Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

28 травня 2020 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] , ТОВ Видавничий дім «Нова інформація», ТОВ «Ласмак» про визнання інформації недостовірною, зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що [INFO] [PERSON] в соціальній мережі Telegram у каналі з назвою « [INFO] », а також на сторінці у соціальній мережі Facebook опублікував допис, яким поширив серед невизначеного кола осіб недостовірну і негативну інформацію про [PERSON] , яка принижує честь та гідність останнього. У своєму дописі відповідач зазначав: «22 мая на Одесской трассе произошло ужасное ДТП. Toyota Land Cruiser ( [NUMBER] ), принадлежащая секретарю Кропивницкого гор. совета, экс-нардепу [PERSON] , вылетела на встречку и «лоб в лоб» столкнулась с автомобилем ВАЗ-21114 ( [NUMBER] ). Трое взрослых и шестилетний мальчик умерли на месте. Две девочки в реанимации. Все пострадавшие - пассажиры жигулей. Об этом мне рассказали родственники потерпевших. Они уверенны, что за рулем Тойоты был сам [PERSON] . Но почему-то, в протокол ДТП полиция внесла совсем другого человека, на счету которого 5 судимостей. К родственникам погибших уже приезжали неизвестные люди и настойчиво просили замолчать. Угрожали. В связи с этими фактами, я направляю депутатский запрос в полицию с требованием провести справедливое расследование.». У подальшому текст допису [PERSON] був змінений, проте первісна редакція допису про [PERSON] вже набула поширення в засобах масової інформації та призвела до суспільного резонансу. Крім того, [INFO] видання «[INFO]» та «[INFO]», поширили на своїх веб-сайтах статті з посиланням на допис [PERSON] . Видання « [INFO] » опубліковало статтю « [INFO] » за посиланням [INFO] , яка містить наступну інформацію: «Toyota Land Cruiser, яка виїхала на зустрічну смугу на одеській трасі в Черкаській області та зіштовхнулася з автомобілем ВАЗ-21114, належить екс-нардепу [PERSON] . Про це написав у Telegram нардеп «Слуги народу» [PERSON] «22 травня на Одеській трасі сталася жахлива ДТП. Toyota Land Cruiser ( [NUMBER] ), що належить секретарю Кропивницької міськради, екс-нардепу [PERSON] , вилетіла на зустрічну і лоб в лоб зіткнулася з автомобілем ВАЗ-21114 ( [NUMBER] ). Троє дорослих і шестирічної хлопчик померли на місці. Дві дівчинки в реанімації. Всі постраждалі - пасажири жигулів. Про це мені розповіли родичі потерпілих», - написав [PERSON] . Передає Цензор.НЕТ. За його словами, близькі загиблих впевнені, що за кермом «Тойоти» був сам [PERSON] . «Але чомусь, в протокол ДТП поліція внесла зовсім іншу людину, на рахунку якої 5 судимостей. До родичів загиблих вже приїжджали невідомі люди і наполегливо просили замовчати. Погрожували. У зв`язку з цими фактами, я звертаюся з депутатським запитом до поліції з вимогою провести справедливе розслідування», - повідомив нардеп.». Видання «[INFO]» опубліковало статтю « [INFO] » за посиланням [INFO] , яка містить наступну інформацію: «Виновником масштабной аварии на Одесской трассе, которая произошла в пятницу, 22 мая, мог быть бывший народный депутат [PERSON] . В результате инцидента погибли трое взрослых и шестилетний мальчик, а их родственникам уже начали поступать угрозы. Об этом сообщил народный депутат от фракции «Слуга народа» [PERSON] у себя в Telegram-канале. «22 мая на Одесской трассе произошло ужасное ДТП. Toyota Land Cruiser ( [NUMBER] ), принадлежащая экс-нардепу [PERSON] , вылетела на встречку и «лоб в лоб» столкнулась с автомобилем ВАЗ-21114 ( [NUMBER] ). Трое взрослых и шестилетней мальчик умерли на месте», - говорится в сообщении. Уточняется, что еще двух девочек доставили в реанимацию. По словам родственников пострадавших, полиция составила протокол совершенно на другого человека, на счету которого уже пять судимостей. Более того, вопрос уже пытались «порешать» неизвестные. «Они уверены, что за рулем Тойоты был сам [PERSON] . Но почему-то, в протокол ДТП полиция внесла совсем другого человека, на счету которого 5 судимостей. К родственникам погибших уже приезжали неизвестные люди и настойчиво просили замолчать. Угрожали », - говорится в тексте. В связи с этим парламентарий обратился в полицию с депутатским обращением, в котором потребовал расследования дела.». Позивач вважає, що поширена інформація була доведена до відома невизначеної кількості осіб - користувачів мережі Інтернет, соціальних мереж Telegram і Facebook, безпосередньо його стосується, не належить до оціночних суджень, а є недостовірною та негативною інформацією, що містить, зокрема, наклеп, образу, а також інформацію про вчинення незаконних дій та злочинів. Вона порушує його особисті немайнові права та завдає шкоди діловій репутації, оскільки становить предмет загального суспільного інтересу, є резонансною та такою, що впливає на громадську думку стосовно нього. Просив суд (з урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог - виправлення описки) (а.с. 171-173) ухвалити рішення, яким: -визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] інформацію, поширену [INFO] [PERSON] в мережі Інтернет у каналі з назвою « [INFO] » у соціальній мережі Telegram ( [INFO] а також на сторінці у соціальній мережі Facebook ([INFO] , а саме: «22 мая на Одесской трассе произошло ужасное ДТП. Toyota Land Cruiser ( [NUMBER] ), принадлежащая секретарю Кропивницкого гор. совета, экс-нардепу [PERSON] , вылетела на встречку и «лоб в лоб» столкнулась с автомобилем ВАЗ-21114 ( [NUMBER] ). Трое взрослых и шестилетний мальчик умерли на месте. Две девочки в реанимации. Все пострадавшие - пассажиры жигулей. Об этом мне рассказали родственники потерпевших. Они уверенны, что за рулем Тойоты был сам [PERSON] . Но почему-то, в протокол ДТП полиция внесла совсем другого человека, на счету которого 5 судимостей. К родственникам погибших уже приезжали неизвестные люди и настойчиво просили замолчать. Угрожали. В связи с этими фактами, я направляю депутатский запрос в полицию с требованием провести справедливое расследование.»; -зобов`язати [PERSON] протягом 5 календарних днів з дня набрання рішенням законної сили спростувати недостовірну інформацію, поширену про [PERSON] , шляхом публікації допису в каналі з назвою « [INFO] » в соціальній мережі Telegram ([INFO]) з текстом резолютивної частини рішення суду в цій справі; -зобов`язати [PERSON] протягом 5 календарних днів з дня набрання рішенням законної сили спростувати недостовірну інформацію, поширену про [PERSON] , шляхом публікації допису на сторінці [PERSON] в соціальній мережі Facebook ([INFO]) з текстом резолютивної частини рішення суду в цій справі; -визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] інформацію, поширену [INFO] в мережі Інтернет шляхом публікації на веб-сайті видання « [INFO] » статті « [INFO] » за посиланням [INFO] , а саме: «Toyota Land Cruiser, яка виїхала на зустрічну смугу на одеській трасі в Черкаській області та зіштовхнулася з автомобілем ВАЗ-21114, належить екс-нардепу [PERSON] . Про це написав у Telegram нардеп «Слуги народу» [PERSON] «22 травня на Одеській трасі сталася жахлива ДТП. Toyota Land Cruiser ( [NUMBER] ), що належить секретарю Кропивницької міськради, екс-нардепу [PERSON] , вилетіла на зустрічну і лоб в лоб зіткнулася з автомобілем ВАЗ-21114 ( [NUMBER] ). Троє дорослих і шестирічної хлопчик померли на місці. Дві дівчинки в реанімації. Всі постраждалі - пасажири жигулів. Про це мені розповіли родичі потерпілих», - написав [PERSON] . Передає Цензор.НЕТ. За його словами, близькі загиблих впевнені, що за кермом «Тойоти» був сам [PERSON] . «Але чомусь, в протокол ДТП поліція внесла зовсім іншу людину, на рахунку якої 5 судимостей. До родичів загиблих вже приїжджали невідомі люди і наполегливо просили замовчати. Погрожували. У зв`язку з цими фактами, я звертаюся з депутатським запитом до поліції з вимогою провести справедливе розслідування», - повідомив нардеп.»; -зобов`язати ТОВ «Видавничий дім «Нова інформація» протягом 5 календарних днів з дня набрання рішенням законної сили спростувати недостовірну інформацію, поширену про [PERSON] , шляхом публікації статті на веб-сайті видання «[INFO]» ([INFO]) з текстом резолютивної частини рішення суду в цій справі; -зобов`язати ТОВ «Видавничий дім «Нова інформація» видалити статтю « [INFO] » за посиланням: [INFO] з веб-сайту видання «[INFO]»; -визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] інформацію, поширену [INFO] в мережі Інтернет шляхом публікації на веб-сайті видання « [INFO] » статті « [INFO] трое взрослых и ребенок, мог быть экс-нардеп. Его покрывает полиция» за посиланням [INFO] , а саме: «Виновником масштабной аварии на Одесской трассе, которая произошла в пятницу, 22 мая, мог быть бывший народный депутат [PERSON] . В результате инцидента погибли трое взрослых и шестилетний мальчик, а их родственникам уже начали поступать угрозы. Об этом сообщил народный депутат от фракции «Слуга народа» [PERSON] у себя в Telegram-канале. «22 мая на Одесской трассе произошло ужасное ДТП. Toyota Land Cruiser ( [NUMBER] ), принадлежащая экс-нардепу [PERSON] , вылетела на встречку и «лоб в лоб» столкнулась с автомобилем ВАЗ-21114 ( [NUMBER] ). Трое взрослых и шестилетней мальчик умерли на месте», - говорится в сообщении. Уточняется, что еще двух девочек доставили в реанимацию. По словам родственников пострадавших, полиция составила протокол совершенно на другого человека, на счету которого уже пять судимостей. Более того, вопрос уже пытались «порешать» неизвестные. «Они уверены, что за рулем Тойоты был сам [PERSON] . Но почему-то, в протокол ДТП полиция внесла совсем другого человека, на счету которого 5 судимостей. К родственникам погибших уже приезжали неизвестные люди и настойчиво просили замолчать. Угрожали », - говорится в тексте. В связи с этим парламентарий обратился в полицию с депутатским обращением, в котором потребовал расследования дела.»; -зобов`язати ТОВ «Ласмак» протягом 5 календарних днів з дня набрання рішенням законної сили спростувати недостовірну інформацію, поширену про [PERSON] , шляхом публікації статті на веб-сайті видання «[INFO]» ([INFO]) з текстом резолютивної частини рішення суду в цій справі; -зобов`язати ТОВ «Ласмак» видалити статтю «Виновником ДТП под [PERSON] , где погибли трое взрослых и ребенок, мог быть экс-нардеп. Его покрывает полиция» за посиланням [INFO] з веб-сайту видання «[INFO]»; -стягнути солідарно з [PERSON] , ТОВ «Видавничий дім «Нова інформація» та ТОВ «Ласмак» на користь [PERSON] завдану йому моральну шкоду у розмірі 100000 гривень. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 04 червня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження в справі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачем ТОВ «Видавничий дім «Нова інформація» подано відзив на позовну заяву, в якому товариство просить суд відмовити в задоволенні позову (а.с. 87-98). Посилається на те, що формулювання у публікації жодним чином не можна розтлумачити як такі, що свідчать про втручання в особисте і сімейне життя або такі, що принижують честь та гідність особи. Не всі формулювання з поширеної інформації стосуються позивача і не можуть бути визнані недостовірними та такими, що порушують немайнові права позивача. Безпосередньо лише три речення (твердження) мають відношення до позивача та підлягають детальному аналізу. Інформація про позивача жодним чином не порушує його особисті немайнові права, не завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, не перешкоджає повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Товариство не вчинило будь-яких незаконних дій по відношенню до позивача, які б спричинили йому моральну шкоду та надали право на її відшкодування, а позивач не навів жодних доказів наявності самої шкоди. Доводи позовної заяви не підтверджуються належними доказами. Позивачем також не надано доказів того, що ТОВ «Видавничий дім «Нова інформація» є реєстрантом (власником) доменного імені [INFO] та/або власником домену. Також у відзиві зазначено, що окремі способи захисту порушеного права, обрані позивачем (видалення статті), виходять за межі діючих нормативно-правових актів та у будь-якому випадку не може бути застосований до відповідачів. Поширена інформація була розміщена з посиланням на інші джерела. Українське законодавство надає журналістам імунітет від цивільної відповідальності за дослівне відтворення матеріалу, що відповідає підходу журналістів поширювати висловлювання зроблені іншими. За таких обставин, взагалі відсутні підстави для солідарного стягнення на користь позивача моральної шкоди з відповідача. Позивач подав відповідь на відзив відповідача ТОВ Видавничий дім «Нова інформація» (а.с. 147-154). У письмових запереченнях відповідача ТОВ «Видавничий дім «Нова інформація» зазначено, що позивачем пропущено строк на подачу такої відповіді на відзив. Разом з тим, 02 квітня 2020 року набули чинності зміни до Цивільного процесуального кодексу України, якими Прикінцеві положення цього Кодексу доповнено пунктом 3, а саме: 3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Відновлення перебігу процесуальних строків та порядок їх обрахунку викладено в новій редакції п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України в редакції Закону від 18 червня 2020 року, що набрав чинності 17 липня 2020 року. За таких обставин, строк на подачу відповіді на відзив позивачем не пропущений. У відповіді на відзив зазначено, що доводи відповідача не спростовують його вимоги. Поширена ТОВ «Видавничий дім «Нова інформація» недостовірна інформації безпосередньо стосується його та повинна оцінюватися загалом і в цілому, з урахуванням всіх її складових (речень, слів тощо) в сукупності. Висновки, викладені в постановах Верховного Суду, на які посилається відповідач, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, тому що обставини цих справ є відмінними від тих, які склалися в цій справі. Свобода вираження і журналістська свобода не є абсолютними і не звільняють від юридичної відповідальності за поширення недостовірної інформації. Поширена відповідачами інформація не є перебільшенням або провокацією, а є фактичними твердженнями, які можуть бути перевірені на відповідність дійсності, проте дійсності не відповідають. Законодавство України не містить норм про звільнення інтернет-видань від відповідальності за відтворення недостовірної інформації, отриманої з інших джерел. Обраний позивачем спосіб захисту шляхом видалення статей не заборонений нормами законодавства України, а направлений на ефективний і реальний, а не ілюзорний, захист та поновлення порушених особистих немайнових прав позивача. Вважає, що поширена ТОВ «Видавничий дім «Нова інформація» недостовірна інформація створює враження про [PERSON] як про злочинця, який вчинив злочин та намагається уникнути відповідальності, що у свою чергу руйнує оцінку його людських, ділових і професійних якостей та однозначно негативно впливає на суспільну оцінку його якостей в очах оточуючих. Підтвердження того, що ТОВ «Видавничий дім «Нова інформація» є засновником і видавцем інтернет-видання «[INFO]» міститься на сайті за відповідним посилання, роздруківка якого надана суду. Також власник цього веб-сайту вже встановлювався судами України в інших судових справах, тому ТОВ «Видавничий дім «Нова інформація» є належним відповідачем у цій справі. Відповідачем ТОВ «Видавничий дім «Нова інформація» подано до суду заперечення (а.с. 188-198). У запереченнях вказано, що ТОВ «Видавничий дім «Нова інформація» не погоджується з позицією позивача та вважає, що саме кожне речення повинне оцінюватись на предмет достовірності окремо, а не загалом, в цілому та в комплексі. Спростовується лише конкретна недостовірна інформації, яка порушує особисті немайнові права конкретної особи. Інформаційний матеріал може містити інформацію як про конкретну фізичну особа, так і про інших людей, фактори, явища тощо. Фізична особа не може вимагати спростувати всю інформацію, зокрема, ту, в якій немає згадок про фізичну особу. Надані стороною позивача докази належності ТОВ «Видавничий дім «Нова інформація» інтернет-видання «[INFO]» не є належними, тому не можуть бути взяті до уваги. Судова практика на, яку посилається ТОВ «Видавничий дім «Нова інформація» виділяє лише фундаментальні принципи та важливі акценти, які сформовані Верховним судом та судом апеляційної інстанції, розуміючи, що кожна справа має властиві лише їй унікальні особливості. З урахуванням всіх наведених обставин, у задоволенні позову просить відмовити. Відповідачем [PERSON] також подано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову (а.с. 113-124). Посилається на те, що позивачем не доведено, що в оспорюваному інформаційному повідомленні йдеться саме про нього, оскільки в повідомленні йдеться про іншу особу. Він ( [PERSON] ) є народним депутатом України та в процесі здійснення депутатської діяльності отримав звернення від виборців - родичів сім`ї, що потрапила в дорожньо-транспортну пригоду, з приводу цієї події. На підставі Закону України «Про статус народного депутата України» він направив до Національної поліції депутатське звернення, та його повідомили, що триває досудове розслідування. Він діяв в межах визначених законом повноважень, інформацію дізнався зі звернення громадян, тому не несе юридичної відповідальності за такі дії. Вважає, що інформація, яка є предметом спору в цій справі, є оціночним судженням, критикою публічної особи та спростуванню не підлягає, а право на свободу вираження поглядів не може бути обмежено, особливо враховуючи суспільний інтерес. Вказує, що позивачем не доведено завдання шкоди особистим благам позивача або особи, названої в інформаційному повідомленні. Стверджує, що позивачем не доведено заподіяння йому втрат немайнового характеру, моральних страждань, втрат нормальних життєвих зв`язків, тобто моральної шкоди. У зв`язку з цим вимога позивача про відшкодування моральної шкоди не підлягає задоволенню, а сам розмір компенсації не підтверджено жодним доказом та не обґрунтовано у відповідності до приписів чинного законодавства України порядок обчислення розміру компенсації. Стороною позивача відповідь на відзив відповідача [PERSON] до суду не подавалась. Відповідачем ТОВ «Ласмак» відзив на позовну заяву до суду не подавався. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено та не оспорювалось сторонами в справі, що [INFO] [PERSON] у каналі Telegram за посиланням [INFO] та у соціальній мережі Facebook за посиланням [INFO] розміщено оспорюваний допис (а.с. 22). [INFO] на веб-сайті [INFO] опубліковано статтю « [INFO] » за посиланням [INFO] (а.с. 23). [INFO] на веб-сайті [INFO] опубліковано статтю « [INFO] трое взрослых и ребенок, мог быть экс-нардеп. Его покрывает полиция» за посиланням [INFO] (а.с. 24-25). На підтвердження поширення зазначеної інформації в мережі Інтернет стороною позивача надано суду Експертний висновок за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет від 09 червня 2020 року № 128/2020-ЕВ. Зазначений висновок виконаний ДП «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет» Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» (а.с. 46-79). Згідно з ч. 1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. У ч. 2 ст. 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Аналогічні положення містяться і в ч. 1 ст. 302 ЦК України. Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Нормами статей 297, 299 ЦК України визначено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (ч. 1 ст. 277 ЦК України). У ч. 4 цієї статті зазначено, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Звертаючись в суд з даним позовом, [PERSON] зазначає, що є недостовірно та порушує його права інформація про дорожньо-транспортну пригоду начебто за участі належного йому автомобіля, в якій загинули люди. Позивач вважає, що поширена інформація стосується безпосередньо його, проте не відповідає дійсності, є недостовірною та негативною, що містить, зокрема, наклеп, образу, а також інформацію про вчинення незаконних дій та злочинів. Така інформація була доведена до відома невизначеної кількості осіб - користувачів мережі Інтернет, соціальних мереж Telegram і Facebook, становить предмет загального суспільного інтересу, є резонансною та такою, що впливає на громадську думку стосовно нього. У зв`язку з цим, порушені його особисті немайнові права та завдано шкоди діловій репутації. За змістом ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Пункт 18 цієї Постанови закріплює положення про те, що позивач має довести те, що внаслідок поширеної відповідачем інформації було порушено його особисті немайнові права. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається, що слідчим управлінням ГУ НП в Черкаській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 22 травня 2020 року у Жашківському районі Черкаської області, внаслідок якої загинуло 4 особи (а.с. 140). У поширеній відповідачами інформації зазначалось, що дорожньо-транспортна пригода сталась за участі автомобіля марки «Toyota Land Cruiser», який належить належить секретарю Кропивницької міськради, екс-нардепу [PERSON] . Разом з тим, з наданої суду відповіді Головного сервісного центру МВС вбачається, що станом на 22 травня 2020 року у власності позивача [PERSON] не перебувало автомобіля марки «Toyota Land Cruiser» ( [NUMBER] ), про який зазначалось у поширеній відповідачами інформації (а.с. 45, 180). У відповіді Міської ради міста Кропивницького від 22 липня 2020 року № 3674/39-05-24 зазначено, що з 03 жовтня 2016 року секретарем Міської ради міста Кропивницького сьомого скликання працює [PERSON] , тобто не позивач, а інша особа (а.с. 131). У відзиві відповідача [PERSON] зазначено, що інформація, яка є предметом спору у даній справі, є оціночним судженням, критикою публічної особи та спростуванню не підлягає, а право на свободу вираження поглядів не може бути обмежено, особливо враховуючи суспільний інтерес. Оцінюючи доводи сторін, суд враховує, що позивач є публічною особою, тому він відкритий для критики і пильного нагляду громадськості, представників різних політичних партій й межа допустимої критики щодо нього є значно ширшою. Разом з тим, при цьому повинен забезпечуватися баланс між конституційним правом на свободу думки та слова, правом на вільне вираження своїх поглядів і переконань з одного боку, яке не може бути безмежним й таким, що звільняло б від передбаченої законом, в даному випадку цивільної відповідальності, та конституційними гарантіями іншої особи, права якої не можуть поглинатися тільки правом розповсюджувача інформації, та позбавляти її судового захисту на спростування недостовірної інформації про особу, в передбачений законом спосіб. У матеріалах справи міститься скріншот допису [PERSON] у каналі Telegram « [INFO] », з якого вбачається, що поширена інформація стосується [PERSON] , тобто позивача. Також у матеріалах справи містяться статті «Виновником ДТП под [PERSON] , где погибли трое взрослых и ребенок, мог быть экс-нардеп. Его покрывает полиция», розміщена [INFO] на веб-сайті [INFO] за посиланням [INFO] , та «ДТП на Одеській трасі: позашляховик, що виїхав на зустрічну смугу, належить екснардепу [PERSON] , родичам загиблих погрожують, - «слуга народу» [PERSON]», розміщена [INFO] на веб-сайті [INFO] за посиланням [INFO] , змістом яких підтверджується розміщення допису [PERSON] у каналі Telegram « [INFO] » з інформацією про [PERSON] . Крім того, у статті «Виновником ДТП под [PERSON] , где погибли трое взрослых и ребенок, мог быть экс-нардеп. Его покрывает полиция», яка розміщена [INFO] на веб-сайті [INFO] за посиланням [INFO] , та стаття « [INFO] », яка розміщена [INFO] на веб-сайті [INFO] за посиланням [INFO] , містять фотографії [PERSON] , як про це зазначено у позовній заяві та не спростовано відповідачами, що підтверджує поширення інформації саме про позивача. Доводи відповідача [PERSON] про те, що в поширеній інформації наявні лише оціночні судження не заслуговують на увагу з огляду на наступне. У п. 19 Постанови Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вказано, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частин 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Вбачається, що відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Разом з тим, суд вважає, що відповідачем поширено інформацію, яка за своїм змістом не є висловленням своїх суджень, а є відображенням фактів, що, як слідує зі статті, мали місце 22 травня 2020 року. Аналіз поширеної відповідачами інформації свідчить, що вона стосується позивача, тобто [PERSON] , оскільки містить його ім`я, прізвище, посаду, яку він обіймав (народний депутат) та фотографії, відповідність яких підтверджується фотографіями паспорта позивача. Суд вважає, що зміст поширеної інформації, стиль, характер та манера викладених у ній даних та обставин безпосередньо стосується позивача. Інформація викладена в стверджувальному характері як достовірно відома без посилання на те, що це власна думка чи судження. Крім того, слід зазначити, що оціночне судження зовсім не унеможливлює втручання у свободу вираження. Пропорційність втручання може залежати від того, чи наявна достатня фактична основа для такого судження, оскільки навіть оціночне судження без будь-якої фактичної основи може бути надмірним. З тексту первинного допису 24 травня 2020 року [PERSON] в соціальній мережі Telegram у каналі з назвою « [INFO] » вбачається, що автор не зазначає джерел, з яких йому стало відомо про дії чи поведінку позивача, проте стверджує, що такі дії мали місце. Оспорювана інформація за встановленими у справі обставинами та поданими доказами не відповідає дійсності, доведена до широкого кола осіб з певним обвинувальним ухилом. Така інформація хоч і містить відомості про події та явища, які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні та перекручені). За таких обставин, не підлягає оцінці та аналізу окремо кожне речення в оспорюваних дописі та статтях, оскільки фактично весь їх зміст спрямований не створення негативного враження про особу позивача. У такому випадку вбачається, що стороною позивача доведено, що поширена про [PERSON] інформація не відповідає дійсності, тому вона є негативною, а відповідно підлягає визнанню недостовірною та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію. Виходячи з встановлених обставин справи та положень законодавства, яким регламентовано спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що відносно позивача було поширено відомості, які викладені неправдиво, мають виражений негативний характер, а також принижують ділову репутацію останнього, тобто порушують немайнові права позивача, а тому підлягають визнанню такими, що не відповідають дійсності. За таких обставин, недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права [PERSON] є інформація, поширена [INFO] у: -у каналі Telegram «[INFO]» [PERSON] ; -на веб-сайті [INFO] в статті під заголовком « [INFO] »; -на веб-сайті [INFO] в статті під заголовком « [INFO] трое взрослых и ребенок, мог быть экс-нардеп. Его покрывает полиция». Разом з тим, стороною позивача не надано доказів того, що [INFO] [PERSON] була поширена аналогічна інформація на сторінці у соціальній мережі Facebook за посиланням [INFO] шляхом розміщення допису, оскільки вказана інформація стосується не позивача, а [PERSON] . Відповідач [PERSON] до відзиву на позовну заяву на спростування доводів позивача надав суду копію його заяви до Державного підприємства «Українське бюро лінгвістичних експертиз НАН України» на проведення експертизи стосовно тексту публікації в мережі Інтернет в соціальній мережі Facebook (а.с. 133-134). Зі змісту цієї заяви на проведення експертизи вбачається, що на вирішення експертам поставлені питання щодо публікації, розміщеної [PERSON] в мережі Інтернет у соціальній мережі Facebook стосовно не позивача, а іншої особи - [PERSON] , який не є стороною у справі. Крім того, судом встановлено відсутність доказів поширення [PERSON] інформації про позивача [PERSON] ) в соціальній мережі Facebook. Не ґрунтуються на законі і посилання відповідача [PERSON] як на підставу для відмову в задоволенні позову на те, що він не несе юридичної відповідальності за такі дії на підставі ст. 80 Конституції України та ч. 5 ст. 10 Закону України «Про статус народного депутата України». Відповідно ст. 80 Конституції України народні депутати України не несуть юридичної відповідальності за результати голосування або висловлювання у парламенті та його органах, за винятком відповідальності за образу чи наклеп. Аналогічна норма міститься і в ч. 5 ст. 10 Закону України «Про статус народного депутата України». Висвітлення оспорюваної інформації про позивача в мережі Інтернет не є результатом голосування або висловлюванням у парламенті та його органах. Відповідач ТОВ «Видавничий дім «Нова інформація» посилається на те, що позивачем не надано доказів того, що ТОВ «Видавничий дім «Нова інформація» є реєстрантом (власником) доменного імені [INFO] та/або власником домену. Згідно з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1 відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Якщо позов пред`явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі статтею 21 Закону про пресу редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації. У разі, коли редакція друкованого засобу масової інформації не має статусу юридичної особи, належним відповідачем є юридична особа, структурним підрозділом якої є редакція. Якщо редакція не є структурним підрозділом юридичної особи, то належним відповідачем виступає засновник друкованого засобу масової інформації. За інформацією, що міститься на веб-сайтіі [INFO], засновником цього інтернет-видання є ТОВ «Видавничий дім «Нова інформація». За інформацією, що міститься на веб-сайтіі [INFO], засновником цього інтернет-видання є ТОВ «Ласмак». Крім того, стороною позивача надано суду копії рішень Печерського районного суду міста Києва від 17 червня 2015 року у справі № 757/15178/14-ц та Господарського суду міста Києва від 14 квітня 2015 року у справі № 910/1629/15-г, у яких зазначено, що власником веб-сайту «[INFO]» є ТОВ «Видавничий дім «Нова інформація». У такому випадку суд вважає, що ТОВ «Видавничий дім «Нова інформація» та ТОВ «Ласмак» є належними відповідачами в справі. У частинах 6, 7 ст. 277 ЦК України вказано, що спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» передбачено, що задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права. Якщо суд ухвалює рішення про право на відповідь або про спростування поширеної недостовірної інформація, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо). У судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднено. Загальні способи захисту порушених прав та інтересів, у тому числі - честі, гідності та ділової репутації, визначені ст. 16 ЦК України, а спеціальні - статтями 277, 278 ЦК України. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 299 ЦК України визначає, що фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації і може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації належить позивачеві. При цьому можливо використовувати як загальні способи захисту прав, визначені цивільним законодавством, так і спеціальні з урахуванням усіх обставин складу даного правопорушення, пов`язаного із порушенням особистих немайнових прав позивача - його честі, гідності та ділової репутації. Спосіб захисту має відповідати змісту особистого немайнового права способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення, а також забезпечувало ефективність даного захисту. За приписами ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У ст. 277 ЦК України визначено, щофізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка її поширила, у такий же спосіб у який вона була поширена. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію (пункт 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи»). Вирішуючи питання про спосіб спростування інформації, яка підлягає визнанню недостовірною, суд вважає, що способом спростування поширеної відповідачем інформації, який би сприяв найбільш повному відновленню порушеного немайнового права позивача, є: -зобов`язання відповідача [PERSON] спростувати поширену недостовірну інформацію протягом 10 днів після набрання рішенням суду законної сили шляхом опублікування допису у каналі з назвою « [INFO] » в соціальній мережі Telegram ([INFO]) з текстом резолютивної частини рішення суду в цій справі; -зобов`язання відповідача ТОВ «Видавничий дім «Нова інформація» спростувати поширену недостовірну інформацію протягом 10 днів після набрання рішенням суду законної сили шляхом опублікування статті на веб-сайті видання «[INFO]» ([INFO]) з текстом резолютивної частини рішення суду в цій справі; -зобов`язання відповідача ТОВ «Ласмак» спростувати поширену недостовірну інформацію протягом 10 днів після набрання рішенням суду законної сили шляхом опублікування статті на веб-сайті видання «[INFO]» ([INFO]) з текстом резолютивної частини рішення суду в цій справі. Також належним способом захисту порушеного права позивача суд вважає і заявлені вимоги про зобов`язання ТОВ «Видавничий дім «Нова інформація» та ТОВ «Ласмак» видалити відповідні статті з недостовірною інформацією щодо позивача зі своїх веб-сайтів. Задоволення такої вимоги пов`язано з тим, що в іншому випадку зміст статей, інформація в яких визнана недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права позивача, навіть після її спростування, буде розміщена на відповідних веб-сайтах. Крім того, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь завдану моральну шкоду в розмірі 100000 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У п. 4 ч. 2 цієї статті зазначено, що моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Також підлягає з`ясуванню чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд вважає, що з урахуванням доведеності позовних вимог у частині спростування недостовірної інформації, обґрунтованими є посилання позивача на заподіяння йому моральної шкоди. При вирішенні питання щодо розміру суми моральної шкоди, яка підлягає стягненню, суд враховує, що позивачу спричинені моральні страждання, оскільки порушені його особисті немайнові права. Разом з тим, суд враховує, що хоч стаття і вплинула на репутацію позивача, проте значних негативних наслідків від такої публікації для позивача не настало. За таких обставин, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача в цій частині в розмірі 10000 гривень. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути суму завданої моральної шкоди солідарно з усіх відповідачів. Разом з тим, пунктами 3, 4 ст. 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» визначено, що редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо: вони є дослівним відтворенням публічних виступів або повідомлень суб`єктів владних повноважень, фізичних та юридичних осіб; вони є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншим друкованим засобом масової інформації з посиланням на нього. З матеріалів справи вбачається, що в оспорюваних публікаціях на веб-сайті видання «[INFO]» та на веб-сайті видання « [PERSON] » міститься посилання на джерело з якого була отримана інформація - повідомлення відповідача [PERSON] в Інтернет каналі Telegram. У такому випадку відповідачі ТОВ «Видавничий дім «Нова інформація» та ТОВ «Ласмак» не несуть відповідальності за публікацію недостовірної інформації про позивача, тому завдана моральна шкода підлягає стягненню лише з відповідача [PERSON] . З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 2522 гривні 40 копійок судового збору за вимоги немайнового характеру та 2102 гривні за вимогу про відшкодування моральної шкоди; з відповідача ТОВ Видавничий дім «Нова інформація» на користь позивача підлягає стягненню 2522 гривні 40 копійок судового збору за вимоги немайнового характеру та з відповідача ТОВ «Ласмак» на користь позивача підлягає стягненню 2522 гривні 40 копійок судового збору за вимоги немайнового характеру.

Outcome: partial