Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

28.05.2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк», яке в свою чергу є правонаступником всіх прав та зобов`язань Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 05.12.2008 року у розмірі 25540,91 грн.. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до умов укладеного договору №б/н від 05.12.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною» карткою та «Тарифами банку» складає між ними вказаний Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.3.2, п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт (відповідач) надав свою згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням Банку і право Банку в будь-який час зміни (зменшити або збільшити) кредитний ліміт, а п.5.3 передбачена можливість односторонньої зміни Банком Тарифів та інших невід`ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених у п.4.9 Умов та правил надання банківських послуг і п. 5.8 Правил користування платіжною карткою. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Пунктом 9.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, а відповідач з свого боку не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Не виконуючи належним чином зобов`язання за Договором відповідач станом на 14.05.2019 року має заборгованість у сумі 25540,91 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 399,37 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 20387,21 грн., заборгованості за пенею та комісією - 3300,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 1204,33 грн.. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням прав позивача та він вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представником позивача Савіхіною А.М. у позовній заяві було зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, АТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав, у зв`язку з чим, суд, зі згоди представника позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, згідно ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 05.12.2008 року відповідачем [PERSON] підписана Заява, яка містить інформацію про те, що особа, ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Приватбанку, просить відкрити рахунок і надати послуги з оформлення на своє ім`я кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», про що наявна відмітка, із зазначенням бажаного кредитного ліміту у розмірі 500,00 грн.. Також в Заяві зазначено, що відповідач ознайомлений та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді та своїм підписом підтверджує факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку. Базова процентна ставка за кредитом 2,5 % на місяць на залишок заборгованості. Крім того, 05.12.2008 року відповідач [PERSON] своїм підписом в Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», засвідчила, що вона ознайомлена з фінансовими умовами надання кредитки, а саме: пільговий період до 55 днів; базова % ставка на місяць - 2,5%; розмір щомісячних платежів 7% від заборгованості, але не менше 50 грн.; строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, який слідує за звітним, а також щодо нарахування пені та штрафів за несвоєчасне погашення заборгованості. До Заяви від 05.12.2008 року позивачем долучений Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджений наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256. Згідно Розрахунку заборгованості за договором №б/н від 05.12.2008 року, укладеного між «Приватбанком» та клієнтом [PERSON] , станом на 14.05.2019 року заборгованість [PERSON] складала 25540,91 грн., з яких заборгованість за кредитом - 399,37 грн., заборгованість за процентами 20387,21 грн., сума комісії та пені 3300,00 грн., а також заборгованість по судовим штрафам - 1454,33 грн.. Як визначено ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини 1 ст.634ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як вбачається з матеріалів справи, саме договір приєднання і був укладений між позивачем та відповідачем. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 ЦПК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання. Таким чином, відповідач [PERSON] своїм підписом в Заяві від 05.12.2008 року погодилась з тим, що ця Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами «Приватбанку» складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідач своїм підписом також засвідчила ознайомлення та згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку. З огляду на вищезазначене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 399,37 грн, оскільки відповідач [PERSON] не виконувала умови договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого станом на 14.05.2019 року утворилась заборгованість за кредитом. Під час розгляду справи встановлено, що сторони кредитного договору погодили кредитний ліміт у сумі 500,00 грн. та базову процентну ставку за кредитом 2,5 % на місяць на залишок заборгованості (30,00 % річних). Однак відповідно до розрахунку заборгованості за договором №б/н від 05.12.2008 року, наданого позивачем, з часу укладення договору процентна ставка поточної заборгованості становила 30,00 %, процентна ставка простроченої заборгованості 30,00%, які з 01.09.2014 року позивачем було встановлено у розмірі 34,80%, а з 01.04.2015 року - 43,20 %, і відповідно до розміру зазначених ставок була розрахована заборгованість за процентами за користування кредитом. Суд, враховуючи умови кредитного договору, вважає, що проценти на поточну заборгованість за користування кредитом повинні нараховуватися виходячи із встановлених 30,00% річних, а нарахування за підвищеною процентною ставкою, зокрема з 01.04.2015 року у розмірі 43,2% є безпідставним. На час збільшення процентної ставки по кредитному договору, станом на 01.04.2015 року, статтею 1056-1 ЦК України було визначено, що у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Також, відповідно до п. 1.1.3.2.3. наданих до суду Умов та правил надання банківських послуг Банк має право проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше ніж 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картковому рахунку відповідно до п. 1.1.3.1.9. цього договору. Отже, позивачем нараховувались проценти у розмірі більшому, ніж було визначено умовами договору, всупереч статті 1056-1 ЦК України щодо заборони збільшення банком процентної ставки в односторонньому порядку, тому зміна розміру фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку позивачем в період з 1 квітня 2015 року у розмірі 43,20 % на прострочену заборгованість є нікчемною, оскільки докази того, що збільшення розміру процентної ставки погоджено із відповідачем відсутні. Оскільки доказів правомірності застосування процентної ставки у розмірі 43,20 % не надано, слід розраховувати вказану суму процентів, виходячи із обумовленої в договорі процентної ставки 2,5 % щомісяця, що складає 30,00% річних. Виходячи з диспозитивності цивільного судочинства (межі заявлених позовних вимог) та беручи до уваги визначені банком періоди та суми поточної і простроченої заборгованості, розмір відсоткової ставки, та формулу розрахунку, суд для розрахунку поточних відсотків використовує наступну формулу: поточна заборгованість х 30% / 360 днів х кількість днів у відповідному періоді; для розрахунку прострочених відсотків суд використовував наступну формулу: прострочена заборгованість х 30% / 360 днів х кількість днів у відповідному періоді. Всього, сума відсотків за користування кредитом за весь період, що підлягає стягненню, а саме з 01.04.2015 року по день розрахунку 14.05.2019 року, складає 493,85 грн. (399,37грн. Х 30% / 360дн. Х 1484 дн.), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У частині першій статті 611 ЦК України закріплено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно з частинами першою та другою статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за пенею та комісією у розмірі 3300,00 грн., а також штрафи: 250,00 грн. (фіксована частини) та 1204,33 (процентна складова). Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що місце реєстрації та проживання відповідача [PERSON] є м. Краматорськ з 16.12.2009 року. Проте, при нарахуванні відповідачу штрафних санкцій, банк не врахував, що відповідно до положень ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. З метою забезпечення реалізації ст.2 Закону, Національний банк України листом від 05 листопада 2014 року №18-112/64483 «Про скасування пені та штрафів за договором кредиту під час АТО» повідомив усі банки про необхідність неухильно дотриматися вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та про відповідальність керівників банків за їх невиконання. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із пп.16 п.1 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р до зазначених населених пунктів також належить місто Краматорськ (Краматорська міська рада). Тому банк був зобов`язаний скасувати пеню та штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитним договором з 14 квітня 2014 року. З огляду на наведене вище, позовні вимоги в частині стягнення штрафів в розмірі 1454,33 грн та пені і комісії в розмірі 3300,00 грн. не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 67,18 грн..

Outcome: partial