Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

28.04.2020 року позивач звернулася до суду із заявою, в якій з урахуванням уточнення від 12.05.2020 року просить визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування жилою площею будинку [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрована позивач та її бабуся відповідач у справі [PERSON] , яка виїхала зі вказаного будинку у 2007 році до Росіїської Федерації, де отримала громадянство Росії та зареєструвалася за новою адресою: [ADDRESS] . Добровільно знятися з реєстрації у будинку позивача відповідач відмовляється, оскільки не має можливості приїхати до України через те що Україна з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 закрила кордони для іноземців, крім того, відповідач має домашню худобу, яку не може покинути, чим порушує право позивача вільно розпоряджатися своєю власністю, через що вона була змушена звернутися до суду зі вказаним позовом. Ухвалою судді Квітки О.О. від 05.05.2020 року позовну заяву залишено без руху із встановленням строку для усунення недоліків 10 днів. Ухвалою судді Квітки О.О. від 19.05.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Ухвалою судді Шабас О.С. від 03.07.2020 року справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, засобами поштового зв`язку надіслала на адресу суду письмову заяву, відповідно до якої просила суд розглядати справу за її відсутності,позовні вимоги [PERSON] визнала у повному обсязі. Зазначила, що у 2007 році вона виїхала на проживання до Росіїської Федерації, де отримала громадянство Росії та зареєструвалася за новою адресою: [ADDRESS] . Добровільно знятися з реєстрації у будинку позивача вона не може, оскільки не має можливості приїхати до України через те що Україна з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 закрила кордони для іноземців, крім того, відповідач має домашню худобу, яку не може покинути. У будинку позивача вона не проживає, проживати не бажає, перешкод у користуванні будинком їй ніхто не чинить. На підтвердження своїх слід надіслала також копію свого паспорту громадянина РФ, в якому місце її проживання з 23.10.2008 року зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 04.07.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Харківської області Івановим М.І., зареєстрованого в реєстрі за №876, з відміткою про реєстрацію в КП «Бюро технічної інвентаризації Золочівського району» на праві особистої власності за [PERSON] 13.07.2006 року в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 122, витягу з Державного реєстру правочинів від 04.07.2006 року № 2583647 та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Бюро технічної інвентаризації Золочівського району» від 13.07.2006 року № 11212197. За відомостями виконавчого комітету Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області від 28.07.2020 року [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 03.08.2006 року. З копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають у будинку [ADDRESS] [PERSON] зареєстрована у будинку [ADDRESS] з 3 серпня 2006 року. З копії паспорту громадянина Російської Федерації [NUMBER] виданого ТП у Борисовському районі МВ УФМС Росії по Бєлгородській області у м. Грайворон 23.10.2008 року та перекладу вказаного паспорту з російської мови на українську мову, виконаного приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Небосенко О.А. 20.09.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1050, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , з 23.10.2008 року. 07 липня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 571, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище - [PERSON] . При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України та ст.ст.15, 23,405 ЦК України. Крім того основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Згідно положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено в ст. 13 ч. 3 Конституції України, власність зобов`язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Статтею 405 ЦК України окреслено право членів сім`ї власника житла на користування цим житлом. Так, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Положеннями ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 № 1382-IV прокоментовано порядок та підстави зняття з реєстрації місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі в тому числі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Статтею 206 ЦПК України передбачена можливість визнання позову відповідачем. Так, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином судом встановлено, що відповідач [PERSON] , як бабуся позивача [PERSON] , зареєстрована у житловому будинку [ADDRESS] , проте є відсутньою за місцем реєстрації понад 1 рік. Проживаючи за іншою адресою в РФ та будучи там зареєстрованою, [PERSON] спірним житлом не цікавиться, не несе витрати на його утримання, чим порушує права власника будинку [PERSON] . Доказів наявності домовленості між [PERSON] та [PERSON] стосовно відсутності останньої у будинку, суду не надано, в зв`язку з чим, в розумінні положень ч. 2 ст. 405 ЦК України суд вважає, що [PERSON] втратила право користування вказаним житлом. Оскільки, підставою для зняття особи з реєстрації може бути судове рішення про позбавлення особи права користування житлом, суд, з урахуванням визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у повному обсязі, шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного, та

Outcome: approved