Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

28 січня 2015 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що згідно укладеного між позивачем і відповідачем договору б/н від 11.06.2007 року позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач свої зобов'язання по поверненню кредиту та відсотків не виконав належним чином, внаслідок чого станом на 31.12.2014 року утворилась заборгованість в сумі 11771,94 грн., яка складається з: 8740,66 грн. - заборгованість за кредитом; 1894,52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,00 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 536,76 грн. - штраф (процентна складова). У зв'язку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитом, а також покласти на відповідача судові витрати, а саме суму судового збору 243,60 грн. та витрати на виклик відповідача до суду 420 грн. Ухвалою судді від 31.01.2015 року відкрито провадження у справі, на підставі ст.1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14. Позивач в судове засідання не з'явився, у поданій заяві звернувся до суду з проханням розглядати справу за відсутності представника позивача, на позовних вимогах наполягає, проти заочного вирішення справи позивач не заперечує. Відповідач, який повідомлений про дату, час і місце розгляду справи через оголошення у пресі, в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 157, 169, 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Під час розгляду справи встановлено, що 11.06.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON], шляхом підписання сторонами анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, був укладений договір, відповідно до умов якого та довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, позивач надав відповідачу платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, обумовивши пунктами 3.2, 3.3 Умов і правил надання банківських послуг, право банку на зміну (збільшення або зменшення) кредитного ліміту в будь-який момент. Відповідно до п. 3.1 Умов і правил надання банківських послуг, банк видає клієнту картку на підставі заяви, належно заповненої і підписаної клієнтом. Згідно п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідачем зобов'язання по сплаті кредиту не виконувались належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість, згідно розрахунку, станом на 31.12.2014 року в сумі 11771,94 грн., яка складається з: 8740,66 грн. - заборгованість за кредитом; 1894,52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 100,00 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 536,76 грн. - штраф (процентна складова). В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Доказів належного виконання зобов'язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. Таким чином, суд вважає, що з відповідача має бути стягнута сума заборгованості по кредиту за договором від 11.06.2007 року, а саме: 8740,66 грн. - заборгованість за кредитом, 1894,52 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 100,00 грн. - заборгованість з комісії за користування кредитом, а всього 10735,18 грн. Стосовно стягнення штрафів в розмірі 500 грн. 00 коп. та 536 грн. 76 коп., то на переконання суду такі вимоги задоволенню не підлягають, так як статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями громадянам, які зареєстровані та постійно проживають в зоні проведення антитерористичної операції з 14 квітня 2014 року. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 243,60 грн. та 420 грн. витрат на оголошення про виклик відповідача у пресі.

Outcome: partial