Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

28.02.2020 р. [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON]. ), в якій просить суд: змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] на підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 01.04.2009 р. на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з твердої грошової суми у 557 грн. щомісячно - на 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с.1-5). Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 19.03.2020 р. справу призначено до розгляду в загальному позовному провадженні з підготовчого судового засідання (а.с.19). Ухвалою суду від 07.05.2020 р. підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.24). В судове засідання, для розгляду справи по суті, позивач [PERSON] не з`явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.29). У судове засідання, для розгляду справи по суті, відповідач [PERSON] , не з`явився повторно, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладання слухання справи, розгляд справи у відсутності, зміну місця проживання - до суду не надав. Про дату, час та місце слухання справи відповідач повідомлявся судом шляхом направлення рекомендованої поштової кореспонденції через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» в порядку визначеному ч.7 ст.128 ЦПК України за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку, відповідно до даних зазначених в інформаційній довідки з Сектора реєстрації Енергодарської міської ради (а.с.18), яка співпадає з адресою місця проживання відповідача зазначеною у позовній заяві (а.с.1), однак, до суду повернулися поштові конверти судового відправлення рекомендованою кореспонденцією з відмітками відділення поштового зв`язку «Укрпошта»: «адресат відсутній» (а.с.26, 35). Крім того, відповідно до даних на заяві поданої до суду адвокатом Галька Н.О., який діє в інтересах відповідача [PERSON] на підставі письмового ордеру (а.с.33, 34), про ознайомлення з матеріалами справи, відповідач в особі свого представника був ознайомлений з матеріалами справи (а.с.32), що також свідчить про належність повідомлення відповідача про розгляд даної справи судом. Відзову або заперечень проти позову - стороною відповідача до суду надано не було. Враховуючи зазначене вище, відсутність підстав визначених ч.2 ст.223 ЦПК України для відкладення слухання справи, наявність одночасного існування усіх умов визначених ч.1 ст.280 ЦПК України, що регулюють підстави ухвалення заочного рішення, суд ухвалив: розглянути справу у відсутності учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, у порядку заочного провадження на підставі наявних у справи матеріалів та доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач та відповідач з 06.12.2003 р. перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 22.05.2013 р. у справі №316/906/13-ц та прізвище позивачу у зазначеній справі - [PERSON] було змінено на « [PERSON] » (а.с.8). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.9) на утримання якого, за рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 01.04.2009 р. по справі №2-587/2009, було призначено стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 557 грн., щомісячно (а.с.10). Відповідно ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та відповідно до ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть бути присуджені як у твердій грошовій сумі так і у частці від доходу платника аліментів. Відповідно до положень ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений, у тому числі, за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у випадках передбачених цим Кодексом. При цьому, вирішуючи питання, керується принципом «з максимально можливим урахуванням інтересів дитини» (ч.8 ст.7 СК України). Згідно абзацу 1 частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно абзацу 2 частини 2 статті 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виконання передбачених статтею 150 СК України, обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини як фізичного, так і духовного та морального. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є як моральне виховання так і матеріальне утримання дитини, що, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання (Роз`яснення Міністерства юстиції України від 05.07.2011 р. «Правове регулювання особистих немайнових та майнових відносин між суб`єктами сімейних правовідносин»). При виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 05.02.2014 р. у справі №6-143цс13, про те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, відповідно до положень абзацу 3 частини 2 статті 182 СК України передбачено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На дату розгляду справи судом, неповнолітній дитині - [PERSON] , [INFO] , на утримання якої судом вирішується питання щодо зміни розміру аліментів раніше визначеного судовим рішенням, є повних 16 років. Позивач просить суд змінити розмір аліментів з твердої грошової суми у 557 грн. на 1/4 частку від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум встановлений на дитину віком від 6 до 18 років на місяць, становить з 01.07.2020 р. - 2318 грн. Отже, на дату розгляду даної справи судом, положень абзацу 2 частини 2 статті 182 СК України, зазначених приписів ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину на місяць не може бути меншим за суму у 1159 грн. Разом з цим, розмір аліментів на дитину, визначений рішенням суду від 01.04.2009 р., становить суму у 557 грн. на місяць, що, як на дату звернення позивача до суду - 28.02.2020 р. так і на дату розгляду справи судом, є у два рази меншим і за мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину визначений абзацом 2 частини 2 статті 182 СК України. Матеріали справи не містять даних які б свідчили на неможливість відповідача надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання спільної з позивачем неповнолітньої дитини у розмірі про який просить позивач, або на наявність інших обставин, які б могли бути враховані судом під час вирішення даної справи та вплинути на зміну розміру аліментів про яку просить позивач (ч.1 ст.182 СК України). Враховуючи вищевикладене, відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, суд дійшов висновку, що позивачем доведено необхідність зміни розміру аліментів раніше визначених судовим рішенням від 01.04.2009 р., у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, зміна розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме: з моменту набрання рішенням суду законної сили, що також визначено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 р., у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення визначені ст.430 ЦПК України - відсутні, оскільки судом вирішувалось питання не про стягнення аліментів (п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України), а про зміну розміру аліментів визначеного раніше рішенням суду, що зазначеною нормою не передбачено для допущення до негайного виконання. Відповідно до п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. Враховуючи висновки суду про задоволення позову, положення п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved