Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

27 березня 2019 року КС «Святий Мартин» звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Святий Мартин» заборгованості за кредитним договором в розмірі 3 650,10 гривень та судових витрат. Позовні вимоги мотивує тим, що 15 червня 2018 року між КС «Святий Мартин» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 224-18, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 2 500,00 гривень. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання по договору, а відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредиту, у зв`язку з чим за ним уторилася заборгованість, яка станом на 19.03.2019 року становить 3 650,10 гривень, з яких 2 500,00 гривень заборгованість за кредитом, 910,68 гривень - несплачені відсотки за користування кредитом, 182,50 гривень - інфляційні витрати та 56,92 гривень - три проценти річних. 12.12.2018 року позивачем було направлено відповідачу лист - претензію про погашення заборгованості за кредитним договором, який залишився без реагування. Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.04.2019 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідач отримав 23.04.2019 року. Однак, у наданий судом строк та станом на 08 травня 2019 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п.1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 15 червня 2018 року між КС «Святий Мартин» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 224-18, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 2 500,00 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 27,91 % на рік від суми отриманого кредиту (а.с.5-6, 7). Відповідно до ст. 3 Закону «Про кредитні спілки» кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону. За правилами ст. 5 Закону «Про кредитні спілки», кредитні спілки в Україні діють відповідно до цього Закону, інших Законів та виданих відповідно до них нормативно-правових актів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», кредитні спілки належать до фінансових установ виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг. 1) фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг та яка внесена до відповідного реєстру у порядку, встановленому законом. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансовий кредит - кошти, які надаються в позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Як визначено в ч. 1 ст. 1 Закону «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Абзацом 3 ч. 1 ст. 21 цього Закону передбачено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. Частиною 4 ст. 8 Закону «Про кредитні спілки» передбачено, що ліцензуванню в кредитній спілці підлягає діяльність щодо залучення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також інші види діяльності відповідно до Закону. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ч. 4 ст. 8 Закону «Про кредитні спілки» діяльність з надання фінансового кредиту підлягає обов`язковому ліцензуванню. На підставі ч. 2 ст. 34 Закону «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» здійснення діяльності з надання фінансових кредитів дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії. Відповідно до норм матеріального права, що діяло під час укладення вказаного договору кредиту, КС «Святий Мартин» повинна була мати необхідний обсяг цивільної дієздатності для видачі кредиту на зазначених у ньому умовах. Судом з`ясовано, що кредитна спілка «Святий Мартин» на момент видачі кредиту, мала ліцензію, необхідну для діяльності кредитної спілки по залученню внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530, 623 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки . В силу ст.ст.1050 , 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв`язку з неналежним виконанням боржником свого обов`язку з повернення кредитних коштів за відповідачем утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку станом на 19.03.2019 року становить 3 650,10 гривень, з яких 2 500,00 гривень заборгованість за кредитом, 910,68 гривень - несплачені відсотки за користування кредитом, 182,50 гривень - інфляційні витрати та 56,92 гривень - три проценти річних (а.с.4, 9). З метою досудового врегулювання спору, відповідачу направлявся лист-претензія № 2138 від 12.12.2018 року про погашення прострочки кредиту відносно графіку (а.с.10). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, відповідно до ст.629 ЦК України. З огляду на вищенаведене, позовні вимоги про стягнення [PERSON] заборгованості по кредитному договору в розмірі 3 650,10 гривень, є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved