Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

29.04.2014 року [PERSON] звернулась до суду з дійсним позовом, в якому просить суд позбавити відповідача [PERSON], [INFO], батьківських прав щодо [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06.05.2002р., який було розірвано за рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.03.2010р. Орджонікідзевським відділом РАГС м. Харкова зроблено запис №98. Батьком дитини був записаний [PERSON] оскільки на момент народження дитини вони були у зареєстрованому шлюбі, однак батьком даної дитини був зовсім інший чоловік - [PERSON], з яким вона не перебувала у шлюбі. Також позивачка вказує, що на момент зачаття дитини вона не проживала з відповідачем, мешкала зі своїми батьками, була у фактичних стосунках з [PERSON] [PERSON] за медичними показниками не міг мати дітей. Довідки з аналізами про стан його здоров'я залишилися у нього, тому надати їх до суду вона не може. [PERSON] знає, що дитина не його. З квітня 2007 р. проживаємо з [PERSON] повноцінною сім'єю , з 2010 р. знаходимося в офіційному шлюбі. Син [PERSON] мешкає разом з нею, навчається у 2-А класі Харківської школи І-ІІІ ступенів №147. [PERSON] весь час з квітня 2007р. по сьогоднішній день не допомагає, не спілкується, не бачиться і не цікавився долею дитини. Дитина [PERSON] знаходиться на повному утриманні [PERSON] з 2007 р. Крім того позивачка зазначає, що в цьому році у них виникла необхідність виїхати з дитиною за кордон, оскільки у свідоцтві про народження [PERSON] зазначений як батько дитини, вона вимушена була звернутися до нього для надання їм дозволу на виїзд дитини за кордон, однак останній відповів відмовою, мотивувавши свою відмову тим, що справи дитини його не стосуються та він взагалі жодного відношення до дитини не має. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з мотивів зазначених вище. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Представник представника третьої особи управління служб у справах дітей Харківської міської ради Кураш І.Л. у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, надала суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та просила розглядати справу за її відсутністю. Прокурор Якутіна О.В. у судовому засіданні просила прийняти рішення в інтересах дитини. Суд, вислухавши учасників судового засідання, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження відповідач [PERSON] записаний в свідоцтві, як батько неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. (а.с. 5) Як вбачається з висновку управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав служба вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], який є чоловіком позивачки пояснив, що він є батьком дитини, на момент зачаття у них с позивачкою були фактичні шлюбні стосунки, він займається вихованням дитини та матеріально забезпечує. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є подругою позивачки, підтвердила, що [PERSON] не є батьком дитини, при цьому пояснила, що позивачка [PERSON] довго не могла завагітніти, а коли вони перевірились з відповідачем [PERSON] у лікаря, то вияснилося, що позивачка не може завагітніти саме з вини відповідача. Після того як вони перестали мешкати разом, вона почала відносини з [PERSON] від якого і завагітніла. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], яка є вихователька дитячого садочка де навчається [PERSON], пояснила, що відповідача по справі вона не знає, що на дитячі збори і грошові кошти на потреби дитини завжди давав [PERSON] Факт ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків підтверджується характеристикою, наданою Харківською загальноосвітньою школою №147 ХМР з якої вбачається, що [PERSON] відповідально ставиться до навчання та виховання дитини, [PERSON] завжди приходить своєчасно, має охайний вигляд, має всі необхідні речі. (а.с. 6 ) Крім того, як вбачається з відповіді на запит комунального закладу охорони здоров'я «Харківська міська дитяча поліклініка № 14» від 30.06.2014 року за № 835 догляд та лікування [PERSON] здійснює мати, батько дитини її станом здоров'я не цікавиться, до поліклініки з цього приводу не звертався. (а.с. 24) У відповідності ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування , ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини , жорстоко поводяться з дитиною, вдаються до будь яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. З урахуванням викладеного, відповідач [PERSON] не проживає та не приймає ніякої участі у її вихованні дитини, не переймається її станом здоров'я та розвитком, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню сина, тому повинен бути позбавлений батьківських прав. Підстав, передбачених ч. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України, які б перешкоджали позбавлення відповідача батьківських прав відсутні. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved