Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

27 березня 2015 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» про стягнення коштів. З урахуванням уточненої редакції позовної просив суд стягнути заборгованість за договором банківського строкового вкладу №300937/80328/1-14 від 19.12.2014 року в розмірі 29000 грн., процентів за договором в розмірі 1657 грн., суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 9570 грн., 3% річних від простроченої суми вкладу в розмірі 231 грн.; за договором банківського строкового вкладу №300937/4129/1-15 від 14.01.2015 року в розмірі 100000 грн.; процентів за договором в розмірі 6067 грн., суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції в розмірі 33000 грн., 3% проценти річних від простроченої суми вкладу в розмірі 846 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» було укладено договір банківського строкового вкладу №300937/80328/1-14 від 19.12.2014 року на 1 місяців в розмірі 29000 грн. 14.01.2015 року між [PERSON] та відповідачем було також укладено договір банківського строкового вкладу №300937/4129/1-15 від 14.01.2015 року на 1 місяць в розмірі 100000 грн. Після завершення вищевказаних договорів позивач звернувся до відповідача із заявами з вимогою про повернення грошових коштів. Крім того, протягом наступних двох тижнів позивач неодноразово звертався з усною вимогою повернути заборгованість за вищевказаними договорами, проте кожного разу йому було відмовлено. [PERSON] вважає, що ці дії порушують його право, як споживача, тому і звернувся з вказаним позовом до суду. Позивач в судове засідання в судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання до суду не з'явивсь, про день слухання справи повідомлялись, однак причину своєї неявки суду не повідомив. Враховуючи що сторона позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що між ним та ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» було укладено договір банківського строкового вкладу №300937/80328/1-14 від 19.12.2014 року в гривнях зі сплатою процентів наприкінці. З метою отримання відсотків та основної суми вкладу на підставі вищезазначеного договору позивачу було відкрито депозитний рахунок №2630.5.194438.002. Сума вкладу складає 29000 грн. на строк з 19.12.2014 року по 19.01.2015 року під 21,5% річних, що передбачає щомісячну виплату відсотків по депозиту (а.с.4). 14.01.2015 року між [PERSON] та відповідачем було укладено договір банківського строкового вкладу №300937/4129/1-15 від 14.01.2015 року в гривнях зі сплатою процентів наприкінці. З метою отримання відсотків та основної суми вкладу на підставі вищезазначеного договору позивачу було відкрито депозитний рахунок №2630.4.194438.003. Сума вкладу складає 100000 грн. на строк з 14.01.2015 року по 19.01.2015 року під 21,5% річних, що передбачає щомісячну виплату відсотків по депозиту (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч.ч.1,2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 16.02.2015 року позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою з вимогою про повернення грошових коштів за договором банківського строкового вкладу №300937/80328/1-14 від 19.12.2014 року та за договором банківського строкового вкладу №300937/4129/1-15 від 14.01.2015 року (а.с.6). 20.02.2015 року [PERSON] повторно звернувся до ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» з письмовою заявою про повернення строкових банківських вкладів (а.с.7), однак відповідач надав відповідь лише 17.03.2015 року в якій фактично відмовив у задоволені вимог позивача.. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Враховуючи, що термін дії депозитних договорів між сторонами закінчився, на звернення позивача до відповідача щодо повернення коштів останній свої зобов'язання не виконав, тому з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума його вкладів в розмірі 136724 грн., з яких: заборгованість за договором банківського строкового вкладу №300937/80328/1-14 від 19.12.2014 року в розмірі 29000 грн., процентів за договором в розмірі 1657 грн. та заборгованість за договором банківського строкового вкладу №300937/4129/1-15 від 14.01.2015 року в розмірі 100000 грн., процентів за договором в розмірі 6067 грн. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, з нього на користь позивача, крім суми боргу підлягають до стягнення 3% річних та індекс інфляції за весь час прострочення на загальна сума заборгованості в розмірі 43647 грн., з яких: згідно договору банківського строкового вкладу №300937/80328/1-14 від 19.12.2014 року починаючи з 21.02.2015 року по 28.05.2015 року підлягає до стягнення індекс інфляції в розмірі 9570 грн. та 3% річних від простроченої суми вкладу в розмірі 231 грн.; та згідно договору банківського строкового вкладу №300937/4129/1-15 від 14.01.2015 року починаючи з 15.02.2015 року по 28.05.2015 року підлягає до стягнення індекс інфляції в розмірі 33000 грн. та 3% річних від простроченої суми вкладу в розмірі 846 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові в розмірі 1821 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved