Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

28 січня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення 23 років, мотивуючи свої вимоги тим, що донька продовжує навчання та потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги. У судовому засіданні позивач просила позов задовольнити.Відповідач позов визнав частково, не заперечував проти його задоволення у розмірі 1/6 частки доходів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, щобатьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.02.1998 (а.с. 5). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний 24.02.2010, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис № 121(а.с. 4). Як убачається зізмісту ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 21.12.2010 у справі № 2-3135/10, позивач змінила прізвище із «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 11). Згідно копії виконавчого листа, виданого 31.05.2010, рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 20.05.2010 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05 березня 2010 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10). Відповідно до довідки від 22 січня 2016 № С-1 ЗОШ І-ІІІ ступенів № 7, [PERSON] навчається в ЗНЗ № 7 м. Чернігова в 11-А класі (а.с. 3). Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 3 ст. 199 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей, якщо ті продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За правилами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], а його дружина - [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с. 27- 29). Середній дохід відповідача складає 8 708,49 грн., про що свідчить довідка про доходи № 6 від 23.02.2016, видана УМВС України в Чернігівській області. Батько позивача, [PERSON], який зареєстрований разом з позивачем, є інвалідом 2 групи, діагноз: проліферативна діабетична ретинопатія обох очей, частковий гемофтальм лівого ока. Дитина сторін хворіє на двобічний гострий гаймороетмоїдит та має порушення постави, що підтверджується випискою з його медичної карти. Виходячи із зазначених правових норм, що регулюють дані спірні правовідносини, фактичних обставин справи, враховуючи стан здоров'я дитини та відповідача, наявність у останнього на утриманні малолітньої дитини та тимчасово непрацездатної дружини, наявність у позивача на утриманні непрацездатного батька, часткове визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає за необхідне їх задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 28 січня 2016 року, відповідно до вимог ст. 191 Сімейного Кодексу України, та до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення [PERSON] 23 років. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial