Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

28.12.2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Шевченківського РВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві, Першої Київської державної нотаріальної контори, про зняття арешту з квартири [ADDRESS], накладеного відповідно до вимоги № 988/4 від 18.10.1999 року ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що під час оформлення спадщини їм стало відомо, що на належну їм квартиру [ADDRESS] було накладено арешт ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві відповідно до вимоги № 988/4 від 18.10.1999 року. Власником вказаної квартири відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вказана [PERSON] Однак, позивачі зазначають, що вказана квартира на момент винесення вимоги ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві та реєстрації обтяження Першою Київською державною нотаріальною конторою, належала їм на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 31.12.1997 року між ними та [PERSON] Разом з тим, листом Шевченківського РВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві від 17.03.2017 року позивачам було відмовлено у знятті арешту з вказаної квартири, оскільки виконавче провадження, у межах якого він накладався знищено за терміном зберігання. Крім того, у листі Шевченківського РВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві від 05.04.2017 року зазначено, що на даний час виконавчі провадження відносно позивачів у Шевченківському РВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві на виконанні не перебувають. Враховуючи, що обтяження нерухомого майна обмежує законні права позивачів як власників, тому вони звернулись до суду з даним позовом. Позивачі у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх у повному обсязі. Представники відповідачів у судове засідання не з'явились, однак через канцелярію суду подали письмові заяви, зі змісту яких вбачається, що останні просили суд розглянути справу за їх відсутності. Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 31.12.1997 року між ними та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 18152. Також, вказаний договір купівлі-продажу було зареєстровано 08.04.1998 року в Київському міському Бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 4254. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 22.12.2016 року № 76584261, на належну [PERSON] квартиру [ADDRESS] на підставі вимоги ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві № 988/4 від 18.10.1999 року було накладено обтяження у вигляді арешту, яке зареєстровано 05.01.2005 року Першою Київською державною нотаріальною конторою за № 1591474. Відповідно до листа Шевченківського РВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві від 17.03.2017 року позивачам було відмовлено у знятті арешту з квартири [ADDRESS], накладеного ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві відповідно до вимоги № 988/4 від 18.10.1999 року, оскільки виконавче провадження, у межах якого він накладався знищено за терміном зберігання. Разом з тим, як вбачається з листа Шевченківського РВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві від 05.04.2017 року, на даний час виконавчі провадження відносно позивачів у Шевченківському РВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві на виконанні не перебувають. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч.ч.1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частина 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Враховуючи, що право власності позивачів ніким не оспорюється, підстав для арешту майна на даний час немає, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а тому вважає за необхідне зняти арешт з квартири [ADDRESS], накладений ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві відповідно до вимоги № 988/4 від 18.10.1999 року.

Outcome: approved