Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

27.08.2018 року позивач звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про стягнення з відповідача аліментів на неповнолітніх дітей. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.01.2013 р. шлюб між ними розірваний. Від цього шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Позивач зазначає, що діти проживають з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріально не надає кошти на утримання їх дітей, у зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених в позові, не заперечувала проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач по справі повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та будь-яких інших заяв чи клопотань до суду не надавав. Судом були направлені судові повістки на зареєстровану адресу місця проживання відповідача, які повернулися на адресу суду з причин «за закінченням терміну зберігання». З урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що є всі умови для ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі, який за рішенням суду розірваний. Від цього шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Дані обставини підтверджуються копією рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.01.2013 р., копіями свідоцтв про народження серія [NUMBER], серія [NUMBER] Відповідач добровільно не надає кошти на утримання малолітніх дітей. Позивач працює, в період з квітня по вересень 2018 р. отримала заробітну плату у розмірі 23102,03 грн., що підтверджується довідкою з місця роботи. Позивач має на утриманні ще одну дитину від іншого шлюбу - [PERSON], [INFO] Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. З положень передбачених 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховуєстан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищезазначені обставини, а також обов'язок обох батьків утримувати дитину та те, що в матеріалах справи відсутні відомості, що відповідач має інші аліментні зобов'язання, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача, на утримання їх спільних дітей, необхідно стягнути аліменти у заявленому позивачем розмірі. Суд вважає, що даний розмір аліментів зможе забезпечити дітям не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти той рівень життя, які діти мали би при сумісному проживанні з обома батьками. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач звільнена від сплати судового збору, її позовні вимоги задоволені судом повністю, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved