Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

27 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до Державного підприємства водних шляхів «Укрводшлях» про стягнення нарахованих, але невиплачних коштів, середньої заробітної плати за час затримки в проведенні розрахунку при звільненні. В обґрунтування своїх позовних вимог \~позивач зазначає, що він згідно наказу від 05.05.2014 року за №153/о, був прийнятий на роботу до Державного підприємства ВШ «Укрводшлях» на посаду начальника відділу маркетингу та розвитку. Наказом від 25.06.2014 року за №225/о був переведений на посаду в.о. заступника начальника. 27.07.2015 року він звільнився з ДПВШ «Укрводшлях» із займаної посади. В день звільнення з роботи, в порушення вимог ч.1 ст.116 КЗпП України, відповідач не виплатив належних йому при звільненні коштів. Про нараховані суми при звільненні письмово не повідомив. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням виплатити належні йому суми, але станом на 23.10.2015 року його вимоги виконані не були. Так відповідач має сплатити позивачу 1019,55 грн. допомогу з тимчасової непрацездатності, 13769,14 грн. компенсацію понесених витрат на відрядження, 19243,39 грн. компенсацію вартості піднайму житла, а всього 34032,08 грн. Крім того, відповідач має сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку за 38 днів, що складає 19824,64 грн., крім того позивач вважає, що незаконними діями відповідача йому нанесено моральну шкоду, яку він оцінив у 20000 грн. Після уточнення позовних вимог, позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь компенсацію вартості піднайму житла в розмірі 19\~243,39 грн., середній заробіток за період затримки розрахунку за період з 28.07.2015 року по день фактичного розрахунку, моральну шкоду у розмірі 20000 грн., а також 1218 грн. сплачений судовий збір. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнавав частково та пояснив, що відповідач в день звільнення позивача був позбавлений можливості виплатити компенсацію піднайму житла з тих підстав, що за наслідками проведеної ревізії фінансово-господарської діяльності ДП «Укрводшлях» та його відокремлених підрозділів, вказано на неправомірність здійснення ДП «Урводшлях» компенсації найму житла працівникам, у звязку з чим вважає, підприємство не розрахувалося з позивачем з незалежних від нього обставин. Крім того також вважає необґрунтованою наявність та суму моральної шкоди. Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що позивач [PERSON] згідно наказу від 05.05.2014 року за №153/о, був прийнятий на роботу до Державного підприємства ВШ «Укрводшлях» на посаду начальника відділу маркетингу та розвитку. Наказом від 25.06.2014 року за № 225/о був переведений на посаду в.о. заступника начальника. 10.12.2014 року призначений на посаду заступника начальника підприємства. 27.07.2015 року він звільнився з ДПВШ «Укрводшлях» із займаної посади, що підтверджується трудовою книжкою та наказами підприємства особового складу (а.с. 6-12, 58-62). Відповідно до ст.116 КЗпПУ, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно наданої відповідачем довідки, станом на 28.01.2016 року заборгованість ДП водних шляхів «Укрводшлях» перед [PERSON] з компенсації найму житла становить 19243,39 грн. (а.с. 95). Таким чином, суд знаходить доведеним той факт, що в порушення вимог ст.116 КЗпП України відповідачем при звільненні позивача не проведено з ним повний розрахунок та не виплачено йому усіх належних йому сум. Відповідно до ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. Відповідно до п.7.16 Колективного Договору Адміністрація за погодженням з Профкомом надає повну або часткову компенсацію вартості житла, гуртожитку. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові суд у строки, встановлені відповідно до цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середній заробіток, який має бути сплачений працівникові власником, обчислюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 року №100. Відповідно до п.8 Постанови КМУ №100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата, відбуваються шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів. Так, середньоденна заробітна плата, що була нарахована позивачу за останні два місяці роботи, що передували звільненню 27.07.2015 року складає 5653,56 +5929,48 / 38 = 304,81 грн. (а.с. 51). Період затримки розрахунку з 28.07.2015 року по час винесення судом рішення складає 137 днів, у звязку з чим, розмір середнього заробітку за період затримки розрахунку у цифровому значені має такий вигляд: 304,81*137 днів = 41758,97 грн. Посилання представника відповідача на той факт, що при перевірці Фінансової інспекції було вказано на неправомірність виплат щодо компенсації суми найму житла працівникам суд не приймає до уваги, оскільки претензії інспекції до відповідача стосувалися не виплат, як таких, а зводились до відсутності на підприємстві належних документів, підтверджуючих найм житла. Враховуючи викладені обставини суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість з компенсації найму житла в сумі 19243,39 грн. та суму середнього заробітку за час затримки виплати у розмірі 41758 грн. 97 коп. Що стосується вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки по момент фактичного розрахунку, то в цій вимозі суд вимушений відмовити, оскільки на момент ухвалення судом рішення розрахунок з позивачем ще не проведено, а ухвалювати рішення на майбутнє у суду не має правових підстав. Також суд вважає на необхідне відмовити позивачу в задоволенні вимог про стягнення на його користь моральної шкоди, оскільки суд знаходить не доведеним той факт, що порушення його законних прав привели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і потребували від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У зв'язку з тим, що позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору та його вимоги частково задоволенні, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. \~

Outcome: partial