Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

26 червня 2015 року позивач звернулась до суду з даним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що вони з відповідачем 16 листопада 2012 року зареєструвавли шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Шлюбні відносини фактично припинені з вересня 2013 року, через непорозуміння, відповідач з того часу мешкає окремо, подальше сумісне проживання та збереження сімї вважає неможливим, спільного майна не мають, згоду на утримання дити досягнуто, у звязку з чим звертається до суду (а.с. 4). 09 липня 2015 року ухвалою суду сторонам було надано строк для примирення (а.с.17). В судовому засіданні позивач просила задовольнити позовні вимоги, оскільки вжити судом заходи щодо примирення сторін позитивного результату не дали. Відповідач, після спливу строку на примирення, в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, позовні вимоги визнав, вказуючи, що в нього вже інша сімя. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 листопада 2012 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.7). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 8). В судовому засіданні сторони визнали, що шлюбні відносини дійсно припинено. Вказані вище спірні правовідносини регулюються\~Сімейним кодексом України. В силу ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі\~ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Згідно п. 10 роз'яснень\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. У відповідності до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд застосовував передбачені ч. 1\~ст. 111 СК України\~заходи щодо примирення подружжя. 09 липня 2015 року суд своєю ухвалою надавав сторонам строк для примирення (а.с.17). Однак, після наданого строку на примирення, сторони в судовому засіданні наголосили про те, що бажають розлучитись. У пункті 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», зазначається, що якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. З огляду на те, що позивач після спливу строку на примирення наполягає на задоволенні позовних вимог, а відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, а вжиті судом заходи для примирення позитивних результатів не дали, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Питання судових витрат слід вирішити на підставі\~ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved