Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

27.09.2016 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 12.06.1999 року, зареєстрованому в відділ РАГС Смарської районної ради, м. Дніпропетровська, актовий запис № 138. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з ними та перебуває на їхньому спільному утриманні. На момент розриву відносин життя в сім?ї розладналося через несхожість характерів і різних поглядів на життя, постійні стали виникати конфліктні ситуації, частими стали скандали та сварки. З грудня 2007 року шлюбні відносини були припинені, в такій ситуації збереження сім?ї не можливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивачки та інтересам їхньої доньки. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем (а.с.1). Позивач [PERSON] надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити (а.с.9). Відповідач [PERSON] надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с.10). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 12 червня 1999 року позивач [PERSON] (до шлюбу Чадіна) І.Ю. та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії І-КИ № 074124 від 12.06.1999 року, актовий запис 138 (а.с.2). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 079807 від 28 березня 2000 року, актовий запис 130 (а.с.2). Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного і

Outcome: approved