Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

27.10.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Облтеплокомуненерго», в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 83) просить: визнати неправомірними дії відповідача щодо нарахування йому витрат на оплату за опалення місць загального користування теплової енергії по квартирі [ADDRESS] за опалювальний період з 01 жовня 2015 року по 03 вересня 2017 року включно в сумі 1913,14 грн.; зобовязати відповідача провести відповідне коригування по особовому рахунку № 97155 шляхом зменшення заборгованості на 299,76 грн.; зобов»язати відповідача припинити дії по нарахуванню оплати за опалення місць загального користування по квартирі [ADDRESS]; стягнути з відповідача на його користь витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката в сумі 3000 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.06.2010 року він є власником однокімнатної квартири № 15 за адресою: м. Чернігів, вул. Т.Кореня (раніше Челюскінців), будинок № 9 і згідно договору про надання послуг з централізованого опалення та водонагрівання від 26.11.2010 року (код споживача 97155) і є споживачем послуг, які надає ПАТ «Облтеплокомуненерго», а саме послуги з централізованого опалення та водонагрівання. Обєктом надання послуг є вищевказана квартира опалювальною площею 58,60 кв. метри (п.2 [PERSON]). Зазначає, що вказаний будинок обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії, а квартира № 15 обладнана окремим засобом обліку теплової енергії теплообчислювач № 41610995, термоперетворювачі опору № 109409. Відповідно до змісту з п.п. 1, 7, 9 п. 22 [PERSON] виконавець зобовязаний забезпечувати вчасне, відповідної якості надання послуг згідно із законодавством та умовами договору; проводити перерахунок розміру плати за послуги в разі їх не надання або надання не в повному обсязі; звільняти від плати за послуги у разі їх не надання. Пунктом 23 [PERSON] визначено, що точками розподілу, в яких здійснюється передача передбачених цим договором послуг від виконавця споживачеві у багатоквартирному будинку є: з централізованого опалення - стояки в межах квартири; з водонагрівання - перша запірна арматура на вводі в квартиру. Зазначає, що зі змісту квитанцій за надані послуги та відповіді № 1939-Т від 18.09.2017 року вбачається, що відповідач, крім показників квартирного лічильника теплової енергії, додатково нараховує оплату за опалення місць загального користування по загальнобудинковому лічильнику. Стверджує, що донарахування додаткової оплати за опалення по загальнобудинковому лічильнику суперечить умовам укладеного між ним та відповідачем [PERSON] та законодавству, що регулює порядок обліку та оплати послуг з централізованого опалення, а саме Правилам надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, [PERSON] розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 року № 359. У судовому засіданні позивач та його представник позов, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, підтримали, посилаючись на обставини, зазначені в позові, просили його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, відповідно до наданих письмових заперечень та додаткових пояснень (а.с.68-70, 85-86). Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала, просила їх задовольнити. Доповнила, що загальними зборами ОСББ «Наш Дім-2016» було прийнято рішення про відключення від опалення місць загального користування будинку, в зв»язку з чим була злита вода та направлені листи до АТ «ОТКЕ» з проханням провести опломбування 2 одиниць стояків на сходових клітинах, але АТ ОТКЕ на звернення необхідним чином не реагує. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. [PERSON] є споживачем послуг з централізованого опалення за адресою: м. Чернігів, вул. Т.Кореня (раніше - вул. Челюскінців)[ADDRESS] (а.с. 9-10). Квартира [PERSON] обладнана окремим засобом обліку теплової енергії SHARKY 775: теплообчислювач № 41610995, термоперетворювачі опору № 109409 (а.с. 11, 12). Також, будинок № 9 по вул. Т.Кореня в м. Чернігові обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії. Зазначені обставини учасниками розгляду не оспорюються. Згідно розрахунку оплати за опалення МЗК ПАТ «Облтеплокомуненерго», наданого позивачем та копій квитанцій за надані послуги вбачається, за період з жовтня 2015 року по вересень 2017 року (включно) по [ADDRESS] нараховано за МЗК 1913,14 грн. (а.с. 29, 30-41). З відповіді ПАТ «Облтеплокомуненерго» № 1939-Т від 18.09.2017 року вбачається, що розрахунок загальних витрат теплової енергії на центральне опалення в будинку № 9 по вул. Т.Кореня в м. Чернігові здійснюється з урахуванням положень п.п. 2.1.4, 2.2.1, 2.2.2 та розділу 3 [PERSON], затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 року № 359 та п.п. 10, 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (а.с. 26-27). Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 з наступними змінами та доповненнями не регламентують порядок розрахунку оплати за опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках, обладнаних загальнобудинковими приладами обліку теплової енергії, певна кількість споживачів в яких обладнало квартири приладами обліку витрат теплової енергії на опалення. Пункт 12 зазначених Правил в даному випадку застосований бути не може, оскільки містить певні умови, наявність яких судом не досліджувалась, формул розрахунків в них відсутні. Порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами встановлений Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 (далі [PERSON]) п.1.2. Відповідачем кількість теплової енергії на опалення місць загального користування за період з жовтня 2015 року по вересень 2017 року позивачу визначалась у відповідності до п. 2.1, 2.1.4, 2.2.1, 2.2.2, розділом 3 [PERSON], п.12 Правил, на що вказував представник відповідача і зазначено в представлених запереченнях. З таким розрахунком суд погодитись не може, виходячи з наступного. Пункт 2.1.4. Методики вказує, що у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначається розрахунком за формулами, наведеними в пункті 2.1. В той же час п.2.1.4. Методики наводить формулу, за якою визначається загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК. Пункти 2.2.1. і 2.2.2. Методики визначають формули розподілу визначених величин теплової енергії, спожитої на опалення МЗК, між окремими помешканнями будинку. Зазначені пункти [PERSON] (2.1. і 2.1.4.) при розрахунку витрат теплової енергії на опалення МЗК будинку 9 по вул. Т.Кореня в м. Чернігові відповідачем застосовано не було, а отже подальше застосування ним п. 2.2.1. і 2.2.2. Методики при розподілу визначених величин теплової енергії між окремими помешканнями будинку (без дотримання п.2.1. і 2.1.4 [PERSON]) не є правомірним, оскільки одна із вихідних даних розрахована не у відповідності із зазначеною у [PERSON] формулою. Таким чином, дії відповідача щодо нарахування позивачу витрат та оплати теплової енергії на опалення місць загального користування з жовтня 2015 року по вересень 2017 року (включно) є неправомірними, а отже його порушене право підлягає захисту заявленим способом. Але при цьому суд враховує ту обставину, що позивач, будучи споживачем послуг відповідача, користується місцями загального користування за адресою: [ADDRESS], і тому не може бути взагалі звільнений від нарахувань по сплаті витрат теплової енергії за місця загального користування, тому позов підлягає частковому задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких належать і витрати на правову допомогу. За ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом з тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Із матеріалів справи вбачається що 06 вересня 2017 року між [PERSON] та адвокатом [PERSON] був укладений договір про надання правової допомоги № б/н, предметом якої є надання адвокатом правової, інформаційно-консультативної допомоги у звязку з провадженням справи у суді першої інстанції (без написання апеляційної скарги) в справі за позовом замовника до ПАТ «Облтеплокомуненерго» про визнання дій неправомірними, зобовязати вчинити дії (а.с. 44-45). Відповідно до додатку до договору про надання правової допомоги № б/н від 06.09.2017 року до наданих адвокатом послуг входить: підготовка та подача позовної заяви в інтересах замовника - 8 год., участь у судових засіданнях не більше 2 год. (а.с. 46). Відповідно до квитанції від 06.09.2017 року адвокат [PERSON] прийняв від [PERSON] 3000 грн. в якості оплати за надану правову допомогу (а.с. 47). Враховуючи зазначене, виходячи з обсягу виконаної представником позивача правової допомоги у справі, її характеру, що позивачем понесені витрати у звязку із оплатою допомоги адвоката, яким фактично надавалась така допомога останньому, суд вважає необхідним стягнути з ПАТ «Облтеплокомуненерго» компенсацію витрат позивача на правову допомогу в сумі 3000 грн. 00 коп. (10 год. * (1600 грн. * 40%) = 6400 грн.; 6400 грн. > 3000,00 грн.). На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 гривень на користь позивача.

Outcome: partial