Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

28.11.2019 року Козельщинська районна державна адміністрація Полтавської області звернулася до суду з позовом, в якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач є батьком дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Мати дітей [PERSON] весною 2018 року покинула сім`ю. Вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до заяв відповідача діти були влаштовані 10.04.2019 року до Кременчуцької міської дитячої лікарні, а 25.06.2018 року тимчасово строком на 6 місяців - до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини на підставі розпорядження голови Козельщинської РДА. Оскільки батьки за півроку не вирішили питання про повернення дітей в сім`ю, розпорядженням голови Козельщинської РДА строк перебування дітей у вищезазначеному закладі було продовжено ще на 6 місяців. До теперішнього часу, відповідач не вирішив питання про повернення дітей в сім`ю. За час перебування дітей в будинку дитини він їх не відвідував, не телефонував, не звертався до органу опіки з питанням про повернення дітей. Дані обставини свідчать про те, що [PERSON] самоусунувся від обов`язків по вихованню дітей та їх матеріальному забезпеченню без поважних причин. Співбесіди, які проводилися із відповідачем фахівцем із соціальної роботи Козельщинського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, позитивного результату не надали. Ухвалою суду від 18.12.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Відповідач відзиву не надав. Ухвалою суду від 29.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справудо судового розгляду по суті. Представник органу опіки та піклування у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань до суду не подавав. Третя особа, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засіданні представника не забезпечила, надала суду заяву про розгляд справи без участі її представника, проти задоволення позову не заперечують (а.с.79,87-88). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Справу розглянуто в порядку загального позовного провадження. Відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення органу опіки та піклування, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Із свідоцтв про народження вбачається, що відповідач є батьком [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.12-14). Розпорядженнями Козельщинської РДА № 88 від 17.04.2018 року та № 34 від 05.03.2019 року дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , влаштовано в Кременчуцький обласний спеціалізований будинок дитини (а.с.10-11). Із довідки Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради вбачається, що малолітні діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] знаходяться у їхньому закладі з 25.06.2018 року. Відповідач за час перебування дітей у закладі дітей не відвідував, не телефонував, не брав участі у їх вихованні (а.с.129). Орган опіки і піклування надав висновок від 27.11.2019 щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав (а.с.5-6). Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 06.12.2019 року мати дітей, [PERSON] , позбавлена батьківських прав (а.с.119-122). Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно абзацу другого п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] тривалий час самоусунувся від обов`язків по вихованню дітей та їх матеріальному забезпеченню, не цікавиться її життям та здоров`ям, не спілкується з дітьми, тобто відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дитини. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність виключних підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, що буде відповідати найкращому забезпеченню прав дитини. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи викладене вище, відповідно до ст.ст. 182, 183, 191 СК України, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, починаючи з 28.11.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру (позбавлення батьківських прав), поданої фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. В даному випадку заявлено вимоги щодо позбавлення батьківських прав щодо трьох дітей. Кожна вимога має самостійний характер. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру (аліменти) ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір за три позовні вимоги немайнового характеру та одну майнову, в загальній сумі 3363,20 грн. (840,80 грн. х 4). На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved