overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

29.07.2015 року Шевченківським районним судом м.Києва було ухвалено рішення в цивільній справі за позовом [PERSON] до Національного медичного університету імені О.О. Богомольця про скасування наказу, яким позов задоволено частково. Як вбачається з тексту рішення, судом першої інстанції при ухваленні рішення не було вирішено питання про судові витрати. У відповідності до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки при ухваленні рішення суду не було вирішено питання розподілу судових витрат, суд ініціює питання щодо ухвалення додаткового рішення, яким вирішити питання розподілу судових витрат. Сторони в судове засідання не з'явились. Разом з тим, оскільки відповідно до ч.2 ст. 220 ЦПК України, їх присутність не є обов'язковою, суд вважає за можливе розглянути питання розподілу судових витрат у їх відсутність. З матеріалів справи вбачається, що при подачі позову позивачем в дохід держави було сплачено 243 грн. 60 коп. судового збору. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, оскільки при ухваленні рішення, суд першої інстанції не вирішив питання розподілу судових витрат пропорційно до задоволених вимог, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Національного медичного університету імені О.О. Богомольця на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. судового збору, що відповідає обсягу задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

29.07.2016 Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовною заявою, зазначивши, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 24.01.2012 фізичною особою-підприємцем [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви відповідач через систему інтернет клієнт- банкінг приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайтіhttp://privatbank.ua, які разом складають договір банківського обслуговування № б/н від 24.01.2012 та взяла на себе зобов'язання виконувати умови договору. Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 26005051807956 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг». Свої зобов`язання за договором ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] кредитний ліміт в розмірі 17500 грн. 01.07.2014 [PERSON] припинила сплату коштів з погашення кредиту, у зв'язку з невиконанням нею своїх зобов'язань за кредитним договором станом на 13.07.2016 виникла заборгованість у сумі 51241 грн 63 коп, з яких:17486 грн 81 коп заборгованість за кредитом; 16893 грн 92 коп заборгованість за відсотками за користування кредитом; 12827 грн 94 коп- заборгованість за пенею; 4032 грн 96 коп, яку позивач просить стягнути з [PERSON] на його користь. Враховуючи, що фізичну особу підприємця [PERSON], 12.12.2014 номер запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою підприємцем 22660060002066181 було виключено з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

29.07.2016р. [PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

29.07.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини. В обґрунтуванні позову вказує, що з відповідачем по справі 22.12.2001 року було зареєстровано шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №523. Від даного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дітей відповідач не бажає. Крім того відповідач ухиляється від утримання позивачки у зв'язку із доглядом за дитиною до досягнення дитиною трьох років. У зв'язку з даними обставинами вона була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що між сторонами 22.12.2001 року було укладено шлюб , а.с. 4, відповідач [PERSON] є батьком двох дітей позивачки: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, а.с. 5,6. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачений обов'язок батьків по утриманню своєї дитини до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, згідно до ч. 3 ст. 181 СК України. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ч. 2 ст. 84, ст. 180 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29.07.2016 року. Та у відповідності з ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання до виповнення доньці - [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до 20.05.2018 року, аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

29.07.2016 р.\~ [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказувала, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківського обов`язку по наданню коштів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , просила постановити рішення про стягнення коштів з відповідача на її користь на утримання дитини, у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В судове засідання позивачка подала заяву про підтримання вимог позову, просила справу розглянути у її відсутність (а.с.14). Відповідач письмово просив справу розглянути у його відсутність, вимоги позову визнав повністю.(а.с.15). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом З урахуванням позицій сторін, дослідження матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю з таких підстав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , який проживає спільно з матір`ю [PERSON] і перебуває на її утриманні, що стверджується свідоцтвом про народження дитини та довідками виконкому Гайсинської міської ради № 2512 від 28.07.2016 р. (а.с.3-5). Відповідач [PERSON] є військовослужбовцем в/ч [NUMBER] м. Гайсин, доказів про розмір грошового утримання суду не надав. Спірні правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п. 3, 182, 184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей присуджуються в частці від доходу за рішенням суду, розмір якої не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини\~ відповідного віку; якщо ж платник аліментів має нерегулярний дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника, одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону; За\~ встановлених судом обставин, з урахуванням меж вимог заявленого і визнаного позову, визначеного прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, з відповідача, який має постійні заробітки, підлягають стягненню аліменти на утримання сина в частці від доходу, в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до повноліття дитини. З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню на користь держави судовий збір. На підставі викладеного, ст. ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

29.07.2016 р. [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] і після уточнення позовних вимог прохала збільшити розмір аліментів,що стягуються з відповідача на утримання доньки в розмірі 1/12 частини заробітку (доходу) відповідно рішення Козельщинського районного суду від 03.09.2007 р. і стягнути з нього аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця починаючи з дня подачі заяви до її повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що [PERSON] на даний час інших аліментних зобов»язань не має. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на зазначені підстави. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи його повідомлено належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], яка за домовленістю сторін проживає з матірю. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів,визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками,може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану,погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках,передбачених цим Кодексом. Відповідно рішення Козельщинського районного суду від 03.09.2007 р. з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] [INFO], на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/12 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця починаючи з 13.07.2007 р. до повноліття дитини. На даний час [PERSON] не виплачує аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO], який досяг повноліття тобто змінився матеріальний стан платника аліментів. Відповідач в змозі виплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

29.07.2016 р. [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] і після уточнення позовних вимог прохала стягнути з нього аліменти на утримання дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця починаючи з дня подачі заяви до їх повноліття та допустити негайне виконання рішення у розмірі 1100 грн. Свої вимоги мотивувала тим, що [PERSON] є батьком дітей, але належним чином не утримує їх. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Суд, вислухавши пояснення сторін і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які за домовленістю сторін проживають з матірю. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. [PERSON] належним чином не утримує дітей. Згідно статті 181 СК України з нього необхідно стягнути аліменти на утримання дітей. Відповідач взмозі виплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу). За погодженням сторін і відповідно до ст.367 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць у розмірі 1100 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

29.07.2016 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останнього року з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, неповнолітня дитина проживатиме з відповідачкою, майнового спору між ними немає; просив розглянути справу без його участі, позов задовольнити (а.с.14). Відповідачка письмово просила розглянути справу без її участі, вимоги позову визнає, не заперечує проти їх задоволення, після розірвання шлюбу обрала прізвище Балахтар (а.с.15-16). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають протягом останнього року, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають протягом останнього року, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

29.07.2016 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В обґрунтування своїх вимог заявники вказують, що у грудні 1997 року вони приватизували квартиру [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло №т406, виданим 26.12.1997 року органом приватизації - Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів згідно розпорядження № т424 від 04.12.1997 року, зареєстрованого в Криворізькому бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за №149-п-38. У свідоцтві про право власності на житло №т406 невірно зазначені дані співвласника майна, а саме по батькові [PERSON] зазначено як «Кузьмича». При зверненні до приватного нотаріуса для проведення правочину, їм було відмовлено, у звязку із розбіжностями у даних співвласників. Тому вони змушені були звернутись до суду за встановленням факту належності правовстановлюючого документу. У судове засідання заявники не з'явилися, надали суду заяву про слухання справи за їх відсутності, вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ч. 2\~ст. 256 ЦПК України, судом також можуть бути встановлені інші факти, крім зазначених в ч.1\~ст. 256 цього Кодексу, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що заявникам згідно свідоцтва №т406, виданого 26.12.1997 року органом приватизації Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, належить на праві власності квартира [ADDRESS], а.с. 3,6,8. Однак, по батькові заявника за паспортом зазначено як Кузьмович (а.с. 4), а в свідоцтві про право власності на житло №т406 від 26.12.1997 року, зареєстрованого в Криворізькому бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за №149-п-38, помилково зазначено по батькові [PERSON] як «Кузьмичу», що не відповідає дійсності. Тому заява в цій частині підлягає задоволенню та слід встановити факт належності [PERSON] та [PERSON], правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло №т-406. Щодо вимог про встановлення факту належності заявникам технічного паспорту на квартиру по вул. Тімірязєва,11/68 у м. Кривому Розі, то дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки технічний паспорт є інвентаризаційним а не правовстановлюючим документом на квартиру згідно положень ЦК України та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін'юсту України від 22.02.2012 № 296/5, і, у звязку з цим, встановлення фактів щодо таких документів не створює, не змінює і не припиняє особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

29.07.2016 року [PERSON] звернувся до до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 25.10.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області було зареєстровано їх з відповідачем шлюб, актовий запис № 164. Сторони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які залишаться проживати разом із матірю. Спільне життя з [PERSON] не склалося через різні погляди на життя, а також несумісність характерів. Шлюбні відносини фактично припинені з осені 2014 року. [PERSON] зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, не приділяє уваги [PERSON] Спір про майно відсутній. За таких обставин, [PERSON] вважав, що шлюб носить лише формальний характер, примирення неможливе у звязку з чим позивач просив розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Чура». У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серія 1-ВЛ № 178238, 25.10.2011 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Лукіна) [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 164 /а.с. 16/. Сторони мають дітей [PERSON], [INFO], копія Свідоцтва про народження, серія 1-ВЛ № 316494, актовий запис № 73, [PERSON], [INFO] /а.с. 15/. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, проживають окремо, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Спору про майно немає. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

29.07.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та третьої особи Південної Товарної Біржі про визнання договору купівлі-продажу, дійсним. В позовній заяві позивач зазначив, що 05.04.1999 року на Південній Товарній Біржі, між [PERSON] та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири № 66 за адресою м. Миколаїв, вул. Красних Майовщиків,39 але договір не був нотаріально посвідчений, у звязку з чим позивач змушений звертатися до суду з даним позовом. Представник позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили, про час та дату слухання справи були повідомлені належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи Товарна Біржа «Нерухомість Миколаїв», у судове засідання не зявився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.04.1999 року на Південній Товарній Біржі, між [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Судом встановлено, що всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного,

Outcome: approved