Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

27 листопада 2018 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду з позовом до Дунаєвецької міської\~ради Дунаєвецького\~району Хмельницької\~області про\~визначення додаткового\~строку для\~прийняття спадщинимотивуючи тим, що 01 січня 2012 року померла її мама [PERSON], яка проживала та була зареєстрована в [INFO], провул.Миру,9, Дунаєвецького району Хмельницької області. Після її смерті залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 1,2017 га, яка розташована на території Великожванчицької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського господарства, право власності якої посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №807618. Позивачка є спадкоємцем за заповітом, оскільки при житті [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла дочці [PERSON], заповіт від 15 квітня 1999 року посвідчений секретарем виконавчого комітету Великожванчицької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за №37, є не зміненим та не скасованим, дублікат заповіту позивачка отримала 21 вересня 2017 року, який зареєстрований в реєстрі за №1-52. Крім позивачки спадкоємцем за законом є її брат, який на спадщину не претендує, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері не звертався та звертатись не буде. 31 жовтня 2018 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, що належало померлій, однак нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, що належало [PERSON], померлій 01 січня 2012 року, яка проживала в [INFO] в звязку з тим, що позивачка звернулась до нотаріальної контори після спливу строку для прийняття спадщини, встановленого чинним законодавством. В установлений законом шестимісячний термін позивачка не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважної причини, оскільки їй не було відомо про існування заповіту вчиненого на її користь, з матірю не проживала на день смерті, про те, що мама склала заповіт на її користь не знала, їй про це повідомив брат та надав документи на майно, позивачка вважала, що мати склала заповіт на користь брата та він оформив спадщину після смерті матері, а тому звернулася до суду та просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини протягом трьох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили після смерті [PERSON], яка померла 01 січня 2012 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує, а також зазначив ,що на спадщину після смерті матері не претендує. Відповідач: представник Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в підготовче засідання не зявився, однак подав до суду відзив на позовну заяву в якому позов визнав та просив проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 01 січня 2012 року померла [PERSON], яка на день смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: с.Великий Жванчик, провул.Миру,9, Дунаєвецького району Хмельницької області одна, що підтверджується копією свідоцтва про смерть та довідкою №02.18.01-11/1273 від 18 вересня 2017 року. Спадкоємцем за заповітом, відповідно до ст.ст.1223, 1233 ЦК України на майно померлої [PERSON] є її дочка [PERSON], що підтверджується копією дубліката заповіту від 15 квітня 1999 року, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Великожванчицької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за №1-52, яким [PERSON] заповіла все своє майно своїй дочці [PERSON], заповіт зареєстрований в спадковому реєстрі за № 37546798 від 17.10.2005р. Судом встановлено, що позивачка в шестимісячний строк, встановлений для подання заяви про прийняття спадщини, не звернулася в нотаріальну контору, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 жовтня 2018 року. Згідно копії витягу зі Спадкового реєстру № 54687815 від 09.01.2019 року та повідомлення приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу, спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 01.01.2012 року, приватним нотаріусом [PERSON]А не заводилася. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобовязана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус розяснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Відповідно до положень ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, згідно зі ст. 1269 ЦК України, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. В пункті 24\~постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7\~«Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що позивачка, [PERSON], пропустила строк, необхідний для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки їй не було відомо про існування заповіту від 15.04.1999 року, складеного на її імя [PERSON]. Рідний брат позивачки, [PERSON], який проживав біля матері не повідомив про існування заповіту. Як зазначив Верховний Суд України в постанові №6-496цс17 від 06.09.2017 року, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. [PERSON], як єдиного спадкоємця за заповітом [PERSON], не було повідомлено про існування заповіту, що, враховуючи встановлені вище обставини, слід визнати поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, а тому вимоги позову обґрунтовані і суд задовольняє їх.

Outcome: approved