Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

29.03.2016 року позивач звернувся в суд з цивільним позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що у шлюбі сторони перебувають з 21.07.2007 року, від спільного подружнього життя у них народився один син. Стверджує, що сімейне життя з відповідачем не склалося, кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сімю, у них різні характери та погляди на життя, немає взаємопорозуміння, що стало причиною частих конфліктів. Наголошує на тому, що вони з відповідачем не підтримують подружніх відносин, за цей час вони стали чужими людьми один для одного, вважає, що примирення між сторонами не є можливим. Просить визначити місце проживання спільної дитини разом із нею. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, просив суд їх задовольнити. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21.07.2007 року, який був зареєстрований у Звенигородській сільській раді Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 12, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб серія 1-СГ № 075916 від 21.07.2007 року. Встановлено, що у сторін 12.05.2008 року народився син [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-СГ №371862 від 21.05.2013 року. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб - це\~сімейний\~союз,\~при\~цьому\~слово «сімейний»\~засвідчує, що\~шлюб\~створює\~\~сім'ю, а слово «союз»\~підкреслює\~договірну\~природу\~шлюбу, яка\~зумовлює його\~ добровільний\~ характер.\~\~ Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на предявлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, відсутність згоди на примирення, визнання позову відповідачем, суд вважає, що\~причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і\~\~подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання позивача про те, щоб залишити за нею право надалі іменуватися прізвищем «Драган» є законним та обґрунтованим. Окрім того, згідно ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Беручи до уваги те, що відповідач у письмовій заяві позовні вимоги визнав повністю, суд прийшов до переконання, що спір між сторонами щодо визначення місця проживання спільної дитини відсутній, а тому позовна вимога про визначення місця проживання спільної дитини разом із позивачем підлягає до задоволення.

Outcome: approved