Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

27.06.2018 [PERSON] (позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (відповідач) про зміну розміру аліментів і просить ухвалити рішенням, яким стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з часу подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. 12.07.2018 суд відкрив провадження у цій справі та, з урахуванням ч. 4\~ст. 19 ЦПК України,\~вирішив розглядати її у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні або ж клопотання про виклик сторін у судове засідання. 13.07.2018 на адресу проживання відповідача були направлені копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками із пропозицією направити до суду свій відзив на позов. Позивач та відповідач копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі без повідомлення сторін отримали, проте, у визначені строки відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2\~ст. 191 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Частиною 3\~ст. 12 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 89 ЦПК України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON], [INFO], є позивач і відповідач по справі, та, згідно виконавчого листа Радомишльського районного суду Житомирської області від 31.05.2010, з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму громадян щомісячно на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі до суду позовної заяви і до повноліття дитини, тобто з 29.03.2010 по 01.09.2025 (а.с.6,9). Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК України), батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~ст. 192 СК України,\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Вказаний висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 по справі № 6-143цс13. Відповідно до\~ст. 182 СК України,\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Однак, у будь-якому випадку мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2\~ст. 182 СК України). Розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) на одну дитину становить одну чверть (ч. 5\~ст. 183 СК України). Враховуючи зазначене, існують підстави для збільшення розміру аліментів та визначення їх у частці від доходу. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь аліментів у збільшеному розмірі починаючи з дня звернення до суду з вказаним позовом, то підстави для задоволення позову в цій частині відсутні, оскільки, згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти виплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У звязку із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст.\~180-183,\~192 СК України,

Outcome: partial