Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

27.11.2020 року до Валківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до голови Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області [PERSON] про відшкодування шкоди посадовою особою. В позові зазначено, що у грудні 2009 року, звернувся до голови Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області [PERSON] із заявою про видачу йому нового Свідоцтво на право власності на майновий пай члена КСП «Заповіти Ілліча» реорганізованого в СВК «Надія». На підставі угод, відповідно до п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 року № 177 Сидоренківська сільська рада Валківського району в особі голови [PERSON] зобов`язана була видати позивачу Свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП «Заповіти Ілліча», реорганізованого в СВК «Надія». Проте, сільський голова [PERSON] , всупереч п. 13 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 року № 177 вніс до порядку денного Сесії Сидоренківської сільської ради 10.08.2010 року розгляд його заяви щодо видачі нового свідоцтва. Сидоренківська сільська рада, розглянувши вказану заяву, відмовила йому видати нове свідоцтво на право на майновий пай у зв`язку із виділенням майна в натурі групі осіб уповноваженої [PERSON] . Позивач вважає, що рішення прийняте Сидоренківською сільською радою від 10.08.2010 року, яким відмовлено видати йому нове Свідоцтво, - прийняте на підставі обману сільським головою [PERSON] є нікчемне, не відповідає дійсності, розгляд питання щодо порядку видачі Свідоцтва особі до компетенції сільської ради не віднесено та визнається ч. 2 ст. 203 ЦК України недійсне, (нікчемне), за відсутністю повноважень та наявності обману сільського голови [PERSON] . Отже, внаслідок цього, як вказує [PERSON] заподіяно йому матеріальну шкоду на суму вилучених, анульованих Свідоцтв 579722,00 грн. з вини сільського голови [PERSON] , який, відповідно ст.42 ЗУ «Про місцеве самоврядування» несе персональну відповідальність за незаконне рішення Сидоренківської сільської ради від 08.10.2010 року, прийняте за його поданням. Отже, позивач вважає, що сільський голова [PERSON] свідомо вчинив протиправну бездіяльність, не забезпечив виконання повноважень визначених п.13 постанови № 177 щодо видачі Свідоцтва, вилучив та анулював його договори і оригінали Свідоцтва продавців паю. Внаслідок чого, користувався його правом на набутий майновий пай на протязі одинадцять років, чим заподіяв йому майнову шкоду. Позивач вимагає стягнути із голови Сидоренківської сільської ради [PERSON] на свою користь вартість заподіяної шкоди в сумі 1217416,20 грн, що складається із: вартості набутого майнового паю в розмірі - 579722,00 грн та упущеної вигоди (з розрахунку 10% від вартості паю за один рік користування) 637694,20 грн. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав, прохав його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні був відсутній, хоча був повідомлений належним чином. Як вбачаться зі змісту п. 3 ч. 3 ст. 265 ЦПК України, рішення має містити зазначення процесуальних дій у справі. 27.11.2020 року до Валківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до голови Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області [PERSON] про відшкодування шкоди посадовою особою. Ухвалою судді Валківського районного суду Харківської області від 30.11.2020 року відмовлено у відкритті провадження за вказаним позовом, оскільки є спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що було вирішено рішенням Валківського районного суду Харківської області від 25.02.2020 року в справі №615/1170/19, яке набрало законної сили. Позивачем була оскаржена вищезазначена ухвала. 22.02.2021 року постановою Харківського апеляційного суду ухвалу Валківського районного суду Харківської області від 30 листопада 2020 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду. 05.04.2021 року ухвалю судді позовну заяву було залишено без руху. 19.04.2021 року ухвалою судді провадження у справі за позовом [PERSON] до голови Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області [PERSON] про відшкодування шкоди посадовою особою, - відкрито та призначено підготовче судове засідання. 06.05.2021 року ухвалою Валківського районного суду Харківської області в задоволенні заяви [PERSON] про відвід судді Товстолужського О.В. поданої у вказаній цивільній справі - відмовлено. 11.06.2021 року ухвалою суду цивільну справу № 615/1333/20, за позовом [PERSON] до голови Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області [PERSON] про відшкодування шкоди посадовою особою передано до канцелярії суду для визначення судді, у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, з метою вирішення питання про відвід судді Товстолужського О.В. 14.06.2021 року ухвалою Валківського районного суду Харківської області в задоволенні заяви позивача [PERSON] про відвід судді Товстолужського Олега Володимировича від участі у розгляді цивільної справі №615/1333/20 відмовлено. Ухвалою суду від 16.06.2021 року закрите підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що рішенням ХХХV сесії Сидоренківської сільської ради V скликання від 10.08.2010 року №326-V, [PERSON] було відмовлено у видачі нового свідоцтва на майновий пай у зв`язку із виділенням майна в натурі групі осіб та анульовано свідоцтва на майновий пай згідно Наказу Міністерства аграрної політики України №79 від 13.03.2001 року, відповідно до якого, одночасно з підписанням акту приймання-передачі майна, майнові свідоцтва вилучаються.(а.с.4) В матеріалах цивільної справи міститься список групи власників майнових паїв члена КСП «Заповіти Ілліча» реорганізованого в СВК «Надія» с. Сидоренкове Валківського району Харківської області, що, продали майновий пай співвласнику майнових паїв [PERSON] . У вказаному списку зазначено, що 36 осіб продали свої майнові паї [PERSON] на загальну суму 579722 грн. (а.с.7) На підтвердження факту продажу паїв, [PERSON] надав договір купівлі продажу майнового паю від 10.10.2009 року укладений між ним та [PERSON] на суму 9503 грн. 00 коп. та свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ХА №010046 від 15.06.2001 року виданого на ім`я [PERSON] (а.с.5,6) Підставами для звернення [PERSON] до суду стало те, що йому як уповноваженій особі власників групи пайовиків КСП «Заповіти Ілліча» Сидоренківською сільською радою не було видано Свідоцтва на право на майновий пай та взагалі в порушення законодавства прийнято рішення про відмову у видачі такого Свідоцтва. Суд не погоджується з такою позицією позивача з огляду на наступне. Так, відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 01.02.2013 року та ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20.03.2013 року у справі №2006/1999/2012 встановлені певні обставини, а саме, що група осіб, уповноважений яких є [PERSON] , виділене майно отримали. Рішеннями судів у задоволенні позовів [PERSON] про визнання незаконним рішення Сидоренківської сільської ради і відшкодування шкоди, а також про поновлення права на майновий пай та зобов`язання видати свідоцтво на майновий пай реформованого підприємства - відмовлено. Зі змісту ухвали апеляційного суху Харківської області від 28.04.2015 року у справі №615/1158/14-ц вбачається, що рішенням Валківського районного суду Харківської області від 04.03.2015 року в задоволенні позову [PERSON] про скасування рішення Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області від 10 серпня 2010 року № 326-У та зобов`язання Сидоренківської сільської ради видати нове свідоцтво про право на майновий пай члена КСП «Заповіт Ілліча» реорганізованого у СВК «Надія» на його ім`я на підставі договорів купівлі-продажу паїв на загальну суму 579 722 грн. - відмовлено. Зазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції залишено без змін. Крім того, рішенням Валківського районного суду Харківської області від 13.06.2016 року у справі №615/1856/15-ц, яке було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27.11.2017 року та Постановою Верховного Суду від 30.01.2019 року, в задоволенні позову [PERSON] до Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області та голови Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області [PERSON] про визнання рішення зазначеної сільської ради від 10.08.2010 року №326-У недійсним та стягнення з голови Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області [PERSON] матеріальної шкоди на суму 579 722, 00 грн., - відмовлено. Зазначеними судовими рішеннями встановлені певні обставини, а саме, що на час звернення позивача до суду співвласники майнових паїв, на яких у позові посилався [PERSON] , отримали майно з пайового фонду в натурі і розпорядилися їм на свій розсуд, а тому підстави для видачі нового свідоцтва про право власності на майнові паї відсутні. Крім того, що позивачем не доведено протиправності дій сільської ради, а також того, що сільський голова [PERSON] при винесенні рішення колегіальним органом - Сидоренківською сільською радою Валківського району Харківської області від 10 серпня 2010 року діяв з порушенням вимог Закону України «Про місцеве самоврядування» чи інших нормативно-правових актів, а також не надано доказів на обґрунтування факту нанесення і розміру майнової шкоди. Крім того, в провадженні Валківського районного суду Харківської області знаходилась справа №615/1170/19 за позовом [PERSON] до голови Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області [PERSON] , в якій останній вимагав відшкодувати йому шкоду шляхом стягнення з голови Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області [PERSON] суми 579 722 грн. 00 коп. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] вказав, що на його думку, дії сільського голови [PERSON] щодо внесення до порядку денного сесії ради питання про розгляд його заяви вчинені без належних повноважень, а рішення Сидоренківської сільської ради і дії є нікчемним. Рішенням суду від 25.02.2020 року (справа №615/1170/19), відмовляючи в задоволення позову, було встановлено, що позивачем не доведено, що рішення Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області від 10.08.2010 року №326-V, яким відмовлено [PERSON] у видачі нового свідоцтва про право власності на майнові паї, винесено всупереч Постанові Кабінету Міністрів України №177 в частині неналежних повноважень органу, що видав рішення. Більш того, судом зроблено висновок, що вищезазначене рішення Сидоренківської сільської ради є чинним та враховуючи відсутність неправомірних дії голови сільради підстав вважати його нікчемним відповідно до положень ч. 2 ст. 203 та ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України - не вбачається, а тому підстави для стягнення шкоди відсутні. Постановою Верховного суду від 04.11.2020 року (справа №615/1170/19) при перегляді рішення Валківського районного суду Харківської області від 25 лютого 2020 року та постанови Харківського апеляційного суду від 13 травня 2020 року було залишено без змін. Верховний суд у вказаній постанові, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що позивач не довів відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, що діями (бездіяльністю) голови Сидоренківської сільської ради [PERSON] йому завдано майнової шкоди. Отже, такі обставини враховуються судом під час розгляду даної справи. Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частини першої статті 77 Закону України «Про місцеве самоврядування» шкода, заподіяна юридичним і фізичним особам в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності органів місцевого самоврядування, відшкодовується за рахунок коштів місцевого бюджету, а в результаті неправомірних рішень, дій або бездіяльності посадових осіб місцевого самоврядування - за рахунок їх власних коштів у порядку, встановленому законом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких підстав, суд вважає, що [PERSON] не доведені обставини, які могли б бути підставою для задоволення позову в частині стягнення вартості набутого майнового паю в розмірі - 579722,00 грн. Окрім іншого, позивач вимагає стягнути із [PERSON] на свою користь упущену вигоду за 11 років (з розрахунку 10% від вартості паю за один рік користування) 637694,20 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно із положенням ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням наведеного, відомостей про те, що [PERSON] вилучив у [PERSON] та безпідставно користувався його правом на набутий майновий пай в судове засідання не надано. Отже, суд приходить до висновку, що відсутності підстави для стягнення із [PERSON] упущеної вигоди за 11 років в сумі 637694,20 грн, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Крім того, [PERSON] в позові посилається на положення ч. 2 ст. 203 ЦК України та зазначає, що рішення Сидоренківської сільської ради від 10.08.2010 року, яким відмовлено видати йому нове Свідоцтво, - прийняте на підставі обману сільським головою Дригайлом С.Ф., а також, розгляд питання щодо порядку видачі Свідоцтва особі до компетенції сільської ради не віднесено, а тому є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Згідно ч. 5 ст. 203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Рішення колегіального органу місцевого самоврядування про відмову у видачі свідоцтва не можна вважати правочином в розумінні ч. 1 ст. 202 ЦК України. Рішення колегіального органу місцевого самоврядування є актом індивідуальної дії, характеризується наявністю повноважень органу, що видав цей акт, на відміну від правочину, джерелом якого є волевиявлення. Cудовими рішеннями від 13.06.2016 року (справа №615/1856/15-ц) та від 25.02.2020 року (справа №615/1170/19) встановлено, що позивачем не доведено, що рішення Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області від 10.08.2010 року №326-V, яким відмовлено [PERSON] у видачі нового свідоцтва про право власності на майнові паї, винесено всупереч Постанові Кабінету Міністрів України №177 в частині неналежних повноважень органу, що видав рішення, як і не доведено, обставин того, що головою сільської ради його було введено в оману. Таким чином, рішення Сидоренківської сільської ради Валківського району Харківської області від 10.08.2010 року №326-У не може вважатись нікчемним, а тому позов з цих підстав задоволеним бути не може.

Outcome: dismissed