Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

27 грудня 2017 року позивач звернувся з позовом до суду в якому просить усунути перешкоди у користуванні нежитловими приміщеннями та земельною ділянкою кадастровий номер [NUMBER], що знаходяться за адресою [ADDRESS]. Зокрема, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він та [PERSON] є співвласниками цілісного майнового комплексу, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Починаючи з 21.10.2016 року відповідач по справі перешкоджає [PERSON] у користуванні частиною вказаного майнового комплексу, з використанням охоронних фірм перешкоджає позивачу в користуванні земельною ділянкою на якій знаходиться його нерухому майно. Зокрема позивач вважає, що [PERSON] створює перешкоди у користуванні приміщеннями за адресою: [ADDRESS] та не допускає на територію (земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER]) [PERSON], що унеможливлює реалізацію права користування власником своїм майном. Відповідач 22.02.2017 року звернулася до суду з зустрічною позовною заявою щодо усунення перешкод в користуванні нежитловими приміщеннями. 23.11.2017 року суд встановивши повторну неявку позивача [PERSON] за зустрічним позовом, прийняв рішення про залишення без розгляду зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] В судові засідання позивач з'являвся, просив суд задовольнити його позовні вимоги. В судовому засіданні 24.01.2018 року позивач відмовився від частини позовних вимог щодо усунення перешкод в користуванні нежитловими приміщеннями посилаючись на вирішення вказаного питання Апеляційним судом Київської області. Відповідач в судові засідання не з'являлася, свої права реалізовувала через представника [PERSON], який позовну заяву не визнав просив суд відмовити в задоволенні цивільного позову [PERSON] На вимоги суду щодо безпосереднього надання своїх пояснень відповідачкою, остання в судові засідання не з'являлася. Суд, вислухавши доводи сторін цивільної справи, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Суд, в ході судового розгляду встановив, що відповідно до договору купівлі-продажу частини цілісного майнового комплексу від 15.06.2012 року [PERSON] та [PERSON] придбали у ТОВ «Укренерготеплоізоляція» нерухоме майно загальною площею 1144,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У вказаному договорі зазначено, що вказана частина майнового комплексу знаходиться на земельній ділянці площею 0,1650 г (кадастровий номер [NUMBER]), цільове призначення - землі житлової та громадської забудови, яка належить Іванківській селищній раді Київської області та знаходиться у користуванні продавця на підставі договору оренди від 18.06.2007 року. Також встановлено, що згідно договору купівлі-продажу частини цілісного майнового комплексу від 19.11.2012 року [PERSON] та [PERSON] придбали у ТОВ «Неотракс» нерухоме майно загальною площею 631,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У вказаному договорі зазначено, що вказана частина майнового комплексу знаходиться на земельній ділянці площею 0,2760 г (кадастровий номер [NUMBER]), яка знаходиться у користуванні продавця. Згідно ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України передбачає, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до ч. 4-6 ст.120 ЗК України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди. Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на ці об'єкти, крім об'єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації. Судом, також досліджено Витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER], згідно якого зазначена земельна ділянка знаходиться за адресою: [ADDRESS], цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, форма власності - комунальна власність, площа земельної ділянки 0,1753 га. Крім того, судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Іванківської селищної ради № 136 від 21.08.2012 року, нежитловим приміщенням власниками яких є [PERSON] та [PERSON] 7/100 частини цілісного майнового комплексу надано юридичну адресу: [ADDRESS]. Також, судом досліджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди терміном на 49 років громадянам [PERSON] та [PERSON] для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що розташована за адресою: [ADDRESS]. У вказаному проекті містяться висновки про погодження проекту землеустрою державними органами, кадастровий план земельної ділянки, акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання за участю представника сільської ради та [PERSON] і [PERSON] В судовому засіданні досліджено висновок про результати звернення громадян від 12.04.2016 року складений Іванківським відділом поліції Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області. Зокрема, відповідно до змісту вказаного висновку працівники поліції встановили, що 06.04.2016 року громадянина [PERSON] який рухався на автомобілі марки МАЗ д.н.з. [NUMBER], не пропустила охорона до території магазину, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Також, вказані обставини були встановлені і у висновку про результати звернення громадян від 02.06.2016 року, що на думку суду свідчить про наявність перешкод в користуванні зазначеною земельною ділянкою позивачем. В статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. ч. 2 ст. 152 ЗК України зазначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. В судовому засіданні встановлено, що наданими сторонами доказами (договори купівлі-продажу від 15.06.2012 року та 19.11.2012 року, рішенням виконавчого комітету Іванківської селищної ради № 136 від 21.08.2012 року) підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] являються співвласниками нежитлових приміщень за адресами: [ADDRESS]. Відповідно до вказаних договорів, а також проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди терміном на 49 років громадянам [PERSON] та [PERSON] для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, що розташована за адресою: [ADDRESS] встановлено, що вказані нежитлові приміщення (частина майнового комплексу) є спільною власністю позивача та відповідача розміщений на земельних ділянках з кадастровими номерами [NUMBER], [NUMBER], що були об'єднані в одну земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] (загальна площа 0,1753 га). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] мають право пропорційно своїх часток, які є рівними у праві власності на частину майнового комплексу, користуватися земельною ділянкою з кадастровим номером [NUMBER] (загальна площа 0,1753 га). Щодо доводів позивача про перешкоджання відповідачем у праві користування вказаною земельною ділянкою, то суд враховує, що в наданих висновках Іваніквського відділу поліції від 12.04.2016 року та 02.06.2016 року обставини на які посилається [PERSON] знайшли своє підтвердження, а саме поліцією встановлено перешкоджання позивачу у доступі до приміщень та території за адресами: [ADDRESS], де він є співвласником. Досліджені відео докази позовних вимог позивача, суд не бере до уваги, оскільки в них не відображено адреси подій, що відбуваються та часу їх проведення. Інших доказів обґрунтування вимог позивача, а також доводів відповідача суду не надано. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, судом встановлено, що позивач скориставшись правом визначеним в положеннях ст. 49 ЦПК України в судовому засіданні 24.01.2018 року відмовився від частини позовних вимог щодо усунення перешкод в користуванні приміщеннями за адресою: [ADDRESS]. Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що під час судового розгляду вказаної цивільної справи, позивачем доведено перешкоджання в реалізації свого права користування земельною ділянкою з кадастровим номером [NUMBER], а отже враховуючи достатніх підстав для встановлення права власності [PERSON] на приміщення та користування зазначеною земельною ділянкою, суд

Outcome: partial