Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

28 грудня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтувує тим, що [INFO] померла [PERSON] , залишивши на випадок своєї смерті заповіт, згідно якого заповіла усе належне їй на день смерті майно [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, до складу якої увійшов житловий будинок з надвірними будівлям та спорудами по [ADDRESS] . Зазначає, що він у визначений законом шестимісячний термін не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки не знав, що покійна [PERSON] залишила заповіт на його ім`я. У кінці листопада 2020 року, здійснюючи прибирання в житловому будинку, де до своєї смерті проживала [PERSON] , він серед документів, належних покійній, виявив заповіт на своє ім`я. Саме тоді він і дізнався, що покійна заповіла усе своє майно йому, [PERSON] . 23 листопада 2020 року приватний нотаріус Володимир-Волинського районного нотаріального округу Волинської області Велимчаниця А.І. відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропущеними строками прийняття спадщини, а тому він вимушений звернутись до суду. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, одночасно з позовом подав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, подав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд розгляд справи проводити у його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем з дотримання порядку, встановленого ст. 206 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за заявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За матеріалами справи судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини з питання спадкування. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Статтею 1272 ЦК України визначені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст.1272 ЦК України, позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, ст.ст.1296-1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У судовому засіданні встановлено наступні обставини. Згідно наявної у справі копії довідки Хобултівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області № 173 від 03.03.2008 року, на день смерті [PERSON] постійно проживала і була зареєстрована по [ADDRESS] . Після її смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок, земельна ділянка, майновий пай та грошові вкладення. Від її імені посвідчувався заповіт, згідно якого заповіла усе належне їй на день смерті майно [PERSON] . Як вбачається з заповіту від 10.06.2006 року, посвідченого секретарем Хобултівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області Демещенко Р.В., [PERSON] заповіла усе належне їй на день смерті майно [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина на належне їй майно за заповітом. У відповідності до ст.346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до вимог ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідач відмовився від своєї частки в спадковому майні померлої, що підтверджується поданою ним відповідною заявою до суду. 23 листопада 2020 року позивач отримав у приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу Велемчаниці А.І. відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , із змісту якої у зв`язку з пропуском строків для прийняття спадщини, позивачу було запропоновано звернутись до суду із позовною заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. З матеріалів справи та наданих позивачем письмових пояснень вбачається, що після смерті [PERSON] , він у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса у зв`язку з тим, що не знав про її існування, оскільки покійна нікого не повідомляла, що зробила вищезгадане заповітне розпорядження на його ім`я. Про наявність заповіту позивач дізналася лише у листопаді 2020 року, виявивши у будинку покійної копію заповіту. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оскільки суд вважає, що причини названі позивачем, можна визнати поважними, а тому суд задовольняє позовні вимоги позивача та встановлює [PERSON] додатковий строк тривалістю в чотири місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved