Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

27.07.2012 року між ПАТ АК «УКРГАЗБАНК» та відповідачем було укладено кредитний договір № 83-Ф/12-45, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в сумі 153,304,00 гривні на придбання автомобіля TOYOTA модель YARIS, 2012 року випуску, який буде використовуватись в особистих та сімейних цілях, з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 26 липня 2017 року. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інші витрати. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленному договором. Відповідач погодився з умовами договору та зобовязалась сплачувати кредит та погашати відсотки за користування кредитом щомісяця, але дану вимогу не виконала. Загальна заборгованість відповідача станом на 17.12.2015 року становить 76\~638 гривень 49 копійок та складається із: строкової заборгованості за кредитом в розмірі 63410,57 грн., простроченої заборгованості по кредиту в сумі 11\~567,44 грн., поточної заборгованості по процентами в розмірі 593,35 грн. та простроченої заборгованості по процентам в сумі 1067,13 грн., яку у добровільному порядку відповідач відмовляється сплатити. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним між позивачем та відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу автомобіля TOYOTA модель YARIS, 2012 року випуску, нотаріально посвідчений 27.07.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1188. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, розглянути справу за відсутності представника позивача. Крім того, зазначає, що [PERSON] до установи банку із заявою про реструктуризацію боргу не зверталась. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Із наданих нею заяв вбачається, що факт отримання кредитних коштів вона не заперечувала, але просила неодноразово відкласти розгляд справи для досудового врегулювання спору. Враховуючи, що відповідачка неодноразово не зявлялась в судові засідання, хоча належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи, не надала доказів про вирішення спору в досудовому порядку та відсутність кредитної заборгованості, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, тому що доводи позивача підтверджуються дослідженними у судовому засіданні доказами. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON], відповідно до укладеного договору від 27.07.2012 року № 83-Ф/12-45 отримала кредит в сумі 153,304,00 гривні на придбання автомобіля TOYOTA модель YARIS, 2012 року. підпунктами 1.1., 1.2. кредитного договору встановлено, що кредит надається з 27.07.2012 року по 26.07.2017 року. Позичальник зобовязаний повернути кредит в повному обсязі в термін не пізніше 26.07.2017 року та у порядку передбаченому договором, або достроково, відповідно до умов кредитного договору. Згідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором від 27.07.2012 року [PERSON] станом на 17.12.2015 року має заборгованість перед банком в сумі 76\~638 гривень 49 копійок, яка складається із: строкової заборгованості за кредитом в розмірі 63410,57 грн., простроченої заборгованості по кредиту в сумі 11\~567,44 грн., поточної заборгованості по процентами в розмірі 593,35 грн. та простроченої заборгованості по процентам в сумі 1067,13 гривень. Відповідно до договору застави від 27.07.2012 року, нотаріально посвідчений 27.07.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1188, автомобіль TOYOTA модель YARIS, 2012 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] є предметом застави за кредитним договором № 83-Ф/12-45 від 27.07.2012 року, який, за згодою сторін, оцінено в сумі 170\~338,19 гривень. Відповідно до претензії від 22.12.2015 року [PERSON] було запропоновано протягом 15 днів, з дня отримання претензії, сплатити в повному обсязі заборгованість за кредитним договором № 83-Ф/12-45 від 27.07.2017 року, яка станом на 17.12.2015 року складала 76638,49 гривень. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має бути виконано належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Ст. 530 ч.1 ЦК України зазначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобовязання, що передбачено ст. 625 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні підтвердився факт, порушення [PERSON] умов кредитного договору та свого грошового зобовязання перед позивачем, у звязку із чим позовні вимоги позивача в межах заявлених вимог підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно ст.88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем при звернені до суду підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи, що судовий збір за подання юридичною особою заяви майнового характеру становить не менш ніж 1378 гривень, а позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 1264,55 грн. з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1264,55 грн., решту судового збору в сумі 113,45 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved