Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

27.02.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], вимоги у якій уточнила 08.05.2019 року, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2015 року, в результаті яких у сторін народилася 08 липня 2016 року дочка [PERSON], яка проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні. На даний час стосунки [PERSON] та [PERSON] погіршилися, вони проживають окремо. В житті дитини, її вихованні та розвитку відповідач ніякої участі не приймає, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, хоча згідно ст. 180 СК України, має такий обовFязок. Дитина потребує забезпечення її одягом, харчуванням та розвитком, проте всі додаткові витрати несе позивач. Дані обставини ставлять її у скрутне матеріальне становище, що є підставою для звернення до суду з даним позовом. В звFязку із зазначеним, [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини F дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предFявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. До початку підготовчого судового засідання позивач надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що уточнені позовні вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи здійснювати без її присутності. До початку підготовчого судового засідання відповідач надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі, уточнені позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони у справі, які не перебували у зареєстрованому шлюбі, мають дитину [PERSON], яка народилась 08 липня 2016 року, згідно наданої суду копії Свідоцтва про народження серії І-КИ F605398, виданого 05.08.2016 року виконавчим комітетом Новогнідської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (а.с.4). Дитина фактично проживає з матірFю [PERSON], [INFO], за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Іванівка, вул. Українська (Крупської), 32, що встановлено із довідки, виданої 27.02.2019 року Раївською сільською радою Новогнідського старостинського округу F7 Синельниківського району Дніпропетровської області (а.с.2) Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовFязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обовFязку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. Статтею 182 СК України, передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Судом встановлено наявність у відповідача [PERSON] іншої дитини F [PERSON], [INFO], на утримання якого рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.02.2014 року стягнуто аліменти в розмірі ј частки його заробітку (доходу), які зменшено на підставі рішення цього ж суду від 17.11.2016 року до розміру 460 грн. 00 коп. Суд розFяснює право [PERSON] на звернення до суду з позовом, в порядку ст. 185 СК України, якою визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Враховуючи вищевикладене, звертаючи увагу на те, що обовFязок по утриманню дітей покладено на обох батьків, дитина на даний час проживає окремо від батька [PERSON], який не заперечує свого обовFязку, як батька утримувати дитину, в звFязку із чим надав суду заяву про визнання уточнених позовних вимог, суд вважає наявність підстав для задоволення позову, шляхом стягнення із відповідача [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], в 1/6 частці від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який є мінімальним гарантованим розміром аліментів на одну дитину. Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імFя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Сторонам розFяснити, що відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Окрім того, за положенням ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у звFязку із чим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача за первісним позовом судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп., який є мінімальною ставкою за подання позову майнового характеру. На підставі викладеного, ст. ст. 179, 180, 181, 182, 185, 191, 192 СК України, ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved