Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

28 серпня 2017 року до суду звернувся представник Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1 Житомирської обласної ради головний лікар [PERSON] із заявою про госпіталізацію [PERSON] в примусовому порядку. Зазначив, що 23 серпня 2017 року [PERSON] було госпіталізовано в Житомирську обласну психіатричну лікарню № 1. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем-психіатром [PERSON], який після особистого огляду пацієнта зробив висновок про необхідність госпіталізації в психіатричний стаціонар у звязку з наявністю тяжкого психічного розладу (а.с. 5). У приймальному відділенні лікарні особу, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування, було оглянуто лікарем-психіатром Пірожніковою, яка підтвердила висновок про необхідність госпіталізації. Також пацієнта було оглянуто комісією лікарів-психіатрів, яка теж підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу» та дійшла висновку, що лікування можливе тільки в умовах стаціонару. У судовому засіданні лікарем-психіатром заяву підтримано. Прокурор також вважає, що заява лікаря-психіатра має бути задоволена. Опікуном особи, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування, подано до суду заяву, у якій просить проводити засідання без її участі (а.с. 11). Згідно з висновком № 1318 Психіатричної лікарсько-консультативної комісії від 25 серпня 2017 року перебування пацієнта в суді є недоцільним (а.с. 4). Особи, які беруть участь, у справі не заперечували щодо проведення судового засідання без участі особи, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування, з огляду на його стан здоровя, та без участі опікуна. Судом встановлено, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 березня 2016 року опікуном недієздатного [PERSON] призначено [PERSON] (а.с. 8-9). Згідно з Висновком комісії лікарів-психіатрів від 25 серпня 2017 року № 4713 діагноз особи, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування: виражена деменція внаслідок змішаного органічного (травматичного, інтоксикаційного, постнатальної гіпоксії, перенесеної нейроінфекції) ураження головного мозку з вираженою психопатизацією особистості по експлозивно-застрягаючому типу з рідкими судомними нападами в анамнезі, частими дисфоріями, епізодичними розладами психіки у вигляді галюцинаційного синдрому з повною соціальною дезадаптацією (а.с. 2-3). З даного висновку також вбачається, що особа, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування, перебуває в гострому психотичному стані, виявляє тяжкий психічний розлад (збуджений, злобний, зберігається галюцинаційно-маячна симптоматика, агресивні прояви до оточуючих, інтелектуально-мнестично знижений, свою поведінку не контролює, потребує стороннього догляду й нагляду, пересувається з допомогою персоналу, гігієнічні навички з допомогою персоналу, неспроможний, сон порушений), унаслідок чого є безпорадним і не може самостійно задовольнити основні життєві потреби. Ненадання своєчасної психіатричної допомоги може призвести до погіршення психічного стану й надати шкоду його здоровю, а також може бути небезпечним для оточуючих, а тому госпіталізація є доцільною й обгрунтованою. Згідно зі статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження й лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, унаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] має бути задоволена. З огляду на наведене,

Outcome: approved