Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

28 листопада 2018 року представник позивача [PERSON] адвокат Стеценко В.М. звернувся до суду із позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 66529,45 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 730488,42 грн. та 50 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги мотивує тим, що 20.03.2015 [PERSON] звернулася до ТВБВ № 10018/050 ПАТ «Державний ощадний банк України» з метою відкриття депозитного рахунку. Отримавши інформацію про можливі пропозиції банку і особливості відкриття депозитних рахунків, позивач прийняла рішення про оформлення строкового вкладу «Максимальний», в зв`язку з чим між нею та банком 20.03.2015 укладено договір № 9125 на строковий вклад «Максимальний», відкривши депозитний рахунок на суму 50 000 гривень терміном на 6 місяців. Після чого вона ( [PERSON] ) передала грошові кошти в сумі 50 000 гривень в приміщенні банку уповноваженому представнику банку - [PERSON] для внесення їх на депозитний рахунок. У вересні 2015 року позивач звернулася до відділення банку з метою отримання відсотків за вкладом, де їй працівник банку [PERSON] . видала 5000 гривень та зазначила, що це відсотки за її вкладом і що дію договору продовжено ще на півроку. У березні 2016 року позивач звернулася до відділення банку і попросила, щоб відсотки за вкладом переслали на депозитний рахунок і продовжили дію договору ще на півроку. Працівник банку [PERSON] запевнила, що додатковий договір про продовження дії строкового вкладу оформлено і кошти перебувають на її (позивачки) особистому банківському рахунку. У вересні 2016 року позивач знову звернулася до ТВБВ № 10018/050 ПАТ «Ощадбанк» в м. Охтирка, де працівник банку [PERSON] пояснила, що відсотки і вклад знову продовжено на півроку і вони знаходяться на її (позивачки) депозитному рахунку. В квітні 2017 року позивач звернулася до ТВБВ № 10018/050 ПАТ «Ощадбанк» в м. Охтирка з вимогою про повернення коштів з депозиту та нарахованих відсотків. Проте, керівник вказаного відділення Кісіленко Л.Є. повідомила, що ПАТ «Ощадбанк» не має у своєму реєстрі такого договору, депозитний рахунок працівником банку [PERSON] відкрито не було, відповідно ніяких відсотків за вкладом протягом двох років не нараховувалося. Після цього вона (позивач) зверталася з заявами на ім`я керівника Сумської філії ПАТ «Ощадбанк», та їй повідомили, що стосовно [PERSON] провадиться службове розслідування, а слідчим СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №12017200060000288 від 26.04.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.4 ст. 185 КК України. Так як вона (позивач) уклала договір № 9125 на строковий вклад «Максимальний», то очікувала отримати дохід. Так як строк укладеного договору працівник ПАТ «Ощадбанк» [PERSON] неодноразово продовжувала, тому період, за який позивач могла отримати проценти становить 24 місяці, зокрема, від дати укладення договору до дати, коли позивачу стало відомо про незаконні дії [PERSON] За вказаний період [PERSON] могла отримати 21 529,45 грн. процентів. Пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за період з 28.11.2017 по 28.11.2018 з урахуванням позовної давності в 1 рік складає 730 488,42 грн. Також протиправними діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду. Так, коли ПАТ «Ощадбанк» повідомили їй, що не повернуть кошти вона отримала сильну емоційну травму, постійно нервувала та знаходилася в стресовому стані, бо через невиконання умов договору відповідачем вона втратила всі свої заощадження. Для того, щоб мати змогу оплатити комунальні платежі та придбати речі першої необхідності вона змушена брати в борг кошти. Вважає, що сума в розмірі 50 000 грн. покриє всю моральну шкоду, завдану їй відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлена в передбаченому законом порядку. Представник позивача [PERSON] - адвокат Стеценко В.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, зазначивши, що між [PERSON] та ПАТ «Державний ощадний банк», від імені якого діяла уповноважений представник банку - [PERSON], 20.03.2015 укладено договір № 9125 на строковий вклад «Максимальний», згідно якого банк прийняв на депозитний рахунок кошти в сумі 50 000 гривень терміном на 6 місяців з процентною ставкою за депозитом в розмірі 21,5% річних. Банком були порушені договірні зобов`язання, а тому просить на підставі ст.. 1058, 1060 ЦК України стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за договором в розмірі 66529,45 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 730488,42 грн. та 50 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Представник відповідача Солдатенко А.М. в судовому засіданні проти позову заперечував. Надав письмовий відзив, в якому зазначив, що даний позивачем договір на строковий вклад № 9125 від 20.03.2015 складений за формою, яка не відповідає типовим формам договорів про вклад прийнятими в АТ «Ощадбанк» і були чинними станом на дату, зазначену в договорі. В преамбулі договору особою, яка діє від імені АТ «Ощадбанк», зазначена керуюча відділенням Кісіленко Л.Є. , однак в договорі міститься підпис [PERSON] , яка на той час працювала головним спеціалістом ТВБВ № 10018/050 АТ «Ощадбанк». Договір не містить печатки банку, наявний лише штамп. Доказів на підтвердження прийняття банком від [PERSON] коштів в сумі 50000 грн. останньою не надано. За відсутності підтверджень прийняття банком від вкладника грошової суми (вкладу) договір банківського вкладу на який посилається позивач як реальний та оплатний не є укладеним, будь-які права та обов`язки сторін за ним не виникли. Сам по собі факт підписання сторонами тексту договору без передання грошових коштів не породжує обов`язку позичальника повернути грошові кошти. Таким чином, договір на строковий вклад № 9125 від 25.03.2015 є безгрошовим та не укладеним в зв`язку із відсутністю підтверджень прийняття банком від вкладника грошової суми (вкладу). Також позивачем не надано будь-яких документів щодо отримання відсотків в сумі 5000,00 грн. та пролонгації договору, тоді як в наданій копії договору зазначений строк зберігання депозиту - 25.06.2015. За відсутності укладеного договору та суми вкладу будь-яких грошових зобов`язань у банка не виникло, а тому безпідставними є вимоги щодо виплати відсотків та нарахування пені. Крім того, наданий позивачем розрахунок пені є невірним та таким, що суперечить вимогам Закону України «Про захист прав споживачів». При цьому позивачем не враховано, що пеня нараховується на суму неналежно наданих послуг, якими є нарахування відсотків, а не сума вкладу. Позивачем не надано змістовних обґрунтувань і будь-яких доказів заподіяння їй моральної шкоди, та на яких підставах вона визначили суму моральної шкоди саме 50 000,00 грн. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого висновку. Судом встановлено, що 20.03.2015 позивач [PERSON] звернулась до Територіального відокремленого безбалансового відділення №10018/050 Філії-Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк» з метою укладення договору банківського вкладу на суму 50000,00 грн. Того ж дня, 20.03.2015 між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» з однієї сторони, та [PERSON] з другої сторони було підписано договір № 9125 на строковий вклад «Максимальний» з процентною ставкою за депозитом в розмірі 21,5%, згідно якого клієнт перераховує, а банк приймає на депозитний рахунок № [NUMBER] кошти в сумі 50000,00 грн. строком на 6 місяців. Даний договір скріплений печаткою ТВБВ № 10018/050 АТ «Ощадбанк» та підписом від імені керуючого відділення Кісіленко Л.Є. - співробітника банку [PERSON] (а.с. 34-35). Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. З огляду на закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах визначення договору банківського вкладу, - банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). Положення статті 1059 ЦК України врегульовує питання форми договору банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору. За змістом статті 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. Пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516 передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Пунктом 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 1 червня 2011 року № 174, яка була чинною на момент підписання договору банківського вкладу, передбачено, що банк (філія, відділення) зобов`язаний надати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі у вигляді паперового або електронного документа відповідно до законодавства, умов договору та згідно з внутрішньобанківськими правилами, правилами платіжної системи). Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірні» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ. Виходячи з положень статті 1059 ЦК України, п. 1.4. Положення, п. 2.9 глави 2 розділу IV Інструкції письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492 та зареєстрованої в Мінюсті 17.12.2003 за № 1172/8493 (в редакції станом на момент підписання договору банківського вкладу), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки (п.1.8); договір банківського рахунку та договір банківського вкладу укладаються в письмовій формі. Один примірник договору зберігається в банку, а другий банк зобов`язаний надати клієнту під підпис (п.1.9); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. У договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу; сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок; строк зберігання коштів (за строковим вкладом); розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін; умови дострокового розірвання договору; інші умови за погодженням сторін (п.1.10). Пункт 10.1 даної Інструкції передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує фізичну особу, яка відкриває рахунок, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок; після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вкладний (депозитний) рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку. Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час її виконання), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ. Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом України у постановах від 29 жовтня 2014 року у справі № 6-118цс14, від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1286цс16, від 29 листопада 2017 року у справі № 6-109цс17. Договір банківського вкладу має своїм наслідком ту обставину, що готівкові гроші вкладника передаються останнім у власність банку, а безготівкові гроші - в повне розпорядження банку. Відповідні дії вкладника є необхідною умовою виникнення зобов`язання за договором банківського вкладу, згідно з яким на боці вкладника з`являється право вимагати від банку видачі суми вкладу і виплати відсотків на неї, а на стороні банку - відповідний обов`язок. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено передачею коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобов`язальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) і банку (боржника). Вкладник має право вимоги до банку про повернення вкладу за договором банківського вкладу з урахуванням нарахованих процентів згідно умов укладеного договору та застосуванням наслідків, передбачених договором та законом, у разі порушення банком своїх зобов`язань за договором. Вирішуючи питання щодо стягнення грошових коштів за договорами банківського вкладу, судам необхідно встановити факт укладення відповідного договору, з`ясувати повноваження сторін на його укладення, факт внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника, а також дотримання вимог, передбачених законами та іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності, щодо укладення договору банківського вкладу та внесення грошових коштів. В своїй позовній заяві позивач посилається на статті 1059-1061 ЦК України, мотивуючи позовні вимоги порушенням відповідачем договірних зобов`язань. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У пункті 1.1 договору № 9125 на вклад «Максимальний» вказано, що банк приймає суму вкладу на депозитний рахунок № [NUMBER] . З листа Філії - Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» від 23.05.2017 за № 116.29-14/638 вбачається, що депозитний рахунок [NUMBER] серед даних АБС БАРС на ім`я [PERSON] відсутній. Згідно даних АБС БАРС 20.03.2015 [PERSON] було відкрито лише картковий рахунок [NUMBER] (а.с.39). Згідно листа від 30.05.2019 № 17/1-171 вих.19 Прокуратури Сумської області досудове розслідування у кримінальному провадженні №42017200000000601 від 26.12.2017 за підозрою [PERSON] за ч.3 ст.27, ч.5 ст.191 КК України з 26.04.2018 р. зупинене на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України з причин розшуку підозрюваної. Таким чином, рішення суду по даній справі не прийнято. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України). Оскільки у позивача відсутня ощадна книжка (інший документ, що її замінює), в якій було б зазначено номер рахунку, дата вчинення банківських операцій, печатка банку та підпис касира про прийняття грошей в відповідній сумі, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем факту укладення договору банківського вкладу та внесення коштів позивачем на депозит. Згідно п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв`язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205 - 210, 640 ЦК). Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). За таких обставин суд приходить до висновку про те, що між позивачем та банком договір банківського вкладу укладено не було, оскільки позивачем на підтвердження укладення вищезазначеного договору не надано доказів внесення грошових сум на рахунок. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Державний ощадний банк України» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, ст.ст. 1058, 1059 ЦК України, Закону України «Про банки і банківську діяльність»,

Outcome: dismissed