Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

27.01.2020 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просить стягнути з останнього на її користь заборгованість по аліментам в розмірі 91544,66 грн. посилаючись на те, що рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області видано виконавчий лист від 20.07.2018 про стягнення з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з червня 2014 року до 18.08.2018 та починаючи з 19.08.2018 з відповідача на користь позивача повинні стягуватись аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак позивач аліменти не отримує в зв`язку із злісним ухиленням відповідача від їх сплати, тому і виникла вказана заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою від 25.02.2020 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк на усунення недоліків (а.с.16). Ухвалою від 06.03.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання без виклику сторін (а.с.23). Судом сторонам було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу також надіслано і копію позову з додатками на 10 арк. Під час розгляду справи судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи шляхом направлення судових повісток та шляхом оголошення про виклик в суд. Судові повістки, що направлялися на адресу відповідача за зареєстрованим місцем проживання, поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.27) та «інші причини» (а.с.32). В зв`язку з цим, повідомлення відповідача [PERSON] про розгляд справи здійснювалося шляхом розміщення 07.04.2020 оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с.31). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. У визначений судом строк відзив на позовну заяву до суду не надходив, заяв чи клопотань від сторін на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступного. Згідно з частин першої і п`ятої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Радомишль Житомирської області, в свідоцтві про її народження батьком записаний [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.4). Як вбачається із матеріалів справи 20.07.2018 Радомишльський районний суд Житомирської області виніс рішення про зміну розміру аліментів та з відповідача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 19.08.2018 (а.с.5). Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому провадженню № 40839294 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , виданого старшим державним виконавцем Ластовецькою О.А. , заборгованість по сплаті аліментів за період з червня 2014 року по липень 2018 року станом на 01.11.2019 становить 59 404,53 грн. (а.с.6-7). Як вбачається з розрахунку заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому провадженню № 57190364 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , виданого старшим державним виконавцем Ластовецькою О.А. , заборгованість по сплаті аліментів за період з вересня 2018 року по листопад 2019 року станом на 04.12.2019 становить 32140,13 грн. (а.с.9). 21.01.2020 старшим державним виконавцем Радомишльського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ластовецькою О.А. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 57190364, підставою у постанові зазначено повноліття дитини 04.12.2019 (а.с.8). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. СК України встановлює принцип рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. За правилами ч. 4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Згідно ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Частиною першою та третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. У відповідності до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Таким чином, суд вирішує питання стягнення заборгованості за аліментами лише в разі спору про її розмір, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові Великої Палати від 25.04.2018 по справі № 572/1762/15-ц. Жодна із сторін виконавчого провадження (стягувач та боржник) розмір заборгованості по сплаті аліментів не оспорює. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність спору між сторонами виконавчого провадження щодо розміру заборгованості за аліментами, визначеної державним виконавцем, а при відсутності спору щодо розміру заборгованості за аліментами, така заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження». Суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закриттю у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів. Разом з тим, як встановлено судом, на момент закриття виконавчого провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» була наявна заборгованість. При цьому у справі відсутні докази щодо оскарження дій виконавця щодо закриття виконавчого провадження. Крім того, як вбачається із наданих позивачем документів, сторонами у виконавчому провадженні являються: стягувач - [PERSON] , боржник - [PERSON] . Позивач [PERSON] являлася особою, на утримання якої стягувалися аліменти, тому суд приходить до висновку, що остання не являється особою, яка має право вимоги до боржника [PERSON] по вказаному виконавчому провадженню. Враховуючи наведене, суд вважає заявлені вимоги безпідставними та приходить до висновку про відмову в їх задоволенні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed