Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

27 травня 2021 року з Миколаївського апеляційного суду до Березнегуватського районного суду Миколаївської області для розгляду за підсудністю надійшов відповідний позов, у якому виконувач обов`язків першого заступника керівника Баштанської окружної прокуратури Миколаївської області зазначив, що під час моніторингу судових рішень, розміщених в ЄДРСР встановлено, що з відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради на користь [PERSON] стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 43 386,16 грн., з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів на підставі рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 09.10.2020р. у справі №468/154/20-ц, яким скасовано наказ №2 від 02.01.2020 року директора Баштанського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області Бабіна О.М. про звільнення [PERSON] з посади прибиральниці закладу на підставі п.4 ст.40 КЗпП України як незаконний та поновлено на роботі у вказаному закладі. Зазначене рішення набрало законної сили 09.11.2020 року. Відповідно до ст.261 ЦК України у відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради виникло право регресної вимоги про стягнення вказаної суми з відповідача. Згідно інформації управління Державної казначейської служби України у Баштанському районі Миколаївської області за позовом [PERSON] сплачено кошти у сумі 34925,86грн., які позивач просить стягнути з [PERSON] на користь відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради, а витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн. стягнути на користь Миколаївської обласної прокуратури. Прокурор та відділ освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради до суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, на їх задоволенні наполягали. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позовну заяву не надав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається, що відповідач є директором Баштанського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 1 Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області, з яким відділом освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради продовжено трудові відносини терміном на 6 років з 01 липня 2020 року по 30 червня 2026 року ( а.с.58). 02 січня 2020 року відповідач видав наказ № 2К про звільнення з 02.01.2020 року прибиральниці шкільних приміщень Баштанського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 1 Баштанської міської ради Баштанського району Колесник Н.В. на підставі п.4 ст.40 КЗпП України ( а.с.49). Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 09 жовтня 2020 року, яке набрало законної сили 10 листопада 2020 року, було скасовано наказ відповідача № 2К від 02.01.2020 року про звільнення із займаної посади прибиральниці закладу [PERSON] . Поновлено [PERSON] на посаді прибиральниці шкільних приміщень Баштанського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 1 Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області з 02.01.2020 року. Стягнуто з відділу освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.01.2020 року по 09.10.2020 року в сумі 43386 грн. 16 коп. за відрахуванням із вказаної суми податків та інших обов`язкових платежів, та 2522 грн. 40 коп. судового збору на користь держави ( а.с.30-35). На підставі вказаного вище рішення суду 18 листопада 2020 року Баштанським районним судом Миколаївської області було видано виконавчий лист, за яким 18 грудня 2020 року відділом освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області було сплачено податки та військовий збір утриманий із заробітної плати, та на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 34925 грн. 86 коп. ( а.с.39,42-44,46). Відповідно до ст.130 КЗпП України\~працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством. Згідно зі пунктом 8 частини 1 статті 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, зокрема, коли службова особа, винна у незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу. Для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Встановлений частиною третьою цієї статті строк застосовується і при зверненні до суду вищестоящого органу. (ч.3,4\~ ст. 233 КЗпП України). Згідно із пунктами 13, 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівникам»\~роз`яснено, що, застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі п.8\~ ст.134 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або яким затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі. Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини. Судам необхідно перевіряти, чи додержаний власником або уповноваженим ним органом встановлений\~статтею 233 КЗпП України річний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення в суд з позовом про її відшкодування. Цей строк застосовується і при зверненні із заявою прокурора. Днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником. Право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі, і з цього часу обчислюється строк на пред`явлення регресної вимоги. Матеріалами справи підтверджується, що на виконання рішення суду відділом освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради було проведено перерахування поновленому на роботі працівникові середній заробіток за час вимушеного прогулу 18 грудня 2020 року, з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної незаконним звільненням працівника прокурор звернувся у травні 2021 року, тобто в межах річного строку звернення до суду встановленого ч.3 ст. 233 КЗпП України, який розпочався з дня проведення відділом освіти, молоді та спорту виконавчого комітету Баштанської міської ради належної виплати. Таким чином, оскільки звільнення працівника [PERSON] за наказом відповідача було здійснено з порушенням норм трудового законодавства, на останнього покладається обов`язок відшкодувати шкоду заподіяну у зв`язку з оплатою незаконно звільненому працівникові часу вимушеного прогулу. З огляду на викладене суд доходить висновку, що позовні вимоги прокурора є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. За правилами\~ ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved