Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

28 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі вони проживали однією сімєю, але в зареєстрованому шлюбі не перебували. Мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина та не бере участі в його вихованні. Син пішов до першого класу, що збільшило витрати на одяг, підручники, фонди, на її утриманні перебуває і інша неповнолітня дитина, на томість у відповідача інших дітей не має, на утриманні непрацездатні батьки чи дружина не перебувають. Просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не зявилася, про явку в судове засідання була повідомлена належним чином, суду надала заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, суду причини неявки не повідомив, заперечень на позов суду не надав. За таких обставин, суд, оскільки у справі достатньо матеріалів про взаємовідносини сторін, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлене наступне. Відповідач [PERSON] у свідоцтві Серії 1-КИ № 236566 про народження [PERSON], [INFO] зазначений батьком (а.с. 4). На підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, тобто, визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач не надає позивачці допомогу на утримання дитини, хоча зобовязаний її надавати, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати аліментних платежів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду із даним позовом, позивачка була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 84, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved