Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

27.04.2016 р. позивач звернувся до суду з позовом до ПП «Корнет-Стиль», [PERSON] , [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ПрАТ «Київський страховий дім» про стягнення збитків в результаті дорожньо-транспортної пригоди,, посилаючись на те, що 25.01.2016 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено автомобіль. [PERSON] 25 січня 2016 року біля 12.30 години, керуючи автомобілем Богдан ВТ 27-91 [NUMBER] (маршрутне таксі № 48 ПП «Корнет Стиль») у м.Херсоні по вул.Ілліча, здійснив зіткнення з транспортним засобом Сузукі, ВТ 9099 АК, під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку. Постановою Суворовського районного суду м.Херсона від 16.02.2016 року по справі № 668/1750/16-ц притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності по ст. 124 КУпАП України, позбавивши його права керування транспортними засобами строком на 1 рік. З мотивувальної частини постанови вбачається, що у судовому засіданні [PERSON] вину свою у вчиненні даного правопорушення визнав, пояснив, що керував автобусом [PERSON] , на якому перевозив пасажирів по 48 маршруту, була ожеледиця, тому він не зміг зупинитись вчасно і врізався в автомобіль, що їхав попереду. Освідування не предмет вживання алкоголю не проходив, оскільки коли він заступав на маршрут, то був перевірений лікарем ПП «Корнет-Стиль», і нічого виявлено не було. Вказана постанова набрала законної сили 29.02.2016 року. Згідно висновку експертної товарознавчої дослідження з визначення вартості матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу від 16.02.2016 року вартість матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу Сузукі, ВТ 9099 АК, складає 69752,14 грн. Згідно наказу № 712-4685/1/1 від 24.03.2016 року ПрАТ «Київський страховий дім» в межах відповідальності страховика позивачу здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 50000,00 грн. згідно платіжного доручення від 28.03.2016 року № 11245. З посиланням на положення ст. ст. 1166, 1172, 1187,1188,1194 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідачів 19752,14 грн. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, та понесені судові витрати, які складаються з суми судового збору та витрат на проведення дослідження у справі. Ухвалою суду від 11 травня 2016 року було відкрито провадження в справі. Ухвалою суду від 10.10.2016 року позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення коштів з [PERSON] та [PERSON] , залишено без розгляду. Представник позивача Петренко К.Д. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечував з підстав, викладених у запереченнях на позовну заяву, згідно яких посилається на те, що є підприємство, що здійснює організацію перевезення пасажирів містом Херсон, та діє на підставі Ліцензії, виданої Міністерством транспорту України, та відповідних договорів про організацію перевезень пасажирів на міському автомобільному маршруті загального користування у м.Херсоні, укладеного між Управлінням транспортної, дорожньої інфраструктури і зв`язку Херсонської міської ради та Приватним підприємством «Корнет Стиль» (код 24117824), на підтвердження чого надав витяг з ЄДРПОУ із зазначенням виду діяльності: КВЕД 49.31 послуги з перевезення пасажирським міським транспортом, вказує, що транспортний засіб Богдан, д/н [NUMBER] , використовувався для перевезення пасажирів містом Херсон фізичною особою-підприємцем [PERSON] на підставі угоди про співпрацю та організацію взаємовідносин від 15.05.2014 року, при цьому ПП «Корнет Стиль» не був власником вказаного транспортного засобу, а водій не перебував з останнім у трудових відносинах, тому саме вона має бути належним відповідачем по даній справі, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В останнє судове засідання представник відповідача не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник третьої особи ПрАТ «Київський страховий дім» в останнє судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. 08.07.2016 року спрямував до суду письмові пояснення, згідно яких обставини, викладені позивачем у позовній заяві, підтвердив та зазначив, що позивачем, на його думку, вірно обрано спосіб захисту своїх прав та заявлено позовні вимоги в сумі різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою безпосередньо до заподіювача шкоди. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3, 4 ст.12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 14.05.2014 року [PERSON] належить автобус марки «Богдан» державний номер [NUMBER] (а.с.59). Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від\~\~волі інших осіб (частина перша статті 316 ЦК України). Суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи (частина перша статті 325 ЦК України). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України). Згідно пп.4 п.16 Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. № 1388, за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом. Відповідно до пп. 2.2 Розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001\~р.\~№ 1306 власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. У відповідності до тимчасового реєстраційного талону серії ДАР № 301769 транспортний засіб Богдан, д/н [NUMBER] , знаходиться у користуванні ПП «Корнет Стиль» строком до 31.12.2022 року (а.с. 60). Згідно ст. 800 ЦК України наймач самостійно здійснює використання транспортного засобу у своїй діяльності і має право без згоди наймодавця укладати від свого імені договори перевезення, а також інші договори відповідно до призначення транспортного засобу. Згідно відповіді Управління транспортної, дорожньої інфраструктури і зв`язку на запит представника позивача від 15.04.2019 року за № 379/01-23 у відповідності до ст. 43 Закону України «Про автомобільний транспорт», Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 року № 1081, ПП «Корнет Стиль», як переможець конкурсу, обслуговує міський автобусний маршрут загального користування №48 «Тец-мкр. Шуменський» на підставі договору про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування від 09.09.2015 року №4, укладеного із Управлінням транспортної, дорожньої інфраструктури і зв`язку Херсонської міської ради строком до 08.08.2020 року. Станом на 25.01.2016 року вказаний договір про організацію перевезень пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування № 48 «ТЕЦ-Шуменський» був чинний. \~ \~ \~ \~Пунктом 2.2.6 договору від 09.09.2015 року за № 4, який доданий до вказаної відповіді, ПП «Корнет-Стиль» забезпечує умови праці персоналу, відповідно до п.2.217 Договору забезпечує водія документацією, необхідною для здійснення перевезень, а згідно пункту 2.2.3 здійснює заходи по запобіганню ДТП, проводить інструктаж водіїв з безпеки дорожнього руху. Вказаним договором передбачено також і його розірвання, у випадку відсутності у перевізника власних або залучених на законних підставах сертифікованих транспортних засобів, випуск Перевізником на маршрут транспортного засобу без проведення перед рейсового технічного огляду та допуск до роботи водія, який не пройшов передрейсовий медичний огляд. Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 16.02.2016 року по справі № 668/1750/16-ц притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності по ст. 124 КУпАП України, яка у встановленому порядку набрала чинності та є чинною станом на день вирішення даної цивільної справи. Судом встановлено, що 25 січня 2016 року біля 12.30 годин [PERSON] , керуючи автомобілем «Богдан», державний номерний знак [NUMBER] (маршрутне таксі № 48 ПП «Корнет Стиль»), у м. Херсоні по вул. Ілліча здійснив зіткнення з транспортним засобом «Сузукі» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.1,13.1,2.3.б. При визначенні вини [PERSON] 25.01.2016 року були складені повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду за №333 та №338, які підписані учасниками ДТП, та складено ДАІ Херсонського МУ УМВС в Херсонській області довідку №84340526 від 25.01.2016 р. про реєстрацію в ЖЄО за № 1138 відомостей про дорожньо-транспортну пригоду, яка відбулася між вказаними учасниками дорожнього руху Цивільно-правова відповідальність ПП «Корнет-Стиль» була застрахована відповідно до полісу АЕ/6701805 від 30.11.2015 року строком дії до 30.05.2016 року в ПрАТ «Київський страховий дім» (а.с. 54). 25.01.2016 року ПП «Корнет-Стиль» звернувся до ПрАТ «Київський страховий дім» з заявою про страхове відшкодування. 25.012016 р. [PERSON] звернувся до ПрАТ «Київський страховий дім» з заявою про страхове відшкодування За звітом №9 експертного авто товарознавчого дослідження про визначення вартості матеріальної шкоди,завданої власнику транспортного засобу, який складено 16.02.2016 р. СПЛ ФЛП [PERSON] , вартість матеріальної шкоди становить 69752,14 грн. Згідно товарного чеку від 16.02.2016 р. визначення вартості матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу, складає 700,00 грн. 17.03.2016 р. [PERSON] звернувся до ПрАТ «Київський страховий дім» з заявою про відшкодування у сумі 50\~000 грн Відповідно до ч. 4, 5, 6 ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В сенсі наведених норм, встановлені вказаною постановою суду обставини у справі про адміністративне правопорушення за положеннями ст.\~82\~ЦПК України беруться судом до уваги в межах вирішення позову у даній справі і зібраних по ній доказів в сукупності. Згідно із ч. 1 ст.\~22\~ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Тобто, володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є не лише його власник, але й інша фізична чи юридична особа, яка на відповідній правовій підставі володіє цим об`єктом. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187\~ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у і тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1: частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що і відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Для вирішення питання про притягнення тієї чи іншої особи до відповідальності за ст.\~1187\~ЦК України необхідно визначити дві основні ознаки володільця: юридичну та матеріальну (фактичну). Юридична ознака означає, що володільцем визнається тільки та особа, яка володіє об`єктом, діяльність з яким створює підвищену небезпеку, на відповідній правовій підставі: право власності, інше речове право, договір оренди, доручення, підряду тощо. Матеріальна ж або фактична ознака володільця джерела підвищеної небезпеки означає, що особа повинна здійснювати фактичне володіння (експлуатацію, використання, зберігання, утримання) небезпечних об`єктів. Вказаний правовий висновок було викладено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі № 461/8496/15-ц. У серпні 2011 року Верховною Радою України було ухвалено Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень». Зокрема, частину першу статті 126\~Кодексу України\~про адміністративні\~правопорушення (КУпАП) викладено в новій редакції, відповідно до якої водій повинен мати при собі: посвідчення водія відповідної категорії;реєстраційний документ на транспортний засіб; поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; а у випадках, передбачених законодавством, також ліцензійну картку на транспортний засіб. Отже, саме вищезазначені документи надають право особі користуватися чужим транспортним засобом. Судом встановлено, що [PERSON] , керуючи автомобілем «Богдан», державний номерний знак [NUMBER] (маршрутне таксі № 48 ПП «Корнет Стиль»), у м. Херсоні по вул. Ілліча здійснив зіткнення з транспортним засобом «Сузукі», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.12.1,13.1,2.3.б, тобто [PERSON] керував транспортним засобом, який знаходився у користуванні відповідача. Також встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 11.03.2015 року [PERSON] належить автомобіль марки «Сузукі», державний номер [NUMBER] . Отже, позивач має право на відшкодування спричиненої йому внаслідок пошкодження належного майна матеріальної шкоди, а ПП «Корнет-Стиль», як володілець джерела підвищеної небезпеки, у даному випадку має нести відповідальність за деліктними відносинами, що виникли, зокрема, з відшкодування спричиненої внаслідок ДТП шкоди. Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що 24.03.2016 р. за результатами розгляду страхової справи ПрАТ «Київський страховий дім» прийнято рішення про здійснення страхового відшкодування та складено страховий акт №712-4675/1 від 24.03.2016 р., внаслідок чого винесено наказ № №712-4675/1/1 від 24.03.2016 р., на підставі якого 28.03.2016 р. здійснено виплату страхового відшкодування [PERSON] згідно платіжного доручення №11245 у сумі 50\~000 грн. Враховуючи звіт №9, який складено 16.02.2016 р. СПЛ ФЛП [PERSON] , згідно якого вартість матеріальної шкоди становить 69752,14 грн. та здійснене ПрАТ «Київський страховий дім» страхового відшкодування, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 19752,14 грн. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Вирішуючи питання про розподіл понесених сторонами судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: approved