Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

27 липня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, яким просила суд визначити новий порядок зустрічей з дитиною у зв'язку з виникненням нових обставин (а.с. 2-4). Вказана цивільна справа перебувала в провадженні Борівського районного суду Харківської області, та ухвалою цього суду від 21.07.2015 року відкрито провадження у справі (а.с. 18). Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 18.09.2015 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Борівської державної районної адміністрації Харківської області, про визначення нового порядку зустрічей, спілкування з дитиною з дитиною та участі у її вихованні у зв'язку з виникненням нових обставин, на підставі п.3 ч.1 ст. 116 ЦПК України, направлено для розгляду до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області (а.с. 104). Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 30.09.2015 року прийнято до провадження цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Борівської державної районної адміністрації Харківської області, про визначення нового порядку зустрічей, спілкування з дитиною з дитиною та участі у її вихованні у зв'язку з виникненням нових обставин (а.с. 108). У лютому 2016 року [PERSON] уточнила позовні вимоги та в обґрунтуванні позову зазначила, що з 2007 року вона із відповідачем [PERSON] проживали однією сім'ю без реєстрації шлюбу, під час проживання у них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Із травня 2011 року вони припинили сімейні відносини та стали проживати окремо. За рішеннями Борівського районного суду від 18.04.2012 року, від 11.04.2012 року з [PERSON] було стягнуто на її користь аліменти на утримання сина та її утримання. Після припинення сімейних відносин та спільного проживання у неї із відповідачем постійно виникали непорозуміння та конфлікти з приводу порядку зустрічей та спілкування відповідача з їх малолітнім сином, у зв'язку з чим відповідач звертався з позовом до суду, та рішенням Борівського районного суду від 12.12.2011 року [PERSON] було встановлено порядок зустрічей з дитиною - [PERSON] [INFO] в смт. Борова, а також за місцем проживання [PERSON] в квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS], в робочі дні: понеділок-п'ятниця з 16- год. до 19-00 год., в суботу з 9-00 год. до 18-00 год. неділі. 04.09.1212 року вона зверталася до Борівського районного суду з позовом про зміну порядку спілкування з дитиною та участі у її вихованні. Рішенням Борівського районного суду від 30.10.2012 року по справі №2/2005/287/12 її позовні вимоги було задоволено частково, змінено порядок зустрічей з дитиною [PERSON] [INFO] батьком [PERSON] встановлений Рішенням Борівського районного суду від 12.12.2011р. та встановлено час зустрічей [PERSON] з дитиною [PERSON] з 17-00 год. п'ятниці до 18-00 год. суботи щонеділі, з правом перебування по місцю проживання батька, виїздом в місця громадського відпочинку за виключенням часу хвороби дитини, підтвердженої медичними документами про неможливість таких зустрічей. Встановлено також порядок зустрічей з онуком - [PERSON] для [PERSON] та [PERSON]: першу та третю неділі кожного місяця з 10.00 год. до 16.00 год. за місцем їхнього проживання, для [PERSON]: другу та четверту неділі кожного місяця з 10.00 год. до 16.00 год. за місцем проживання дитини у присутності матері [PERSON] або за згодою матері [PERSON] - за місцем проживання [PERSON] або [PERSON] Рішенням Апеляційного суду від 19.12.2012 р. Рішення Борівського районного суду від 30.10.2012 р. змінено та змінено порядок зустрічей з дитиною [PERSON] [INFO] батьком [PERSON], встановлений Рішенням Борівського районного суду від 12.12.2011 р. та встановлено час зустрічей [PERSON] з дитиною з 10-00 год. до 16-00 год. щосуботи, з правом перебування по місцю проживання батька, виїздом в місця громадського відпочинку за виключенням часу хвороби дитини. Але згодом виникли нові обставини, а саме: після ухвалення Рішення Апеляційним судом Харківської області від 19.12.2012 р., яким було встановлено новий порядок зустрічей [PERSON] з дитиною, відповідач [PERSON], почав його постійно порушувати. В порушення нового порядку [PERSON] кілька разів забирав дитину в будній день з дошкільного навчального закладу (ясель-садка) №3 «Золота рибка» та повертав його через день або через кілька днів. При цьому порушувався режим дошкільного навчального закладу (ясель-садка) №3 «Золота рибка», режим відвідування якого з 7.00. год. до 17.30 год. З приводу чого вона змушена була навіть подати позов до дошкільного навчального закладу про заборону їм давати дитину. Забираючи дитину у суботу відповідач повертав дитину через тиждень, або взагалі міг повернути через півтора місяці. Так останнього разу відповідач забрав дитину 28.03.2015 року в 10.00 і повернув 11.05.2015 року о 22.00 в райвідділу міліції. Вона змушена була постійно розшукувати дитину. При цьому вона зверталася і до виконавчої служби і до міліції. Однак зазначені органи не приймають до відповідача жодних заходів впливу. Докази на підтвердження зазначених фактів будуть надані в судовому засіданні. Своїми діями відповідач таким чином порушує права як дитини, так і її як матері на спілкування з дитиною та виховання дитини, ставлячи тим самим під загрозу життя та здоров'я дитини, оскільки невідомо яким чином і де дитина харчується, як вона і де відпочиває. Проконтролювати зазначене з її боку не представляється можливим, оскільки встановлений судом новий порядок не передбачає проведення зустрічей відповідача з дитиною в її присутності, або ж в присутності іншої особи чи працівника органу опіки та піклування. А відповідач, користуючись цим, зловживає своїми правами. Відповідач також продовжує при кожному відвідуванні їхньої дитини провокувати сварки та створює на очах у дитини конфлікти з нею та її батьками, що було підставою для викликів працівників міліції з метою його угамування. Крім того, у відповідача [PERSON] існує заборгованість зі сплати аліментів, які стягуються з нього згідно Рішення Борівського районного суду від 18.04.2012 р. та Заочного Рішення Борівського районного суду від 11.04.2012 р. на її утримання та на утримання дитини, що свідчить про неналежне виконання відповідачем [PERSON] своїх батьківських обов'язків. Враховуючи зазначені нові обставини, які виникли після ухвалення Апеляційним судом Харківської області від 19.12.2012 р., а саме факти порушень встановленого судом режиму спілкування з дитиною, вважає, що встановлений зазначеним рішенням суду порядок не в повній мірі відповідає інтересам дитини. Отже, враховуючи вищевикладені обставини, а саме те, що існуючий порядок зустрічей з дитиною, встановлений Рішенням Апеляційним судом Харківської області від 19.12.2012 р. не в повній мірі відповідає інтересам дитини, а дії відповідача порушують встановлений порядок спілкування з дитиною, порушують режим дитини та становить загрозу її життю та здоров'ю, враховуючи вік дитини (дитині п'ять з половиною років), враховуючи ставлення батька дитини - відповідача [PERSON] до виконання своїх батьківських обов'язків (несплата аліментів, неналежний догляд за дитиною), наявність постійних конфліктів з [PERSON], які виникають при кожному відвідуванні ним дитини, вважає за доцільне визначення нового порядку зустрічей відповідача [PERSON] з сином - [PERSON] [INFO], у зв'язку з виникненням вищезазначених нових обставин. Оскільки, поведінка відповідача [PERSON] та неналежний догляд з його боку становить загрозу здоров'ю дитини, а її присутність при таких зустрічах, з урахуванням їхніх неприязних стосунків, призведе до виникнення конфліктах ситуацій між нею та відповідачем, то вважає за необхідне та доцільне, щоб зустрічі [PERSON] з дитиною відбувалися в присутності представника органу опіки та піклування Борівської державної районної адміністрації, що передбачено ч. 2 ст. 159 Сімейного кодексу України. На підставі викладеного, відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989р. (ратифікована Україною 27.02.1991р., дата набуття чинності для України 27.09.1991р.), ч.8 ст.7, ст.19, ч.2 ст. 155, ч.2 ст.159 Сімейного кодексу України, просить суд: Ухвалити рішення, яким визначити новий порядок зустрічей з дитиною у зв'язку з виникненням нових обставин та встановити такий порядок, за яким виключити час зустрічей [PERSON] з дитиною - [PERSON] [INFO] в період з середи по понеділок включно та встановити йому час зустрічей з дитиною лише раз на тиждень - щовівторка з 10.00 год. до 16.00 год. в присутності представника органу опіки та піклування Борівської державної районної адміністрації, з правом перебування по місцю проживання батька, виїздом в місця громадського відпочинку, за виключенням часу хвороби дитини, без права вивозу дитини за межі Борівського району Харківської області; та зобов'язати [PERSON] повертати неповнолітнього [PERSON] [INFO] після зустрічі з дитиною в день зустрічі їй, матері дитини [PERSON], не пізніше 16.00 години. (а.с. 143-145) Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, надав заперечення на позов, мотивує тим, що він заперечує проти позову [PERSON] адже вимоги позивачки є незаконними та необґрунтованими, вважає що ніяких нових обставин, які б надали право [PERSON] вимагати від суду змінення порядку їхнього з сином спілкування та зустрічей не настало. В своєму позові [PERSON] акцентує увагу на рішенні Апеляційного суду Харківської області від 19.12.2012, яким йому, [PERSON], встановлено час зустрічей з дитиною з 10-00 год. до 16-00 год. щосуботи, з правом перебування по місцю проживання батька, виїздом в місця громадського відпочинку за виключенням часу хвороби дитини. Дійсно в резолютивній частині рішення Апеляційного суду від 19.12.2012 року, зокрема, вказано: «Змінити порядок зустрічей з дитиною [PERSON], [INFO] батьком [PERSON], встановлений рішенням Борівського районного суду Харківської області від 12.12.2011 року та встановити час зустрічей [PERSON] з дитиною з 10.00 год. до 16.00 год. щосуботи, з правом перебування по місцю проживання батька, виїздом в місця громадського відпочинку за виключенням часу хвороби дитини». Однак, в мотивувальній частині цього ж рішення зазначено: «Доводи позивачки щодо зустрічі та встановлення часу для батька рішенням Борівського районного суду від 12.12.2011 року, яким встановлено порядок зустрічей [PERSON] з дитиною в смт. Борова, а також за місцем проживання батька у його квартирі у робочі дні: понеділок-п'ятниця з 16.00. год. до 19.00 год., то в цій частині [PERSON] вимог до [PERSON] не заявляла та не просила змінити або скасувати рішення Борівського районного суду від 12.12.2011 року». Отже, насправді згідно чинних рішень суду, а районного суду від 12 грудня 2011 року та Апеляційного суду Харківської області від 19 грудня 2012 року, йому визначено наступний порядок спілкування з сином: понеділок-п'ятниця з 16-00 години до 19-00 години та з 10-00 години до 16-00 години щосуботи з правом перебування по місцю проживання батька, виїздом в місця громадського відпочинку за виключенням часу хвороби дитини. В своїй заяві позивачка вказує на появу нібито нових обставин, які дають змогу їй вимагати змінення вищевказаних рішень суду. Так вона стверджує, що він кілька разів порушував порядок спілкування зі своїм сином [PERSON], що вона змушена була постійно розшукувати дитину, при цьому зверталась і до виконавчої служби і до міліції. Отже, нібито він порушує права і дитини і позивачки, ставлю тим самим під загрозу життя дитини і її матері, оскільки невідомо де дитина і чим вона харчується, як і де відпочиває. Позивачка не може проконтролювати його спілкування з дитиною, а він нібито зловживає своїми правами. Крім того, [PERSON] вказує, що він провокує з нею скандали в присутності дитини. Вважаю викладені в заяві позивачкою доводи видуманими, неправдивими та такими, що суперечать дійсним обставинам справи. Так завжди коли дитина знаходилась у нього [PERSON] мала змогу зв'язатися з ними і вона знала в якому місті вони з дитиною знаходимось. Він завжди дуже обережний до виховання свого сина і він із ним веде нормальний образ життя, в тому числі харчується тільки натуральними продуктами і відпочиває досталь відповідно до його віку. Своїми правами як батька він ніколи не зловживав. І [PERSON] в 2015 році тільки один раз звернулася до органів внутрішніх справ і то через скандал, який вона сама вчинила. Вони з сином безмежно любимо один одного. Всі хто його знає, підтвердять той факт, що він відповідально ставиться до виконання ним обов'язків батька і любить свого сина [PERSON]. Навпаки сама [PERSON] порушує материнські обов'язки, що покладені на неї Конституцією і законом, а також рішеннями судів, з приводу чого він багато разів звертався до органів МВС, ДВС, Прокуратури, Державної адміністрації, співробітники яких неодноразово проводили бесіди з [PERSON] про недопустимість порушення закону щодо виховання їхнього сина [PERSON]. Так, навпаки, невідомо, де мешкає його син, коли знаходиться з [PERSON], бо вона вдома зі своєю матір'ю мешкає сама, а його виховують якісь її подруги і знайомі, де він і мешкає по черзі, крім того йому не зрозуміло чим він харчується, як відпочиває, і який у нього режим дня, виховання. [PERSON] взагалі сином не займається, а намагається владнати своє особисте життя. В той же час коли син знаходиться із ним, то він займається тільки ним. [PERSON] і її мати порушили психічний стан його дитини, постійно забороняючи [PERSON] спілкуватися з ним і наговорюючи йому про батька неправдиві речі. Крім того, позивачка, нехтуючи даними рішеннями, постійно перешкоджає йому спілкуватися з сином, з надуманих причин відмовляє йому у побаченнях з дитиною, всіляко унеможливлює здійсненню його безпосередніх батьківських обов'язків по вихованню та піклуванню за дитиною. Через те, що [PERSON], грубо порушуючи закон сховала їхнього сина, вони не мають змоги бачитися з травня 2015 року. Він не позбавлений батьківських прав і тому згідно діючого законодавства має рівні з позивачкою права на дитину, як і дитина на нього, і згідно ст. 51 Конституції України, зокрема, зобов'язаний утримувати свого сина до його повноліття, якою, крім того, батьківство охороняється Державою. Вважає, що його синові необхідно більше часу проводити з ним, для того, щоб він мав змогу відвідувати з ним культурні та духовні заклади (храм, дитячий театр, зоопарк, цирк, дельфінарій, атракціони та ін., залишатися з ним на ніч, йому необхідне спілкування і душевна рівновага, яку він не може отримати без більш тісного спілкування з ним, в тому числі, і залишаючись з ним на ніч, з наступних підстав. Так, він власноруч приймав роди у [PERSON] при народженні його сина. Після його народження, постійно (майже щоденно) знаходився поруч, грався із ним, гуляв на свіжому повітрі, спав, годував і т.і. До часу їхнього з [PERSON] розлучення, забезпечував матір з сином як фінансово, так і духовно. У зв'язку із чим син потребує постійного психологічного зв'язку з ним, він плаче за ним, хоче постійно бути рядом, йому із ним душевно та фізично комфортно. Він веде нормальний спосіб життя, спиртні напої чи наркотичні засоби не вживає, психічно здоровий, до кримінальної відповідальності не притягувався, спеціально для зустрічей та виховання його сина обладнав у смт. Борова квартиру, що знаходиться неподалік від місця постійного мешкання його сина, весь час відведений йому для спілкування з [PERSON] він проводить з ним, купує подарунки, грає в ігри, гуляє з ним на свіжому повітрі. Постійно забезпечує свого сина матеріально, при знаходженні його з ним, забезпечує йому нормальні комфортні умови існування та виховування, постійно купує йому свіжі фрукти та овочі, вітаміни, одяг. Щодо виховання ним сина та ставлення до своїх батьківських обов'язків немає претензій з боку жодної державної чи комунальної установи, які зобов'язані контролювати та наглядати за виконанням ним його батьківських обов'язків. З ним син фізично здоровий, протипоказань щодо його виховання та фізичного розвитку ніяких не має. В своєму позові [PERSON] посилається на ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, норми Сімейного кодексу. Проте норми саме цих нормативних актів, Конституції України і унеможливлюють задоволення вимог [PERSON] і він згоден з тими нормами які позивачка наводить у заяві, але, навпаки, їх необхідно застосувати до позивачки щодо унеможливлення грубих порушень своїх батьківських прав з боку [PERSON] В той же час, [PERSON] не надала і не зможе надати суду жодного факту, який би підтверджував, що він зловживає алкогольними напоями, наркотичними засобами, страждає на якесь психічне захворювання, погано ставиться до виконання своїх обов'язків як батька, або якісь інші ґрунтовні факти які б вказували не необхідність зменшення часу їхнього спілкування з сином. Більше того [PERSON] його безмежно любить, як і він його, що, на його думку і стало приводом того, що [PERSON] не дає змоги їм спілкуватись, ревнуючи сина до нього, подає численні незаконні і необґрунтовані позови до нього, намагаючись перешкодити їхній із сином любові. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial