Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

28.10.2019 року позивачі звернулись до суду з позовною заявою до територіальної громади села Новопетрівка в особі Кашперо-Миколаївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. В обгрунтування позовних вимог позивачі в заяві зазначили, що [INFO] помер їх батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно яке складалось, зокрема, з земельної ділянки площею 3,58 га, розташованої в межах території Кашперо-Миколаївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області (кадастровий номер 4820681800:03:000:0466). Спадкоємцями за законом є вони (позивачі), які прийняли спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріуса. З питання оформлення спадщини позивачі звернулися до Баштанської державної нотаріальної контори, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. У 2013 році за самостійним рішенням їх батька вказану земельну ділянку було поділені на дві ділянки з присвоєнням їм окремих кадастрових номерів (1,7796 га кадастровий номер 4820681800:03:000:0777 та 1,7954 га кадастровий номер 4820681800:03:000:0778), при цьому на запит нотаріуса з Державного земельного кадастру було отримано інформацію про площу даних земельних ділянок та приватну форму власності, при цьому інформацію про власника земельної дідянки Державний земельний кадастр не містив. В зв`язку з відсутністю відомостей в Державному земельному кадастрі про батька позивачів як власника земельних ділянок, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину. Враховуючи вище викладене, посилаючись на неможливість оформитися у спадкових правах в органах нотаріату, просили визнати за ними право власності по 1/2 частині на вище вказані земельні ділянки, в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою від 04.11.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. 10.12.2019 року на запит суду надійшла копія спадкової справи №50/2016, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В судове засідання позивачі не з`явились, від них надійшли заяви про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Представник відповідача Кашперо-Миколаївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, відзив на позов не надходив. Дослідивши наявні у справі матеріали (копію свідоцтва про народження [PERSON] ; копію свідоцтва про зміну імені [PERSON] ; копію свідоцтва про народження [PERSON] ; копію свідоцтва про смерть [PERSON] ; копію Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку; клопію Витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки; копію довідки Відділу Держгеокадастру у Баштанському районі Миколаївської області від 05.12.2016 року; копію постанови державного нотаріуса Баштанської державної нотаріальної контори від 03.10.2019 року; копію спадкової справи №50/2016, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; копію технічної документації із землеустрою щодо розподілу земельної ділянки, яка знаходиться у власності громадянина [PERSON] на дві окремі земельні ділянки та встановлення меж земельних ділянок в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Кашперо-Миколаївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області), суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на спадкове майно яке складалось, зокрема, з земельної ділянки площею 3,58 га, розташованої в межах території Кашперо-Миколаївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області (кадастровий номер 4820681800:03:000:0466). Спадкоємцями за законом є позивачі, які прийняли спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом також є дружина померлого [PERSON] , однак вона відмовилась від прийняття спадщини на користь дітей (позивачів). З питання оформлення спадщини позивачі звернулися до Баштанської державної нотаріальної контори. Постановою державного нотаріуса від 03.10.2019 року позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вище вказані земельні ділянки площею 1,7796 га кадастровий номер 4820681800:03:000:0777 та площею 1,7954 га кадастровий номер 4820681800:03:000:0778 у зв`язку з тим, що спадкоємцем не надано правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на вказані земельні ділянки на ім`я спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] (зважаючи на те, що в отриманих на запит нотаріуса Витягах з Державного земельного кадастру на вказані земельні ділянки не зазначено її власника). Наявні в матеріалах справи копії витягів на земельні ділянки дійсно не відображають інформації про власника земельної ділянки Водночас з наявних в матеріалах справи довідки Відділу Держгеокадастру у Баштанському районі Миколаївської області від 05.12.2016 року та технічної документації із землеустрою щодо розподілу земельної ділянки, яка знаходиться у власності громадянина [PERSON] на дві окремі земельні ділянки та встановлення меж земельних ділянок в натурі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Кашперо-Миколаївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області вбачається, що [PERSON] належало право власності на земельну ділянку площею 3,58 га, розташованої в межах території Кашперо-Миколаївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області (кадастровий номер 4820681800:03:000:0466) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка за самостійним рішенням власника [PERSON] була поділена на дві земельні ділянки з виготовленням у 2013 році на його замовлення відповідної Технічної документації із землеустрою щодо розподілу земельної ділянки. За результатами поділу вище вказана земельна ділянка складається з двох земельних ділянок з уточненою площею до чотирьох знаків: площею 1,7796 га з кадастровим номером 4820681800:03:000:0777 та площею 1,7954 га з кадастровим номером 4820681800:03:000:0778, інформація про які була внесення до Державного земельного кадастру. За змістом ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. На підставі статей 1216, 1217, 1218 ЦКУкраїни, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1221,1222,1223, 1225 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. В силу вимог ст.ст. 1258, 1261, 1266 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. За змістом ст.ст. 1268,1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Згідно ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Відповідно до абз.3 п.23постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» за №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншими особами. Сукупність досліджених судом обставин свідчать, що спадкодавцю [PERSON] на момент смерті належало право власності на земельні ділянки площею 1,7796 га кадастровий номер 4820681800:03:000:0777 та площею 1,7954 га кадастровий номер 4820681800:03:000:0778, що були утворені шляхом поділу раніш належної спадкодавцю земельної ділянки площею 3,58 га, розташованої в межах території Кашперо-Миколаївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області (кадастровий номер 4820681800:03:000:0466). Не внесення про спадкодавця відомостей до Державного земленого кадастру, як про власника земельних ділянок, жодним чином не припинило останнього права на земельні ділянки (з огляду на непорушність права власності), а відтак дані земельні ділянки входять до кола спадкового майна [PERSON] . Позивачі є спадкоємцями спадкового майна померлого, які прийняли спадшину в установленому законом порядку. Відсутність вище вказаних відомостей в Державному земельному кадастрі об`єктивно унеможливлює оформлення позивачами спадкових прав в органах нотаріату, а відтак підлягає захисту в судовому порядку. Вказані обставини у комплексі з врахуванням принципу справедливості та непорушності права власності вказують на необхідність задоволення позову. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved