Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

27 лютого 2019 року позивачка звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з даним позовом, яким просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що наймачем квартири [ADDRESS] , відповідно ордеру №2018 серії КО від 01.03.1982, бабуся позивачки [PERSON] , яка померла [INFO] . На даний час крім позивачки також зареєстровані та постійно проживають її діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також відповідач по справі, її брат [PERSON] . Відповідач у вказаній квартирі зареєстрований, але фактично не проживає в ній з 1997 року, участі в утриманні квартири та оплаті комунальних послуг не приймає. Вона змушена нести додаткові витрати, адже комунальні послуги нараховуються виходячи з кількості зареєстрованих у житлі осіб. Крім того, вона позбавлена можливості оформити субсидію, адже для її розрахунку приймається сукупний дохід та кількість усіх зареєстрованих у квартирі осіб. За захистом своїх прав звертається до суду з даним позовом. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Судовий збір, сплачений нею за подання даного позову, просила з відповідача не стягувати. В останнє судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідачу судові повістки про виклик до суду надсилались рекомендованими листами із повідомленням за зареєстрованою адресою його проживання, а також розміщувались на офіційному веб-сайті «Судова влада України», проте відповідач до суду не прибув, відзиву на позов не надав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило. Представник третьої особи також у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином та своєчасно. За наведених обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, та дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наведеного. Як вбачається з ордеру на жиле приміщення [NUMBER], виданого 01 березня 1982 року на підставі рішення виконкому Жданівської міської ради народних депутатів, [PERSON] отримала право на вселення до квартири [ADDRESS] . Згідно особистого рахунку № [NUMBER] , зареєстрованими в квартирі [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Отже виходячи з наведеного, член сім`ї наймача житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сім`ї наймача понад шість місяців; по-друге, відсутність поважних причин його відсутності (не проживання) у цьому житлі. Згідно акту, складеного ОСББ «Азовстальська - 91», у спірному помешканні фактично мешкають позивачка [PERSON] , її малолітні діти [PERSON] та [PERSON] . Між тим, зареєстрований у спірному приміщенні [PERSON] , брат позивачки, з 1997 року постійно не проживає. У судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON] , яка засвідчила, що відповідач не проживає у спірній квартирі великий проміжок часу, точно з 1999 року, так як вона саме в цей рік придбала квартиру в будинку [ADDRESS]. Відповідач не сплачує комунальні послуги, не допомагає матеріально спірне житло утримувати, його місцезнаходження на даний час їй не відомо. Отже, враховуючи, що відповідач [PERSON] , будучи членом сім`ї наймача спірного житла, та не проживаючи у ньому понад шість місяців без поважних причин, втратив право користування ним на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує позицію позивача, яка просила залишити сплачений нею судовий збір за подання даного позову за її рахунок. На підставі наведеного,

Outcome: approved