Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

27 лютого 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 11 квітня 1995 року уклала шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрували в Сокілецькій сільській раді Дунаєвецького району Хмельницькій області, актовий запис № 1. Від спільного проживання неповнолітніх дітей немає і відповідач категорично відмовляється від розірвання шлюбу через органи РАЦС. На протязі останніх п'яти років сімейне життя було складним і напруженим, оскільки відповідач постійно зловживає спиртними напоями, зароблене пропиває, влаштовує сварки без приводу, ображає, принижує і б'є. З цього приводу неодноразово припиняли сімейно-шлюбні відносини. В серпні 2013 року припинили сімейно-шлюбні відносини, миритися не бажає і вважає, що подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечать її інтересам,оскільки спільне проживання стало нестерпним і неможливим, а тому звернулася до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій позов підтримала повністю, на розірванні шлюбу наполягає, миритися не бажає і зберегти шлюб уже неможливо та просить справу розглядати у її відсутності , від стягнення судового збору з відповідача відмовляється, згідна на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, про що свідчать поштові повідомлення та акт секретаря ,причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 ч.2 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 11 квітня 1995 року уклали шлюб, який зареєстрували в виконавчому комітеті Сокілецької сільської ради Дунаєвецького району Хмельницькій області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного проживання неповнолітніх дітей немає. Судом також встановлено, що сторони в серпні 2013 року припинили сімейно-подружні відносини, оскільки в період спільного проживання жили погано, відповідач зловживав спиртними напоями і через що виникали сварки, приниження та нанесення побоїв позивачці, що стало для позивачки нестерпним. Сторони на даний період спільно не проживають і не підтримують подружні відносини, їх шлюб носить формальний характер,позивачка на розірванні шлюбу наполягає, миритися не бажає. Враховуючи наведене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги слід задовольнити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved