Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

27 липня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовної заяви позивач вказала, що від шлюбу з відповідачем вони мають чотирьох дітей. Усі діти проживають разом з позивачем. Окрім того найменший з дітей ще не досяг трьох років, а тому позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач добровільно не надає позивачу матеріальну допомогу, а тому вона звертається до суду з вимогою про стягнення з відповідача аліментів на її утримання у розмірі 1/10 від всіх видів доходу щомісячно та до досягнення молодшою дитиною трьох років. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 липня 2021 року цивільну справу № 753/15201/21 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 02 серпня 2021 року. 11 серпня 2021 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання позивача та відповідача. Ухвалою суду від 16 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 5 жовтня 2021 року. 5 жовтня 2021 року розгляд справи було відкладено на 4 листопада 2021 року за клопотанням відповідача. 25 жовтня 2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач частково визнав позовні вимоги та просив суд задовольнити вимоги позивачки про стягнення з нього аліментів на її утримання в розмірі 2000 грн щомісячно. 25 жовтня 2021 року до суду надійшло клопотання відповідача про закритий розгляд справи. У судовому засіданні у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено з огляду на надане відповідачем обґрунтування необхідності проведення закритого судового засідання, а також у зв`язку з тим, що судом не було встановлено підстав для проведення закрито судового засідання у цій справі про стягнення аліментів. 4 листопада 2021 року судове засідання було відкладено на 22 грудня 2021 року за клопотанням позивачки. 22 грудня 2021 року у судове засідання з`явились позивачка, її представник та відповідач, представником позивача було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю йому ознайомитись із матеріалами справи. Судом було оголошено у справі перерву до 28 грудня 2021 року. 28 грудня 2021 року у судове засідання з`явилась позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. У судовому засіданні відповідач заперечував проти заявлених позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позов. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Зазначив, що своєчасно та в повному обсязі сплачує аліменти на утримання 4-х дітей, що становить 50% від його доходу. Зауважив, що нормами СК України визначено, що аліменти на дружину стягуються з чоловіка при умові, що чоловік може надати таку матеріальну допомогу. Вказав, що має достатній дохід, в той же час, зазначив, що оскільки він має заборгованість зі сплати аліментів, яку має намір погасити протягом 9 місяців, наразі його відрахування із заробітної плати становлять 70%, а отже сплата аліментів на утримання дружини буде перевищувати граничну норму відрахувань від заробітної плати. Також просив суд врахувати, що він орендує квартиру, оскільки в їх квартирі залишилась проживати дружина з дітьми, а також виплачує кошти за кредитами. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що 19 серпня 2005 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві зроблено актовий запис № 851 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають 4-х дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 12-15). На цей час шлюб між подружжям розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 квітня 2021 року. Спільні діти позивачки та відповідача проживають разом із позивачкою, відповідач проживає окремо та не заперечує факту проживання дітей із позивачкою. Позивачка вказала, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на її утримання, а оскільки вона перебуває у декретній відпустці по догляду за сином [PERSON] , [INFO] , немає змоги працювати, тому просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/10 всіх його видів доходу (заробітку) до досягнення дитиною 3-х років. Згідно із статтею 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. За змістом частини другої статті 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Статтею 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право жінки-матері на утримання батьком дитини до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що батько дитини може надавати матеріальну допомогу. Тобто, сімейним законодавством визначено, що жінка, яка не перебуває у шлюбі з чоловіком - батьком дитини, має право на утримання в разі: проживання з нею їхньої дитини, до досягнення дитиною трьох років та за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як зазначила позивачка, вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною [PERSON] , [INFO] та на цей час не працює. Згідно з статтею 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. До відзиву на позовну заяву відповідачем було надано довідку від 19 жовтня 2021 року № 196, в якій зазначено, що [PERSON] дійсно працює в Національному банку України на посаді начальника управління претензійно-позовної роботи Юридичного департаменту з 20 липня 2007 року. Посадовий оклад становить 131040 грн. Також відповідачем надано суду докази сплати аліментів на утримання 4-х дітей, призначених судовим рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 березня 2021 року. Позивачка не заперечувала та не спростовувала того факту, що відповідач сплачує аліменти на утримання дітей в повному обсязі та своєчасно. Відповідно до копії договору оренди квартири від 1 травня 2021 року, який долучений відповідачем до відзиву, він орендує квартиру із щомісячною орендною платою 15000 грн. Доводи відповідача проте, що він сплачує грошові зобов`язання перед банками судом оцінюються критично, з огляду на те, що відповідач надав суду фотокопію ймовірно його банківської карти та копію певної інформації на аркуші А4, які не містять інформації, яка б надавала можливість ідентифікувати їх як такі, що мають якесь відношення до відповідача. Заперечуючи проти заявлених вимог, відповідач вказав, що він сплачує заборгованість по аліментам, яка утворилась не з його вини, яка становить 125790,75 грн. Вказану заборгованість він має намір сплатити за 9 місяців, а тому на власний розсуд визначив розмір щомісячного відрахування зі своєї заробітної плати, яку він сплачує саме як заборгованість по аліментам та вказав, що розмір таких відрахувань визначив з урахуванням того, щоб загальне відрахування з його заробітної плати становило 70% його доходу. Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів розміру заборгованості зі сплати аліментів на час ухвалення рішення у справі, як і не надано доказів того що йому був встановлений певний графік (зокрема протягом 9 місяців) щодо погашення заборгованості та щомісячний розмір коштів, які він має сплачувати на погашення такої заборгованості. Крім того, відповідачем не надано суду доказів того, що наразі відповідач сплачує кошти на погашення заборгованості зі сплати аліментів, а також доказів щомісячного розміру таких виплат, а отже як наслідок, доказів того, що відрахування з його заробітку на цей час становить 70%. Відповідно до приписів статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Подання суду доказів того, що жінка, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить матері дитини, з якою остання проживає, незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання позивача, суд враховує, що відповідач працює, має постійний дохід, (судом також враховується розмір щомісячного офіційного доходу відповідача), доказів не задовільного стану здоров`я відповідача матеріали справи не містять, при цьому суд враховує, що з нього стягуються аліменти на утримання 4-х дітей в розмірі Ѕ частини від його заробітку/доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для кожної дитини, й не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно. Також, суд, при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача. Враховуючи, що позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на її утримання до досягнення найменшою дитиною [PERSON] трьох років, що передбачено законодавством, та надано належні і допустимі докази щодо доведення обставин, на яких ґрунтуються така вимога, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання [PERSON] підлягає задоволенню частково, та з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання позивача у розмірі 1/20 частини усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною 3-х років. Крім того, згідно статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи приписи статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial