Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

27.01.2016 року [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] [INFO], в розмірі 25 % щомісячно усіх видів його доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття та на утримання непрацюючої дружини у розмірі 25 % частини усіх видів доходу щомісячно до досягнення донькою трирічного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем проживала спільно однією сім`єю, але без належного посвідчення подружніх відносин у відповідних державних органах з початку до середини 2013 року. Під час спільного проживання у них [INFO] народилась донька [PERSON], яку відповідач визнав своєю донькою, про що було внесено відповідний запис до актового запису про народження, що підтверджується свідоцтвом про її народження, відповідно до якого актовий запис № 29 було зроблено 18.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області. Позивачка вказує, що на теперішній час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років, з відповідачем разом не проживає, спільного господарства не веде. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання позивачки та дитини не надає, хоча відповідач працює на посаді електрика Брагинівського елеватора. На підставі статей 77-79, 86, 88, 91, 180 - 183, 191 Сімейного кодексу (далі - СК) України просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] [INFO], щомісячно в розмірі 25 % усіх видів його доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивачка подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги в частині стягнення аліментів на її утримання до досягнення донькою [PERSON] [INFO], трьохрічного віку просить залишити без розгляду. В іншій частині позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трьохрічного віку не визнав, вважає що вони є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, в іншій частині позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. В судове засідання сторони не з'явилися, тому відповідно до правил ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що сторони проживали спільно однією сім`єю, але без належного посвідчення подружніх відносин у відповідних державних органах з початку до середини 2013 року. У сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 18.06.2013 року відділом державної реєстрацій актів цивільного стану реєстраційної служби Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 3). Спільне проживання сторін припинено. Донька проживає разом з позивачкою, що підтверджується актом обстеження матеріально - побутових умов проживання від 08.01.2016 року, складеним депутатами Самарської сільської ради [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Позивачка на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В Постанові Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. На підставі досліджених доказів та приймаючи до уваги те, що відповідач, як батько дитини повинен піклуватися про неї та утримувати, однак матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 25 % усіх видів його доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави має бути стягнутий судовий збір в розмірі 551,20 гривень, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі зазначеного, ст.ст. 180 - 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved