Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

29.07.2015 позивач [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] на його користь пеню у розмірі 3% вартості продукції за кожен день затримки, що складає 279%, тобто повну вартість продукції 6050 гривень, а також 5000 гривень за заподіяну моральну шкоду, повязану з переживаннями і незручностями, які були наслідком відсутності можливості у його новонародженої дитини спати у ліжечку. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Він та відповідач 24 березня 2015 року уклали договір на відстані засобами телекомунікаційного звязку за номером телефону, вказаному на сайті в мережі Інтернет +380973725855 на виготовлення та поставку «ліжко-трансформер 5 в 1 «Nola» LANAMI» колір білий, матрац 5-ти шаровий кокосовий 120х60 см та непромокальний наматрацник (надалі Продукція), вартість якої склала 6050 гривень, узгоджений строк виконання 5 робочих днів. Позивач зазначає, що окрім телефонного звязку сторони використовували зв'язок через електронну пошту sales@lanami.com.ua, яка також зазначена на сайті www.lanami.ua. Позивач стверджує, що того ж дня перерахував відповідачу всю суму вартості продукції 6050 гривень, а також, що через 5 робочих днів, тобто 1 квітня продукцію йому мали відправити засобами транспортної компанії, але відправили лише 17 квітня 2015 року, яку він отримав 23 квітня. Позивач стверджує, що отримав лише частину продукції, оскільки були відсутні обидва бильця ліжка, матрац із наматрацником та самонарізні гвинти довжиною 16 мм для закріплення направляючих для пяти шухляд. 27 квітня він відправив листа з вимогою усунення недоліків продукції. Наступне відправлення від 24 червня 2015 року він отримав 29 червня і це були бильця, які за спільною згодою не були пофарбовані у звязку з відсутністю билець саме білого кольору. Останнє відправлення від 4 липня 2015 року він отримав 6 липня 2015 року це був матрац з наматрацником, які відрізнялись від узгоджених при замовленні, відправлено 3-х шаровий матрац «кокос-поролон-кокос» замість 5-ти шарового кокосового, а наматрацник звичайний бавовняний, а не непромокальний. Позивач стверджує, що з 1 квітня по 4 липня 2015 року прострочення відповідача склало 93 дні, в звязку з цим він має право на отримання пені відповідно до п.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» в розмірі 3% вартості продукції, а також на відшкодування завданої йому моральної шкоди. В судове засідання сторони не зявились, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Позивач подав заяву, відповідно до якої просив справи слухати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась повторно, про час та місце судового розгляду була повідомлена за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки не повідомила, ніяких заперечень проти позову не надала. Третя особа направила клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши подану заяву та матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1-3 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Так, зі змісту наданого позивачем електронного листування між ним та відповідачем встановлено, що 24 березня 2015 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений письмовий договір про поставку позивачу товару: «ліжко-трансформер 5 в 1 «Nola» LANAMI» колір білий, матрац 5-ти шаровий кокосовий 120х60 см та непромокальний наматрацник (а.с.3,42). При цьому сторони досягли домовленості щодо усіх істотних умов договору, а саме: виду, комплектності та вартості товару. Відповідно до ч.1 ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За змістом ч.1 ст.656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Встановлено, що позивач виконав свої зобовязання щодо попередньої оплати товару, а саме 24 березня 2015 року сплатив обумовлену сторонами вартість товару в сумі 6050 гривень, перерахувавши її на картковий рахунок відповідача [PERSON] (а.с.3), що підтверджується як квитанцією ПАТ «Райффайзен банк аваль» від 24.03.2015 року (а.с.4), так і довідкою банку по картковому рахунку позивача про перерахування коштів за безготівковим розрахунком (а.с.40). Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог ч.1 ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. За змістом ч.1 ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень\~статті 530\~цього Кодексу. Так, зі змісту електронної переписки сторін не можливо встановити, чи дійсно сторонами була досягнута домовленість щодо виготовлення та направлення позивачу товару в зазначений позивачем строк - 5 робочих днів (а.с.3, 42-54). Будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження вказаної обставини суду надано не було, в звязку з чим суд враховує вищенаведені вимоги ч.1 ст.663 Цивільного кодексу України та зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч.2 вказаної статті, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Враховуючи, що зі змісту електронного листування, наданого позивачем, не можливо встановити строк виконання зобовязання, його слід визначати моментом предявлення вимоги позивачем. Як вбачається зі змісту електронного листування сторін, таких вимог щодо передачі товару у визначений ним термін, позивачем до отримання товару висунуто не було (а.с.42-54). При цьому суд враховує, що відповідно до вимог ч.1 ст.664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. А також, що за змістом ч.2 вказаної статті, якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві. Згідно з актом отримання багажу вантажоотримувачем від 23.04.2015 року, позивач отримав замовлений товар від транспортної організації 23 квітня 2015 року (а.с.5). При цьому, виходячи зі змісту електронної переписки сторін вбачається, що товар був переданий відповідачем перевізникові 17 квітня 2015 року (а.с.44). Суд враховує, що відповідно до вимог ч.1 ст.682 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, що відповідає умові договору купівлі-продажу щодо комплектності. А також, враховує вимоги ч.1 та 2 ст.683 Цивільного кодексу України, якими передбачено, якщо договором купівлі-продажу встановлений обов'язок продавця передати покупцеві певний набір товару у комплекті (комплект товару), зобов'язання є виконаним з моменту передання продавцем усього товару, включеного до комплекту. Продавець зобов'язаний передати весь товар, який входить до комплекту, одночасно, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Встановлено, що в порушення умов договору відповідач доставив товар не у комплекті, замовленому позивачем, а саме: були відсутні обидва бильця ліжка, матрац із наматрацником та самонарізні гвинти довжиною 16 мм для закріплення направляючих для пяти шухляд, - про що позивач повідомив відповідача електронним листом від 27 квітня 2015 року (а.с.45), а також, що було фактично визнано відповідачем, виходячи зі змісту усього наступного листування сторін (а.с.45-54). Підтвердженням цьому є також отримані позивачем наступні відправлення згідно з актами отримання багажу вантажоотримувачем від 29 червня та від 06 липня 2015 року (а.с.5). Суд враховує, що за змістом ч.1 ст.684 Цивільного кодексу України, у разі передання некомплектного товару покупець має право вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) доукомплектування товару в розумний строк. Як вбачається, зі змісту електронного листування, позивач 27 квітня 2015 року заявив вимогу про доукомплектування товару (а.с.45). Суд враховує, що відповідно до вимог ч.9 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» , яка передбачає права позивача у разі придбання товару неналежної якості, при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк. А також, що за змістом абзаці третього частини 9 ст.8 Закону за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. Проте, як встановлено судом, в порушення вищенаведених вимог Закону відповідач остаточно доукомплектував товар лише 4 липня 2015 року, а отже відповідно до ч.3 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач зобовязаний сплатити передбачену законом неустойку в розмірі одного відсотка вартості товару. При цьому позивача на своє право отримати пеню в розмірі 3% вартості товару (продукції) відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», яка передбачає права споживача у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг), є необґрунтованими. Так, виходячи з розяснень, наведених в п.13, п.15 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» неналежна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем; недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги щодо стягнення пені, підлягають частковому задоволення, оскільки відповідач - продавець протягом чотирнадцяти днів, з 27 квітня по 11 травня 2015 року включно, не усунув недоліки - некомплектність товару, він зобовязаний сплатити пеню за весь час прострочення 54 дні (з 12.05.2015 по 04.07.2015 включно) в розмірі 1% від вартості товару за кожен день затримки (прострочення), що становить 60 гривень 50 копійок в день, а саме в розмірі 3267 гривень (60,50грн.х54дні=3267,00 грн.) Вимоги позивача щодо відшкодування завданої йому моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки це не було передбачено укладеним сторонами договором, а також враховуючи вимоги п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», яка передбачає можливість відшкодування такої шкоди лише, якщо вона завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), що повязана із заподіянням шкоди здоровю або життю споживача. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з позовом до суду про захист прав споживачів, належна до сплати сума судового збору щодо вимог майнового характеру в розмірі 243 гривні 60 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial