Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

28.09.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,20 га для обслуговування житлового будинку, розташованого в селі Шевченково Новобузького району Миколаївської області по вулиці Зелена, 28, після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 06.03.2008 року. В обґрунтування цих вимог вказувала, що за життя її чоловік [PERSON] набув права власності на земельну ділянку загальною площею 0.20 га, призначеної для обслуговування житлового будинку, розташованого по вулиці Зелена, 28 в селі Шевченково Новобузького району Миколаївської області, про що отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії МК № 2291 від 21.11.1996 року. Пізніше, 06.03.2008 року чоловік позивачки помер, при цьому за життя він склав заповіт від 25.01.2008 року, за яким все майно, що йому належить заповів позивачці. Оскільки після смерті [PERSON] позивачка є єдиною спадкоємицею, вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у звязку із відсутністю оригіналу державного акту на право власності на вищевказану земельну ділянку, свідоцтво про спадщину на неї позивачка не отримала. Відновити втрачений державний акт у позасудовому порядку позивачка не змогла, тому звернулась до суду із даним позовом. Позивачка [PERSON], в судовому засіданні, свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новобузького району Миколаївської області [PERSON], в судове засідання не зявився, однак надав заяву від 24.10.2016 року № 312 про визнання позову у повному обсязі, та про слухання справи у відсутність представника відповідача. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про одруження , виданого Песковською сільською радою Баштанського району Миколаївської області 29.12.1066 року, [PERSON] та [PERSON], 29.12.1966 року, уклали шлюб, після укладення шлюбу подружжю присвоєне прізвище [PERSON], [PERSON]( а.с.6) . Відповідно до копії свідоцтва про смерть I-ФП № 067505 помер [PERSON] 06.03.2008 року, про що [PERSON] сільською радою Новобузького району Миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за № 6 від 07.03.2008 року (а.с. 5). 25.01.2008 року секретарем Шевченківської сільської ради Новобузького району Миколаївської області було посвічено заповіт, згідно якого [PERSON], на випадок його смерті заповів все своє майно [PERSON] Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, яку позивачка прийняла у встановленому законом порядку, та отримала свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва, але у отриманні свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, розташовану по вулиці Зелена, 28 в селі Шевченково Новобузького району Миколаївської області, нотаріусом їй було відмовлено, у звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на вказану земельну ділянку ( а.с.8 ). Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 2291 від 21.11.1996 року [PERSON] за життя набув право власності на\~\~земельну ділянку розміром 0,20 га на підставі рішення [PERSON] сільської ради Новобузького району Миколаївської області від 21 листопада 1996 року № 40. Згідно\~ст.1268 ЦК України\~ спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого законом, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст..1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на те посадової особи органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до\~ст..1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких підстав, позивачка, як спадкоємець за заповітом, подавши заяву про прийняття спадщини 24.06.2008 року до нотаріальної контори і є такою, що прийняла спадщину. Але, враховуючи те, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 2291 від 21.11.1996 року було втрачено, спадкоємець [PERSON] позбавлена можливості успадкувати земельну ділянку, тому її право підлягає захисту в судовому порядку. Зважаючи на те, що виникнення права власності в даному випадку пов'язується з правом спадкування, суд вважає, що позивачка набула його після смерті [PERSON] в силу\~п.г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України, а тому позовні вимоги про визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 06.03.2008 рокур, права власності на земельну ділянку площею 0,20 га, для обслуговування житлового будинку,розташовану в селі Шевченково Новобузького району Миколаївської області по вулиці Зелена, 28, підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений останньою судовий збір в сумі 1834 гривні 56 копійок.

Outcome: approved