Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

29.01.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користуватися квартирою [ADDRESS], яка є її приватною власністю. Вказала, що після одруження її сестра проживала з відповідачем у квартирі, що належить їй на праві власності. Сім'я сестри з відповідачем розпалася, шлюб між ними розірвано. Відповідач вибув з її квартири і з 2007 року в ній не проживає, проте в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку з житлового будинку не бажає, що змусило її звернутися з позовом до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що відповідач проживає в іншому житловому будинку того ж населеного пункту, в її житловому приміщенні не проживає та не сплачує комунальні платежі, таким чином втратив право на користування її жилим приміщенням, проте знятися в добровільному порядку з обліку не бажає. Будучи зареєстрованим в її квартирі створює для неї незручності, не дає можливості здійснювати права власника. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення, на підставі доказів наданих позивачем та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], позивачці по справі, на підставі договору дарування, посвідченого 23.11.1995 року державним нотаріусом Білогірської державної нотаріальної контори Разумей Л.О., реєстровий №1764 та підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №17356368 виданим 05.02.2014 року реєстраційною службою Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області. До 2007 року відповідач проживав у вказаній квартирі як член сім'ї наймача. З 2007 року у ній не проживає, проте продовжує буди зареєстрованим за вказаною адресою. Вказані обставини підтверджуються також рішенням Білогірського районного суду № 669/784/13 ц від 19 липня 2013 року, заявою свідка [PERSON], згідно якої вона не проживає з своїм колишнім чоловіком [PERSON] за адресою [ADDRESS] після розірвання шлюбу з 2007 року. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною ч.2 ст.405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Право власника на користування своєю власністю в повному об'ємі передбачено і ст. 150 ЖК Української РСР, якою встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч.2 ст.107 цього Кодексу у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або інше жиле приміщення у тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користуватися цим жилим приміщенням з дня вибуття. Статтями 72, 108 ЖК встановлено, що визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням … провадиться в судовому порядку. Відповідач вибув із квартири позивачки на постійне проживання до іншого житлового приміщення цього ж населеного пункту, не користується житловим приміщенням позивача більше року, тому втратив право користування квартирою [ADDRESS]. На підставі наведеного,

Outcome: approved