Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

28.08.2015 року ТОВ «Олімп.Компесервіс.Плюс» звернулось із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмір 17582,03 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 01.02.2015 року між ТОВ «Олімп.Компесервіс.Плюс» та ПП «ЖКК СГІ» був укладений договір відступлення права вимоги. Так, станом на 01.02.2015 року ТОВ «Олімп.Компесервіс.Плюс» отримало право вимоги заборгованості за надані комунальні послуги, вчасно не сплачені відповідачем у розмірі 11093,16 грн. В подальшому позивач став забезпечуювати виконання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за місцем проживання [PERSON] Станом на серпень 2015 року заборгованість відповідача за комунальні послуги з урахуванням трьох відсотків річних та індексу інфляції складає 17582,03грн. Стверджуючи, що відповідач відмовляється від оплати житлово - комунальних послуг у добровільному порядку, позивач просив його вимоги задовольнити та стягнути на його користь понесені судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав по суті заявлених вимог, водночас, просив застосувати до даних правовідносин і строк позовної давності. Зясувавши обставини справи, дослідивши доводи та докази сторін, на які вони послались в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що[PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 22.11.1996 року. Позивач фактично проживає за вказаною адресою, отримує житлово-комунальні послуги. За договором від 01.02.2015 року ПП «ЖКК СГІ» відступило ТОВ «Олімп.Компесервіс.Плюс» право вимогизаборгованості мешканців спірного будинку за по сплаті комунальних послуг станом на 01.02.2015 року. Окрім того, відповідно до статуту в межах розробленого типового договору про надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, позивач забезпечує виконання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій шляхом укладення договорів з постачальниками, зокрема забезпечує прибирання внутрійшньобудинкових приміщень та прибудинкової території, вивезення побутових відходів, технічне обслуговування ліфтів, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем: горячого і холодного опалення водопостачання, водовідведення, теплопостачання, зливової каналізації; поливання дворів, клумб і газонів, освітлення місць загального користування, підвалів, підкачування води, дератизація, дезінсекція, прибирання і вивезення снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу та проїзду протиожеледними сумішами; обслуговування димових та вентиляційних каналів; технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, систем протипожежної автоматики та димовидалення, а також інших внутрішньо будинкових інженерних систем у разі їх наявності; обслуговування номерних знаків, тощо. Згідно з актами звірки річних взаємних розрахунків між «ЖКК СГІ» та [PERSON] та актами наданих послуг №№№ 337,870,1476 у останньої, починаючи з 01.01.2009 року по травень 2015 року утворилась заборгованість по оплаті послуг з утримання будинків та прибудинкових територій. Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572, власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках (до них належать і власники квартир у кооперативних будинках та викуплених квартир) є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних квартирах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій зобов'язані сплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир. Відповідно до ст.20 Закону України про «Про житлово - комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Типовий договір з надання послуг з утримання будинків та прибудинкових територій по спірному будинку є розробленим. Водночас, [PERSON], як власник спірної квартири, постійно проживаючи у ній та будучи споживачем послуг з утримання будинків та прибудинкових територій від укладення останнього ухиляється. Вирішуючи спір, суд не погоджується із доводами відповідача про те, що відсутність письмового договору сторін про надання спірних послуг звільняє [PERSON] від сплати останніх, оскільки : Чинне законодавство України передбачає різні форми договору (у тому числі усну), а споживач зобов'язаний сплачувати кошти за надані послуги, оскільки відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають не лише з підстав, передбачених законодавством (зокрема угод), а також із дій осіб, які породжують цивільні права та обов'язки. Тобто, якщо особа споживала житлово-комунальні послуги, надані виконавцем послуг, між нею і виконавцем цих послуг виникають договірні правовідносини. Згідно із правовою позицією, висловленою Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України, при розгляді справи № 6-6ц13, особа звільняється від відповідальності за невиконання зобовязання лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні такого зобовязання. Верховний Суд України дійшов однозначного висновку, що споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати комунальні послуги і не може бути звільнений від виплати виниклої у нього заборгованості. Верховний Суд України також акцентував увагу на тому, що відмовляючи в таких ситуаціях постачальнику послуг, суди фактично звільняють споживача від оплати отриманих послуг, всупереч вимогам статті 68 ЖК і статей 20, 21 Закону України «Про житлово - комунальні послуги». Крім того, законодавство не передбачає такого звільнення навіть у разі ненадання окремих житлово - комунальних послуг. Підстав, визначених пунктами 5 та 6 статті 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», за якими [PERSON] як споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством , на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України судом не встановлено. Належні та допустимі докази по цих обставинах відповідачем не надані, що відповідно до ст. 333 ЦПК України позбавляє [PERSON] у їх наданні в суді апеляційної інстанції. Безпідставними є твердження відповідача про незаконність тарифів на спірні послуги, оскільки вони ніким не оспорюється, їх незаконність в установленому законом порядку не встановлена. Поряд із тим, суд вважає можливим за заявою відповідача застосувати до виниклих правовідносин позовну давність, якою відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК є строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Як вбачається з матеріалів справи, до виниклих правових відносин застосовується загальний строк позовної давності, тобто наявна у відповідача заборгованість може бути стягнута з 28.08.2012 року та з урахуванням наданих сторонами доказів складає в 2012 році (вересень - грудень, включно) 555,96 грн., в 2013 році 1667, 88 коп., в 2014 році 1667,88 коп. та в 2015 році (січень - квітень, включно) 689,87 грн. Вказаних розрахунок відповідачем не спростований. Суд не бере до уваги докази відповідача про сплату послуг за електропостачання, опалення, холодну воду, газ, тощо, оскільки вони не стосуються предмету спору. Враховуючи той факт, що до спірних правовідносин застосовні цивільно - правові норми щодо застосування цивільної відповідальності за невиконання грошових зобов'язань, вимоги позивача про застосування статті 625 ЦК, яка встановлює обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних є обгрунтовними. Водночас, за відсутністю належного розрахунку суми боргу з урахуванням індексу інфляції (відповідна довідка рівня інфляції) позовні вимоги позивача в цій частині не доведені. Враховуючи, що строком позовної давності захищається порушене право та суд при розгляді справи встановив порушення прав позивача, його позовні вимоги за період з 1.01.2009 року по 28.08.2012 року не підлягають задоволенню в звязку із пропуском строку звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права. Заборгованість відповідача за період з 28.08.2012 року з урахуванням наданих сторонами доказів по квітень 2015 року включно з урахуванням 3 % річних, які обраховуються шляхом помноження загальної заборгованості на три, на кількість днів прострочки, діленням на 365 та на 100 та становить 4943 грн. 09 коп. підлягає стягненню на користь позивача. Судові витрати підлягають стягненню на користь позивача в порядку ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial