Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

28.11.2019 року позивачі звернулись до суду із спільним позовом, відповідно до якого прохали суд визнати за ними право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , а саме: [PERSON] - з 12.01.1990 року, [PERSON] - з 27.05.2005 року, [PERSON] - з 27.12.2011 року, [PERSON] - з 20.05.2006 року. В обґрунтування позову зазначено, що квартира [ADDRESS] була надана в користування [PERSON] (батько Позивача 1) на підставі протоколу спільного засідання профспілкового комітету та адміністрації об`єднання «Лтава» від 01.11.1989 року № 2, на склад сім`ї з чотирьох осіб: [PERSON] (батько Позивача 1), [PERSON] (мати Позивача 1), [PERSON] (сестра Позивача 1) та [PERSON] (Позивач 1). На даний час особовий рахунок на вказану квартиру переоформлений на [PERSON] (Позивач 1) на підставі рішення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради від 28.02.2017 року №47. Разом з ним у вказаній квартирі також проживає його сім`я, а саме: [PERSON] (дружина, Позивач 2) та їх неповнолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивачі вказують, що ордер на право вселення у житло є втраченим та в чинного балансоутримувача на зберіганні відсутній, що підтверджується довідкою КП «ЖЕО № 2» ПМР від 26.11.2019 року № К2984. Для реалізації свого права на приватизацію займаного житла, позивачам необхідно визнати за ними право користування квартирою [ADDRESS] з метою подальшої реалізації права на приватизацію займаного ними житлового приміщення. Ухвалою суду від 02.12.2019 року відкрито загальне позовне провадження з викликом всіх учасників справи. 17.12.2019 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач не заперечував проти задоволення позову. Інших заяв по суті справи від учасників справи відповідно до ст. 174 ЦПК України не надходило до суду. Ухвалою суду від 17.12.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання 03.02.2020 року позивачі не з`явились, 16.12.2019 року до суду від позивачів [PERSON] та [PERSON] 16.12.2019 року надійшла спільну заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Адвокат позивачів 03.02.2020 року надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача, Управління майном комунальної власності міста Виконавчого комітету Полтавської міської ради, у відзиві від 17.12.2019 року прохав суд розглянути справу без участі представника управління. 30.01.2020 року від представника третьої особи у справи, КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради, надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] була надана у користування [PERSON] на підставі протоколу спільного засідання профспілкового комітету та адміністрації об`єднання «Лтава» від 01.11.1989 року № 2, на склад сім`ї з чотирьох осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (Позивач 1). Наразі у квартирі [ADDRESS] зареєстровані та фактично проживають позивач [PERSON] разом із дружиною [PERSON] та двома дітьми [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою КП «ЖЕО № 2» ПМР від 25.11.2019 року № 1638. Згідно із вказаною довідкою вбачається, що [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою з 12.01.1990 року, що також підтверджується даними паспорту громадянина України останнього; [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою - з 27.05.2005 року, що також підтверджується даними паспорту громадянина України останньої, а також діти [PERSON] з 27.12.2011 року та [PERSON] - з 20.05.2006 року. Особовий рахунок на вказану квартиру переоформлений на [PERSON] (Позивач 1) на підставі рішення Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради від 28.02.2017 року №47. Згідно з технічним паспортом (інвентарна справа № 20906), виготовленим 22.05.2017 року, вбачається, що вказана квартира має житлову площу 25,0 кв. м., загальну площу - 47,4 кв. м. Позивачі вказують, що ордер на право вселення у житло втрачений та в чинного балансоутримувача, КП «ЖЕО №2» ПМР, на зберіганні відсутній, що підтверджується довідкою КП «ЖЕО № 2» ПМР від 26.11.2019 року № К2984. З вказаної довідки також вбачається, що займана позивачами квартира не є службовою. Визнання права користування квартирою [ADDRESS] необхідне позивачам з метою подальшої реалізації права на приватизацію займаного ними житлового приміщення, оскільки ордер не зберігся, а видача дублікату не передбачена законом. Пунктом 18 Положення про порядок передачі у власність громадян квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 16.12.2009 р. № 396 (зі змінами), чітко врегульовано питання щодо переліку документів, які громадяни подають до органу приватизації. Одним із таких обов`язкових документів є ордер про надання житлової площі. Відповідно до ст. 58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Однак, як встановлено судом вище, позивачу вони не мають ордеру про надання житлової площі, який міг би відповідно до чинного законодавства підтвердити факт законного вселення в житло та факт проживання на займаній житловій площі на законних підставах. Вказаний ордер був переданий балансоутримувачу після вселення у надане приміщення. Зберігання переданого ордеру балансоутримувачем передбачено п.72 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджених постановою 11.12.1984 року №470. Однак ордер було втрачено з причин, що не залежали від волі позивачів. Відсутність ордеру про надання житлової площі унеможливлює здійснення позивачами приватизації займаного житла. Конституцією України серед основних прав і свобод людини й громадянина проголошено право на житло. У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Враховуючи вимоги законодавства щодо приватизації житла особами, суд дійшов висновку, що способом захисту прав позивачів є саме визнання за ними права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved