Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

28 січня 2020 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем зареєструвала шлюб 13 лютого 1988 року, зареєстрований виконкомом Приютської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. Від даного шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Сімейне життя між сторонами не склалося, спільне господарство не ведуть, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач в судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду заяву в якій позовні вимоги підтримала повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, в якій зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , зареєстрованого виконкомом Приютської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 02. (а. с.10). Судом встановлено, що сторони єдиною родиною не проживають, спільного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. Проголошена ст. 51 Конституції України охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно зі\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.2\~ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3\~ст.115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, бажання підтримати подружні відносини обидва з подружжя не мають і тому поновити сім`ю не можливо. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, права дитини, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Позов про розірвання шлюбу пред`явлений одним із подружжя. В майбутньому відновити сімейні відносини не мають наміру. Розірвання шлюбу при таких обставинах проводиться на підставі судового рішення. З урахуванням викладеного і через небажання сторін примиритися, відсутності взаємної допомоги, втрати почуттів, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати. Дані висновки суду засновані на особистих поясненнях і матеріалах справи.

Outcome: approved