Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

27 квітня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач жодного із покладених законом на батьків обов'язків не виконує, а саме: не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки, не піклується про її фізичний, духовний розвиток, та навчання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною, не надає їй доступ до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та не створює умов для отримання нею освіти. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник органу опіки та піклування Деснянської районної у м. Чернігові ради в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, представника органу опіки та піклування суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. [PERSON] є батьком дитини (а/с 12). Шлюб між сторонами розірвано 21 липня 2010 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 496 (а/с 13). Донька сторін проживає з позивачем (а/с 11). Згідно довідки про неотримання аліментів від 08.04.2016 року № 52/20, виданої Центральним відділом державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, [PERSON] не отримувала від [PERSON] у період з 01.09.2015 року по 07.04.2016 року аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] (а/с 10). Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментам від 21.03.2016 року № 52/20/17, наданого державним виконавцем, станом на 21.03.2016 року заборгованість [PERSON] за виконавчим листом про стягнення з [PERSON] та користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця становить 31692 грн. 20 коп. (а/с 6). Як пояснила у судовому засіданні позивач, відповідач вихованням та матеріальним утриманням неповнолітньої [PERSON] не займається, не цікавиться станом її здоров'я, фізичним, моральним та духовним розвитком дитини, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світогляду, не створює умов для отримання освіти, а тому фактично усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків. Вихованням і утриманням дитини займається позивач. Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Чернігові ради своїм висновком від 29 червня 2016 року № 111, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а/с 36). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особисті немайнові права батьків є невідчужуваними, але у випадку їх негідного здійснення або невиконання батьківських обов'язків існує можливість позбавлення батьківських права. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Пунктом 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За таких підстав, враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання обов'язків по вихованню неповнолітньої дитини, суд вважає за доцільне позбавити його батьківських прав відносно неї. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судові витрати на користь позивача.

Outcome: approved