Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

27.11.2020 року до суду надійшов позов [PERSON] про зміну розміру аліментів, які стягуються за рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 27.10.2011р. з відповідача на її користь на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що аліменти за рішенням суду було стягнуто на утримання їхніх двох дітей у розмірі 1/4 частини, оскільки відповідач на той час сплачував аліменти на її утримання до досягнення [PERSON] трьох років та аліменти ще на одну дитину [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повноліття, якому на даний час вже виповнилось 18 років, а тому є підстави для збільшення частки на утримання їх неповнолітніх дітей, оскільки матеріальний стан відповідача змінився. Крім того, їх син [PERSON] часто хворіє, лікується у невролога та знаходиться під його наглядом, позивач змушена купувати йому ліки, які виписує йому лікар і це майже систематично. 19.02.2021р. було надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Пояснив, що на даний час на його утриманні перебувають дружина та їх малолітня донька, [INFO] , на утримання якої він сплачує аліменти. Окрім цього він щомісячно несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг за місцем фактичного проживання, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни, що є його обов'язковими витратами, які він не може не здійснювати. Зазначив, що не має у власності будь-якого нерухомого майна, цінностей та банківських вкладів. Розмір аліментів, який він сплачує своїм дітям, і так є більшою сумою, ніж прожитковий мінімум для дітей у їхньому віці. Крім того, він допомагає дітям не обмежуючись лише сплатою встановленого розміру аліментів. Вказав, що посилання позивача на ті обставини, що їх син [PERSON] хворіє та відвідує різні гуртки, на що потрібні додатково грошові кошти, є підставою для стягнення додаткових витрат на дитину у разі їх доведення. Посилається на те, що збільшення розміру аліментів поставить його у вкрай невигідне становище, необхідність виплати аліментів у раніш встановленому розмірі співмірна із його матеріальними можливостями. Вважає, що доводи позивача про зміну в сторону покращення його матеріального стану не знайшли свого підтвердження. До того ж, позивач не вказує, за який рахунок вона утримує неповнолітніх дітей, не підтвердила зменшення її доходів (а.с. 35-39). Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності (а.с. 69). Представник відповідача надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив повністю відмовити в задоволенні позову з підстав, зазначений у відзиві на позовну заяву (а.с. 68). Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10, 11), які проживають разом з матір`ю (а.с. 10, 11). Шлюб між сторонами розірвано за рішенням Балаклійського районного суду Харківської області 06.03.2015р. (а.с. 9). Відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 12), на утримання якого з відповідача стягувалися аліменти за рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 22.03.2006р. у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до повноліття дитини (а.с. 49). Також, за рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 14.09.2011р. стягувалися аліменти з відповідача на користь позивача на її утримання у розмірі 1/5 частини заробітку щомісячно до досягнення дітьми трьох років, тобто до [INFO] (а.с. 57). За рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 27.10.2011р. було стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (а.с. 8). Як вбачається з медичної документації, [PERSON] , [INFO] , 31.10.2018р. проходив обстеження у лікаря невролога та йому встановлено діагноз вегетативна дисфункція з церебральною ангіодистонією, астеноневротичний синдром, після реоенцефалографічного дослідження 10.09.2020р. встановлено діагноз вазомоторна цефалгія, схильність до знепритомніння, рекомендовано відповідне лікування (а.с. 13, 14). Згідно довідки лікаря-педіатра від 24.02.2021р. діти [PERSON] та [PERSON] страждають частими застудними захворюваннями. [PERSON] - гострими обструктивними бронхітами, гострими трахеїтами, спостерігається з приводу аномальної хорди лівого шлуночка, деформацією грудної клітки. Кірілл - гострими фаренгітами, ларенгітами, бронхітами, недостатність антитіл з близьким до нормального рівня імуноглобулінів, вегетативною дисфункцією по гіпотонічному типу, спостерігається з приводу вторинної кардіоміопатії, аномальної хорди лівого шлуночка. Діти за станом здоров'я потребують оздоровлення (а.с. 50). Відповідно до довідки спортивного клубу «Газовик» [PERSON] з 2017р. відвідує фізкультурно-оздоровчий комплекс, займається в секції боксу, а також в секції баскетболу з 15.02.2021р., [PERSON] з 2017р. відвідує фізкультурно-оздоровчий комплекс, займається в секції боксу, а також в секції басейну (а.с. 51). Відповідач на підтвердження своїх заперечень проти позову посилався на укладення шлюбу 17.04.2015р. з [PERSON] та народження у них дитини [PERSON] , [INFO] , на утримання якої з відповідача стягуються аліменти за рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 04.11.2015р. у розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку відповідача з 15.10.2015р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 41-43). За рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 09.04.2021р., яке не набрало законної сили, розмір вказаних аліментів було збільшено до 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Як вбачається з і змісту рішення суду відповідач проти цього не заперечував (а.с. 66, 67). Згідно довідки від 18.02.2021р. про доходи [PERSON] , який постійно працює з 14.12.1999р. водієм автотранспортних засобів Філії ГУ «Шебелинкагазвидобування» АТ «Укргазвидобування» його дохід за період з листопада 2020р. по січень 2021р. становить 88529,27грн., з яких утримано аліментів у сумі 17816,51грн. та 7126,61грн. (а.с. 44). Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Згідно із положенням ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У статті 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно вимог статті 192 СК України розмір аліментів може бути змінений за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника чи одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд виходить з принципів судочинства про змагальність судового процесу та ухвалення рішення судом лише на підставі доказів, наданих сторонами. З матеріалів справи вбачається, що з 17.02.2014р. відповідач вже не має обов'язку зі сплати аліментів на утримання колишньої дружини, а також, що старший син відповідача [PERSON] [INFO] досяг повноліття, отже аліменти на його утримання вже також не сплачуються. Ці обставини свідчать про зміну матеріального стану відповідача. До того ж, змінилися і інші обставини (вік дітей, рівень їх потреб, економічна ситуація в державі, зростання прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку тощо). За таких обставин суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів на підтвердження того, що після ухвалення 27.10.2011р. рішення про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання їх дітей змінилися обставини, що впливають на визначений розмір аліментів, а саме покращився матеріальний стан відповідача, який припинив сплачувати аліменти на утримання старшого сина та позивача до досягнення дітьми трьох років. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вочевидь на підтвердження неможливості сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, відповідач надав суду копію рішення суду від 09.04.2021р., яке не набрало законної сили, за яким за його згодою було збільшено розмір аліментів на утримання його неповнолітньої доньки від теперішнього шлюбу з 1/10 до 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Оскільки вказане рішення було винесено в період розгляду цієї справи, про розгляд якої достовірно відомо відповідачу, яким 19.02.2021р. було подано відзив, у суду наявні підстави вважати, що відповідач шляхом винесеного судового рішення намагається штучно створювати умови, які можуть впливати на зміну розміру аліментів, штучно погіршуючи своє матеріальне становище. Про це свідчить визнання ним позову про збільшення розміру аліментів на утримання доньки аж до 1/4 частини, на ряду з тим, що він заперечує проти збільшення розміру аліментів на утримання інших своїх двох дітей до 1/3 частини (по 1/6 частини на кожну дитину), що в свою чергу все одно буде меншим, ніж визнаний ним розмір на утримання однієї дитини. Тобто відповідач своїми діями ставить своїх дітей в нерівні умови, виділяючи одну дитину серед інших, при цьому не наводячи доводів на необхідність її утримання у більшому розмірі. Таким чином, відповідач свідомо, знаючи про необхідність утримувати інших дітей, ігноруючи їх інтереси, знаючи про можливе рішення суду про збільшення розміру аліментів на їх утримання, погодився на збільшення аліментів на утримання найменшої дитини, що не може бути підставою для відмови у цьому позові, оскільки відповідач свідомо погіршив своє матеріальне становище, що не повинно відобразитись на інших його дітях. До того ж, відповідно до ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Встановивши зміну матеріального становище відповідача, недоведеності того, що відповідач не в змозі сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивач, враховуючи, що відповідач офіційно працевлаштований, вимоги розумності та справедливості, рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, рівність дітей в утриманні батьком, суд вважає, що наявні всі підстави для збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів з 1/4 до 1/3 частини його доходів, щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів (на даний час 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку), тобто на кожного з 2-х дітей по 1/6 частці (1/6+1/6=1/3). Такий розмір аліментів спрямований на забезпечення якнайкращих інтересів дітей, які мають перевагу перед інтересами батьків, необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку та буде достатнім для забезпечення їх гармонійного розвитку. Крім того, згідно ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Позивач посилається на те, що він щомісячно несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг за місцем фактичного проживання, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни, однак підтвердження понесення витрат та їх розміру суду не надав. З наданої позивачем довідки про доходи вбачається, що його середньомісячний дохід з вирахуванням податків та зборів складає 23458,45грн., 1/3 від якого буде становити близько 7741,29грн. (по 3870,64грн. на кожну дитину), тоді як на утримання найменшої дитини він буде сплачувати аліменти у розмірі близько 5938,84грн., сума, яка буде залишатися йому після вирахування аліментів - 9778,32грн. Тобто, йому на утримання залишається сума набагато більша ніж він буде сплачувати на утримання їхніх з позивачем дітей, які мають таке ж право на належний рівень проживання і забезпечення, як і відповідач, а також його найменша дитина. Отже, стягнення аліментів на користь позивача на утримання їх дітей по 1/6 частці, щомісячно на кожну дитину, відповідає вимогам ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України та не буде дуже надмірним для позивача. Те, що на даний час його теперішня дружина перебуває на його утриманні належними доказами не підтверджена,як і те, що він допомагає дітям у інший спосіб, окрім як сплата аліментів. Посилання відповідача на те, що позивач не вказує, за який рахунок вона утримує неповнолітніх дітей, не підтвердила зменшення її доходів, суд не враховує, так як це не має значення для справи, оскільки діти проживають з позивачем та фактично і так перебувають на її утриманні, а на зменшення її доходів позивач не посилалась. До того ж, відповідач зазначила, що неповнолітні діти часто хворіють та для їх лікування потрібні кошти, відвідують різні гуртки, за які також необхідно платити. Доказів наявності у відповідача захворювань, інвалідності, його непрацездатності, або інших обставин, які б унеможливлювали виконання ним обов`язку утримувати дітей, в тому числі у визначеному розмірі, суду не надано. Отже, суд вважає, що [PERSON] спроможний сплачувати на утримання їх з позивачем дітей аліменти у розмірі 1/3 частини доходів на виконання покладеного на нього законом обов'язку з утримання власних дітей. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved