Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

28.08.2015 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 23.04.2010 року по 14.07.2015 року, від якого вони мають малолітнього сина [PERSON] Домініка, [INFO]. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Дитина має чимало потреб, зокрема повноцінне харчування, одяг, належні умови проживання, розвиток інтересів, відпочинок, що потребує чималих витрат, які позивач не може брати на себе повністю. Відповідач зобов'язаний утримувати свою дитину до її повноліття, є працездатним, офіційно працевлаштований за кордоном і має стабільний заробіток. Тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на малолітнього сина [PERSON] Домініка в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини та аліменти на своє утримання в розмірі 1/9 частки його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином трирічного віку. Представники позивача у судовому засіданні підтримали вимоги позову з підстав, вказаних в позовній заяві, а також пояснили, що дитина має захворювання, на лікування яких необхідні кошти, відповідач добровільно перераховував позивачу на утримання дитини 1000 злотих щомісячно, він спроможний сплачувати аліменти, так як сплачує кошти за придбання нерухомості, яка перебуває в іпотеці. Позивач виїхала з Польщі через складну ситуацію в сімї, між сторонами склалися неприязні відносини, які негативно впливають на стан здоров'я дитини. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали. Відповідач та його представник пояснили, що він проживає у Польщі, де також проживала позивач та їхній малолітній син. Спочатку після припинення шлюбних відносин відповідач надавав позивачу матеріальну допомогу на утримання сина по 2000 злотих щомісячно, пізніше став надавати по 1000 злотих щомісячно, на що позивач погоджувалася. З березня 2016 року він не працює, перебуває на обліку по безробіттю та на теперішній час йому припинено виплату соціальної допомоги, яку на підставі рішення Міського центру зайнятості в місті Люблін Республіки Польща від 18.09.2016 року втратив у зв?язку з закінченням максимального терміну її отримання. Останнім часом сплучував по 150 злотих щомісячно. На даний час може сплачувати на утримання дитини та колишньої дружини 500 грн. На утриманні інших непрацездатних та неповнолітніх дітей не має, є працездатним. Сторони та їхні представники в останнє судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представники сторін до суду подали письмові заяви, у яких просять розглядати справу у їх відсутності. У поданій до суду заяві відповідача у заяві зазначила, що вона та відповідач заперечують проти позовних вимог, але при винесенні рішення просять суд врахувати відсутність доходу у відповідача та можливість добровільної сплати на утримання сина 500 грн. щомісячно. Суд, заслухавши представників сторін, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 184 СК України визначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що 23.04.2010 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, який рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 02.07.2015 року розірвано (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] Домініка, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 12). Дитина проживає з позивачем, підтвердженням чому є довідка № 1224 від 12.06.2015 року, видана ПП «ВЖРЕП № 4» (а.с. 16). Добровільної угоди щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто, проте відповідач здійснював сплату позивачу коштів на утримання малолітнього сина, чого не заперечували представники позивача та доведено відповідачем наданими підтвердженнями проведення карткової операції (а.с. 37 - 43, 98 - 101, 199 214). Однак ці обставини не можна вважати такими, що свідчать про відсутність спірних правовідносин між сторонами, оскільки між ними існує спір з приводу розміру аліментних зобовязань, а також щодо сплати аліментів на майбутнє, до повноліття дитини. Відповідач, будучи батьком малолітньої дитини, зобовязаний здійснювати її утримання до досягнення нею повноліття, що відповідає положенням ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. Частиною 4 ст. 84 СК України визначено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено у 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, зокрема для дітей віком до 6 років з 01.01.2016 року в розмірі 1167,00 грн., з 01.05.2016 року - 1228 грн., з 01.12.2016 року - 1355 грн. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатною особою, але з березня 2016 року не працює та не має постійного доходу, перебуває на обліку як безробітний та отримував соціальну допомогу згідно рішення Міського управління праці міста Люблін Республіки Польща від 22.03.2016 року (а.с. 166), а відповідно до рішення Міського управління праці міста Люблін Республіки Польща від 05.10.2016 року (а.с. 194) він втратив право на соціальну допомогу у звязку із закінченням максимального терміну її отримання, що також підтверджується довідкою Міського управління праці міста Люблін Республіки Польща від 05.10.2016 року (а.с. 196), хоча такі обставини не звільняють його від обовязку з утримання малолітнього сина. Інших осіб на утриманні він не має та доказів незадовільного стану здоровя відповідача до суду не надано. Зважаючи на те, що обовязок утримувати малолітню дитину до її повноліття є рівною мірою обовязком як батька, так і матері, а також, враховуючи встановлений розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, через що кожен з них на теперішній час має надавати матеріальну допомогу на дитину в сумі не меншій 614,00 грн., відсутність у відповідача постійного доходу, приймаючи до уваги стан здоровя малолітньої дитини та відповідача, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] Домініка, [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. щомісячно до повноліття дитини, а також на позивача в розмірі 400,00 грн. щомісячно до досягнення сином трьох років, тобто до 08.07.2016 року. Також із відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави, так як позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, що відповідає правилам розподілу судових втрат, визначеним ч. 3 ст. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: partial