Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

27.07.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким визначити йому [PERSON], додатковий строк тривалістю три місяці для подання до Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], померлої [INFO], посилаючись на те, що після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], а також земельних ділянок площею 5,23 га та площею 4,65 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області. Оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі позивач немає можливості, у зв'язку з пропуском встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки в період після смерті бабусі позивач тимчасово проживав у Російській Федерації, та не мав можливості своєчасно прибути до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини, також невдовзі після смерті баби у позивача в Російській Федерації народилась донька і він не міг залишити маленьку дитину для поїздки в Україну. Також найближче консульство України, яке обслуговує Приморський край, знаходиться у м. Новосибірськ, що перебуває на відстані 5700 км від м. Владивостока, де проживає позивач, що ускладнювало можливість своєчасного подання ним заяви про прийняття спадщини. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Череватій В.І. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Ухвалою суду від 30.07.2018 року провадження у справі відкрито. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача - Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Ухвалою суду від 15 серпня 2018 року, клопотання представника позивача [PERSON] - [PERSON] про залучення в якості співвідповідача по справі, задоволено та залучено у якості співвідповідача у цивільній справі за позовом [PERSON] до Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із цивільного законодавства, пов'язані із спадковим правом, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 травня 1988 року, позивач народився [INFO], його батьком російською мовою вказаний «[PERSON]», який помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Виконавчими комітетом Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області від 23 січня 2012 року, актовий запис № 03 (а.с. 7, 8). Як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про держану реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 26 липня 2018 року, [PERSON] був сином [PERSON] (а.с. 9). Як видно з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 липня 2018 року, виданого Арцизьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO], актовий запис № 155 (а.с. 6). Копією заповіту від 01.08.2014 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Холмської сільської ради Арцизького району Одеської області Христовою Д.А., підтверджується, що [PERSON] заповіла житловий будинок, розташований в [ADDRESS] та належну їй земельну ділянку площею 5,2294 га, розташовану на території Холмської сільської ради, онуку [PERSON] (а.с. 10). Як вбачається з копій довідок, виданих Холмською сільською радою Арцизького району Одеської області від 24.07.2018 року № № 1077, 1078, житловий будинок в [ADDRESS] належить померлій [PERSON] на підставі особистого рахунку [NUMBER] погосподарської книги № 1 Холмської сільської ради. [PERSON], яка померла [INFO] на день смерті була зареєстрована за вказаною адресою (а.с. 11, 12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй земельну ділянку площею 5,23 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Холмською сільською радою 09.01.2001 року (а.с. 13) та на належну їй земельну ділянку площею 4,65 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Арцизькою районною державною адміністрацією 10.01.2006 року (а.с. 14). [PERSON] проживав в м. Владивосток Російської Федерації, що підтверджується копією відривної частини бланку повідомлення про підтвердження проживання іноземного громадянина або особи без громадянства в Російській Федерації від 04.09.2015 року (а.с. 15). Згідно повідомлення державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенка І.П. від 03.08.2018 року № 1442/01-16, Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, після смерті [PERSON], померлої [INFO], спадкоємцем за заповітом на земельну ділянку площею 4,65 га є [PERSON], який подав заяву на прийняття спадщини - 19.08.2015 року за № 884, та додана до спадкової справи № 558/2015. Свідоцтва про право на спадщину за заповітом видано на земельну ділянку площею 4,6499 га - 01.10.2015 року за реєстровим № 1241 (а.с. 25 - 28). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 травня 2014 року, виданого Відділом запису актів громадянського стану по Радянському району адміністрації міста Владивостока, Приморський край, Російська Федерація, [PERSON] народилась [INFO], позивач по наявній справі [PERSON] значиться її батьком, актовий запис № 558 (а.с. 51). Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Позивач у шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини не звернувся, на обґрунтування чого у позовній заяві зазначав, що такі причини пов'язані з місцем його проживання на території Російської Федерації. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до положень ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» під час розгляду справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Однак, матеріали справи не містять обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину. У відповідності до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, після смерті спадкодавця, у встановлений законом строк не звернувся, оскільки проживав на території Російської Федерації, але ним не надано суду жодних доказів, які б підтверджували ті обставини на які він посилається, доказів істотних труднощів, які перешкоджали позивачу у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини, чим порушено вимоги ст. ст. 12, 76 ЦПК України, та не надано доказів поважності пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Та обставинами, що позивач проживав на території Російської Федерації, судом не приймається до уваги як обставина, що унеможливлювала своєчасне звернення [PERSON] із відповідною заявою до нотаріальної контори. Доказів, які об'єктивно підтверджували б, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, [PERSON] не надав. Аргументи позивача про народження дитини, факт проживання на території іншої держави, що унеможливило своєчасне подання заяви про прийняття спадщини суд відхиляє, оскільки для звернення до нотаріуса із такою заявою законом не передбачена особиста присутність, достатньо письмового звернення, направленого поштовим зв'язком у встановлений законом строк. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05 вересня 2018 року, справа № 464/608/15. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що зазначені позивачем обставини для надання додаткового строку для прийняття спадщини не є об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали позивачу у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини, у розумінні положень ст. 1272 ЦК України. Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. ст. 12, 76, 77, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін . Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі уразі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Пунктами 2.20, 2.21 Інформаційного Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року встановлено наступне. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. У зв'язку з наведеним суд не знайшов підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, так як позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що він не мав можливості у передбачений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Аналіз вищевикладеного свідчить про те, що у позивача були відсутні причини, пов'язані з об'єктивними непереборними істотними труднощами для своєчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття ним спадщини, після смерті спадкодавця, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. На підставі ст. ст. 1216, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: dismissed