Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

27.02.2012 позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним вище позовом відповідно до якого просив стягнути солідарно з [PERSON] та ТОВ «Екостатус С» на його користь борг у сумі 1`719`611, 80 грн., із яких: 1`577`625,50 грн. - основний борг та 141`986,30 грн. - 3% річних за весь час прострочення виконання зобов'язання, стягнення судового збору. 18.09.2012, у зазначеній справі, Солом'янським районним судом м. Києва ухвалено рішення про часткове задоволення позову. Стягнуто солідарно з [PERSON] та ТОВ «Екостатус С» на користь [PERSON] борг в розмірі 1`578`217,80 грн., 3% річних в розмірі 140`742,44 грн.. В іншій частині позову відмовлено. 03.09.2013, рішенням Апеляційного суду м. Києва, скасовано рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 18.09.2012 скасовано з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], ТОВ «Екостатус С», третя особа: [PERSON], про стягнення коштів в повному обсязі. 12.03.2014, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 18.09.2012 та рішення Апеляційного суду м. Києва від 03.09.2013 скасовано, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції. 10.04.2014 справа була передана до суду першої інстанції на новий розгляд. Передана судді Лазаренко В.В. в порядку, передбаченому ст. 11-1 ЦПК України. 27.04.2015, під час нового розгляду справи в суді першої інстанції, позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути солідарно з [PERSON] та ТОВ «Екостатус С» на користь [PERSON] борг в розмірі 4`432`752 грн., 3% річних в розмірі 820`059,12 грн., судові витрати. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, [PERSON] посилається на те, що 11.11.2007 між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики за яким позивач дав відповідачеві [PERSON] в борг 197`450,00 доларів США, з терміном повернення до 20.02.2009, що підтверджується борговою розпискою від 11.11.2007 року. Крім цього, з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] щодо повернення коштів, між позивачем та ТОВ «Академія здоров'я та краси», назву якого змінено на ТОВ «Екостатус С», було укладено Договір поруки № 1 від 05.04.2011, за яким ТОВ «Екостатус С» зобов'язався відповідати у повному обсязі за виконання усіх зобов'язань, що виникли з Договору позики укладеного між позивачем та [PERSON] від 11.11.2007. Відповідно до п. 1.1. та 3.1 Договору поруки № 1 від 05.04.2011 року ТОВ «Екостатус С» зобов'язався протягом 2 (двох) календарних днів, від дати отримання письмової вимоги позивача про невиконання [PERSON] забезпеченого порукою зобов'язання, виконати відповідне зобов'язання шляхом сплати боргу позивачу (кредитору). Крім цього, зазначив, що відповідно до п.3.1.2 Договору Поруки № 1 від 05.04.2011, ТОВ «Екостатус С» зобов'язаний у разі невиконання [PERSON] та/або ТОВ «Екостатус С» забезпеченого порукою зобов'язання, відповідати перед позивачем всім своїм майном, на яке згідно з чинним законодавством України може бути звернено стягнення. Позивач також посилається, що [PERSON] свого зобов'язання щодо повернення отриманих коштів в борг не виконав, а направлена вимога до ТОВ «Екостатус С» щодо виконання зобов`язання, як поручителя протягом дводенного терміну, залишилася останнім без виконання. Посилаючись на вказані вище обставини позивач вважає, що відповідно до ст.625 ЦК України з відповідачів в солідарному порядку має бути стягнуто 3% річних за період прострочення виконання грошового зобов'язання з 21.02.2009 - 27.04.2015 у розмірі 820`059,12 грн.. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити, з урахування поданої заяви про збільшення розміру позовних вимог від 27.04.2015. Представники відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечували та просили у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування поданих заперечень посилалися на те, що розписка від 11.11.2007 не є підтвердженням виникненням зобов'язання та підтвердженням укладення договору позики між [PERSON] та [PERSON], оскільки [PERSON] не є стороною договору позики, а тому у нього відсутнє право вимоги до [PERSON] на повернення грошових коштів. В обґрунтування заперечень представники відповідача зазначили, що позивач є лише свідком передачі грошей, а не позикодавцем. Разом з цим, в ході судового розгляду справи представники відповідача [PERSON] не заперечували, що дійсно [PERSON] отримав грошові кошти у розмірі 197`450,00 дол. США, а також те, що він мав повернути дані кошти у такому ж розмірі до 20.02.2009, на підтвердження чого було складено розписку від 11.11.2007. Проте, стверджували, що кошти отримані у іншої особи, а не позивача та на виконання іншого зобов`язання. При цьому представники відповідача відмовилися повідомити суду інформацію щодо того у кого саме відповілач [PERSON] позичав 197`450,00 дол. США. Представники відповідача [PERSON] вважають, що позивачем не надано доказів того, що саме [PERSON] було надано в борг [PERSON] кошти в сумі 197`450,00 доларів США, оскільки в розписці від 11.11.2007 відсутні відомості щодо того, від кого дані кошти отримані, кому [PERSON] має їх повернути. Просили відмовити в задоволенні позову. Відповідач ТОВ «Екостатус С» в судове засідання свого представника не направив, хоча належним чином повідомлялвся про дату та час слухання справи, що підтверджується зворотній поштовим повідомлення про отримання відповідачем судової повістки. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату та час слухання справи, про причини неявки суд до відома не поставила. Вислухавши думку сторін, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача ТОВ «Екостатус С» та третьої особи, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, показання свідка, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.11.2007 між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого останнім - [PERSON] - отримано в борг кошти в розмірі 197`450,00 доларів США, з терміном повернення до 20.02.2009, що підтверджується борговою розпискою від 11.11.2007. У зазначеній розписці не було зазначено особу, від якої [PERSON] отримав зазначені грошові кошти та якій зобов'язувався їх повернути. Зазначено, що кошти передавалася [PERSON] в присутності [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 10, том № 1). Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав суду, що 11.11.2007 він був присутній під час написання та підписання розписки від 11.11.2007 та передачі [PERSON] коштів в сумі 197`450,00 дол. США. Він показав, що гроші передавалися в борг відповідачеві [PERSON] особисто позивачем [PERSON], а не будь якою іншою особою, в його присутності, на підтвердження чого було складено розписку від 11.11.2007. В судовому засіданні представники відповідача [PERSON] заперечували, що кошти [PERSON] отримав саме у [PERSON] в борг. Зазначили, що [PERSON] дійсно отримав в борг 197`450,00 дол. США, проте не у [PERSON], а у іншої особи, прізвище якої називати відмовилися. За клопотанням представників відповідача [PERSON], які стверджували, що відповідач [PERSON] заперечує щодо власноручного заповнення та підпису розписки від 11.11.2007, та стверджує, що підписи осіб, які були присутні при передачі коштів, виконані не [PERSON] та не [PERSON], у справі була призначена судова почеркознавча експертиза. Відповідно до висновків експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 02.04.2015, рукописні записи та підписи в розписці від 11.11.2007 від імені [PERSON] виконані [PERSON]. Рукописні записи та підписи в розписці від 11.11.2007 від імені [PERSON] виконані [PERSON]. Рукописні записи та підписи в розписці від 11.11.2007 від імені [PERSON] виконані [PERSON]. Таким чином спростовані заперечення представників відповідача з приводу того, що відповідач [PERSON], позивач [PERSON] та свідок [PERSON] власноручно не заповнювали та не підписували розписку від 11.11.2007. Твердження представників відповідача [PERSON] що розписка про отримання грошей від 11.11.2007 року була сфальшована, з боку позивача щодо відповідача [PERSON] наявні шахрайські дії, при цьому представники відповідача не змогли пояснити в чому це полягало, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку, що між [PERSON] та [PERSON] 11.11.2007 було укладено договір позики за яким [PERSON] передав в борг [PERSON] гроші в розмірі 197`450,00 дол. США. На підтвердження укладення договору позики та його умов [PERSON] власноручно складено розписку від 11.11.2007 року про отримання грошової суми. Таким чином між сторонами виникли правовідносини, що випливають з договору позики. Заперечення представників відповідача з приводу того, що грошові кошти в борг відповідач [PERSON] у позивача [PERSON] не брав, останній не є кредитором [PERSON] і не має права вимоги за розпискою від 1.11.2007 року, суд оцінює критично, оскільки вони спростовані наведеними вище доказами. Крім цього, згідно ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Виходячи з цього, наявність боргової розписки у позикодавця та відсутність останньої у позичальника, свідчить про те, що боргові зобов`язання останнім не виконані. До того ж, та обставина, що кошти бралися у борг відповідачем саме у позивача [PERSON] підтверджується Договором поруки № 1, укладеним 05.04.2011 року між позивачем та ТОВ «Академія здоров'я та краси», назву якого змінено на ТОВ «Екостатус С», що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців (а.с. а.с. 11-12, 37). Відповідно до п. 1.1. та 3.1 вказаного вище Договору вбачається, що ТОВ «Екостатус С» взяв на себе зобов`язання протягом 2 (двох) календарних днів, від дати отримання письмової вимоги кредитора - [PERSON] про невиконання позичальником - [PERSON] - зобов'язання по розписці від 11.11.2007 року про отримання грошової суми в розмірі 197`450,00 дол. США, виконати його шляхом передачі грошових коштів кредитору (позивачу). Відповідно до п. 3.1.2 даного Договору, ТОВ «Екостатус С» зобов'язаний у разі невиконання [PERSON] та/або ТОВ «Екостатус С» забезпеченого порукою зобов'язання, відповідати як солідарний боржник перед позивачем всім своїм майном, на яке згідно з чинним законодавством України може бути звернено стягнення Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що в ході судового розгляду справи знайшли своє підтвердження доводи позивача про те, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання по поверненню суми позики [PERSON] в розмірі 197`450, 00 дол. США по борговій розписці від 11.11.2007 року не виконав. Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором. Відповідно з п. 1, п. 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до умов Договору поруки, відповідальність [PERSON] та ТОВ «Екостатус С» є солідарною. Судом встановлено, що вимоги позивача про виконання боргових зобов'язань за розпискою від 11.11.2007 року, в добровільному порядку відповідачами не виконано. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. З огляду на викладене, приймаючи до уваги те, що боргові зобов`язання за розпискою від 11.11.2007 відповідачами не виконано, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача борг в сумі 197`450,00 дол. США , що за офіційним курсом встановлений НБУ станом на 27.04.2015 року становить 4`432`752 грн. (197450,00 дол. США х 22,4516 грн.= 4`432`752 грн.). Відповідно до ст.610 ЦК України невиконання зобов'язання є порушенням зобов'язання. Статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Встановлено, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання за договором позики та прострочив його виконання. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача і в частині стягнення 3-х відсотків річних за прострочення виконання зобов'язання, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно 3% річних в розмірі 820`059,12 грн., виходячи з наступного розрахунку: 4`432`752 грн. (сума заборгованості) * 2255 (кількість днів прострочення за період з 21.02.2009 року по 27.04.2015 року) * 3% / 100 = 820`059,12 грн.). Таким чином, з відповідачів на користь позивача солідарно підлягає стягненню сума боргу з урахуванням 3% річних в розмірі 5`252`811, 12 грн. (4`432`752 грн. + 820`059, 12 грн. = 5`252`811, 12 грн. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача понесені позивачем витрати по сплаті судового збору, а саме 3`219,00 грн.. Суд не приймає до уваги заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 01.06.2010 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості по мировій угоді , укладеної на виконання боргових зобов`язань по розписці від 11.11.2007 року, оскільки ухвала Ірпінського міського суду Київської області від 27.08.2009 року про затверджена мирової угоди скасована з направлення справи на новий розгляд, відповідно до ухвали судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 19.12.2011 року ( а.с. 105-107, 81,82-83). Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14.05.2012 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів, було залишено без розгляду в порядку п. 5 ч. 1 ст. 207 УПК України (а.с. 94). На підставі викладеного та

Outcome: approved