Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

28.07.2015 р. [PERSON] (далі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом - відповідач) про розподіл майна, набутого під час шлюбу, посилаючись на те, що 13.02.2000 р. вони з відповідачем уклали шлюб. За час перебування у шлюбі позивачем та відповідачем на спільні кошти набуто спільне майно, а саме: набір меблів спальні, мякий куток, набір меблів кухні, холодильник, пральна машина, водонагрівальний бойлер, водяний насос, ванна металева, підсобне господарство, яке складається із свійських тварин. Всього на загальну суму 12\~100,00 (дванадцять тисяч сто) гривень 00 копійок. Оскільки зазначене майно придбане в період шлюбу, позивач просить здійснити поділ майна між ним та відповідачем, виділити позивачу наступне майно, а саме: набір меблів спальні, вартістю 1\~700,00 грн., набір мяких меблів (мякий куточок), вартістю 2\~100,00 грн., холодильник марки «Дніпр-416», вартістю 900,00 грн., пральну машину, круглу, вартістю 100,00 грн., підсобне господарство, вартістю 4 000,00 грн., на загальну суму 8\~800,00 грн. Виділити відповідачу [PERSON] наступне майно, а саме: набір меблів кухні, вартістю 1\~500,00 грн., водонагрівальний бойлер, вартістю 400,00 грн., водяний насос (гідрофор), вартістю 500,00 грн., ванну металеву, вартістю 900,00 грн., всього на загальну суму 3\~300,00 грн., а також стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн. У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність. Позивач просить суд задовольнити позовну заяву у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутністю, не заперечував проти задоволення заявлених вимог. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України), судом, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в їх сукупності, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, сторони у справі зареєстрували шлюб 13.02.2000 р. у виконкомі Новокапланівської сільської ради Арцизького району Одеської області (а. с. 8). Заочним рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 06.10.2015 р., яке набрало законної сили 10.11.2015 р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а. с. 34). Від цього шлюбу сторони мають 3 (трьох) малолітніх дітей: [PERSON] (04.10.2001 р. н.), [PERSON] (19.12.2002 р. н.), [PERSON] (28.07.2008 р. н.), що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, які проживають спільно з матірю і знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Новокапланівської сільської ради Арцизького району Одеської області за №105 від 03.02.2015 р. (а. с. 9, 10, 12). Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 12.12.2014 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 300,00 (триста) гривень 00 копійок, щомісячно, на кожну дитину, до повноліття дітей (а. с. 11). В період з 13.10.2014 р. по 31.12.2014 р. [PERSON] не отримувала аліменти з [PERSON], стягнуті з нього відповідно до зазначеного рішення суду, що підтверджується довідкою, виданого відділом державної виконавчої служби Арцизького районного управління юстиції Одеської області за №В3 03-43/624 від 10.02.2015 р. (а. с. 12). До позову надана копія акту про обстеження комісією представників Новокапланівської сільської ради Арцизького району Одеської області майна родини [PERSON] та [PERSON] від 07.06.2015 р., в якому визначена наявність спільного майна подружжя (а. с. 13). Отже, судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 13.02.2000 р. по 10.11.2015 р., спірне майно ними придбано під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а тому воно є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 57 Сімейного кодексу України (далі за текстом СК України) особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на\~\~володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосуванням судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», коли жоден із подружжя попередньо не вніс на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Таким чином, враховуючи інтереси кожного з подружжя, зважаючи на вищевказані норми закону, відповідно до яких частки подружжя в спільній сумісній власності є рівними, оскільки між сторонами досягнуто згоди щодо поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, суд вважає необхідним поділити між сторонами спільне майно, виділивши [PERSON] наступне майно, а саме: набір меблів спальні, вартістю 1\~700,00 грн., який складається з ліжка, двох тумбочок біля ліжка, двох гардеробів, туалетного столику; набір мяких меблів (мякий куточок), вартістю 2\~100,00 грн., який складається з дивану, двох крісел, двох пуфиків; холодильник марки «Дніпр-416», вартістю 900,00 грн.; пральну машину круглу, вартістю 100,00 грн.; підсобне господарство, вартістю 4\~000,00 грн., яке складається із свійської птиці та худоби: 17 курок, 6 гусей, 6 качок, 6 вівців. На загальну суму 8\~800,00 (вісім тисяч) гривень 00 копійок. Виділити відповідачу [PERSON] наступне майно, а саме: набір меблів кухні, вартістю 1\~500,00 грн., який складається з чотирьох тумбочок, пеналу, шафів; водонагрівальний бойлер, вартістю 400,00 грн.; водяний насос (гідрофор), вартістю 500,00 грн.; ванну металеву, вартістю 900,00 грн. Всього на суму 3\~300,00 (три тисячі) гривень 00 копійок, що є об'єктами права спільної сумісної власності подружжя, тому позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки викладені позивачем в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. У зв'язку з задоволенням позову в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 (двісті сорок три) гривні 60 копійок. На підставі ст. ст. 57, 60, 63 СК України,

Outcome: approved