Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

27.03.2014 р. [PERSON] звернувся до Борівського районного суду з позовною заявою до Костянтинівського державного хімічного заводу про стягнення невиплаченої заробітної плати та стягнення моральної шкоди в якій вказав, що в жовтні 2003 р. він був прийнятий на роботу до Костянтинівського державного хімічного заводу. 30.08.2012 р. позивач був переведений машиністом (самохідного залізничнодорожнього крану, крановщиком) в цех залізничнодорожнього транспорту (наказ №95-А-К від 03.08.2014 р.). 03.02.2014 р. позивач звільнився з роботи за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України , наказ №9-К від 03.02.2014 р. При звільненні з роботи позивач отримав на руки трудову книжку та частково розрахункові. Крім того, в бухгалтерії заводу позивач отримав довідку про те, що за заводом станом на 05.02.2014 р. перед ним значиться заборгованість по невиплаченій заробітній платі за грудень 2012 р., січень та лютий 2013 р. в загальній сумі 5022 грн. 63 коп. Задовго до звільнення з роботи позивач звертався до адміністрації підприємства з приводу виплати заборгованості з оплати праці, але йому було безпідставно відмовлено через відсутність коштів. Разом з тим, позивач зазначає, що своєю заборгованістю підприємство нанесло йому моральну шкоду, адже він є батьком трьох неповнолітніх дітей та сплачує аліменти. На протязі трьох місяців він по вині підприємства не міг виконати свій обов'язок по наданню матеріальної допомоги на утримання дітей та сплаті аліментів, не міг платити за проживання в гуртожитку, що завдало йому моральні страждання, привело до втрати нормальних життєвих зв'язків та він був зобов'язаний прикладати додаткові зусилля для організації свого життя, брати в борг в своїх друзів для придбання медикаментів для своїх пристарілих батьків. Заподіяну моральну шкоду позивачу невиплатою заробітної плати за грудень 2012 р., січень та лютий 2013 р. до теперішнього часу він оцінює в розмірі 3000 грн. та в своєму позові просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по невиплаченій заробітній платі за грудень 2012 р., січень та лютий 2013 р. в розмірі 5022 грн. 63 коп. та моральну шкоду в розмірі 3000 грн., також стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, а на його користь витрати пов'язані з правовою допомогою в розмірі 500 грн. 08.04.2014 р. до суду надійшло заперечення Костянтинівського державного хімічного заводу на позовну заяву в якій відповідач просить позов [PERSON] в частині стягнення на його користь з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 5022 грн. 63 коп. задовольнити, а в задоволенні інших вимог відмовити виходячи з наступного. Відповідач вказує, що відповідно до п.4 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» «в позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової ) шкоди має бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями або бездіяльністю вона заподіяна позивачу, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди і чим це підтверджуєтесь », а позивачем в свою чергу не надано жодного доказу моральних страждань, крім того в заяві не наведено розрахунку визначення моральної шкоди та не обґрунтовано розмір витрат на правову допомогу, тому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 3000 грн. та витрат на правову допомогу на користь позивача. В судовому засіданні адвокат позивача підтвердив вищевикладене та просить суд задовольнити позов в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник Костянтинівського державного хімічного заводу в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки. Заслухавши адвоката позивача, розглянувши матеріали справи, суд вважає за можливе з урахуванням згоди на це адвоката позивача, в порядку ст. 224 ЦПК України прийняти заочне рішення на підставі доказів, які є в справі. Суд, вислухавши пояснення адвоката позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги можуть бути частково задоволені, оскільки відповідно до трудової книжки [PERSON] він був прийнятий до Костянтинівського державного хімічного заводу 22.10.2003 р., наказ №98-К та звільнений на підставі п.1 ст.36 КЗпП України 03.02.2014 р. наказ №9-К(а.с.6-7); згідно з копією довідки Костянтинівського державного хімічного заводу від 05.02.2014 р. №42 заборгованість по виплаті заробітної плати станом на 03.02.2014 р. перед [PERSON] складає 5022 грн. 63 коп.(а.с.8-9); відповідно до квитанції від 27.03.2014 р. витрати на юридичну допомогу складають 500 грн. (а.с.14). Відповідно до ст.116 КЗпП України «при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. …». Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст. 1167 ЦК України «моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини…». Відповідно до ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по невиплаченій заробітній платі за грудень 2012 р., січень та лютий 2013 р. в розмірі 5022 грн. 63 коп. та моральну шкоду в розмірі 1000 грн., витрати пов'язані з правовою допомогою в розмірі 500 грн., також стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial