданого 26.03.1997 року Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради народних депутатів, зареєстроване КП «Одеське міжміське бюро технічної інвентаризації» 16.05.1997 року в Книзі 241 пр-44, номер запису 349; 1/6 Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11.03.1998 року Сьомою Одеської державною нотаріальною конторою. Позивач звернувся до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після померлого батька на вищевказане майно, але у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку квартири [ADDRESS], йому нотаріусом було відмовлено у зв`язку з тим, що померлому [PERSON], належала вказана квартира на підставі 1/3 Свідоцтва про право власності на житло, виданого 26.03.1997 року Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради народних депутатів, зареєстроване КП «Одеське міжміське бюро технічної інвентаризації» 16.05.1997 року в Книзі 241 пр-44, номер запису 349; 1/6 Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 11.03.1998 року Сьомою Одеської державною нотаріальною конторою, яке повинно було бути зареєстровано у відповідному органі реєстрації прав на нерухоме майно, та у зв'язку з відсутністю документа про підтвердження права власності на вищезазначену квартиру, позивачу було роз'яснено про право на звернення до районного суду м. Одеси з питань визнання права власності, в порядку спадкування, що підтверджується листом № 174/02-14 від 21.03.2013 року. Таким чином, позивач не має можливості отримати правовстановлюючий документ на зазначену квартиру та надати їх нотаріусу для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1 ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Відповідно до п.4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства Юстиції України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.02.2012р. за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст. 25 ЦК України - здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Цивільною дієздатністю фізичної особи визнається її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також своїми діями набувати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та відповідати в разі їх невиконання. Право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником даного майна, дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, тому після його смерті, спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. З цих підстав, суд, може встановити належність нерухомого спадкового майна спадкодавцю та визнати за спадкоємцем право власності на спадкове майно. Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.

Outcome: approved