Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

28.02.2020 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили. Свої позовні вимоги мотивує тим, що після смерті її матері, [PERSON] , відкрилась спадщина на Ѕ частки квартири [ADDRESS] , яка належала на праві власності матері. Заповіту на вказану Ѕ частки квартири [PERSON] не залишила, спадкоємцями після її смерті крім неї, є чоловік померлої - [PERSON] (батько позивача), який помер [INFO] та син померлої - [PERSON] (рідний брат позивача). Спадщину фактично прийняли чоловік померлої [PERSON] та син померлої [PERSON] , оскільки вони були зареєстровані та проживали у вказаній квартирі. Позивач 06.11.2019 року звернулась до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , однак нотаріальною конторою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона не проживала разом із матір`ю на момент відкриття спадщини і не подала заяву про прийняття такої у строк до шести місяців від дня її смерті. Позивач зазначає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, оскільки є особою з інвалідністю ІІІ групи, яка глухоніма з дитинства, тому у неї є значні складнощі у спілкуванні з людьми. Через порушення слуху у неї є труднощі у вчасному отриманні необхідної інформації, що радикально впливає на її повсякденне життя, так як людині з порушенням слуху для вирішення побутових питань доводиться витрачати набагато більше часу і зусиль, ніж тим, хто чує, у зв`язку з чим вона не змогла вчасно скористатись своїм правом на прийняття спадщини. Просить позов задоволити. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 04.03.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання, про що повідомлено учасників. Ухвалою суду від 11.06.2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] та витребувано у Четвертій Львівській державній нотаріальній конторі копії спадкових справ після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судового засідання від 13.11.2020 року, занесеною до протоколу судового засідання, явку позивача визнано судом обов`язковою. Ухвалою суду від 09.12.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач, за участю сурдоперекладача Табака Ю.З., в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та додатково поясила, що є людиною з інвалідністю з дитинства, навчалась у школі для глухонімих, після чого закінчила університет та з 2016 року працює постійно, у 2011-2012 р.р. не працювала, а до того працювала зубним техніком. Її вихованням фактично займались мама та бабця, з батьком вона спілкувалась рідко і мало через труднощі спілкування та порозуміння, оскільки батько не володів жестовою мовою, а можливості постійно залучати сурдоперекладача у неї немає. З чоловіком та сином, вона спілкується за допомогою жестової мови. У 2006 році, після смерті бабці, з метою оформлення спадщини за заповітом, приїжджала до нотаріуса разом з батьком, щодо долученого до матеріалів справи листа-звернення пояснила, що лист писала особисто та адресований він її батьку, до якого через складнощі у спілкуванні, зверталась письмово з метою оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, після смерті її матері [PERSON] у 2011 році, тому у своєму листі просила надати документи, необхідні їй для оформлення в Управлінні пенсійного фонду вказаної пенсії. На похороні матері була присутня особисто, ні в 2011, ні в 2012 році на лікуванні вона не перебувала, однак пропустила строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала процедури оформлення своїх спадкових прав, вважала, що цим питанням має займатись її батько, [PERSON] . Просить позов задоволити та визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав із вказаних позивачем підстав, просить позов задоволити та визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, оскільки такий пропущений з поважних причин. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що за життя бабці в їхній сім`ї була домовленість, відповідно до якої квартира [ADDRESS] , яка належала бабці, після її смерті мала успадкувати за заповітом його сестра - [PERSON] , а квартира [ADDRESS] мала залишитись йому. Так, у встановлений законом строк, позивач оформила спадщину за заповітом після смерті бабусі, яка померла в 2006 році. Їхня мама, [PERSON] , тривалий час була лежача, догляд за нею він здійснював самостійно, при цьому позивач її не провідувала, а з батьком бачилась вкрай рідко, тому просить у задоволенні позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечила з підстав наведених відповідачем, просить в позові відмовити у зв`язку з безпідставністю вимог такого. