Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

28.10.2019 року [PERSON] звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом до Трипільської сільської ради Обухівського району Київської області, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 2,9212 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Трипільської сільської ради Обухівського район, яка належала померлому [PERSON] . Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] . В жовтні 2019 року позивачу стало відомо, що після смерті її батька залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 2,9212 га, кадастровий номер 3223188000:04:003:0008, яка знаходиться на території Трипільської сільської ради, та належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 520190, який виданий на підставі розпорядження Обухівської районної державної адміністрації від 20.12.2005 року № 868. [PERSON] так і не отримав за життя вказаний державний акт. 11.09.2019 року позивач звернулася до державного нотаріуса Української міської нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, на що їй було відмовлено, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 520190 не може бути прийнятий як правовстановлюючий документ. Тому, позивач звернулася за захистом своїх прав та інтересів до суду. Ухвалою судді від 29.10.2019 року відкрито провадження у справі, призначено по справі підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 14.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без участі представника сільської ради, при розгляді справи поклався на розсуд суду. Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Факт зміни прізвища позивача підтверджується копією свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] . 20.12.2005 року розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації Київської області №868 затверджено розроблену ТОВ «Лідер Плюс» технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на землю взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай) громадянам в кількості 42 особи на території Трипільської сільської ради Обухівського району Київської області, в тому числі [PERSON] на земельну ділянку площею 2,9212 га. Надано дозвіл ТОВ «Лідер Плюс» на виготовлення державних актів на право власності на землю. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . На ім`я [PERSON] був виписаний державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 520190, на земельну ділянку площею 2,9212 га на території Трипільської сільської ради Обухівського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3223188000:04:003:0008. З копії листа відділу в Обухівському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області № 0-10-0.32-140/102-19 від 06.08.2019 року вбачається, що земельна ділянка з кадастровим номером 3223188000:04:003:0008 обліковується у програмному комплексі ведення ДЗК за [PERSON] поземельна книга на дану земельну ділянку не відкрита. Згідно наявних в управління «Книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю, право постійного користування землею та договорів оренди землі», державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2,9212 га, що розташована в межах Трипільської сільської ради Обухівського району Київської області та належала [PERSON] не реєструвався та не видавався. 11.09.2019 року завідувач Української міської державної нотаріальної контори відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 2,9212 га, кадастровий номер 3223188000:04:003:0008, що розташована в межах Трипільської сільської ради Обухівського району Київської області, оскільки державний акт ЯБ № 520190 не може бути прийнятий нотаріальною конторою як правовстановлюючий документ, та в зв`язку з відсутністю витягу з Державного земельного кадастру. Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1\~статті 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом та заповітом відповідно до статті 1217\~ЦК України. У відповідності до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до\~статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти; не допускається прийняття спадщини\~ з умовою чи із застереженням; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, а як вбачається з матеріалів справи позивачі прийняли спадщину, що\~ не спростовується відповідачами у справі. Згідно з частиною 1\~статті 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно ст. 125 ЗК України\~право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Відповідно до положень ст. 79-1 ЗК України\~формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів. Пунктом 4.20 гл. 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 282/20595, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до\~ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~та Витягу з Державного земельного кадастру. За положеннями ч.ч. 9, 10\~ст. 79-1 ЗК України\~земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до\~ст. 125 ЗК України\~право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Пунктом 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~передбачено, що відповідно до\~статті 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз`яснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі\~ст. 125 Земельного Кодексу, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця. Спадкодавець [PERSON] за життя не набув право власності на земельну ділянку площею 2,9212 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3223188000:04:003:0008, що розташована на території Трипільської сільської ради Обухівського району Київської області, оскільки не завершив процедуру приватизації вказаної земельної ділянки. Тому, суд не вбачає підстав для визнання за позивачем права власності на спірну земельну ділянку. Разом з тим, право на завершення процедури приватизації та отримання вказаної земельної ділянки у власність, яке належало померлому [PERSON] на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Це право в порядку спадкування перейшло до позивача, яка є спадкоємецею померлого. Враховуючи ті обставини, що позивач успадкувала право на одержання вищевказаної земельної ділянки у власність, яке мав спадкодавець, суд вважає за можливе визнати за позивачем право на завершення приватизації спірної земельної ділянки та одержання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку на ім`я позивача.

Outcome: partial