Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

27.08.2015 року Публічне акціонерне\~товариство «Райффайзен\~Банк Аваль»\~в особі\~Харківської обласної\~дирекції АТ\~«Райффайзен Банк\~Аваль» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 01.08.2007 року у розмірі 335760,96 доларів США, що станом на 20.08.2015 року, згідно з курсом Національного Банку України, становить 7408959,43 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн., зазначаючи, що 01 серпня 2007 року між ВАТ „ Райффайзен Банк Аваль в особі Харківської обласної дирекцїї «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/1600/74/90005, згідно якому відповідачу надані кошти у розмірі 94395,00 доларів США строком до 01 серпня 2027 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідно до умов договору відповідач зобов`язався погашати суми заборгованості за кредитом відповідно до графіку погашення кредиту, а також щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 11,50 % річних, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, а також кінцевому погашенні кредиту. Окрім того, у разі порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків, відповідач сплачує пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу та штраф у розмірі 20,00 грн. за кожний день прострочення. Взяті на себе зобов?язання за зазначеним договором Банк виконав своєчасно і в повному обсязі. [PERSON] порушив зобов`язання стосовно своєчасного повернення отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, в зв?язку з чим станом на 20.08.2015 року за відповідачем числиться заборгованість у розмірі 335760,96 доларів США, що по курсу НБУ України на вказану дату становить 7408959,43 грн. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.07.2019 року було скасовано заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.11.2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного\~товариства «Райффайзен\~Банк Аваль»\~в особі\~Харківської обласної\~дирекції АТ\~«Райффайзен Банк\~Аваль» до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором, призначено справу\~\~до розгляду\~у спрощеному\~позовному провадженні. 15.01.2020 року ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова здійснено перехід від розгляду в спрощеному до загального позовного провадження в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Груп»\~про стягнення заборгованості за кредитним договором. 27.07.2020 року ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова було закрито підготовче провадження у\~справі за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] , треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс Проперті Груп», [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У зв`язку з клопотанням представника позивача АТ\~«Райффайзен Банк\~Аваль»\~-\~Свиридова\~І.Б. було замінено позивача Акціонерне товариство\~«Райффайзен Банк\~Аваль» в\~особі Харківської\~обласної дирекції\~АТ «Райффайзен\~Банк Аваль», його правонаступником [PERSON] . До судового засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. До судового засідання представник відповідача [PERSON] [PERSON] не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. В наданому до суду відзиві на позов просила відмовити в позові повністю, та пояснила, що сторони кредитного договору встановили строк дії договору до повного погашення відповідачем заборгованості за кредитом та процентами за користування ним, кінцевий строк повернення кредиту до 26.10.2015 року, так і строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів щомісяця до 27 числа включно кожного календарного місяця для основної заборгованості і для процентів за користування кредитом. Посилаючись на положення статтей 254, 256, 258, 261 ЦК України зазначила, що відповідач зробив останній платіж на погашення боргу 13.10.2010 року, отже строк позовної давності обчислюється з моменту настання строку погашення чергового платежу, а саме з 14.11.2010 року, за який відповідачем не було внесено грошових коштів. З позовом до суду позивач [PERSON] звернувся 01.09.2015 року, тобто звернувся з пропуском строку позовної давності. Також зазначила, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» не може бути стороною по справі, оскільки відповідно до договору про відступлення права вимоги від 27.08.2018 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив право вимоги за кредитним договором № 014\\1600\\74\\90005 від 01.08.2007 року ПАТ «Оксі Банк», що підтверджується листом АТ «Райффайзен Банк Аваль». Окрім того, договором про відступлення права вимоги від 27.08.2018 року ПАТ «Оксі Банк» відступив право вимоги за вказаним кредитним договором на користь ТОВ «Фінанс Проперті Груп», що підтверджується витягом з договору про відступлення права вимоги від 27.08.2018 року, тобто АТ «Райффайзен Банк Аваль» не є кредитором за кредитним договором № 014\\1600\\74\\90005 від 01.08.2007 року. Представник третьої особи ТОВ «Фінанс Проперті Груп» в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч. 3 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 01.08.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Харківської обласної дирекцїї «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/1600/74/90005 від 01.08.2007, згідно якому відповідачу надані кошти у розмірі 94395,00 доларів США строком до 01 серпня 2027 року. Відповідно до умов Договору відповідач зобов`язався погашати суми заборгованості за кредитом, відповідно до графіку погашення кредиту, а також щомісяця сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 11,50 %, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, а також при кінцевому погашенні кредиту. Пунктом 1.2 кредитного договору встановлено, що кредит надається на строк по 01.08.2027 року (включно) згідно графіку надання кредиту. Також у відповідності до п.9.1 кредитного договору, за порушення строків повернення суми кредиту та відсотків за користування кредитом, позичальник має сплатити банку пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу та штраф у розмірі 20 грн. за кожен день прострочення. Згідно п. 12.5 кредитного договору всі інші відносини сторін не передбачені договором, регулюються чинним законодавством України. До всіх правовідносин пов`язаних з укладенням та виконанням Договору, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст. 257, 259 ЦК України). Взяті на себе зобов`язання за зазначеним Договором банк виконав вчасно й повністю, надавши відповідачу кошти. Відповідно до ч. 1 ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановлено, що в період дії кредитного договору відповідач не дотримувався умов кредитного договору, внаслідок чого станом на 20.08.2015 року заборгованість становить 335760,96 доларів США складається з наступних нарахувань: сума залишку заборгованості за кредитом 75178,34 доларів США, що за курсом НБУ становить 1658898,26 грн.; нараховані відсотки 41924,79 доларів США, що за курсом НБУ становить 925119,67 грн.; сума пені, нарахованої за порушення строків повернення кредитної заборгованості 218657,83 доларів США, що за курсом НБУ становить 4824941,50 грн. (а.с. 12-15). Згідно до договору про відступлення права вимоги від 27.08.2018 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» передав ПАТ «Оксі Банк» право вимоги за кредитним договором № 014/1600/74/90005 від 01.08.2007 року (а.с. 69-70). 27.08.2018 року ПАТ «Оксі Банк» на підставі договору відступлення права вимоги від 27.08.2018 року передав в свою чергу ТОВ «Фінанс Проперті Груп» право вимоги за кредитним договором № 014/1600/74/90005 від 01.08.2007 року, яке в свою чергу 29.08.2018 року на підставі договору відступлення права вимоги за кредитним договором відступило [PERSON] право вимоги за вищевказаним кредитним договором (а.с. 150-151). Пунктом 2.1 договору відступлення права вимоги від 27.08.2018 року встановлено, що на виконання умов попереднього договору № 270818-1 від 27.08.2018 року первісний кредитор передає (відступає), а новий кредитор одержує (набуває) права кредитора в зобов`язанні за кредитним договором № 014/1600/74/90005 від 01.08.2007 року, укладений між Відкритим акціонерним товариством (Публічне акціонерне товариство) «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON] , іпотечним договором № 014/1600/74/90005/1 від 01.08.2007 року укладений між Відкритим акціонерним товариством (Публічне акціонерне товариство) «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON] , нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Коссе Л.М. за реєстровим № 2737. Згідно п.п. 2.2, 2.3 договору відступлення права вимоги від 27.08.2018 з моменту підписання цього Договору новий кредитор набуває статусу кредитора за кредитним договором, який наведено у ст. 1 цього Договору. Право вимоги, що відступається за цим Договором є всі права, передбачені кредитним договором для кредитора. Відповідно до ч. 1 ст.\~55\~ЦПК\~України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.\~514\~ЦК\~України до\~нового кредитора\~переходять права\~первісного кредитора\~у зобов`язанні\~в обсязі\~і на\~умовах,\~що існували\~на момент\~переходу цих\~прав,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. З вищенаведеного вбачається, що право вимоги за кредитним договором № 014/1600/74/90005 від 01.08.2007 року на час розгляду справи належить позивачу [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 509\~ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Станом на день подання позову зобов`язання щодо погашення вказаної заборгованості не виконуються. У відповідності до положень ст.ст.525,\~526 Цивільного кодексу України\~одностороння відмова від зобов`язання не допускається, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк, що встановлені договором. Крім того, відповідно до ч.1\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 2 ст.1050\~ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень\~ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. З положень ст.629 ЦК України, вбачається, що приписами цивільного законодавства передбачено, що Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1\~ст.626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зі ст.611\~ЦК України випливає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 610\~ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення\~невиконання зобов`язання в обумовлений строк. Відповідно до\~ст.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3\~ст.549 ЦК України). З приводу посилань представника відповідача про застосування до\~ позовних\~ вимог\~ строку позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 19.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Так, із матеріалів справи вбачається, що позивачем нараховуються заборгованість по процентам, пені та штрафам за період з 13.10.2010 року по 20.08.2015 року. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі № 6-160цс14: «Відповідно до статті 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами стаття 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Відповідно до вимог статті 266, частини другої статті 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою». Із даною позовною заявою банк звернувся до суду 27.08.2015 року, а нарахування боргу та штрафних санкцій здійснено за період з 13.10.2010 року по 20.08.2015 року, а тому до вимог про стягнення заборгованості за відсотками підлягає застосуванню позовна давність тривалістю три роки, а до вимог про стягнення пені один рік. Відповідно до п. 12.5 кредитного договору всі інші відносини сторін, не передбачені договором, регулюються чинним законодавством України. До всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням цього договору, застосовуються загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст. 257, 259 ЦК України). Таким чином\~ з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість в межах строку позовної давності за період з 27.08.2012 року по 20.08.2015 року,\~ та\~ яка складається з\~ заборгованості\~ за:\~ кредитом\~ у розмірі 75178,34 доларів США, за відсотками\~26\~069,58 доларів США, та за пенею за період з 20.08.2014 року по 20.08.2015 року у розмірі 105\~788,83 доларів США. Крім того, відповідно до ч. 3 ст.\~551\~ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже, частина третя статті 551\~ЦК України з урахуванням положень статті 3\~ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10\~ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Сума основного боргу складає 75178,34 доларів США, сума нарахованої пені 105\~788,83 доларів США, що значно перевищує розмір заборгованості за кредитним договором. З врахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про зменшення розміру пені в порядку ч. 3 ст.\~551\~ЦК України до розміру основного боргу 75178,34 доларів США. Статтею 78 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані\~встановлюються такими\~засобами:\~1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами;\~2)\~висновками\~експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з\~ч.\~2\~ст.\~79\~ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких\~обставин,\~суд \~приходить\~\~до \~висновку,\~що \~стягненню\~з відповідача\~підлягає\~сума заборгованості\~\~за кредитним\~договором в\~\~загальному\~розмірі\~176\~426,\~26\~доларів США,\~з яких:\~заборгованості за\~тілом\~кредиту у розмірі 75\~178,34\~доларів США, відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 26\~069,58 доларів США, пеню в розмірі 75\~178,34\~доларів США, тобто позовні \~вимоги \~позивача підлягають частковому задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1936,62 грн. На підставі\~викладеного\~та\~

Outcome: partial