Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

28 липня 2016 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] дніпропетровська державна нотаріальна контора\~ про встановлення факту належності домоволодіння на праві спільної сумісної власності, визнання права власності на 1/4 частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних виимог позивач зазначила, що її батьки [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 30 листопада 1956 року. Від спільного подружнього життя в них народився син, відповідач по справі, [PERSON], [INFO] та вона, [PERSON], [INFO]. За час перебування в шлюбі за спільні кошти, 14 жовтня 1974 року [PERSON] і [PERSON] придбали домоволодіння №32 по пров. Куйбишева, яка розпорядженням №1717-р від 14 жовтня 2008 року перенумеровано і перейменовано в домоволодіння №30 по пров. Львівському в м. Дніпропетровську. Право власності на вищевказане домоволодіння було зареєстровано КП ДМБТІ 28 жовтня 1974 року за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 14 жовтня 1974 року, записана в реєстрову книгу під номером 1-3620. 21 жовтня 2007 р. померла [PERSON], залишивши заповіт, яким усе своє майно заповідала їй, ІІІутяк (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] і [PERSON] в рівних частинах кожному. Таким чином, на день смерті її матері [PERSON] їй належала на праві спільної сумісної власності 1/2 частка житлового будинку №30 по пров. Львівському в м. Дніпропетровську, оскільки він був придбаний її батьками, під час перебування в зареєстрованому шлюбі. Отже, 1/2 частка житлового будинку №30 по пров. Львівському в м.Дніпропетровську входить до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON]. На день смерті спадкодавця [PERSON] вона проживала і була зареєстрована разом зі спадкодавцем за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Львівський, 30 і успадкувала за заповітом після смерті матері 1/4 частину домоволодіння №30 по пров. Львівському в м. Дніпропетровську. Іншим спадкоємцем після смерті [PERSON] на 1/4 частку домоволодіння є відповідач [PERSON]. 14 червня 2015 року помер їх з відповідачем батько, [PERSON]. За життя [PERSON] зробив заповіт, згідно якого він заповідав все належне йому майно відповідачу [PERSON] Домоволодіння №30 по пров. Львівському в м. Дніпропетровську згідно з технічним паспортом, станом на 20 липня 2016 року, складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 124,3 кв. метри, житловою площею 43,5 кв. метрів, допоміжною площею 22,5 кв. метрів, площа літніх приміщень 58,3 кв. метри, сараю літ.Б, вбиральні літ.В, душа літ.Г, навіса літ.Е, навіса літ.Ж, навіса літ.З, навіса літ.И, огорожі і інших споруд №1-9,1,к. [PERSON] інженера з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] від 20 липня 2016 року за результатами технічної інвентаризації житлова площа житлового будинку літ.А-1 змінилась за рахунок побудування в 1982 році прибудови а-1 (приміщення 1-2 площею 3,9 кв.м), в 1984 році прибудови а'-1 ( приміщення 1-1 загальною площею 4,9 кв.м та за рахунок внутрішнього переобладнання приміщень підвалу, а саме влаштування в приміщенні 1-ІІ (площею 16,9 кв.м)ванної приміщення 1-ІІІ (площею 3,3 кв.м); в 1983 році побудований сарай літ.Б, а також душ літ.Г, навіси літ.Е, ЖДИ. Всі перебудови і будівництво виконані до 05.08.1992 року і згідно з „Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24.05.2001 р. №127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 р. за №582\\5773 ( зі змінамі і доповненнями) не належать до самочинного будівництва. [PERSON] зі Звітом про незалежну оцінку вартості житлового будинку з господарчими будівлями, розташованого за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Львівський буд.30, який виконаний фізичною особою-підприємцем [PERSON] 22 липня 2016 року, ринкова вартість житлового будинку з господарчими будівлями, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Львівський будинок 30, складає 395 500 гри., а відповідно, вартість 1/4 частини будинку складає 98875 грн. 06 квітня 2016 року позивачка звернулась до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] від 06 квітня 2016 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку, що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Львівський, буд. 30 після смерті [PERSON], померлої 21 жовтня 2007 року, у звязку з неможливістю виділення частки померлої у спільному майні подружжя. Позивачка просить встановити факт належності [PERSON] і [PERSON] домоволодіння №30 по пров. Львівському в м.Дніпропетровську на праві спільної сумісної власності. Визнати за нею право власності на 1/4 частину домоволодіння №30 по пров. Львівському в м. Дніпропетровську, що складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 124,3 кв. метри, житловою площею 43,5 кв. метрів, допоміжною площею 22,5 кв. метрів, площа літніх приміщень 58,3 кв. метри, сараю літ.Б, вбиральні літ.В, душа літ.Г, навіса літ.Е, навіса літ.Ж, навіса літ.З, навіса ліг.И, огорожі і інших споруд №1-9,1, к в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 21 жовтня 2007 року. В судовому засіданні позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити на підставі викладених обставин. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просив прийняти рішення відповідно до діючого законодавства. Третя особа, [PERSON] дніпропетровська державна нотаріальна контора, в судове засідання незявилася, письмово просила справу розглянути у відсутність представника нотаріальної контори, відповідно до діючого законодавства. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 30 листопада 1956 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 72. Від шлюбу мають доньку [PERSON] (у дівоцтві [PERSON]), [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.8, 53). [PERSON] свідоцтва про шлюб серії IV КИ №307390 [PERSON] (зараз [PERSON]) [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], 17 березня 1989 року, актовий запис №335 та змінила своє прізвище на «Ільченко» (а.с.54). [PERSON] свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 291781 [PERSON] (зараз [PERSON]) [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] Олекснаром Дмитрвочем, 17 січня 2015 року, актовий запис №23 та змінила своє прізвище на «Шутяк» (а.с.55). \~За час перебування в шлюбі [PERSON] і [PERSON], 14 жовтня 1974 року придбали домоволодіння №32 по пров. Куйбишева. Право власності на вищевказане домоволодіння було зареєстровано КП ДМБТІ 28 жовтня 1974 року за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Другою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 14 жовтня 1974 року, записана в реєстрову книгу під номером 1-3620 (а.с.9-10). Розпорядженням №1717-р від 14 жовтня 2008 року житловому будинку по пров. Львівському адресу пров. Львівський, 30 (колишня адреса пров. Львівський, 32, вул. Куйбишева, 32). (а.с.11) Відповідно до\~ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю УРСР у редакції 1969 року, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними (ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю УРСР у редакції 1969 року). Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, спірне домоволодіння 30 по пров. Львівському (колишня адреса пров. Львівський, 32, вул. Куйбишева, 32) в місті Дніпропетровську належить [PERSON] і [PERSON] на праві спільної сумісної власності. [PERSON] технічної документації домоволодіння №30 по пров. Львівському в м. Дніпропетровську згідно з технічним паспортом, станом на 20 липня 2016 року, складається з житлового будинку літ. А-1 загальною площею 124,3 кв. метри, житловою площею 43,5 кв. метрів, допоміжною площею 22,5 кв. метрів, площа літніх приміщень 58,3 кв. метри, сараю літ.Б, вбиральні літ.В, душа літ.Г, навіса літ.Е, навіса літ.Ж, навіса літ.З, навіса літ.И, огорожі і інших споруд №1-9,1,к. (а.с.21-22) [PERSON] інженера з інвентаризації нерухомого майна [PERSON] від 20 липня 2016 року за результатами технічної інвентаризації житлова площа житлового будинку літ.А-1 змінилась за рахунок побудування в 1982 році прибудови а-1 (приміщення 1-2 площею 3,9 кв.м), в 1984 році прибудови а'-1 ( приміщення 1-1 загальною площею 4,9 кв.м та за рахунок внутрішнього переобладнання приміщень підвалу, а саме влаштування в приміщенні 1-ІІ (площею 16,9 кв.м)ванної приміщення 1-ІІІ (площею 3,3 кв.м); в 1983 році побудований сарай літ.Б, а також душ літ.Г, навіси літ.Е, ЖДИ . Всі перебудови і будівництво виконані до 05.08.1992 року і згідно з „Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24.05.2001 р. №127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 р. за №582\\5773 ( зі змінамі і доповненнями) не належать до самочинного будівництва (а.с.23). 21 жовтня 2007 р. померла [PERSON] (а.с.12). На день смерті [PERSON] їй належала на праві спільної сумісної власності 1/2 частка житлового будинку №30 по пров. Львівському в м. Дніпропетровську, оскільки він був придбаний нею та чоловіком під час перебування в зареєстрованому шлюбі. Отже, 1/2 частка житлового будинку №30 по пров. Львівському в м.Дніпропетровську входить до складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], яка померла 21 жовтня 2007 року. [PERSON] заповіту від 30 липня 1996 року, посвідченого державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №1-3621, [PERSON] усе належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось заповідала [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному (а.с.13). Позивачка прийняла спадшину у вигляді 1/4 частини домоволодіння №30 по пров. Львівському в м. Дніпропетровську після смерті матері [PERSON], яка померла 21 жовтня 2007 року, фактично так, як на день її смерті проживала і була зареєстрована разом зі спадкодавцем (а.с.24-25). Іншим спадкоємцем після смерті [PERSON] на 1/4 частку домоволодіння є відповідач [PERSON]. 06 квітня 2016 року позивачка звернулась до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], яка померла 21 жовтня 2007 року. Постановою державного нотаріуса Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] від 06 квітня 2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку, що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Львівський, буд. 30 після смерті [PERSON], померлої 21 жовтня 2007 року, у звязку з неможливістю виділення частки померлої у спільному майні подружжя (а.с.39). 14 червня 2015 року помер [PERSON] (а.с.14). [PERSON] заповіту від 12 серпня 2014 року, посвідченого державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №4-616, [PERSON] усе належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право заповідав [PERSON] (а.с.47). [PERSON] зі Звітом про незалежну оцінку вартості житлового будинку з господарчими будівлями, розташованого за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Львівський буд.30, який виконаний фізичною особою-підприємцем [PERSON] 22 липня 2016 року, ринкова вартість житлового будинку з господарчими будівлями, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Львівський будинок 30, складає 395 500 гри., а відповідно, вартість 1/4 частини будинку складає 98875 грн. (а.с.26-38). Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до\~ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як зазначено\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За\~ст. 1233 ЦК України, заповітом є розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно зі\~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За\~ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. [PERSON] п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. \~\~\~\~ [PERSON] положень ст.15 Цивільно-процесуального кодексу України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, приймаючи до уваги, що позивач, є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 21.10.2007 року, належним чином прийняла спадщину, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Таким чином, право позивача є порушеним і тому підлягає захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved