Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

29.07.2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 11.11.1999року вона одружилася з відповідачем [PERSON], про що Хідновицькою сільською радою Мостиського району Львівської області зроблено актовий запис №6. Зазначає, що під час сімейного життя у них народилася одна дитина - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею (позивачкою) та перебуває на її утриманні. Стверджує, що сімейне життя у них не склалося. Відповідач безпричинно вчиняє сварки, офіційно ніде не працює, про утримання сім'ї не дбає, всі зароблені гроші витрачає на власні потреби. Через скандали та негативну поведінку відповідача страждає їхня дочка. З відповідачем проживають окремо вже більше року. Вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально. Залишатися і надалі у такому шлюбі наміру не має, примирення з відповідачем не бажає. З огляду на наведене, просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 11.11.1999 року Хідновицькою сільською радою Мостиського району Львівської області за актовим записом №6. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу з позивачкою, покликаючись на те, що він ще думає над тим, щоб зберегти сім'ю та примиритись з дружиною, однак, жодних переконливих у цьому вчинків з його сторони, суду не навів. В судовому засіданні вів себе зухвало та зневажливо відносно своєї дружини, нешанобливо відзивався щодо їхнього шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 11.11.1999 року Хідновицькою сільською радою Мостиського району Львівської області за актовим записом №6. Під час даного шлюбу у сторін народилася одна дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у справі письмовими доказами, а саме оригіналом свідоцтва про одруження між сторонами серії [NUMBER] від 11.11.1999 року та копією свідоцтва про народження дитини - [PERSON] серії [NUMBER]. Між сторонами відсутні почуття любові та взаємоповаги. Відповідач не цікавиться інтересами сім'ї, матеріально її не забезпечує, вчиняє вдома сварки та сімейні скандали, які негативно впливають на виховання дитини. Подружжя вже тривалий час разом не проживають та жодних шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Позивачка несе моральні страждання, примирення з відповідачем не бажає, тому наполягає на розірванні шлюбу. Надані в судовому засіданні пояснення відповідача [PERSON] про те, що він бажає зберегти сім'ю суд вважає голослівними, оскільки сторони вже більше року проживають окремо і протягом цього часу, як вбачається із пояснень позивачки, відповідач не вчиняв жодних дій, які б свідчили про його намір змінити свою поведінку у шлюбі та примиритись з дружиною. Більше того, як стверджує позивачка, 30.07.2015 року відповідач вчинив фізичне насильство щодо неї. Вказані обставини відповідач не заперечив. В судовому засіданні відповідач жодним чином не підтвердив серйозність власних намірів щодо збереження сім'ї, а навпаки своєю зухвалою поведінкою відносно позивачки переконує суд в протилежному. Відтак прохання відповідача не розривати шлюб, суд розцінює як намагання такого затягувати розгляд справи та будь-яким чином нашкодити позивачці, а саме перешкодити її законному волевиявленню щодо нормального, спокійного життя. При таких обставинах, суд прийшов до переконання, що сім'я сторін розпалась остаточно і зберегти її не можливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивачки та дитини, яка є свідком постійних конфліктів між батьком та матір'ю, що негативно впливає на її психологічний розвиток та стан здоров'я, а тому згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved