Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

29.05.2020 р. до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.09.2015 р. Від шлюбу мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Останнім часом між подружжям склалися відносини, що призвели до неможливості зберігання сім`ї, Між ними відсутні взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Вже майже два місяці як вони разом не проживають та не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Майнового спору та спору про місце проживання малолітнього сина між ними немає. Просить суд розірвати шлюб. Ухвалою від 23.06.2020 р. суд відкрив провадження у справі за вищезазначеним позовом і призначив розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Сторони подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримує і просить суд задовольнити. Відповідач позов визнає. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність сторін, на підставі наявних доказів в матеріалах справи. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 вересня 2015 року, який був зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1024, що підтверджується свідоцтвом про шлюб в оригіналі серії [NUMBER] , виданим 22.09.2015 р. (а.с.3). Сторони по справі мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження: серії [NUMBER] (а.с.4). Сторони втратили взаєморозуміння і взаємну повагу, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, сім`я фактично розпалась, разом не проживають. Причин, які б дали суду підстави вважати, що сторони мають можливість примиритися, немає. Майновий спір та спір про місце проживання неповнолітньої дитини на час розгляду справи відсутні. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Ст. 111 Сімейного Кодексу України передбачає, що суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За час, протягом якого справа перебувала в провадженні суду, сторони не досягли спільної згоди і не повідомили суду про відновлення шлюбно-сімейних відносин, примирення не відбулось. За таких обставин, беручи до уваги, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, суд вважає доцільним позов задовольнити. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved