Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-11 00:00:00

28 грудня 2015 року позивач звернулася до суду із дійсним позовом. Свій позов мотивувала тим, що 17 жовтня 2012 року померла її матір [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно - земельну ділянку, площею 1,4680 га у межах згідно з планом, яка знаходиться на території Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер 0520684900010020349 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 13 травня 2011 року [PERSON] склала заповіт на її користь, згідно якого на випадок своєї смерті заповіла їй вищевказану земельну ділянку, але у нотаріуса вона оформити свої спадкові права не в змозі, так як втрачений оригінал державного акту на права власності серії ВН № 092166 від 06 травня 2003 року. Зазначила, що інші спадкоємці та особи, які мають право на обовязкову частку у спадковому майні після смерті [PERSON] відсутні. Просить визнати право власності на вказану земельну ділянку. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач, представник Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з`явився, суду надано заяву, згідно якої сільська рада просить справу розглянути у відсутності їх представника, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтованій та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та сторонами не оскаржувалося, що спадкодавець [PERSON], померла 17 жовтня 2012 року в с. Хижинці, Вінницького району Вінницької області, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-АМ №247615 (а.с. 4). До дня смерті спадкодавець проживала разом зі своєю донькою [PERSON] та була зареєстрована в будинку за адресою: с. Хижинці, вул. 1-го Травня, 19, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується довідкою від 01.04.2013 року за № 276 видана Виконавчим комітетом Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 1,4680 га у межах згідно з планом, яка знаходиться на території Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер 0520684900010020349 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавиці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 092166 від 06 травня 2003 року, виданого на підставі розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 17 лютого 2003 року № 136, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №187 (а.с. 6). Однак, оригінал державного акта втрачено, що підтверджується копією оголошення в газеті «33-й канал» (а.с. 9 ). Як вбачається із копії Витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13.07.2014 року за № 05-50-12.1372, грошова оцінка земельної ділянки складає 29150 гривень 00 копійок (а.с. 14-15). За життя [PERSON] 13 травня 2011 року склала заповіт, яким заповіла доньці - [PERSON] земельну ділянку площею 1,4680 га у межах згідно з планом, яка знаходиться на території Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер 0520684900010020349 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавиці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 092166 від 06 травня 2003 року. Даний заповіт посвідчено секретарем Парпуровецької сільської ради Вінницького району та області та зареєстровано в реєстрі за № 8 (а.с. 5). Позивач [PERSON] є донькою померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ №312178, виданого повторно 25 червня 2015 року (а.с. 11) та копією свідоцтва про одруження, з якого вбачається, що 07 серпня 1966 року [PERSON] зареєструвала шлюбу із [PERSON] та після одруження змінила своє дошлюбне прізвище Мельничук на Репінецька (а.с. 10). Як вбачається з листа про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 грудня 2015 року, винесеного державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на дану земельну ділянку, оскільки у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на землю (а.с. 16). Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення та належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання права власності на земельну ділянку розміром 1,4680 га у межах згідно з планом, яка знаходиться на території Парпуровецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер 0520684900010020349 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивач прийняла спадщину після смерті своєї матері , відповідач визнав позовні вимоги, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушуючи прав та інтересів третіх осіб.

Outcome: approved