Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

27 лютого 2015 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - ПАТ «КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк» зазначив, що згідно договору б/н від 09.01.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 21600.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач взяті на себе зобов'язання у встановлений строк не виконував, у зв'язку з чим станом на 31.01.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 13282,07 грн., яка складається з 5232,60 грн. - заборгованості за кредитом, 5640,80 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 1300,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 500 - штрафу (фіксована частина), 608,67 грн. - штрафу (процентна складова). Зазначену суму заборгованості ПАТ КП «ПрватБанк» просить стягнути з відповідача. В судовому засіданні представник позивача позовні підтримала, надала детальні пояснення щодо предмету та підстав для задоволення позову, в подальшому представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та надав суду пояснення про те, що дійсно 09.01.2007 року разом з заробітною платіжною карткою ним було отримано кредитну платіжну карту, на якій спочатку був встановлений кредитний ліміт у розмірі його заробітної плати. Користуючись кредитною картою, з його заробітної платіжної картки проводилися зарахування коштів для погашення заборгованості по кредиту. Іноді дійсно виникали прострочення з повернення кредитних коштів, які він в подальшому виплачував. Приблизно в квітні 2012 року на його кредитну картку його товаришем помилково були перераховані грошові кошти у розмірі 7000 грн. Задля отримання цих коштів з кредитної картки, які не являються коштами банку, він звертався до відділення «ПриватБанку» та писав заяву про збільшення кредитного ліміту, на що йому було надано згоду та збільшено кредитний ліміт. Ці кошти відповідач вважає такими, що не належать банку та не можуть бути розцінені, як кредитні кошти, тому вважає позов не обґрунтованим, не погоджується з наданим до суду розрахунком заборгованості, просить відмовити у його задоволенні. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір № б/н від 09.01.2007 року про надання банківських послуг, який складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та тарифів. Згідно умов договору відповідач отримав платіжну картку та кредитні кошти у розмірі 21600.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 8-13). Умовами і правилами надання банківських послуг, а саме п. 6.5 передбачено, що відповідач зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, по перевитратам платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Крім того, п. 8.6. Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених вказаним договором більше ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У зв'язку із невиконанням боржником [PERSON] взятих на себе зобов'язань по кредитному договору у повному обсязі, станом на 31.01.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 13282,07 грн., яка складається з 5232,60 грн. - заборгованості за кредитом, 5640,80 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 1300,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 500 - штрафу (фіксована частина), 608,67 грн. - штрафу (процентна складова), про що свідчить поданий до суду розрахунок заборгованості ( а.с. 4-6). У відповідності до вимог ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Положеннями статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» передбачено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» обґрунтований та підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за договором б/н від 09.01.2007 року станом на 31.01.2015 року у розмірі 13282,07 грн., яка складається з 5232,60 грн. - заборгованості за кредитом, 5640,80 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 1300,00 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 500 - штрафу (фіксована частина), 608,67 грн. - штрафу (процентна складова). Посилання відповідача про те, що банк безпідставно використав, як збільшення кредитного ліміту, кошти, які надійшли на його кредитну картку від іншої особи, нічим не підтверджені, а наданий до суду розрахунок заборгованості навпаки підтверджується випискою по особовому рахунку. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем при подачі позову судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved