Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

28.04.2016 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до Вінницького міського суду Вінницької області з наведеним вище позовом до [PERSON] та [PERSON] Позов мотивовано тим, що 26.05.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»), (надалі Позивач) та [PERSON] (надалі Відповідач 1), укладено договір про надання споживчого кредиту №11351116000, з наступними змінами, внесеними додатковими угодами №2 від 22.12.2008 року, №3 від 25.03.2009 року, №4 від 25.03.2009 року. Відповідно до умов кредитного договору, Позивач надав Відповідачу 1 кредит (грошові кошти) в сумі 49 800,00 (сорок девять тисяч вісімсот ,00) доларів США, а Відповідач 1 зобовязався щомісячно повертати суму кредиту у повному обсязі в терміни встановлені графіком погашення кредиту (додаток №1 до договору), але у повному обсязі повернути кредит не пізніше 25.05.2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.1.1, 1.2 кредитного договору). За користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, відповідач зобовязався сплатити проценти у розмірі 15% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов договору; якщо банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць, застосовується розмір процентної ставки діючий за цим договором у попередньому місяці. Всупереч умов кредитного договору Відповідач 1 не здійснює своєчасних платежів в повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам, чим тривалий час порушує взяті на себе зобовязання. Як наслідок, станом на 25.04.2016 року виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 19 074,67доларів США та 10 472,50гривень пені. Згідно п.4.1 кредитного договору за порушення термінів погашення кредиту та/або термінів сплати процентів, позивач має право вимагати сплатити пеню у розмірі подвійної ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, розрахованої за кожний день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня. В забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника була прийнята порука [PERSON] (Відповідач 2), згідно договору поруки №206483 від 26.05.2008 року. Згідно п. 1.2., 1.3, 1.4, Договору поруки, поручителю добре відомі усі умови вищевказаного (основного) кредитного договору, зокрема і щодо суми основного боргу, терміну повного виконання основного зобовязання (25 травня 2018 року) та інші умови основного договору; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, тобто боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. 25.03.2009 року між позивачем та відповідачем 2 укладено додаткову угоду №1 до договору поруки № 206483 від 26.05.2008 року, згідно якої, у звязку з укладенням між банком та відповідачем 1, додаткових угод № 3 від 25 березня 2009 року та № 4 від 25 березня 2009 року до кредитного договору № 11351116000 від 26 травня 2008 року поручитель, надав свою згоду на зміну основного зобовязання, що забезпечується договором, а саме: розмір ануїтетного платежу 626,91 долар США, якщо інший розмір не буде встановлений згідно умов Кредитного договору; кінцевий термін виконання основного зобовязання 25 травня 2028 року, якщо інший термін не буде встановлений згідно умов кредитного договору. 04.12.2015 року позивачем по справі до відповідачів направлялись досудові вимоги про погашення простроченої заборгованості по тілу кредиту та простроченим відсоткам, однак вказані вимоги банку не виконані, що і стало підставою для звернення позивача до суду з вказаним вище позовом. Представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задоволити з підстав, що наведено у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову в частині вимог до [PERSON], посилаючись на свої заперечення проти позову, зміст яких зводиться до того, що в провадженні Вінницького міського суду знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] за ч. 4 ст. 190 КК України. По даній справі [PERSON] визнаний потерпілим та цивільним позивачем. [PERSON], був притягнутий до кримінальної відповідальності і кримінальна справа за ч. 4 ст. 190 КК України слухалася у Вінницькому міському суді, однак перед дебатами [PERSON] зник і судом він оголошений в розшук. Гроші, які отримав [PERSON] були передані [PERSON] і були витрачені на будівництво, придбання оснащення і відкриття підприємства «Роял Паб». Підприємство працює і приносить прибуток [PERSON], хоча той знаходиться в розшуку, а підприємством керує його дружина. В разі його розшуку і засудження майно підприємства «Роял Паб» відразу ж буде передане банку для реалізації. Для забезпечення виконання його спільного з [PERSON] кредиту банк має право накласти арешт на підприємство «Роял Паб», яке знаходиться по вул. Коцюбинського 37, в м. Вінниці, тому що іншим шляхом отримати гроші банк не зможе. В нього і його матері є єдине житло квартира [ADDRESS], на які не можна звертати стягнення у звязку з введеним мораторієм на реалізацію квартир, площа яких не перевищу 140 кв.м. В даний час він особисто і працівники правоохоронних органів приймають усі міри для того, щоб розшукати і затримати [PERSON] і щоб повернути банку кошти. Іншої можливості розрахуватись з банком немає. Окрім того, в судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] та сам [PERSON] визнали, що в 2008 році [PERSON] дійсно поручився перед позивачем за повернення кредитних коштів [PERSON], підписавши договір поруки, разом з тим, ними заперечується та обставина, що [PERSON] підписував додаткову угоду від 25 березня 2009 року до договору поруки, якою збільшено обсяг відповідальності [PERSON] в порівнянні з договором поруки від 26 травня 2008 року № 206483. А тому вони вважають, що позов в частині стягнення коштів з [PERSON] на користь позивача не підлягає до задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, він повідомлявся судом неодноразово про день, час та місце розгляду справи за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою проживання. Рекомендовані повідомлення повертались до суду з відміткою на довідках «Укрпошти» «за закінченням терміну зберігання». Окрім того відповідач [PERSON] повідомлявся про виклик до суду і через засоби масової інформації газету «Урядовий курєр», однак незважаючи на вказані виклики вказаний відповідач до суду не прибув. За таких обставин суд вирішив проводити розгляд справи у відсутність відповідача [PERSON] Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON] та його представника [PERSON], детально проаналізувавши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності та взаємозвязку, давши їм належну правову оцінку, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст. 554 ЦК України. Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного з ПАТ «УкрСиббанк» Договору про надання споживчого кредиту №11351116000 від 26.05.2008 року, з наступними змінами, внесеними додатковими угодами № 2 від 22.12.2008 року, № 3 від 25.03.2009 року, № 4 від 25.03.2009 року,відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 49 800,00 доларів США зі сплатою за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентів у розмірі 15% річних. (п. 1.3.1. Договору). Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягала перегляду відповідно до умов Договору; якщо банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць, застосовується розмір процентної ставки діючий за цим договором у попередньому місяці, з кінцевим строком повернення 25 травня 2028 року, якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту, відповідно до умов Договору.(п. 1.2. Додаткової угоди № 4 від 25 березня 2009 року) (а.с. 6 - 14). Отримання [PERSON] суми кредиту в розмірі 49800,00 доларів США, підтверджується відповідною випискою по рахунку № 26205184343700 від 26.05.2008 року (а.с.35). Окрім наведеного, згідно п. 2.1. Додаткової угоди № 3 від 25.03.2009 року, позичальник з дати підписання цієї Додаткової угоди зобовязався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом сплати ануїтетних платежів в день сплати ануїтетного платежу, розмір якого складає 626,91 долар США. Днем сплати ануїтетного платежу є 25 число кожного календарного місяця строку кредитування. Окрім того в п. 1 сторони домовились, що для ідентифікації Договору можуть застосовуватись як номер Договору, зазначений при його укладенні, а саме № 11351116000, так і реєстраційний номер Договору в системі обліку банку, а саме № 11351116001 (а.с. 13). Згідно п. 4.1. Кредитного договору, за порушення Позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених Договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісії, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, розрахованої за кожний день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня. Згідно п. 1.3.1., 1.3.2, Договору про надання споживчого кредиту за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, процентна ставка встановлюється у розмірі 15% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов Договору. У випадку, якщо банк не повідомив позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці. Також сторони домовились, що за умовами цього договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь якої із обставин, передбачених ч. 1 п. 5.2. Договору. Згідно п. 5.2. цього Договору відповідно до законодавства України, зокрема ст. 651 ЦК України сторони погодили, що банк, згідно умов п. 1.3.1. Договору може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення, зокрема й у разі (а): порушення позичальником кредитної дисципліни, тобто неналежного виконання умов цього Договору… В якості забезпечення виконання зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту № 11351116000 від 26.05.2008 року між АТ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON] укладено Договір поруки № 206483 від 26.05.2008 року, згідно якого він поручився перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором та зобов'язався відповідати як солідарний боржник перед позивачем в повному обсязі, включаючи оплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків (а.с.15). 25.03.2009 року між позивачем та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору поруки № 206483 від 26.05.2008 року, згідно якої, у звязку з укладенням між банком та [PERSON] додаткових угод № 3 від 25 березня 2009 року та № 4 від 25 березня 2009 року до кредитного договору № 11351116000 від 26 травня 2008 року поручитель, надав свою згоду на зміну основного зобовязання, що забезпечується договором, а саме: розмір ануїтетного платежу 626,91 долар США, якщо інший розмір не буде встановлений згідно умов Кредитного договору; кінцевий термін виконання основного зобовязання 25 травня 2028 року, якщо інший термін не буде встановлений згідно умов кредитного договору. Судом встановлено, що [PERSON] шляхом підписання додаткової угоди № 1 до договору поруки надав свою згоду на внесення додатковими угодам № 3 від 25.03.2009 року та № 4від 25.03.2009 року змін до основного договору № 11351116000 від 26.05.2008 року, а тому обсяг його відповідальності за основним зобовязанням, як солідарного боржника не збільшено, а тому договір поруки на момент подання позову до суду не припинений, а поручитель є належним солідарним боржником. Згідно п. 1.2., 1.3, 1.4, Договору поруки, та п. 1 Додаткової угоди № 1 до Договору поруки від 25.03.2009 року поручителю добре відомі усі умови вищевказаного кредитного договору, зокрема і щодо суми основного боргу, терміну повного виконання основного зобовязання (25 травня 2028 року), можливості зміни строку повернення кредиту, випадків збільшення процентної ставки за основним договором, та інші умови основного договору; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, тобто боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. (а.с. 15 - 16). Враховуючи неналежне виконання своїх зобовязань божником та поручителем, 04.12.2015 року позивачем по справі до відповідачів направлялись досудові вимоги про погашення простроченої заборгованості по тілу кредиту та простроченим відсоткам. У вказаних вимогах позивач зазначив, що у разі невиконання вказаної вимоги банк залишає за собою право вимагати дострокового повернення суми кредиту, відсотків, та всіх інших платежів, що йому належать, однак вказані вимоги банку залишились без реагування, незважаючи на те, що отримані як відповідачем 1 так і відповідачем 2 (а.с. 17 - 22). Відповідач [PERSON] тривалий час належним чином не виконував зобов'язання відповідно до умов Договору про надання споживчого кредиту № 11351116000, внаслідок чого, банк скористався своїм правом визначеним п. 6.1.2. Договору та ст. 611, ч. 2 ст. 1050 ЦПК України, та просив стягнути з відповідачів, як солідарних боржників заборгованість за вказаним Договором, яка станом на 25.04.2016 року становить 19074, 67 доларів США сума основного боргу, та 10472,5 гривень пені. Розмір заборгованості [PERSON] по кредитному договору № 11351116000 від 26.05.2008 року підтверджується розрахунками заборгованості позивача, що містяться в матеріалах справи, які під час розгляду справи ніким не оспорювались. (а.с. 23 - 34) За викладених обставин, суд приходить до висновку, що права позивача порушені, існує заборгованість за кредитним договором, розмір якої встановлений і який становить 19 074, 67 доларів США сума основного боргу, та 10472,5 гривень пені, що в добровільному порядку відповідачами не погашено, а тому позов підлягає задоволенню, а сума заборгованості підлягає стягненню в примусовому порядку. Щодо стягнення встановленої суми заборгованості солідарно з поручителем, то суд враховує його зобов'язання відповідати перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Суд звертає увагу, що зобовязання за договором поруки та додатковим договором до нього не припинені. Договір поруки містить положення про дію договору до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором (п.3.1.), що не може розглядатися як встановлення строку поруки, оскільки не відповідає вимогам ст.252 ЦК України. Разом з тим, суд враховує, що позивач скористався своїм договірним правом на дострокове повернення кредиту, відповідно пред'явив вимогу позичальнику та своєчасно пред'явив вимогу до поручителя (досудова вимога до поручителя спрямована позивачем 4 грудня 2015 року а отримана 8 грудня 2015 року, з позовом до суду позивач звернувся 28.04.2016 року), тим самим, у суду відсутні підстави стверджувати про припинення договору поруки. За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі. З приводу заперечень відповідача [PERSON], що «в провадженні Вінницького міського суду знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] за ч. 4 ст. 190 КК України. По даній справі [PERSON] визнаний потерпілим та цивільним позивачем. [PERSON] притягується до кримінальної відповідальності і кримінальна справа за ч. 4 ст. 190 КК України слухалася у Вінницькому міському суді, однак перед дебатами [PERSON] зник і судом він оголошений в розшук. Гроші які отримав [PERSON] були передані [PERSON] і були витрачені на будівництво, придбання оснащення і відкриття підприємства «Роял Паб». Підприємство працює і приносить прибуток [PERSON], хоча той знаходиться в розшуку, а підприємством керує його дружина», не приймається судом до уваги, оскільки такі доводи жодним чином не стосуються обставин саме цієї цивільної справи. За описаним вище Договором про надання споживчого кредиту № 11351116000 від 26 травня 2008 року грошові кошти отримав від позивача [PERSON], а [PERSON] виступив його поручителем за договором, а тому [PERSON] має відповідати за виконання свого обовязку, що випливає з договору поруки, тобто відповідати перед позивачем за виконання боржником свого грошового зобовязання. Будь якої повязаності згаданого вище [PERSON] та його представником кримінального провадження та цієї цивільної справи судом не встановлено. Окрім наведеного, судом за клопотанням представника відповідача [PERSON] витребувано у позивача оригінал додаткової угоди № 1 від 25 березня 2009 року до договору поруки № 206483 від 26.05.2008 року, яку представлено для огляду в судовому засіданні відповідачу [PERSON], який, оглянувши оригінал, повідомив, що підпис у вказаній угоді схожий на його, однак він цю угоду не підписував, оскільки станом на час, яким датована вказана угода, він перебував з [PERSON] в конфліктних стосунках, а тому не міг її підписувати. На виконання ч. 4 ст. 10 ЦПК України судом було розяснено відповідачу [PERSON] та його представнику, що у разі заперечень проти позову з тієї підстави, що ним не підписувалась додаткова угода № 1 від 25 березня 2009 року до договору поруки № 206483 від 26.05.2008 року, якою на його думку було збільшено обсяг його відповідальності перед позивачем, він має право клопотати перед судом про призначення судової почеркознавчої експертизи для підтвердження цієї обставини. Вислухавши такі розяснення представник відповідача [PERSON] [PERSON] повідомила, що клопотати перед судом про призначення почеркознавчої експертизи вони не будуть. Враховуючи наведені обставини, суд не приймає до уваги заперечення відповідача [PERSON] та його представника з того приводу, що [PERSON] не підписував додаткову угоду № 1 від 25 березня 2009року до договору поруки № 206483 від 26.05.2008 року, оскільки такі заперечення [PERSON] ґрунтуються виключно на його словах та перед судом є недоведеними. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути в рівних частках з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк 7408, 41 грн. судового збору, тобто по 3704,21 грн. з кожного. Також на підставі п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню 420 грн., за публікацію у пресі повідомлення про виклик [PERSON] в судове засідання.

Outcome: approved