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що є дружиною померлого [PERSON] , з яким одружилась у 2013 році, проживала разом з ним та його сином [PERSON] в квартирі [ADDRESS] . Мама [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] близько трьох років була лежача, догляд за нею здійснював на той час її чоловік - [PERSON] та вона, як невістка. Після смерті матері, організацією її поховання займався теж лише її син, позивач жодної участі в цьому не брала. Їй відомо, що існувала домовленість, згідно якої позивач отримала квартиру після смерті бабусі, оформивши свої спадкові права, а квартира [ADDRESS] мала залишитися сину [PERSON] . Третя особа - Четверта Львівська державна нотаріальна контора в судове засідання не направила свого повноважного представника, належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання, в матеріалах справи міститься заява, в якій просять розгляд справи проводити за відсутності їх представника. Заслухавши пояснення учасників процесу та з`ясувавши дійсні обставини справи, оглянувши матеріали спадкових справ, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 30.10.2019 року, якій згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна належала на праві приватної спільної часткової власності Ѕ частка власності квартири [ADDRESS] . Із матеріалів спадкової справи №607/2019 до майна померлого, [INFO] [PERSON] вбачається, що із заявою про прийняття спадщини в Четверту Львівьську державну нотаріальну контору позивач [PERSON] звернулася 06.11.2019 року, крім неї спадкоємцями за законом є син померлої - [PERSON] , та був чоловік померлої [PERSON] (згідно свідоцтва серії [NUMBER] від 22.10.2019 року помер [INFO] ). Згідно відповіді Четвертої Львівської державної нотаріальної контори від 06.11.2019 вих. № 3169 позивачу [PERSON] рекомендовано звернутись до суду за визначенням додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки позивач не проживала разом із матір`ю на момент відкриття спадщини і не подала заяву про прийняття спадщини до шести місяців від дня її смерті, тому вважається такою, що не прийняла спадщину. Згідно виписки із Акту огляду МСЕК № 423645 серія ЛВА-1 [PERSON] має інвалідність ІІІ групи з дитинства по органах слуху. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно позиції Верховного Суду України викладеної у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними». Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Так, суд дослідивши письмові докази у справі, звертає увагу на те, що позивач звернулась до Четвертої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] лише 06.11.2019 року, тобто після спливу більше 8 років. Поважність причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини позивач обґрунтовує юридичною необізнаністю та труднощами спілкування, які пов`язані із порушенням слуху з дитинства. Як встановлено матеріалами спадкової справи № 606/2019 до майна померлого [PERSON] (батька), який помер [INFO] , позивач скористалась своїм правам та звернулась із заявою про прийняття спадщини за законом протягом одного місяця, а саме 06.11.2019 року. В ході судового розгляду також з`ясовано, і сторонами не оспорено той факт, що в 2006 році позивач вже зверталась в нотаріальну контору з метою оформлення спадщини за заповітом після смерті своєї бабці, що свідчить про те, що на час смерті матері [PERSON] у 2011 році повинна була бути достовірно ознайомлена із строком і порядком звернення до нотаріуса для реалізації своїх прав на прийняття спадщини. Виходячи з наведеного, суд критично оцінює твердження позивача про поважність причин пропуску нею строку для прийняття спадщини у зв`язку із непоінформованістю щодо процедури оформлення спадщини. Крім цього, [PERSON] , будучи особою з інвалідністю, глухонімою з дитинства, є з вищою освітою, працевлаштована, протягом життя в побуті обслуговує себе самостійно без допомоги сурдоперекладача, вільно реалізовувала свої спадкові права при оформленні спадщини як після смерті бабці, так і після смерті батька, безперешкодно скористалась правом на безоплатну вторинну правову допомогу, що свідчить про відсутність непереборних труднощів у спілкуванні з людьми, які б перешкоджали протягом більше 8 років скористатись правом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В матеріалах справи також міститься письмова заява-звернення [PERSON] , яка адресована її батьку, позивач в судовому засіданні підтвердила, що така написана нею особисто, з якої вбачається, що у 2011 році позивач самостійно займалась збором документів та оформленням пенсії по втраті годувальника після смерті матері [PERSON] , що свідчить про обізнаність щодо належних їй, у відповідності до законодавства, прав, які виникли у неї після смерті матері. Згідно роз`яснень, що містяться в п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст.ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, з урахуванням обставин, встановлених судом, враховуючи, що на час звернення до нотаріальної контори стан здоров`я позивача, яка є глухонімою з дитинства, не змінювався, на лікуванні в період 2011-2012 рр. не перебувала, позивач не довела наявність в неї об`єктивних, непереборних, істотних перешкод, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку, для прийняття спадщини.

Outcome: dismissed