Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

28 вересня 2015 року представник ПрАТ «ПРОСТО-страхування» [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] різницю між фактичним розміром, завданої ним шкоди і страховою виплатою здійсненою позивачем своєму страхувальнику у розмірі 3 096,70 грн. та судові витрати по справі. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПрАТ «ПРОСТО-Страхування» та [PERSON] укладено договір страхування № ПКД 1401034 майнових інтересів власника автомобіля «Toyota Land Cruiser», державний реєстраційний номер [NUMBER]. У квітні 2014 року із застрахованим автомобілем відбулась дорожньо-транспортна пригода, що в подальшому була визнана страховим випадком. Розмір страхового відшкодування становив суму 15 694,32 грн. Суму у розмірі 12 597,62 грн. позивачу було виплачено страховою компанією особи, якою було завдано шкоди застрахованому автомобілю позивача. Отже, утворилась різниця між фактичним розміром завданої шкоди і страховою виплатою, що була здійснена позивачем та становить суму коштів у розмірі 3 096,70 грн., що стало підставою для звернення позивача до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити за обставин, що викладені у позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, який повідомлявся судом належним чином, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. За цих обставин, суд на підставі ч.1 ст.224 ЦПК України, з огляду на відсутність заперечень представника позивача, визнавши причини неявки відповідача, який не направив до суду свого уповноваженого представника, неповажними, визнав можливим провести заочний розгляд справи, у відсутність відповідача, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, які вважає достатніми для правильного вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що 09 квітня 2014 року між АТ «ПРОСТО-Страхування» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування «ПРОСТО-КАСКО» щодо транспортного засобу «Toyota Land Cruiser», державний реєстраційний номер [NUMBER] /а.с. 6/. 22 квітня 2014 року у м. Києві по вулиці Мечнікова відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Toyota Land Cruiser», державний реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіля «Land Rover», державний реєстраційний номер [NUMBER] /а.с. 11/. Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) від 22 квітня 2014 року вказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення Правил дорожнього руху [PERSON] /а.с 11/. Згідно калькуляції № 96931 від 07 жовтня 2014 року вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу «Toyota Land Cruiser», державний реєстраційний номер [NUMBER] становило суму коштів у розмірі 15 694,32 грн. /а.с. 19-20/. 09 жовтня 2014 року позивачем складено страховий акт № 96931, відповідно до якого АТ «ПРОСТО-Страхування» визнало дорожньо-транспортну пригоду від 22.04.2014 року страховим актом та здійснило страхувальнику страхову виплату, що була визначена на підставі калькуляції № 96931 у сумі коштів 15 694,32 грн. шляхом перерахування у сплату недооплаченої частини страхової премії шляхом взаємозаліку із Центром продаж 09 в м. Києві АТ «ПРОСТО-Страхування» /а.с. 22-23/. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] застрахована у ПрАТ «СТ «Іллічівське». За заявою позивача від 04.12.2014 року про відшкодування збитків, які виникли внаслідок пошкодження автомобіля «Toyota Land Cruiser», державний реєстраційний номер [NUMBER], в дорожньо-транспортній пригоді 22.04.2014 року ПрАТ «СТ «Іллічівське» на підставі розрахунку суми страхового відшкодування (страхований акт № ЦО-52619-АС-0009900460-9900460 від 28.01.2015) здійснило на користь позивача страхову виплату у розмірі 12 597,62 грн. /а.с. 24-25/. Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки Частиною 1 ст. 1191 ЦК України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, зважаючи, що виплачена АТ «ПРОСТО-Страхування» ПрАТ «СТ «Іллічівське» сума страхового відшкодування є недостатньою для покриття збитків, яких зазнав позивач внаслідок настання страхового випадку від 22.04.2014 року, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою здійсненою позивачем у розмірі 3 096,70 грн. (15 694,32-12597,62=3 096,70) відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України слід стягнути з [PERSON] Оскільки суд задовольняє позовні вимоги ПАТ «ПРОСТО-страхування» згідно положень ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь ПрАТ «ПРОСТО-Страхування» підлягає до стягнення судовий збір у розмірі у розмірі 1 218,00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved