Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

27.04.2018 р. виконком Тернівської районної у місті ради звернувся з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування якої вказує, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], який навчається у 9 класі КЗОШ №55. Мати дитини померла [INFO].. З 16.06.2017 р. дитина перебуває на обліку в службі у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради, як такий, що опинився в складних життєвих обставинах, оскільки його батько ухиляється від виконання батьківських обов'язків, вихованням та утриманням дитини не займається. Дитина схильна до бродяжництва, тікав із дому та реабілітаційного центру. Між батьком та сином немає порозуміння, часто виникають сварки через зневажливе ставлення один до одного. З лютого 2018 р. дитина проживає із рідною сестрою - [PERSON], яка піклується про нього та забезпечує матеріально. Ухвалою суду від 11.06.2018 р. відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання на 04.07.2018 р.. В зв'язку з неявкою відповідача у судове засідання 04.07.2018 р. розгляд справи було відкладено. Відповідач подав заяву, в якій проти заявлених позовних вимог не заперечує, просить проводити розгляд справи за його відсутністю. У судовому засіданні 10.09.2018 р. було оголошено вступну і резолютивну частини рішення та повідомлено про дату складення повного рішення. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідач [PERSON], [INFO], є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (повторне) [NUMBER], видане Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 19 вересня 2014 року (а.с.7). Мати [PERSON] - [PERSON] померла [INFO]., що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 21.06.2008р. (а.с.15). Відповідач [PERSON] працює у ПП «Полтавський ливарно-механічний завод» на посаді слюсаря-ремонтника в цеху по ремонту та обслуговуванню №1 (м. Кривий Ріг), про що свідчить характеристика вих.№10-77 від 23.04.18 р. (а.с.14). Неповнолітній син відповідача - [PERSON], навчається у 9-Б класі Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №55 Криворізької міської ради Дніпропетровської області (довідка №860 від 30.03.2018 р., а.с.10). З 16.06.2017 р. неповнолітній [PERSON] перебуває на обліку в службі у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради як такий, що опинився у складних життєвих обставинах, оскільки його батько ухиляється від виконання батьківських обов'язків, вихованням та утриманням дитини не займається, про що свідчать клопотання та повідомлення №536 від 08.06.2017 р., подані адміністрацією КЗШ І-ІІІ ст. №55 та поясненнями відповідача від 04.08.2017 р. (а.с.17,18,19). Згідно з характеристикою з місця проживання відповідач [PERSON] за час проживання за адресою: [ADDRESS] зарекомендувала себе як турботливий батько, конфліктних ситуацій, скарг та нарікань від сусідів до Голови правління ОСББ не надходило (а.с.16). Відповідно до інформації вих. №292 від 01.09.2017 р. адміністрації КЗШ І-ІІІ ст. №55, наданої Начальнику служби у справах неповнолітніх Тернівської районної у місті ради, [PERSON] не приступив до навчання 01.09.2017 р. Батько хлопця [PERSON]С, повідомив, що його син скоїв крадіжку власного майна сім'ї та зник, в зв'язку з чим він звернувся до відділу поліції та прокуратури (а.с.20). Крім того, наведене підтверджується заявою відповідача [PERSON] від 05.09.2017 р. (а.с.22). Листом вих.№86/6 від 20.09.2017 р. Тернівське ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області повідомило, що 11.09.2017 р. учня [PERSON] було супроводжено та влаштовано до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» Криворізької міської ради (а.с.23). Проте, відповідач 08.11.2017 р., а його син 17.11.2017 р. подали заяви, про повернення останнього додому на виховання до батька [PERSON] (а.с.24,25 зворот). В зв'язку з поданими заявами КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» Криворізької міської ради листом вих.№01/327 від 24.11.2017 р. звернувся до Начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради про розгляд даного питання (а.с.25). Відповідно до результатів акту обстеження умов життя та виховання в сім'ї Строіло-Тримайло за адресою: [ADDRESS] від 28.03.2018 р., встановлено, що санітарний стан у жилому приміщенні задовільний. У [PERSON] є своя кімната, куточок учня, необхідні речі. За висновками комісії на час перевірки встановлено, що [PERSON] більше місяця за даною адресою не проживає. Турботу за виховання, утримання взяла на себе рідна сестра [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с.26). Згідно з характеристикою сім'ї [PERSON], виданою Криворізькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №55 вих.№651 від 30.03.2018 р., в родині складні стосунки між батьком та сином: немає порозуміння, часто виникають сварки через зневажливе ставлення один до одного. [PERSON] потребує постійного контролю за поведінкою, проведенням вільного часу. Батько у цих питаннях буває занадто нав'язливим, часом жорстокий та не справедливий. Так як батько для [PERSON] не є авторитетом, поведінка учня змінюється у гіршу сторону, що призводить до необдуманих вчинків (а.с.27). Відповідно до заяви [PERSON], рідної сестри [PERSON], поданої 01.03.2018 р. до служби у справах дітей виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради, її неповнолітній брат проживає в її родині через конфліктну ситуацію між ним і його батьком [PERSON] (а.с.29). Адміністрація Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №55 Криворізької міської ради звернулась із клопотанням вих.№651 від 30.03.2018 р. до Начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради про ініціювання питання про позбавлення батьківських прав відносно його сина [PERSON] (а.с.30). Відповідно до акту про проживання [PERSON], останній починаючи з 13.02.2018 р. фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.31). З пояснень [PERSON], які надані нею Начальнику служби у справах дітей виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради, вбачається, що батько її брата [PERSON] - [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, тому з 13.02.2018 р. [PERSON] виявив бажання жити з нею (а.с.32). В зв'язку з цим, [PERSON] 02.04.2018 р. звернулась із заявою про призначення опікуна (а.с.33). Відповідач [PERSON] 25.04.2018 р. подав до служби у справах дітей виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради пояснення, в яких повідомив про свою згоду на позбавлення його батьківських прав відносного його неповнолітнього сина [PERSON] (а.с.34). З висновку виконкому Тернівської районної у місті ради від 03.07.2018 вбачається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.46-47). Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Верховного Суду № 20 від 19 грудня 2008 року) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до роз'яснень, викладених у пункті 16 цієї ж постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормальному самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов'язків. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Враховуючи вищезазначені нормативні приписи та роз'яснення, надані Верховним Судом України, у сукупності з фактичними обставинами справи, суд приходить до переконання про ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків щодо свого неповнолітнього сина [PERSON], адже він не проживає разом з дитиною, не виконує своїх батьківських обов'язків з його утримання та виховання. Таке байдуже ставлення [PERSON] до своєї дитини судом розцінюється як самоусунення від участі у житті власного сина. Також суд бере до уваги, що протягом тривалого часу (а саме з часу проживання його сина у сім'ї його рідної сестри) відповідач не змінив свого ставлення до сина та не намагався виправити ситуацію, що склалася. Більше того, надав позивачу та суду заяву про свою згоду на позбавлення його батьківських прав стосовного свого неповнолітнього сина [PERSON]. Надані позивачем докази на підтвердження вищенаведених обставин, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов'язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для встановлення факту ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків відносно сина [PERSON]. З іншої сторони відповідачем в судове засідання не надано доказів, що спростовують зазначені обставини. На підставі положення ч.3 ст.166 Сімейного кодексу України, відповідно до якого при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, суд вважає доцільним вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст.181 Сімейного кодексу України). Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує у відношенні свого неповнолітнього сина [PERSON] передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з його утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя, тому є необхідність у стягненні з нього аліментів. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує обставини майнового і сімейного стану відповідача та бере до уваги, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України, тобто 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 70 відсотків доходу цієї особи. Враховуючи, що відповідач працездатний, має постійне місце роботи, але добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, суд вважає справедливим стягнути з відповідача на утримання його дитини аліменти у розмірі 1/4 частини її доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає необхідним зазначити, що при зміні своєї поведінки та зміні обставин згідно зі ст. 169 СК України відповідач не позбавлений права звернутися до суду із позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, від сплати якого звільнений позивач, в розмірі 881 грн. за вимогу про позбавлення батьківських прав, з урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved