Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

28 лютого 2017 року [PERSON], [PERSON], в особі законного представника неповнолітньої [PERSON] звернулися до суду з зазначеним позовом. Обґрунтували його наступним. 08.04.2010 року помер [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Горби Глобинського району Полтавської області по вул. Садовій, 5. Спадкоємцем майна померлого був син [PERSON], який успадкував майно батька, але не оформив своїх спадкових прав. 15 серпня 2016 року [PERSON] помер. Вони (позивачі) є спадкоємцями майна померлого [PERSON] за законом. При оформленні спадкових прав приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу [PERSON] відмовила їм (позивачам) у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно через відсутність правовстановлюючого документу на нього. Посилаючись на викладене, позивачі прохали суд визнати за ними в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Горби Глобинського району Полтавської області по вул. Садовій, 5 - по ? частині за кожним. Позивач, законний представник неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] та їх представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, направили до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, вказали, що позовні вимоги підтримують. Представник відповідача Горбівської сільської ради, представники третіх осіб - сектору державної реєстрації Глобинської районної державної адміністрації, служби у справах дітей Глобинської районної державної адміністрації, третя особа приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилися. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Заперечень на позов не надали. Відповідач своєю заявою до суду підтвердив визнання ним позову, прохав розглянути справу без участі представника Горбівської сільської ради. Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. 08.04.2010 року помер [PERSON]. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом є його дружина [PERSON] та син [PERSON]. Згідно спадкової справи № 132 за 2010 рік, заведеної приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу [PERSON], дружина [PERSON] у встановлений законом строк, від прийняття спадщини відмовилася, син [PERSON] в установлений строк прийняв спадщину, подавши відповідну заяву, але не оформив своїх спадкових прав. 15 серпня 2016 року [PERSON] помер. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом є його дружина [PERSON] та дочка [PERSON]. Згідно інформації із спадкової справи № 198 за 2016 рік, наданої приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу [PERSON], позивачі в установлений строк прийняли спадщину, інших спадкоємців немає До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Горби Глобинського району Полтавської області по вул. Садовій, 5. У вказаному будинку [PERSON] був зареєстрований і проживав до дня смерті, що підтверджується довідкою Горбівської сільської ради № 394 від 17.08.2016 року. Приватний нотаріус Глобинського районного нотаріального округу [PERSON] постановою від 27.02.2017 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Згідно технічного паспорту житловий будинок літ. «А», прибудову літ. «а», ганок літ. «аг» - було побудовано у 1973 році, убиральню літ. «Д» - у 1969 році, погріб з шийкою літ. «Бп», сарай-літню кухню літ. «Б», сарай літ. «Г», колодязь питний літ. «К» - у 1972 році, сарай літ. «б», гараж літ. «В» у 1975 році, огорожа літ. №1, ворота № 2 у 2002 році. Згідно висновку по будівництву № 82/02-04 від 21.02.2017 року вказані будівлі збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм та правил. Відповідно до [PERSON] Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про застосування Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року» побудовані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх особистою власністю. Порядок правової реєстрації будинків та господарських будівель і споруд, а також домоволодіння в містах та селищах міського типу був врегульований на Україні Інструкцією про порядок реєстрації будівель в містах, робочих, дачних і курортних селищах України від 23/25.12.1947 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Мінкомгоспом УРСР. Запис в реєстраційній книзі про належність домоволодіння на праві особистої власності певній особі, є офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Згідно Закону «Про сільську [PERSON] депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968 року, кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, імя та по батькові глави сімї, на імя якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. Ці правові акти не пов»язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації, а лише - з фактом будівництва. Згідно записів в погосподарській книзі Горбівської сільської ради за 2016-2020 роки по особовому рахунку № 0101761 за [PERSON] на дату смерті значилося належне на праві приватної власності нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Садовій, 5 с. Горби Глобинського району Полтавської області, розташованого на приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець [PERSON] за свого життя набув право на назване нерухоме майно відповідно до закону, що діяв на час створення даного майна, проте, за життя не провів його державну реєстрацію відповідно до закону, що діє на час прийняття позивачем спадщини, в звязку з чим і виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218, 1261 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ч.1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Ч.1 ст. 1267 ЦК України встановлено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними. Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Встановивши, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на вищевказаний житловий будинок, суд дійшов висновку, що позивачі, як єдині спадкоємці першої черги спадкування за законом, які вчасно прийняли спадщину, мають право на успадкування майна померлого чоловіка та батька, в рівних частках - по ? частці на кожну. Визнання права власності за [PERSON] та [PERSON] на спадкове майно не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved