overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

27.09.2021 до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява, в якій позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що відповідач за вказаною адресою фактично не проживає з 2012 року. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.10.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити. Позивач та відповідач до суду не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщалися у встановленому законом порядку, про причини неявки не повідомили. За письмовою згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України). Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 26.08.1993 (а.с. 6). Позивач вказує, що відповідач фактично не проживає з 2012 року у вищевказаній квартирі, але зареєстрований, що перешкодає йому розпоряджатися власним майном на свій розсуд. Актом КП «Деснянське» Чернігівської міської ради від 29.09.2021 підтверджено те, що відповідач зареєстрований у квартирі [ADDRESS] , проте фактично там не проживає (а.с. 21). Викладені у позовній заяві обставини повністю знайшли своє підтвердження у показаннях допитаної у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з частиною першою статті 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, вимога позивача про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, з підстав, передбачених частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України, підлягає задоволенню. Також, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

27.09.2021 до Київського районного суду м. Харкова з позовом звернулась [PERSON] в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] 24.05.2014 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 562. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що між нею та відповідачем зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 562. Від шлюбу мають дочку, [PERSON] року народження. Спільне життя у них не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на життя. Спільне господарство не ведуть, мешкають окремо один від одного, шлюбні відносини між ними припиненні остаточно. Подальше збереження сім`ї позивач вважає не можливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на розірванні шлюбу. Після розірвання шлюбу просила їй залишити прізвище « [PERSON] ». Вiдповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечував та просив шлюб розірвати, однак не погодився з причинами розірвання шлюбу, які зазначені в позовній заяві. У відповідності до ст. ст.\~13,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстрований 24.05.2014 р. у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 562. Від шлюбу у сторін народилась дочка, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 562. Як вбачається з пояснень сторін та позовної заяви, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, шлюб існує лише формально, а тому підлягає розірванню. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

27.09.2021 до Першотравневого районного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] , в якій він просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою [PERSON] , який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Першотравневого району 06.01.2000, актовий запис № 1. Заява мотивована тим, що з відповідачкою він знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 06.01.2000, від якого неповнолітніх дітей не мають. Протягом останніх двох років сімейні стосунки між ними погіршилися, що призвело до постійних сварок та фактичного припинення шлюбних відносин. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Переконий, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його інтересам. Спору щодо розподілу майна не має. Підстав для примирення він не вбачає, тому просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Ухвалою суду від 01.10.2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, просить позов задовольнити. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Першотравневого району 06.01.2000, актовий запис № 1 вбачається, що 06.01.2000 зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно з ч. 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З матеріалів справи вбачається, що сторони шлюбні стосунки фактично припинили. Відповідачка в своїй заяві від 17.11.2021 позов про розірвання шлюбу визнала, просила його задовольнити. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

27.09.2021 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (далі - відповідач) нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 70847 грн. 36 коп.. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує його право на належну оплату праці. Ухвалою суду від 28.09.2021 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач знаходиться у трудових відносинах з відповідачем, працює на посаді енергетика. Відповідно до положень статті 115 КЗпП України (далі - Кодекс) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка складає 70847 грн. 36 коп.. Розмір заборгованості підтверджується копією розрахункового листка та відповідачем не спростований. Таким чином, пред`явлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

27.09.2021 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності їй [PERSON] Державного акту на право приватної власності на земельну серії ЯА №762719. Встановлення даного факту необхідно для реалізації свого права власності. Учасники справи в судове засідання не з`явились, представник заявника надав заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує та просить задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15.08.2005 року було видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку розміром 2,10 га на території Бурівської сільської ради для ведення сільськогосподарського виробництва. У вказаному Державному актів прізвище та ім`я заявника вказано як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] прізвище та ім`я заявника вказано як « [PERSON] »». Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем,місце і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті Таким чином, судом достовірно встановлено, що Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА №762719 належить [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

27.09.2021\~року позивач\~ [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~(далі-відповідач),\~який є\~батьком [PERSON] \~ [INFO] \~про стягнення\~аліментів у\~зв`язку з\~її навчанням\~в Одеському\~національному університеті\~імені І.І.\~Мечникова,\~ на\~другому курсі\~денної форми\~навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначала, що у зв`язку з навчанням донька [PERSON] потребує матеріальної допомоги (оплата проживання у гуртожитку, проїзд до місця навчання) і [PERSON] зобов`язаний надавати їй таку допомогу у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу). Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] має змогу надавати їй матеріальну допомогу на навчання доньки, оскільки є працездатною особою, позивач просила позов задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу). В судове засідання позивач не з`явилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про часткове визнання позову з урахуванням його матеріального стану (має на утриманні двох неповнолітніх дітей, тимчасово не працює), згоду на розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про народження,\~яка є\~студентом Одеського\~національного університету\~імені І.І.\~Мечникова,денної форми навчання, що підтверджується довідкою навчального закладу, строк навчання до 30.06.2024 року. У відповідності з ст. 199 СК України, якщо повнолітній син, дочка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. \~ \~ \~ \~Потреба позивача в матеріальній допомозі зумовлена навчанням доньки: необхідністю оплатити проживання у гуртожитку, а також несе витрати на проїзд з місця проживання до місця навчання. Відповідач є працездатною особою, тому в змозі надавати дочці матеріальну допомогу на навчання. \~ \~ \~ \~З урахуванням обставин про матеріальне становище платника аліментів (має на утриманні двох неповнолітніх дітей, тимчасово не працює), суд визначає розмір аліментів в частці до його заробітку (доходу) 1/5, які сплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Розмір судових витрат складається з судового збору у сумі 908 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

27.09.2021 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 21.08.2010 року, вказавши у позові, що від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В позові позивач зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Втрачено почуття любові і поваги. Вказує, шо унаслідок постійних сварок і розбіжностей з відповідачем, а також його негідної поведінки, приблизно з грудня 2019 року, сім`я існує формально, зберегти її в майбутньому не представляється можливим. Зазначає, що в даний час з відповідачем проживають окремо. Просила також стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить розірвати шлюб. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача надав судові заяву, в якій зазначив, що [PERSON] позов визнає повністю, проти його задоволення не заперечує. Просить справу розглядати без участі відповідача та його представника. Також при ухваленні рішення просить вирішити питання щодо судових витрат, а саме у відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 454,00 грн., сплаченого при поданні позову. Вивчивши матеріали справи, суд вбачає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 21.08.2010 року, шлюб зареєстрований Андріївською селищною радою Бердянського району Запорізької області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу [NUMBER] від 21.08.2010, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 07. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, сторонами не заявлено. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі зазначеного, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, суд вважає необхідним шлюб розірвати. Судові витрати позивача по оплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, з [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 454 грн. та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого нею при поданні позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

27.10.2006 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину- [PERSON], [INFO], на утримання якої, як вказує позивач, відповідач матеріальної допомоги не надає, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти за минулий час, тобто за останні півроку та стягувати в подальшому на утримання дитини у розмірі 25 % частини щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову. Під час розгляду справи позивачем було уточнено позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1600 гривень щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце і дату слухання справи повідомлений належним чином, в зв'язку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

27.10.2014 до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшов цивільний позов [PERSON], яким вона просила суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу між нею і відповідачем [PERSON], зареєстрований 24.09.1999 Радсадівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області в книзі реєстрації актів про одруження 1999 року вересня місяця 24 числа під актовим записом за №21. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося із причини несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуття кохання та взаємоповаги. Шлюб носить лише формальний характер. Фактичні сімейні стосунки припинені, примирення сторін не можливе. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримала вимоги в повному обсязі, представник відповідача, в свою чергу, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом установлено, що про реєстрацію шлюбу між сторонами Радсадівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області в Книзі реєстрації актів про одруження 1999 року вересня місяця 24 числа зроблений відповідний актовий запис за №21. В шлюбі сторін народились діти: [INFO] син [PERSON], про що Відділом Запису актів про народження Миколаївського міського управління юстиції в книзі реєстрації записів актів громадянського стану про народження 2001 року січня місяця 03 числа зроблено актовий запис за №16 та [INFO] син [PERSON], про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції в Книзі реєстрації народжень 2005 року квітня місяця 26 числа зроблений відповідний актовий запис за №1118. З часом, сторони втратили взаємоповагу та розуміння один до одного, внаслідок чого, останні шість місяців, що передували зверненню до суду, шлюбні стосунки є фактично припиненими. За таких обставин, суд, на виконання вимог частини 1 статті 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що сторони тривалий час не проживають однією сім'єю, не ведуть спільного господарства, між сторонами в даний час відсутній спір про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, а також відсутній спір щодо подальшого місця проживання, утримання та виховання спільних дітей, встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

27.10.2014 до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшов цивільний позов ПАТ «КБ «Приватбанк», яким представник позивача Сафір Ф.О. просив суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» 32 546.08 грн. заборгованості за кредитним договором №б/н від 04.01.2006, а також 325.46 грн. витрат понесених позивачем при сплаті судового збору. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного 04.01.2006 договору, відповідач отримав кредит у розмірі 3 900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за його користування 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач, в порушення умов укладеного договору не належним чином виконував взяті зобов'язання по поверненню кредитних коштів та сплати процентів за його користування, в зв'язку з чим допустив заборгованість перед позивачем, яка станом на 31.08.2014 склала 32 546.08 грн., яку представник позивача просить стягнути на користь ПАТ «КБ «Приватбанк». В судове засідання представник позивача - [PERSON] не з'явився, надав суду заяву, якою просив провести розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити. Позивач повідомлявся про час і місце розгляду справи за встановленим у законному порядку місцем його проживання, тобто був повідомленим в силу частини 5 статті 74 ЦПК України. Врахувавши думку представника позивача, висловлену у заяві про розгляду справи за його відсутності, суд,

Outcome: approved