Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

27.02.2019 року позивачка [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року; стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року У позовній заяві позивачка в обґрунтування вимог посилається на те, що 18.11.2014 року між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у них народився [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також позивачка зазначила, що діти мешкають разом з нею, у зв`язку з чим просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей. Позивачка у судове засідання не з`явилась, справу просила слухати у її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, справу просив слухати у його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши, вивчивши та проаналізувавши усі документи наявні в матеріалах справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню . У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18.11.2014 року . За час шлюбу народився [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч.3 ст.12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, суд приходить до висновку щодо стягнення аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вважає це розумним та обґрунтованим і таким, що відповідає інтересам дітей.

Outcome: approved