Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

27.01.2021 року позивач звернувся з позовом до відповідача про захист прав споживачів та просить зобов`язати КП «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради виключити з обліку по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , заборгованість попередніх власників квартири за період до 19 червня 2020 року за утримання будинку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.06.2020 року він отримав свідоцтво на право власності на вказану квартиру. Після переоформлення особового рахунку за ним рахується борг попередніх власників вказаної квартири, проте позивач до 19.06.2020 року не був власником квартири, фактично в ній не проживав, послугами відповідача не користувався, тому в нього не має обов`язку погашення заборгованості. Відповідач відмовляється виключити борг по особовому рахунку, яка наявна за вказаною квартирою. 02.03.2021 року представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якій відповідач просить у задоволенні позову відмовити повністю. Відповідач зазначає, що особовий рахунок оформлюється на житлове приміщення, а не за особою, тому при зміні власника чи квартиронаймача відбувається лише зміна ПІБ власника, тому не має підстав для виключення з особового рахунку позивача суми заборгованості попереднього власника, що виникла до договору купівлі - продажу будинку. Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала, пояснила, що особовий рахунок відкривається на житлове приміщення, тому не має підстав для скасування боргу попередніх власників. Технічні можливості підприємства не дозволяють відкрити інший рахунок без боргу, проте відповідач визнає, що позивач не зобов`язаний сплачувати вказаний борг, оскільки він утворився до придбання квартири. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до копії свідоцтва від 19.06.2020 року, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К. В., [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії договору №487-УБ про надання послуг з управління багатоквартирного будинку КП «Запоріжжяремсервіс» є управителем житлового будинку [ADDRESS] . За адресою: [ADDRESS] відповідачем відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Судом встановлено, що станом на 01.07.2020 року заборгованість за управління та утримання прибудинковими територіями за вказаною квартирою становить 6 578, 85 грн, яка утворилася до 19.06.20 року та є боргами попередніх власників квартири, що визнається обома сторонами. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Крім того, відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна. Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Таким чином, новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна не має підстав для стягнення заборгованості попереднього власника з нового. Згідно із преамбулою Закону України «Про особливості здійснення права власнсоті у багатоквартирному будинку» він визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління. Стаття 7 Закону Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» присвячена обов`язкам співвласників багатоквартирного будинку. Положеннями цієї статті є встановлення у її частині другій правила, відповідно до якого кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Крім того, частина третя цієї ж статті передбачає, що у разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення набуття новим власником усіх обов`язків попереднього власника як співвласника. Тлумачення наведеної норми права у системному зв`язку з вищеприведеними нормами надає можливість дійти висновку про те, що у даному випадку йдеться про перехід від попереднього власника до нового власника обов`язків саме як співвласника багатоквартирного будинку, передбачені законом, а не боргів попереднього власника з оплати за житлово-комунальні послуги. Тобто з моменту переходу права власності на квартиру попередній власник втрачає права і обов`язки співвласника багатоквартирного будинку, а новий власник набуває прав і обов`язків співвласника такого будинку. Адже згідно з частиною першою статті 2 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку. Отже, діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі купівлі-продажу. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач неправомірно у особовому рахунку позивача, який відкритий на його ім`я, зазначає суму заборгованості 6 578, 85 грн, яка є боргом іншої особи. Пояснення представника відповідача щодо неможливості технічно виконати вказану вимогу позивача, суд не приймає до уваги, оскільки вирішення питань внутрішньогосподарського обліку відповідача не можуть бути виправданням порушень прав позивача, як споживача комунальних послуг. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved