Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

27 грудня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 листопада 2003 року відділом РАГС Самбірського МУЮ, актовий запис № 307, стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття та визнати за нею право власності на 2/3 частки на квартиру [ADDRESS] , площею 78,5 м. кв., реєстраційний номер майна - 18975822, на 1/2 частки автомобіля марки «Daewoo Lanos TF69Y», державний номерний знак [NUMBER] , 2005 року випуску, визнати за відповідачем [PERSON] право власності на 1/3 частки на квартиру [ADDRESS] , площею 78,5 м. кв., реєстраційний номер майна - 18975822, на 1/2 частки автомобіля марки «Daewoo Lanos TF69Y», державний номерний знак [NUMBER] , 2005 року випуску. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, зареєстрованому 15 листопада 2003 року відділом РАГС Самбірського МУЮ, актовий запис № 307. У шлюбі, [INFO] народилась донька [PERSON] , Позивач зазначає, що протягом останніх декількох років сімейне життя поступово погіршувалося, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, тривалий час проживають окремо, кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб носить формальний характер і подальше збереження сімейних відносин та примирення неможливе. Також зазначає, що донька проживає з нею разом у квартирі її батька. Відповідач бере участь в утриманні доньки, проте така участь не є постійною та систематичною, тому вона змушена звернутись до суду про примусове стягнення аліментів на утримання доньки, просить позов задовольнити. Обґрунтування заперечень відповідача. Відзив на позовну заяву відповідачем, в порядку ст. 178 ЦПК України у встановлений судом термін до суду подано не було не подано. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 02 січня 2020 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 23 січня 2020 року провадження у справі зупинено на надано сторонам строк для примирення з метою збереження шлюбу. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24 квітня 2020 року провадження по справі поновлено та призначено підготовче засідання на 07 травня 2020 року. 05 травня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання позивача [PERSON] про роз`єднання позовних вимог по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна подружжя та виділення в самостійні провадження. 07 травня 2020 року на адресу суду надійшла заява від позивача [PERSON] , у якій просить розгляд справи проводити без її участі, у разі виділення позовних вимог у самостійні провадження, просить позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити. 07 травня 2020 року на адресу суду надійшла заява від відповідача [PERSON] , у якій просить розгляд справи проводити без його участі та представника, не заперечує щодо виділення позовних вимог у самостійні провадження та визнає позовні вимоги про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 07 травня 2020 року позовні вимоги, викладені у позовній заяві [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та поділ майна подружжя роз`єднано. Вимогу про поділ майна подружжя - виділено в самостійне провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Судом встановлено та підтверджено доказами наступне. Між сторонами 15 листопада 2003 року зареєстровано шлюб відділом РАГС Самбірського МУЮ, актовий запис № 307, що стверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 15 листопада 2003 року (а. с. 7). Від шлюбу у сторін [INFO] народилась донька [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , копія якого долучена до матеріалів справи (а. с. 8). Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, тривалий час проживають окремо, кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб носить формальний характер і подальше збереження сімейних відносин та примирення неможливе. Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописки № 2975 від 09.12.2019, виданої ЛКП «Управитель», донька сторін проживає разом із позивачем у квартирі батька позивача за адресою: [ADDRESS] (а. с. 9). Відповідач бере участь в утриманні доньки, проте така участь не є постійною та систематичною. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружні відносини. Сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення, а тому слід шлюб розірвати. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов`язок не залежить від матеріального становища батьків. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Таким чином, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача та дитини, зокрема те, що відповідач має сталий дохід, також враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та те, що відповідач позовні вимоги визнав, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити повністю. Згідно ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до вимог п. 1 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету слід повернути позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову - 384,20 грн. Так, судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача в дохід держави становить 384 грн. 20 коп.

Outcome: approved