Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

26 січня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач вказав, що між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON]був укладений кредитний договір № 127_183 від 28.08.2013, згідно якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 20000,00 гривень з остаточним терміном погашення не пізніше 26.08.2016, а відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути позивачу кредит в повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту в розмірі 34% річних та інші платежі відповідно до умов договору. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, було укладено: договір поруки № 1 від 28.08.2013 між банком та [PERSON], та договір поруки № 2 від 28.08.2013 між банком та [PERSON], як поручителями, згідно з умовами яких поручителі поручаються перед кредитором за виконання обов'язків боржником та відповідають перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, позичальник та поручителі не виконали умов кредитного договору та договорів поруки, що призвело до створення простроченої заборгованості станом на 08.12.2017 у сумі 37932,55 гривні, яку й просить стягнути позивач з відповідачів солідарно, також просить стягнути з відповідачів сплачений судовий збір по справі у сумі 1762,00 гривні (а.с. 3-5). Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 05.02.2018 прийнято дану позовну заяву, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 88-89). В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення (а.с. 93). Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали, заперечень на позов не надали. Згідно відомостей Управління праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області № 9/ від 01.02.2018, на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Рубіжанської міської ради Луганської області [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], як внутрішньо переміщені особи не перебувають (а.с. 86). Виклик у судові засідання відповідачів було опубліковано та розміщено на офіційному веб-порталі «Судова влада України» http://court.gov.ua/ на веб-сторінці Рубіжанського міського суду Луганської області у розділі «Список справ, призначених до розгляду» та «Виклик до суду учасників по справі» (а.с. 91). Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомлених відповідачів, відсутності заяв відповідачів про розгляд справи без їх участі та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідачів та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні та представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28.08.2013 між ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 127_183, за умови якого [PERSON] надано кредит в сумі 20000,00 гривень зі сплатою 34% річних в порядку, та на умовах і в строки, визначені цим Договором. Кредит надавався на споживчі потреби на 36 місяців з терміном остаточного погашення не пізніше 26.08.2016 (а.с. 9-13). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між позивачем і відповідачами [PERSON] та [PERSON] були укладені договори поруки № 1 від 28.08.2013 та № 2 від 28.08.2013, згідно умов яких поручителі зобов'язалися перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором №127_183 від 28.08.2013, а також додатковими договорами до нього, що укладені та можуть бути укладені в майбутньому (а.с. 19-23, 25-29). Згідно п. п. 2.1, 2.2 договору поруки поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобов'язується перед кредитором відповідачі солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов'язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору та додаткових договорів до нього. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання у тому ж обсязі, що і боржник, в порядку та строки визначені кредитним договором. Згідно п. 3.2.2 договору поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) боржником зобов'язання в порядку та строки, встановлені кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до боржника і поручителя щодо сплати заборгованості за порушеним зобов'язанням, а поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. 11.08.2016 позичальнику та поручителям за місцем їх реєстрації, банк направив вимогу про дострокове повернення кредиту за договором № 127_183 від 28.08.2013, згідно якої повідомляв про наявність заборгованості, наполягав на її погашенні (а. с. 43, 46, 49). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутність таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Банк свої зобов'язання за кредитним договором № 127_183 від 28.08.2013 виконав належним чином в обумовлений кредитним договором строк, втім відповідачі порушили умови кредитного договору та договорів поруки і станом на 08.12.2017 заборгованість за кредитним договором становить 37932,55 гривень, яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 14285,55 гривень, з заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 07.12.2017 в сумі 10877,28 гривні, інфляційні втрати за прострочення сплати кредиту за період з червня 2014 року по жовтень 2017 року в розмірі 6277,87 гривень, інфляційні втрати за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з червня 2014 року по жовтень 2017 року в розмірі 4761,58 гривень, три проценти річних за прострочення сплати кредиту за період з 02.06.2014 по 07.12.2017 в розмірі 987,05 гривень та три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2014 по 07.12.2017 в розмірі 743,22 гривня (розрахунок заборгованості - а.с.-6-8). Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно п.9.1. кредитного договору № 127_183 від 28.08.2013, за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань по цьому Договору сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому Договорі та чинним законодавством України і відшкодовують завдані збитки (а.с. 12 зворот). Відповідно до п.9.2 кредитного договору № 127_183 від 28.08.2013, за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом позивальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення (а.с. 12 зворот). За таких обставин, з урахуванням усіх представлених сторонами доказів, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договоромпідлягають задоволенню. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved