Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

27.12.2013 року позивач звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області з позовом до відповідача, в якому просив суд стягнути з нього на свою користь заборгованість в розмірі 18 567,84 грн. за кредитним договором № б/н від 28.02.2008 року та судові витрати. Позов мотивував тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.02.2008 року відповідач отримав кредит в розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між та позивачем договір про надання банківських послуг. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. В порушення умов договору відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов'язання та станом на 22.11.2013 року виникла заборгованість в сумі 18 567,84 грн., яка складається із 2325,11 грн. заборгованості за кредитом, 9622,36 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 5260,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг : 500 грн. штрафу (фіксованої частини), 860,37 грн. штрафу (процентної складової), яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, просив його задовольнити. Відповідач та його представник позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні посилаючись на безпідставність та необґрунтованість. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що 28.02.2008 року між позивачем та відповідачем укладений договір № б/н, який складається із заяви позичальника (а.с. 9) та Умов і правил надання банківських послуг (а.с. 10-13). При укладанні даного договору сторони керувались ч. 1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В даному випадку умови договору встановлені позивачем, а відповідач поданням заяви (а.с. 9) приєднався до запронованого позивачем договору. Судом встановлено, що відповідно до умов укладеного між сторонам договору відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно п. 3.1 Умов і правил користування банківських послуг (надалі - Умови) для надання послуг Банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнту картки, їх вид та строк дії визначені в заяві та пам'ятці клієнта, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання договору є дата відкриття рахунку, вказана в розділі «Відмітки банку» заяви. П. 9.12 Умов і правил користування банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Представник відповідача визнав факт отримання [PERSON] кредиту в сумі 3 000 грн. 00 коп. від позивача, а тому ця обставина вважається судом доведеною. Відповідно до п. 6.5 Умов відповідач взяв на себе зобов'язання погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за їх користування, по пере розходу платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених чинним договором. В судовому засіданні встановлено, що останній платіж за укладеним договором відповідач здійснив 26.10.2009 року, що підтверджується випискою з особового рахунку [PERSON] та не оспорював представник позивача в судовому засіданні. Після сплати останнього платежу в жовтні 2009 року [PERSON] рахував, що сплатив кредит в повному обсязі, а тому неодноразово звертався до Новоград-Волинського відділення ПАТ «ПриватБанк» з вимогою видати йому довідку про сплату кредиту. Однак, надати суду докази на підтвердження фактів таких звернень, а також відповідей позивача з цього приводу, відповідач не зміг, тому суд трактує вказані твердження як недоведені. Крім того, судом встановлено, що відповідач не звертався до позивача із заявою про припинення дії укладеного договору в порядку п. 9.12 Умов. Відтак, укладений між сторонами договір на час розгляду справи не є припиненим. Також згідно інформації по картковому рахунку, видана карта на ім'я [PERSON], мала термін дії до 01/12, однак згідно п.3.1.3 Правил користування платіжною карткою (а.с. 12) при закінченні строку дії карти вона подовжується шляхом видачі карти з новим строком дії, а [PERSON] з письмовою заявою про закриття карткового рахунку, як уточнив представник відповідача в судовому засіданні, до банку також не звертався. Факт порушення відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань, а саме: ненадання позивачу своєчасно грошових коштів для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, підтверджується наданими позивачем доказами, зокрема: розрахунком заборгованості (а.с. 5-8), випискою з особистого рахунку відповідача (а.с. 41-51), довідкою по розрахунках (а.с. 52 -57). Внаслідок порушення відповідачем умов договору станом на 22.11.2013 року виникла заборгованість в сумі 18 567 грн. 84 коп., яка складається із : 2325,11 грн. заборгованості за кредитом, 9622,36 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 5260,00 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, та штрафів, які передбачені п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг : 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 860, 37 грн. (процентна складова). Правильність здійснених позивачем розрахунків та підстави нарахування спірної заборгованості представник відповідача в судовому засіданні не оспорив. Також відповідачем та його представником в ході розгляду справи зустрічних позовних вимог до позивача не заявлялось, клопотань про застосування наслідків спливу строків позовної давності суду також заявлено не було. Ст. 509 Цивільного Кодексу України (надалі ЦК України) зазначає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтями 525 -526 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження невиконання відповідачем умов кредитного договору та існування непогашеної заборгованості, суд задовольняє заявлений позов в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 229 грн. 40 коп. (платіжне доручення а.с. 1)

Outcome: approved