Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

27 березня 2014 року, позивачка звернулася до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 19 липня 2002 року, Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси (актовий запис № 560), в період якого у сторін народилися сини : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яких після розірвання шлюбу, позивачка просила суду залишити собі на виховання, посилаючись на те, що між подружжям, спільне життя не склалося у зв'язку з виявленням несумісності характерів, різних поглядів на життя з відповідачем, з яким вони втратили почуття любові, поваги один до одного, взаємодопомоги, порозуміння, негативного ставлення один до одного, внаслідок, чого в сім`ї панувала напруженість і розлад, виникали сварки, сторони припинили спільне проживання 2 роки тому назад, і на сьогодні їхній шлюб носить формальний характер, а спільне проживання з відповідачем неможливе і буде суперечити її правам та правам малолітніх дітей. В судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою суду про доставку SMS-повідомлення, однак надіслала до суду письмову заяву, в якій повністю підтримала позов, просила його задовольнити, та посилаючись на ч. 2 ст. 158 ЦПК України, просила суд слухати справу без її участі (а.с. 11,14). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою суду про доставку SMS-повідомлення, однак надіслав суду письмову заяву, в якій повністю визнав позов, просив його задовольнити та з посиланням на ст. 158 ЦПК України, просив суд слухати справу за його відсутністю (а.с. 12,13). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, сторони зареєстрували свій шлюб 19 липня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.07.2002 р., виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси (актовий запис № 560), в період якого у сторін народилися сини : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 20.07.2004 р. та серії [NUMBER] від 23.09.2010 р. відповідно, в яких батьком дітей записаний відповідач (а.с. 5-7). З матеріалів позову вбачається, що між позивачкою та відповідачем, спільне життя не склалося у зв'язку з виявленням несумісності характерів, різних поглядів на життя з відповідачем, з яким вони втратили почуття любові, поваги один до одного, взаємодопомоги, порозуміння, негативного ставлення один до одного, внаслідок, чого в сім`ї панувала напруженість і розлад, виникали сварки, у зв'язку з чим, сторони припинили спільне проживання 2 роки тому назад, і на сьогодні їхній шлюб носить формальний характер, а спільне проживання позивачки з відповідачем неможливе і буде суперечити її правам та правам малолітніх дітей. Суд встановив, що на сьогодні, сторони фактично припинили будь-які шлюбні відносини, позивачка проживає разом із малолітніми дітьми окремо від відповідача, і спільне господарство з відповідачем не ведуть. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи позиції позивачки та відповідача, викладених ними у письмових заявах, надісланих суду, стосовно їхнього бажання на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити інтересам позивачки, малолітніх дітей та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved