Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

27 січня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, у якому просить стягувати з відповідача, аліменти на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 600 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалась на те, що 22 листопада 2011 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем у відділі ДРАЦС Віньковецького РУЮ у Хмельницькій області, актовий запис № 85. Від шлюбу у подружжя народився [INFO] року син, [PERSON]. Позивачка самостійно займається вихованням та матеріальним забезпеченням дитини, оскільки відповідач участі у вихованні сина не бере та матеріально не забезпечує. У судове засідання сторони не з'явились. Позивач подала до суду письмову заяву, якою просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, справа розглянута без їх участі у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. За наявних у справі письмових доказів, дослідивши які, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.11.2011 року. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.03.2012 року відповідач є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Із позовної заяви та довідки про склад сім'ї № 168 слідує, що син проживає біля матері, та перебуває на повному утримані позивачки. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Згідно з приписами ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1167 гривень. Позивачка просить стягувати аліменти у визначеній сумі, тому суд доходить висновку про необхідність присудження аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує як стан здоров'я та матеріальне становище дитини, її вік, потреби для забезпечення духовного та фізичного розвитку, так і стан здоров'я та матеріальне забезпечення позивачки та платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно матеріалів справи відповідач офіційно не працевлаштований, однак фізично здоровий, має нерегулярні доходи, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне присудити аліменти у тверді грошові сумі, та враховуючи це доходить висновку про можливість стягнення із відповідача на користь позивачки аліментів у розмірі по 583, 50 гривень щомісячно на дитину до досягнення повноліття. При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги визначений Законом прожитковий мінімум ( 1167:2) не менше половини якого повинен забезпечити дитину батько щомісячно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» із відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 551,20 гривень. В силу ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved