Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

28 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , трьох років. Зазначає, що сторони перебували у незареєстрованому шлюбі та спільно проживали з відповідачем по справі. Від вказаних відносин народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , який мешкає з позивачем. В теперішній час доходів позивача не вистачає для свого утримання та для утримання дитини. Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.11.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, надала до суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає у повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження, серії [NUMBER] . Сторони в досудовому порядку не дійшли згоди щодо способу та порядку утримання матері дитини та дитини. Доходів позивача в теперішній час недостатньо для свого самостійного утримання та утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181, 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, виходячи з принципу справедливості, добросовісності та розумності вважає, можливим позовні вимоги задовольнити. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved