Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

28 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, яку у подальшому уточнила, та просила стягнути з відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 27 жовтня 2001 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що вони проживають окремо, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини [PERSON] не надає. У судове засідання сторони не зявилися. [PERSON] надала суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі. Зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно\~вимог ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.\~ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 жовтня 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Фрунзенського районного управління юстиції, актовий запис № 429 (свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ № 143656\~від 27 жовтня 2001 року). Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину [PERSON], 14 березня 2005 року (свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 007071 від 02 квітня 2005 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Харкова). [PERSON] проживає разом зматір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Матеріали справи не містять данних про наявність у [PERSON] постійного місця роботи та регулярного доходу. З огляду на викладене, з урахуванням вимог ст. 182 СК України, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення ним повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд врахував, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували незадовільний стан здоровя відповідача, перебування чи необхідність перебування відповідача на стаціонарному лікуванні, наявність у відповідача інших дітей та/або непрацездатних батьків або інших обставин, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів. У силу положень п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи те, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року звільнений від сплати судового збору, розмір якого у справах даної категорії складає 551 гривня 20 копійок, відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача вказану суму судового збору в дохід держави у повному обсязі.

Outcome: approved