overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

27.05.2015 року позивач звернувся до Любашівського районного суду Одеської області з зазначеним позовом, вказавши, що 04.11.2006 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. За час спільного проживання сімейні відносини не склалися. Причиною розладу в сім'ї стали різні характери та погляди на життя. Неодноразові спроби примиритися результанів не дали, внаслідок чого вони проживають окремо. Від шлюбу у них є син - [PERSON], який проживає з відповідачкою та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що примирення між ним та відповідачкою неможливе ні за яких умов, позивач просив суд розірвати їх шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, повідомивши суд письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилась. Про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи є відповідний доказ. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів , якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач надав згоду на заочний розгляд справи, про що в матеріалах справи є відповідний доказ, суд ухвалив розглянути дану справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04.11.2006 року, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любашівського районного управління юстиції в Одеській області ( актовий запис № 20). Як вбачається з матеріалів справи, в сім'ї склались ненормальні стосунки. Сторони спільно не проживають, неодноразові спроби примиритися результанів не дали. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . В силу статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

27.05.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що згідно укладеного між банком та відповідачем [PERSON]С договору № б/н від 20.02.2009 року, останній отримав кредит у розмірі 4300,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 31.03.2015 року відповідач має заборгованість у розмірі 11645, 57 грн., яку сплатити у добровільному порядку відмовився, просить суд стягнути з нього заборгованість примусово. Представник позивача у судове засідання не з,явився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про час слухання справи, що підтверджується розпискою про вручення йому судової повістки, заперечень проти позову не надав, тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутністю, оскільки в матеріалах справи є для цього достатньо підстав без особових пояснень відповідача. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обов*язки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 20.02.2009 року між банком та відповідачем [PERSON]С укладено договір № б/н від 20.02.2009 року, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 4300,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 31.03.2015 року відповідач має заборгованість у розмірі 11645, 57 грн., яку необхідно стягнути з останнього на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

27.05.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором та судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 16.01.2012 позивач та [PERSON], [INFO], уклали кредитний договір №002-04145-160112, згідно умов якого, кредитор надає позичальнику кредит у сумі 1649 грн. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, внаслідок чого, станом на 10.04.2015 року має заборгованість у сумі 1407,97 грн., яка складається з: · заборгованість за сумою кредиту - 1298,62 грн.; · заборгованість за відсотками - 0,03 грн.; · заборгованість за комісіями - 109,32 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором та судові витрати. Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про розгляд справи була належним чином повідомлена. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 16.01.2012 позивач та [PERSON], [INFO], уклали кредитний договір №002-04145-160112, згідно умов якого, кредитор надає позичальнику кредит у сумі 1649 грн. (а.с. 4-5). Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані позивачем відповідачу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, внаслідок чого, станом на 10.04.2015 року має заборгованість у сумі 1407,97 грн., яка складається з: · заборгованість за сумою кредиту - 1298,62 грн.; · заборгованість за відсотками - 0,03 грн.; · заборгованість за комісіями - 109,32 грн. (а.с. 3). За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

27.05.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором та судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 17.06.2011 позивач та [PERSON], [INFO], уклали кредитний договір №007-04524-170611, згідно умов якого, банк відкриває Держателю кредитну лінію на загальну суму 100000 грн., та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 6000 грн. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, внаслідок чого, станом на 08.04.2015 року має заборгованість у сумі 26747,63 грн., яка складається з: - тіло кредиту - 13847,76 грн.; · прострочене тіло кредиту - 4152,24 грн.; · заборгованість за відсотками - 8747,63 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором та судові витрати. Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 17.06.2011 позивач та [PERSON], [INFO], уклали кредитний договір №007-04524-170611, згідно умов якого, банк відкриває Держателю кредитну лінію на загальну суму 100000 грн., та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 6000 грн. (а.с. 2-5). Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані позивачем відповідачу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, внаслідок чого, станом на 08.04.2015 року має заборгованість у сумі 26747,63 грн., яка складається з: - тіло кредиту - 13847,76 грн.; · прострочене тіло кредиту - 4152,24 грн.; · заборгованість за відсотками - 8747,63 грн. (а.с. 7-8) За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

27.05.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором та судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 28.10.2010 позивач та [PERSON], [INFO], уклали кредитний договір №002-04545-281010, згідно умов якого, банк відкриває Держателю кредитну лінію на загальну суму 30000 грн., та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1600 грн. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, внаслідок чого, станом на 10.11.2014 року має заборгованість у сумі 4309,68 грн., яка складається з: - тіло кредиту - 4309,68 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором та судові витрати. Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 28.10.2010 позивач та [PERSON], [INFO], уклали кредитний договір №002-04545-281010, згідно умов якого, банк відкриває Держателю кредитну лінію на загальну суму 30000 грн., та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 1600 грн. (а.с. 2-6). Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані позивачем відповідачу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, внаслідок чого, станом на 10.11.2014 року має заборгованість у сумі 4309,68 грн., яка складається з: - тіло кредиту - 4309,68 грн. (а.с. 7). За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

27.05.2015 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 2/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], починаючи з 27.05.2015 року і до повноліття дітей. В обгрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 08.05.2004 року. Від подружнього життя у сторін є троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказує, що коштів на утримання дітей відповідач не дає, витрачаючи їх на власні потреби. Стверджує, що останній працює по цивільно-правовій угоді та отримує зарплату близько 6000 грн. Крім цього отримує регресні виплати. Позивач у судовому засіданні зменшила позовні вимоги та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його доходів щомісячно. Просить позов задовольнити саме в такому розмірі. Відповідач у судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши представлені документи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що сторони з 08.05.2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя у сторін є троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Відповідач коштів на утримання дітей не дає. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 2 ст.183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Ураховуючи вищенаведене, визнання відповідачем в повному обсязі зменшені позовні вимоги, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

27.05.2015 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], на даний час сім'я розпалась, протягом тривалого часу не підтримують подружніх стосунків, мають окремі бюджети, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, примирення неможливо, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, судові витрати просила залишити за нею, при розірванні шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, строк для примирення не потрібен. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.11.2012 року в Попівській сільській раді Маньківського району Черкаської області, актовий запис № 2, від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, спроби до примирення позитивного результату не дали, сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам. Дані обставини не заперечуються сторонами. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову до суду 243,60 грн., однак заявила клопотання про залишення судових витрат за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

27.05.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою № 8 будинку №161-А по вул. 1-го Травня в м. Чернігові, з підстав, передбачених ст. 71 ЖК України, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є наймачем даної квратири, але з травня 2006 року там не мешкає та не сплачує нарахування по квартирній платі та комунальним послугам. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлявся через оголошення у пресі, що відповідає вимогам п. 9 статті 74 ЦПК України. Заслухавши пояснення, допитавши свідків [PERSON]. [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстровані в [INFO], наймачем якої є відповідач. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Факт непроживання відповідача в квартирі [ADDRESS] понад встановлені законом строки підтверджується показами в судовому засіданні свідків [PERSON]. [PERSON] Таким чином, судом вважається доведеним той факт, що відповідач у спірній квартирі не проживає без поважних причин понад встановлені законом строки, у звязку з чим втратив своє сервітутне право на житло. На підставі вищевикладеного, позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

27.05.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.12.2005 року сторони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, між сторонами склалися стійкі неприязні відносини, конфлікти. Причиною розпаду сімї стало те, що сторони не зійшлися характерами. На даний час не ведуть спільне господарство та з березня місяця 2015 року не проживають однією сімєю. Неодноразові спроби примиритися результатів не дали. Сумісне життя і збереження сімї стало неможливим. Примирення з відповідачем не є можливим. Позивач просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася. Надіслала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, та розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився. Надіслав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю, просить розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони фактично не підтримують шлюбні відносини, сімя розпалась і існує лише формально. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved