Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

27.05.2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням свої вимоги мотивуючи тим, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 29.01.2002 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гризуновою О.В. Зважаючи на те, що відповідач за даною адресою не проживає на не приймає ніякої участі в утримані майна, позивач вважає, що відповідач втратила право користування жилим приміщенням. А тому, з метою захисту своїх порушених прав, свобод та інтересів, він змушений звернутися до суду та просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] та примусово зняти її з реєстраційного обліку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, вивчивши і дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 29.01.2002 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Гризуновою О.В. З рішення Київського районного суду м. Полтава від 19.05.2014 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] з липня 2014 року не проживає за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач позов визнала, в судовому засіданні встановлено, що вимоги позивача обґрунтовані і законні, отже суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову частково та визнання [PERSON], такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] Позовні вимоги в частині зобов'язання примусово зняти [PERSON] з реєстраціонного обліку не підлягають до задоволення, оскільки позивач не надав доказів на підтвердження того, що УДМС України в Полтавській області відмовило позивачу зняти відповідача з реєстраційного обліку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 гривень.

Outcome: partial