Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

28.08.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про захист прав споживачів. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 09.06.2014 року вона уклала з відповідачем по справі [PERSON] письмовий договір на утеплення фасаду квартири загальною площею 14 кв.м. Загальна вартість договору становить 2860 грн., а передоплата , яку вона сплатила становить 1400 грн. Відповідач відповідно до п. 4.1 укладеного договору в строк 15 робочих днів, тобто до 27.06.2014 року зобов»язався виконати всі роботи. У зв»язку з тим, що відповідач не виконав свої зобов»язання за зазначеним договором, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість за невиконану роботу у розмірі 1400 грн., пеню у зв»язку з невиконанням умов договору у розмірі 2562 грн ., та 151,20 грн. штрафних санкцій згідно умов договору. В судове засідання позивачка не з»явилась, просила справу слухати у її відсутність, не заперечувала проти постановлення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Суд відповідно до ст.. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення, оскільки відповідач двічі не з»явився в судове засідання, про день і час якого був повідомлений належним чином, та проти постановлення заочного рішення не заперечує позивач. Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов»язанна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Судом встановлено, що 09.06.2014 рок між позивачкою і відповідачем по справі [PERSON] був укладений письмовий договір на утеплення фасаду квартири загальною площею 14 кв.м. Загальна вартість договору становить 2860 грн., строк виконання договору - 27.06.2014 року ( а.с. 5). Позивачкою сплачена передоплата за вказаним договором у розмірі 1400 грн. ( а.с. 5). Судом встановлено, що відповідач зазначене зобов»язання щодо утеплення фасаду квартири не виконав, грошові кошти у розмірі 1400 грн. за її вимогою не повернув. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» № 5 від 12.04.1996 року - вирішуючи питання про характер правовідносин між споживачем та продавцем (виготівником, виконавцем), про наявність підстав і умов їх виникнення, про права і обов»язки сторін, суд має виходити як із норм Закону і прийнятих згідно з ним актів законодавства, так і з відповідних норм Цивільного кодексу України та іншого законодавства, що регулюють ті ж питання і не суперечать Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України « Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт ( надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов»язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобов»язується за завданням другої сторони ( замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов»язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок не переробної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки позивачем була сплачена попередня оплата за договором на виконання послуг у розмірі 1400 грн., відповідач не виконав умови договору , на неодноразові вимоги виконати умови договору також не відреагував, відповідачем, в свою чергу, не доведено, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок не переробної сили, суд вважає , що позовні вимоги про повернення їй грошових коштів у розмірі 1400 грн., як суми попередньої оплати, є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 651,907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, на вимогу однієї із сторін за рішенням суду в разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Враховуючи конкретні обставини справи, а саме, той факт, що відповідач ухиляється від виконання зобов»язань, його місце перебування на час розгляду невідомо, при цьому відповідач отримав попередню оплату за виконання договору про надання послуг, сума якої є значною для позивачки, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання договору про надання послуг підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 549, 551 ЦК України неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. За змістом ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов»язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Виходячи з аналізу зазначених правових норм сплата неустойки є єдиним видом відповідальності за порушення зобов»язання незалежно від виду неустойки ( штраф або пеня) Договірна неустойка характеризується тим, що питання про її встановлення вирішується безпосередньо сторонами договору. Сторони визначають сам факт встановлення неустойки за невиконання або неналежне виконання зобов'язання, її розмір умови застосування тощо. Як вбачається з умов договору при порушення продавцем строків постачання. виконавець виплачує покупцеві штраф в розмірі 0,2% від суми передоплати за кожен день прострочки. В даному випадку суми штрафних санкцій становлять 151,20 грн. ( 1400 х 54 х 0,2%=151,20). Законна неустойка підлягає застосуванню незалежно від того, чи передбачена вона угодою сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України « Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати ( прострочує виконання) роботу ( надання послуги) згідно з договором, за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи ( послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Враховуючи, що позивачкою фактично сплачено за договором про надання послуги передоплата у розмірі 1400 грн., а час прострочення за договором становить 61 день, як вказано в позовній заяві, пеня за кожен день прострочення виконання зобов»язань становить 2562 грн. ( 1400 х 61х 3%= 2562 ). Окрім того, відповідно до п. 6.2 Договору відповідач повинен сплатити позивачці штрафні санкції в розмірі 0,2 % від суми передоплати за кожен робочий день прострочки, які в даному випадку становлять 151,20 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved