Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

28 квітня 2017 року позивач звернувся з позовом до суду до відповідачки про позбавлення батьківських прав, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], по відношенню до дитини [PERSON], [INFO], стягнути з відповідачки судові витрати, вказуючи, що він на протязі двох років перебував з відповідачкою у цивільному шлюбі. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя між ними погіршилося та після розірвання стосунків донька залишилася проживати разом з ним та з двох років з 2006 року по теперішній час знаходиться на його повному утриманні. Відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню доньки, матеріально їй не допомагає, ніколи її не відвідує та зовсім нею не цікавиться, тому позивач і вимушений звернутися з вказаним позовом до суду. Представник позивача у судовому засіданні позов позивача підтримала, просить суд його задовольнити, про що надала заяву. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про день слухання справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суду не сповістила. Зі згоди представника позивача, про що свідчать заяви представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи орган опіки та піклування при Удобненській сільської раді Білгород Дністровського району Одеської області надав лист, відповідно до якого просять справу розглянути за їх відсутність. Суд розглядає справу за відсутності сторін, відповідно наданих заяв. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно відповідачка по справі [PERSON] проживає окремо від неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. /л.с. 15-17/ Неповнолітня [PERSON] протягом останніх 9 років проживає з батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується актом обстеженням житлово побутових умов від 17.03.2017 року № 181 /л.с. 14/; довідкою про склад сім»ї № 180 від 17.03.2017 року /л.с. 15/; характеристиками на [PERSON] та [PERSON] /л.с. 12-13/. З часу проживання доньки біля батька, мати самоусунулася від виконання своїх батьківських обовязків, у виховані доньки участі не приймає, не дбає про її розумовий та фізичний розвиток, не цікавиться її навчанням, не слідкує за здоровям, не забезпечує медичний догляд, лікування, матеріальної допомоги не надає. Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобовязаний піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобовязаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобовязані поважати дитину. Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно із Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР від 27.02.1991 року держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно рішення виконавчого комітету Удобненської сільської ради, Білгород-Дністровського району, Одеської області від 26 січня 2017 року, виконавчий комітет вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. /л.с. 17-18/ Таким чином, судом встановлено, що мати неповнолітньої дитини [PERSON] самоусунулася від виконання своїх батьківських прав по вихованню неповнолітньої дитини [PERSON]. Відповідно до ст. ст. 164 ч.1 п.2, 165 Сімейного Кодексу України подібні обставини служать підставою для позбавлення батьківських прав. При таких обставинах, суд вважає заяву позовну заяву обґрунтованою і підлягаючої задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved