Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

28.01.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що [INFO] року померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис № 58 від 03.09.2012 року. Відповідно до заповіту, який посвідчено 25.06.2012 року о 10.50 год. секретарем Кам'янобалківської сільської ради Кульчицькою О.А., покійна [PERSON] заповіла позивачу усе належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належить на день смерті, і на що вона за законом має право. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з: земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,78 га, розташованої на території Кам'янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, яка належала їй згідно Сертифікату на земельну частку (пай) серії МК № 0035562, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації сертифікатів на земельні частки (паї) 10.07.1996 року за № 1420, та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,78 га, розташованої на території Кам'янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, яка належала їй згідно Сертифікату на земельну частку (пай) серії МК № 0035561, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації сертифікатів на земельні частки (паї) 10.07.1996 року за № 1419, та який вона отримала згідно свідоцтва про право на спадщину від 27.018.2000 року за № 2-2027. Позивач звернувся до державного нотаріуса Першої Первомайської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, проте 27.01.2014 року отримав постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій в зв'язку з тим, що у нього відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Отже, з підстав зазначених вище, [PERSON] не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказані земельні ділянки (паї), тому, відповідно до ст.16 ЦК України, єдиним правовим способом захисту його прав буде визнання в судовому порядку за ним права власності. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Від відповідача та третьої особи надійшли листи, в якій вони не заперечували проти задоволення позову та просили розглядати справу у відсутність їх представників. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача по справі, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, та яка все своє майно, з чого б воно не складалося і взагалі все те, що могло б належати їй на день смерті, заповіла позивачу. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить: земельна ділянка загальною площею 4,78 га, розташована на території Кам'янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, яка належала їй згідно Сертифікату на земельну частку (пай) серії МК № 0035562, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації сертифікатів на земельні частки (паї) 10.07.1996 року за № 1420, та земельна ділянка загальною площею 4,78 га, розташована на території Кам'янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, яка належала їй згідно Сертифікату на земельну частку (пай) серії МК № 0035561, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації сертифікатів на земельні частки (паї) 10.07.1996 року за № 1419. Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва на право на спадщину на земельні ділянки, через те, що в нього відсутні правостановлюючі документи на спадкове майно. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обов'язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Порядок та умови державної реєстрації передбачені тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України № 7/5 від 7 лютого 2002 року з наступними змінами. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує будь-чиї права, свободи чи інтереси, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved