Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

28 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Супрунівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивач мотивував тим, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Після смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,13 га, розташована на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області. Фактично він прийняв спадщину після батька, однак отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном він не може у зв'язку з тим, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю втрачений. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області, площею 4,13 га в порядку спадкування за законом після батька [PERSON], який помер [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує. Представник відповідача - Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання також не з'явився. Сільський голова листом повідомив, що з позовом згодний, просив розглянути справу без участі представника сільради. Представник третьої особи - Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі. У зв'язку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч. 2, 3 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об'єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 126 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON] був [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 5). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а. с. 4). У відповідності до наявної в матеріалах справи копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №010330, виданого Супрунівською сільською радою 31 травня 1999 року на підставі рішення VІ сесії 23 скликання Супрунівської сільської ради від 04 травня 1999 року, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області, площею 4,13 га в межах згідно з планом, вартістю 82 055 грн. 76 коп. (а. с. 6, 7). З довідки Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області №203 від 26 березня 2014 року вбачається, що [PERSON] постійно і до дня смерті [INFO] проживав у с. Ганнівка Тернівська Білопільського району Сумської області. Після смерті останнього залишилось спадкове майно. Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області не посвідчувався. Син померлого - [PERSON] прийняв спадщину після батька шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем у будинку, розташованому за вказаною адресою (а. с. 8). Згідно інформації Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Сумської області від 07 травня 2014 року спадкова справи після [PERSON], який помер [INFO], заведена за заявою [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,13 га, розташовану на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після батька [PERSON], який помер [INFO]. Однак, він позбавлений можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном у зв'язку з тим, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю втрачений. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 4,13 га, розташовану на території Супрунівської сільської ради Білопільського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після батька [PERSON], який помер [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved