Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

27.02.2015 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла заява [PERSON], [PERSON], заінтересована особа, - Ліщинська сільська рада Кагарлицького району Київської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій заявник просить суд винести рішення, яким: - встановити факт належності [PERSON] державного акту серія ЯБ №748853 від 29.03.2006 р. на право власності на земельну ділянку площею 5,5 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Ліщинської сільської ради Кагарлицького району Київської області. 04.03.2015 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання. В судове засідання, яке відбулося 20.03.2015 року, заявник [PERSON] не з»явилася з поважних причин, - стан здоров»я. В судовому засіданні, яке відбулося 20.03.2015 року, заявник [PERSON] вимоги, викладені в заяві, підтримав, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині заяви. В судове засідання, яке відбулося 20.03.2015 року, представник заінтересованої особи, - Ліщинської ради Кагарлицького району Київської області не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій заінтересована особа просить суд слухати справу без участі представника, проти вимог, викладених в заяві, не заперечує. Суд, вислухавши заявника [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення вимог, викладених в заяві, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні, та застосування до них норм права. [INFO] помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №748853 від 29.03.2006 р. залишилась земельна ділянка площею 5,56 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована території Ліщинської сільської ради Кагарлицького району Київської області. Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, після смерті [PERSON] залишилась вищезазначена земельна ділянка, яка входить до складу його спадщини. 02.07.2008 р. [PERSON] було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Ліщинської сільської ради Кагарлицького району Київської області та зареєстрованого в реєстрі за № 51. Відповідно до вищезазначеного заповіту [PERSON] заповів земельні ділянки, розташовані Ліщинської сільської ради Кагарлицького району Київської області, які належали йому згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №748853, розміром 2,76 га - сину [PERSON], а земельні дулянку розміром 2,79 га - [PERSON], все інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті заповів сину, - [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним,, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неахоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкуванню за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У зв'язку з відкриттям спадщини [PERSON], заявники у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк звернулись із заявами до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини матері [PERSON] Після прийняття спадщини Заявники звернулись до державного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про спадщину на земельні ділянки. Однак, державний нотаріус відмовилась оформляти спадщину та видати свідоцтво про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку, оскільки в державному акті на право власності на земельну ділянку, що належав [PERSON], невірно вказано прізвище померлого [PERSON], зокрема, в державному акті на право власності на земельну ділянку вказано прізвище [PERSON], а в свідоцтві про смерть [PERSON]. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що .має юридичне значення, подається до суду за місцем проживання. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Факт того, що державний акт на право власності на земельну ділянку належав [PERSON], підтверджується доданими до позовної заяви документами. Виправлення помилки є неможливим шляхом виготовлення нового державного акту, оскільки такий акт повинен виготовляти лише власник, - [PERSON], який помер, та його правоздатність припинилася в момент смерті, та необхідно скасувати старий державний акт, для скасування якого підстав немає. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved