Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

29.04.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить дозволити їй виготовлення проїзних документів для виїзду з 10.06.2016 року по 10.07.2016 року в республіку Молдова неповнолітнього [PERSON], [INFO], з України без згоди та супроводу батька [PERSON]; дозволити позивачу виїзд з неповнолітнім [PERSON], [INFO], з 10.06.2016 року по 10.07.2016 року в республіку Молдова. При цьому позивач посилається на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син [PERSON]. Позивач вказує, що 15.04.2016 року отримала запрошення від родичів з республіки Молдова, однак, відповідач, зловживаючи своїми батьківськими правами, не надає згоди сину на виїзд за межі України. У зв'язку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Окрім того позивачем надано телеграму про запрошення родичів у гості до республіки Молдова у період з 20.06.2016 року по 20.07.2016 року. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Київської районної адміністрації ОМР до судового засідання не зявилася, повідомлялася належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за відсутності представника, вирішення спору залишила на розсуд суду. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, рішенням Болградського районного суду Одеської області від 08.10.2010 року по справі № 2-ц-954/10 розірвано шлюбу між сторонами, який зареєстрований 13.02.2005 року. Рішення набрало законної сили 19.10.2010 року /а.с. 8/. 13.11.2005 року народився [PERSON], актовий запис № 44, що вбачається із свідоцтва про народження серії І-ЖД № 030910, виданого Городненською сільською радою Болградського району Одеської області. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 7/. Судом досліджено телеграму від 15.04.2016 року, адресовану позивачу [PERSON], про запрошення у гості у с. Кірієт Лунга республіки Молдова з 10.06.2016 року по 10.07.2016 року /а.с. 6/, а також телеграму від 03.06.2016 року про запрошення у республіку Молдова у період з 20.06.2016 року по 20.07.2016 року. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, враховуючи неодноразові запрошення, що надійшли позивачу від родичів із республіки Молдова, та приймаючи необґрунтовані перешкоди з боку відповідача у надані сину дозволу на перетинання кордону України, а також надаючи перевагу інтересам дитини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved