Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

28.02.2017 року [PERSON] звернулась із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її утриманні. Посилаючись на інфляційні процеси у державі, подорожчання рівня життя, а також невиконання відповідачем свого обов'язку по сплаті аліментів за рішенням суду, позивач стверджувала, що її майновий стан погіршився. Окрім того, позивач вважала, що відповідач від виховання та утримання дитини свідомо ухиляється. Враховуючи викладене, [PERSON], уточнивши в процесі розгляду справи позовні вимоги, просила суд збільшити розмір аліментів до 1500 гривень щомісячно та позбавити відповідача батьківських прав. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений про розгляд справи належним чином (оголошення у пресі «Урядовий кур'єр» №115), про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з'явився, повідомлений про розгляд справи належним чином (поштове повідомлення №6504512426468), про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, сторони є батьками [PERSON] (свідоцтво про народження, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції м. Донецьк Донецької області, актовий запис №56). 12.08.2011 року шлюб між сторонами розірваний (рішення Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області). На час розгляду справи [PERSON] проживає разом із матір'ю, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію за №2839 від 03.12.2016 року. Позивач займається вихованням дитини, піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, утримує її. За ч. 2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В порядку ст. 165 Сімейного Кодексу України особа, в сім'ї якої проживає дитина може звернутися з позовом про позбавлення батьківських прав. При вирішенні спору суд враховує положення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 20.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», за якою позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських прав. Так, в процесі розгляду справи судом в порядку статті 19 СК України був отриманий письмовий висновок Служби у справах дітей Одеської міської ради від 22.08.2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітньої доньки. При цьому, органом були досліджені відносини між батьками, ставлення відповідача до дитини, дитини до батька, її виховання та утримання матір'ю, досліджені письмові докази. Враховуючи викладене суд погоджується із доводами позивача про свідоме нехтування відповідачем своїми обов'язками по вихованню дитини (винна поведінка), коли він не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, не виявляє до неї інтересу, що передбачає застосування до [PERSON] такого крайнього заходу впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків як позбавлення батьківських прав. Встановлене судом узгоджується і з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 20.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», за п.16 якої зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, за наявності винної поведінки батьків можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Гірницького районного суду м. Маківки Донецької області від 30.06.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої [PERSON] стягнуті аліменти у розмірі 1000 гривень щомісячно. Рішення суду не виконується відповідачем, що підтверджується довідками Гірницького відділу ДВС Макіївського міського управління юстиції ГУЮ у Донецькій області від 12.11.2012 року, 01.11.2013 року. За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», СК України кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Так, зокрема, розмір аліментів може бути збільшено в порядку ст. 192 СК України. Окрім того, як вбачається з правової позиції Верховного Суду України, яка висловлена в постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13 враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Право вимагати заміни розміру аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.ст. 182-184 СК України не може обмежуватися разовим її здійсненням. При вирішенні зазначеного питання Верховний Суд України дійшов висновку про відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, а у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей, зокрема, і ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі». Отже, що при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, судами мають бути враховані не тільки вимоги, визначені ст.192 СК України, а й інші обставини, які відповідають реаліям життя. Так, при вирішенні спору суд враховуючи, як положення статті 192 СК України, так і вимоги ст. 182 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року та мінімальний розмір аліментів відповідно до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік». За ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» в 2017 році прожитковий мінімум для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, а саме: - дітей віком від 6 до 18 років: з 1 травня становить 1777 гривень. Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років. Згідно довідки МП у формі ТОВ «Аллен» від 07.12.2016 року [PERSON] працює в товаристві на посаді дизайнера з окладом 2500 гривень. Враховуючи середню заробітну плату по місту Одеса, мінімальний розмір аліментів відповідно до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», суд вважає можливим збільшити розмір аліментів на утримання малолітньої [PERSON] до 1500 гривень. Позбавлення відповідача батьківських прав не звільняє його відповідно до ст. 180 СК України обов*язку по утриманню дитини. Аліменти у новому розмірівідповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved