Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

27 серпня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 17.02.1999 року вона розірвала шлюб з [PERSON] Від спільного проживання з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO]. До повноліття сина [PERSON] відповідач виплачував їй аліменти на утримання дитини за постановою Татарбунарского районного суду. На теперішній час син досяг повноліття та навчається на 3 курсі Ізмаїльського технікуму механізації і електрифікації сільського господарства денної форми навчання 1 рівня акредитації. Термін навчання сина 4 роки, тобто з 01.09.2012 року по 01.06.2016 року. Батько в добровільному порядку не надає сину матеріальної допомоги після досягнення ним повноліття. Тому позивачка вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина до закінчення ним навчання, оскільки їй самій важко утримувати його. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с.16). Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав(а.с.19). Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЖД №123415 від 09.07.2002 (а.с.5) видно, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано, після розірвання шлюбу позивачці присвоєно прізвище [PERSON]. Копією постанови Татарбунарського районного суду Одеської області від 25.11.1998 року (а.с.6) підтверджується, що з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення ним повноліття. Копією свідоцтва про народження серії І-ЖД №108361 (а.с.4) підтверджується, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. З довідки, виданої виконкомом Татарбунарської міської ради Одеської області №1387 від 28.07.2015 року (а.с.7) вбачається, що [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає [INFO] разом з сином - [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. З довідки №505 від 03.07.2015 року (а.с.8) вбачається, що [PERSON] є студентом Ізмаїльського технікуму механізації і електрифікації сільського господарства. Закінчує навчання 01.07.2016 року. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову, тобто у даному випадку з 27 серпня 2015 року. В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі є батьком [PERSON], який 06.02.2015 року досяг повноліття. На теперішній час хлопчик є студентом 3 курсу Ізмаїльського технікуму механізації і електрифікації сільського господарства першого рівня акредитації та потребує матеріальної допомоги від батька, який зобовязаний надавати допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, до досягнення ним 23 років відповідно до вимог Закону, оскільки позивачці одній важко утримувати сина. Враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно до закінчення ним навчання - підлягають задоволенню, як основані на законі, оскільки батько дитини працездатний, має можливість надавати таку допомогу.

Outcome: approved