Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

27.04.2021 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на його користь 10 000 грн. моральної шкоди та 1500 грн.франшизи. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що постановою Сокальського районного суду Львівської області від 25.11.2020 року, яка набрала законної сили, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Він звернувся до страхової компанії відповідача, отримав суму страхового відшкодування та оплатив франшизу у розмірі 1500 грн. В подальшому він звернувся до відповідача із пропозицією добровільно сплатити франшизу, однак останній відмовився. ДТП трапилась 30.10.2020 року, а виплата страхового відшкодування здійснена в березні 2021 року, тому протягом п`яти місяців він був позбавлений можливості користуватись транспортним засобом, в добровільному порядку відповідач відмовився відшкодувати завдані збитки та поводився агресивно. Він є військовим, для роботи йому потрібен автомобіль. Для відшкодування шкоди відповідач витратив багато часу та зусиль у зв`язку з необхідністю представити транспортний засіб для огляду експерту, щодня телефонувати в страхову компанію щодо страхової виплати. У зв`язку з наведеним розмір заподіяної йому моральної шкоди оцінює у 10 000 грн. 11.05.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання з проханням розглядати справу за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відзиву не подав. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як передбачено ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке. Судом установлено, що розмір матеріального збитку, завданого позивачу, за договором страхування №АР 8372991 від 17.07.2020 року укладеного між ПАТ «НАСК «Оранта» та [PERSON] становить 29827, 35 грн., франшиза 1500 грн., сума страхового відшкодування 28327, 35 грн., що підтверджується копією розрахунку страхового відшкодування від 11.03.2021 року. Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 25.11.2020 року, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке полягає у тому, що він 30.10.2020 року о 09.05 год. на 143 км. автодороги Тернопіль-Львів-Рава-Руська, керуючи автомобілем «Вольцваген» р.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Опель» р.н.з. [NUMBER] , що рухався попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно з абзацом 2 пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-ІV) страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до пункту 36.6 статті 36 Закон № 1961-ІV страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Тобто страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, визначену договором. Враховуючи те, що виплачене позивачу страхове відшкодування було зменшено на суму франшизи, визначену договором у розмірі 1500 грн., така підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, слід зазначити. Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 2, ч. 3 статті 23 ЦК моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях. яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Частиною 1 статті 1167 ЦК установлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Вищенаведені обставини справи та правові положення, на думку суду, свідчать про доведення факту спричинення відповідачем позивачеві моральної шкоди, а отже, про право позивача на її відшкодування. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди (суму її компенсації), судом ураховано тяжкість моральної шкоди, завданої позивачеві тривалою несправністю його автомобіля, глибину, тривалість та характер моральних страждань, настання у зв`язку з цим негативних змін у його житті у зв`язку, що вимагало додаткових зусиль для організації його життя. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Тому суд вважає, що сума компенсації спричиненої позивачеві моральної шкоди повинна складати 3000 грн. Згідно зі ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вимога про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 грн. є завищеною, належними доказами не підтверджена, а тому в цілому задоволенню не підлягає. Враховуючи часткове задоволення позову,

Outcome: partial