Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

28 січня 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 25.12.2015 року Виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 54. Свою заяву мотивує тим, що з 25 грудня 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . На час звернення до суду сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, у зв`язку із втратою взаєморозуміння та поваги, почуття кохання та довіри один до одного. З жовтня 2019 року сторони не ведуть спільного господарства. Вважає, що сім`ю зберегти неможливо. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з визнанням позову відповідачем у підготовчому судовому засіданні, яка викладена в письмовій заяві, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні, з урахуванням наступних встановлених та підтверджених матеріалами справи обставин. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб 25 грудня 201 5 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Виконавчим комітетом Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 54 (а.с.10). Сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.11). В позовній заяві зазначено, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Позивачка зазначає, що сім`я з відповідачем не склалася та фактично припинила своє існування. Відповідно до ч. 3,4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Згідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 139 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приписами ч.1 ст.142 ЦПК України врегульовано, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Суд установив, що позивачкою при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн., згідно з квитанції, що міститься у матеріалах справи. Оскільки, розгляд справи по суті не здійснювався, позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 420,40 грн. Разом із тим, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 420,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved