Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

28.07.2020 року заявник звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу, а саме: державного акту на право приватної власності на землю Серія ХС ХІХ-3, виданого Зеленівською селищною Радою народних депутатів 14.12.1994 року на підставі рішення Зеленівської селищної Ради народних депутатів від 01.02.1994 року №7, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №615. Заява обґрунтована тим, що 14.12.1994 року на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ХС №ХІХ-3, виданого Зеленівською селищною Радою народних депутатів, заявником набуто у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,61га., на території смт.Зеленівка. Державний акт на право приватної власності на землю було видано на підставі рішення Зеленівської селищної Ради народних депутатів №7 від 01.02.1994 року. У липні з метою внесення до Державного земельного кадастру відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номеру. Заявник звернувся до землевпорядної організації для розробки документації з землеустрою. Заявнику було відмовлено, через допущену в акті описку по-батькові. В Державному акті на право приватної власності на землю вказано по-батькові заявника « [PERSON] », а правильним є « [PERSON] », в зв`язку з чим заявник змушений звернутись до суду, оскільки позбавлений права здійснити державну реєстрацію земельної ділянки відповідно до чинним норм законодавства та вільно розпоряджатися своїм майном. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.08.2020 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено справу до судового розгляду. Заявник в судове засідання не з`явився, надав заву про розгляд справи за його відсутності. Представник Зеленівської селищної ради в судове засідання не прибув, заперечень проти задоволення заявлених вимог не надходило. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно ч.1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що відповідно паспорта серії [NUMBER] заявник має повне прізвище ім`я та по батькові [PERSON] . Згідно Рішення виконкому Зеленівської селищної Ради народних депутатів №7 від 01.02.1994 року заявник отримав у приватну власність земельну ділянку площею 0,61 га, для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території смт.Зеленівка, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю. Державний акт на право приватної власності на землю Серія ХС №ХІХ-3, на земельну ділянку площею 0,61га, для ведення особистого підсобного господарства, яка розташована на території смт.Зеленівка, виданий на ім`я [PERSON] на підставі Рішення виконкому Зеленівської селищної Ради народних депутатів №7 від 01.02.1994 року. Даний акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №615. Згідно до вимог ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Таким чином, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що державний акт на право приватної власності на землю серії Серія ХС ХІХ-3 належить - заявнику, так як всі дані, які ідентифікують особу, зокрема його прізвище, ім`я збігаються. Тому суд приходить до висновку, що правовстановлюючий документ, а саме: державний акт на право приватної власності на землю виданий на ім`я [PERSON] на підставі рішення виконкому Зеленівської селищної Ради народних депутатів від 01.02.1994р. № 7 належать заявнику [PERSON] . При цьому, суд вважає, що заявник позбавлений можливості у позасудовому порядку встановити факт належності правовстановлюючих документів. Дані розбіжності не можуть бути усунуті іншим шляхом, ніж звернення до суду та перешкоджають заявнику в реалізації його права на володіння та користування майном. Отже, факт про встановлення якого просить заявник, має юридичне значення, при цьому спір про право цивільне відсутній. Таким чином, суд вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню.

Outcome: approved