Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

28.07.2021р. позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що з 15.11.1995р. вона зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира є квартирою спільного заселення. 29/50 частин вказаної квартири належать на праві власності їй, її матері [PERSON] та брат у [PERSON] . Вони родиною займали більшу кімнату. Меншу кімнату займала [PERSON] , якій належало на праві власності 21/50 частин квартири. [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 21/50 частини зазначеної квартири. Вона в установлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено через відсутність документів, які б підтверджували факт її спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, і належність її до спадкоємців за законом четвертої черги. У зв`язку з чим вона звернулась до суду з цим позовом. Отже, встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем необхідно для оформлення права на спадщину після смерті [PERSON] . Так, померла з дитинства сприймала її як свою онуку, дарувала їй подарунки на свята, вона її сприймала як свою рідну бабусю. В 2013р. мати та брат переїхали мешкати до іншого житла, з цього часу вона залишилась проживати в квартирі з [PERSON] , мали спільний побут, спільний бюджет, мали взаємні права та обов`язки, піклувалися один про одного, разом проводили вихідні та свята. За спільні кошти вони змінили сантехніку в квартирі, вікна, вхідні двері, зробили косметичний ремонт, здійснювали оплату за житлово-комунальні послуги, тощо. У [PERSON] була хронічна хвороба серця, тому вона постійно дбала про неї, купувала ліки, прибирала, прала її речі, готувала їжу, підтримувала морально. Коли [PERSON] померла, вона здійснила її поховання. Жодних родичів у [PERSON] не було. За тривалий час спільного проживання у них склались гарні родинні стосунки. Тому вважає, що вона набула право на спадкування після її смерті як спадкоємець четвертої черги. Просить встановити факт її спільного проживання однією сім`єю з померлою [PERSON] більше п`яти років до відкриття спадщини, а саме з листопада 2013р. по день її смерті [INFO] . Ухвалою суду від 22.07.2021р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання. 05.08.2021р. від представника відповідача Запорізької міської ради Дитяткової А.Г. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона позов не визнала повністю, та зазначила, що відповідно до ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язанні спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Для набуття права на спадкування за законом на підставі ст.1264 ЦК України необхідно встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем та 2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018р. вказано, що обов`язковими умовами для визнання особи членом сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. На підставі викладеного, вважає, що позивачка [PERSON] не надала належних та допустимих доказів на підтвердження факту спільного проживання з померлою [PERSON] однією сім`єю не менше п`яти років до смерті останньої, наявності спільних витрат, ведення спільного бюджету, спільного харчування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, взаємних прав та обов`язків. Додані нею до позовної заяви докази цього факту не підтверджують. Просить в позові відмовити. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Білоконева А.В. позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Позивачка [PERSON] додатково суду пояснила, що в 2-комнатній квартирі [ADDRESS] вона мешкала в більшій кімнаті разом з своєю матір`ю та братом зі свого народження, в іншій кімнаті мешкала [PERSON] , у якої не було своєї сім`ї. З дитинства вона вважала [PERSON] своєю бабусею, вона доглядала за нею, коли її мати була на роботі, вони разом проводили свята, дарували один одному подарунки. Коли їй виповнилось вісімнадцять років, її мати та брат переїхали до іншого житла і вона залишилась проживати з [PERSON] в квартирі вдвох. Вони вели спільний побут та у них був спільний бюджет, з пенсії [PERSON] вони сплачували за комунальні послуги, з її заробітної плати купували продукти харчування, ліки, частину коштів відкладали на спільні потреби. З часом за рахунок спільних коштів вони замінили вікно на кухні, зробили невеликий косметичний ремонт в квартирі, замінили сантехніку. Через свій похилий вік та стан здоров`я [PERSON] не могла вже ходити до магазину та аптеки, тому побутом більше займалася вона, ходила за продуктами, ліками, готувала їжу, прибирала у квартирі. [PERSON] їй допомагала в міру своїх сил. Останні два роки перед смертю у [PERSON] почалися проблеми з серцем, вона часто викликала швидку допомогу. [PERSON] пропонувала їй зробити на неї заповіт, але на той час у них не було грошей, тому вони почали збирати кошти на нотаріуса. [PERSON] так і не встигла скласти заповіт, оскільки померла від серцевого приступу. Після її смерті вона разом зі своєю матір`ю займалися організацією поховання, вона замовляла поминальний обід. Поховання вона здійснювали за кошти, які вони разом з [PERSON] заощаджували, також позичала гроші у матері, які потім віддала із свого доходу. Вважає, що вона має право на спадкування за законом після смерті [PERSON] , оскільки вони мешкали разом, вели спільний побут, вона здійснювала за померлою догляд, допомагала їй. Просить її позов задовольнити. Представник відповідача Дитяткова А.Г. в судовому засіданні позов не визнала з підстав, викладених у відзиві на позову заяву, просить в його задоволенні відмовити повністю. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в т.ч. право власності на майно. Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2,4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Суд встановив, що [INFO] в м.Запоріжжі померла [PERSON] , [INFO] , яка на момент смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] (арк.18). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 21/50 частини квартири [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Хортицькою районною адміністрацією ЗМР 28.11.2005р. Право власності зареєстровано в установленому законом порядку (арк.14-17). 29/50 частин зазначеної квартири належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Хортицькою районною адміністрацією ЗМР 18.02.2005р. (арк.10-13). Згідно з паспортом громадянина України позивачка [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 01.12.2011р. по теперішній час (арк.8). 23.12.2020р. приватним нотаріусом ЗМНО Філіповою Л.П. за заявою [PERSON] заведена спадкова справа №84/2020р., в Спадковому реєстрі №66999456, після смерті [PERSON] (арк. 49-68). Постановою нотаріуса від 28.09.2021р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що нею не надані документи на підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини (арк.21). Згідно з Актом обстеження квартири [ADDRESS] , складеним 11.12.2020р. мешканцями квартири [ADDRESS] цього будинку [PERSON] та квартири [ADDRESS] [PERSON] , квартира [ADDRESS] має дві кімнати, у більшій за розміром кімнаті мешкає [PERSON] , у меншій кімнаті мешкала [PERSON] , яка померла [INFO] [PERSON] чи інших механізмів для закриття ключем на міжкімнатних дверях не має, є запірний механізм для закриття міжкімнатних дверей з середини. Квартира знаходиться в доброму стані. [PERSON] постійно мешкає у вказаній квартирі та тривалий час піклувалась за померлою [PERSON] , купувала продукти харчування та ліки, здійснювала виклик лікарів. Після смерті [PERSON] разом зі своєю матір`ю організувала та оплати похорон [PERSON] (арк.22). Згідно з Актом про фактичне проживання осіб, складеним 07.06.2021р. мешканцями квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] відповідно [PERSON] та [PERSON] ,підписи яких засвідчено головою правління ОСББ «Лахтінська 7А» [PERSON] , в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , фактично проживає одна особа - [PERSON] (арк.23). Згідно з товарним чеком б/н і дати, виданим [PERSON] , здійснена оплата за вікно, підвіконник, відлив, м/с в загальній сумі 4272,19грн. (арк..24). Згідно з товарним чеком №531789 від 14.07.2019р. здійснена оплата 750,00грн. за товар (найменування товару нечитабельне) (арк..24). Згідно з Договором на організацію та проведення ритуальних послуг від 09.11.2020р., Актом прийому-здачі наданих послуг за цим договором [PERSON] у ФОП [PERSON] замовила організацію та поховання [PERSON] з кремацією (арк. 25-26). Згідно з Довідкою КП «Спеціалізоване підприємство КПО «Одеський крематорій» №5005 на замовлення [PERSON] було здійснено кремацію [PERSON] (арк..27). Згідно з товарним чеком №35 від 12.11.2020р. [PERSON] оплатила ПП [PERSON] помінальний обід на загальну суму 2433,00грн. (арк..28). Свідок [PERSON] пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] та померлої [PERSON] , мешкає в квартирі знизу. Познайомились вони 15 років тому, коли вони її затопили. Спочатку в квартирі жили мати [PERSON] та її брат в одній кімнаті, в іншій кімнаті жила тітка [PERSON] , потім мати з братом переїхали і в квартирі залишились поживати [PERSON] с тіткою [PERSON]. Вони жили дружньо, відносини у них були родинні, теплі, тітка [PERSON] називала [PERSON] онукою. [PERSON] з тіткою [PERSON] вели спільний побут, у них на кухні був один холодильник, [PERSON] купувала продукти, готувала їжу. Також вони спільно зробили невеликий ремонт, замінили вікно на кухні, сантехніку у ванній. Коли тітці [PERSON] ставало погано, [PERSON] викликала швидку допомогу, здійснювала за нею догляд, купувала ліки. Після смерті тітки [PERSON] її похованням займалася [PERSON] із своєю матір`ю, хто саме оплачував ці послуги, їй невідомо. Свідок [PERSON] пояснила, що з сім`єю [PERSON] вона знайома з 1993р. працювала разом з [PERSON] . Також вона знала [PERSON] , яка жила в одній квартирі з [PERSON] . Більш тісно з [PERSON] вона почала спілкуватися з 2013р., коли почала ходити до неї на манікюр. В квартирі вона була майже кожен місяць, кожного разу бачила тітку [PERSON] , спілкувалась з нею, вона називала [PERSON] онукою, казала, що у неї більш нікого, крім [PERSON] , ближче немає, вона тепло відзивалась про неї. У них були родинні стосунки. Їй відомо, що вони спільно харчувались, [PERSON] ходила до магазину, купувала продукти на ліки, готувала їжу, прибирала у квартирі. Вони разом поміняли вікно на кухні, зробили невеликий ремонт, замінили сантехніку, за спільні кошти оплачували комунальні послуги. У них був один холодильник, одна пральна машина. Вони разом проводили святкові дні, дарували один одному подарунки. Також тітка [PERSON] казала, що без [PERSON] вона сама би не прожила на свою маленьку пенсію, інших родичів у неї не було і вона хотіла скласти на ім`я [PERSON] заповіт. Свідок [PERSON] пояснив, що є сусідом [PERSON] та померлої [PERSON] . Знає [PERSON] з народження. Спочатку вона мешкала в квартирі з матір`ю та братом. Останні 7-8 років [PERSON] одна мешкала в квартирі з [PERSON] . [PERSON] неодноразово зверталась до нього з побутових питань і він бував в їх квартирі. У [PERSON] та [PERSON] були дуже добрі, теплі стосунки. Побутові умови у них були нормальні, був один холодильних, одна пральна машинка. Вони разом поміняли вікно на кухні, зробили косметичний ремонт. [PERSON] ходила купувала спільні продукти, готувала їжу для двох, здійснювала догляд за бабусею [PERSON]. Коли бабусі [PERSON] було погано, у неї було порушення координація руху і вона часто падала, то [PERSON] зверталась до нього за допомогою, щоб він допоміг її підняти. Бабуся завжди називала [PERSON] онучкою, тепло ставилась до неї, покладалась тільки на [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила, що вона є матір`ю [PERSON] . В квартиру [ADDRESS] , яка є квартирою спільного заселення, вона в`їхала х сином у 1989р. Займала більшу за площею кімнату. Ватліцева Лідія в`їхала приблизно в 1992р. в меншу кімнату. Після її переїзду вони дуже потоваришували, тітка [PERSON] її підтримувала, з часом їхні стосунки стали як родинні. У [PERSON] родичів не було. У 1995р. народилась [PERSON] , тітка [PERSON] допомагала їй з дітьми, [PERSON] та її брат часто залишались з тіткою [PERSON], коли вона була на роботі. [PERSON] була для тітки [PERSON] як онука, у них були близькі, теплі стосунки. У 2013р. вона переїхала до своєї матері, її син також переїхав і [PERSON] залишилась мешкати в квартирі разом тіткою [PERSON] . Після цього їх стосунки стали ще тепліші. [PERSON] приглядала за [PERSON] . У них був спільний бюджет та побут, вони зробили невеликий ремонт на кухні, поміняли вікно, замінили сантехніку. [PERSON] ходила до магазину, купувала продукти, ліки, готувала їжу, прибирала у всій квартирі, також прала речі тітки [PERSON] , здійснювала за нею догляд, коли у неї було погано з серцем, викликала швидку допомогу. Тітка [PERSON] хотіла скласти на [PERSON] заповіт, але не встигла. Після смерті тітки [PERSON], вони разом з [PERSON] займалися її похованням, так як у тітки [PERSON] не було інших родичів. [PERSON] була дуже засмучена смертю бабусі [PERSON] , тому договір на поховання було підписано не [PERSON] , а нею, хоча кошти на поховання давала [PERSON] . Це були їх спільне з [PERSON] збереження. Також [PERSON] позичала гроші у неї, потім віддала їх. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про незаконність та необґрунтованість позовних вимог [PERSON] . В даному випадку суд виходить з того, що за змістом ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. При цьому, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), обов`язковою умовою для визнання членами однієї сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Оцінивши обставини даної справи, суд вважає, що позивачка [PERSON] в порушення вимог ст.12,13,81 ЦПК України не довела суду факту її проживання однією сім`ї з померлою [PERSON] не менше п`яти років до дня смерті останньої та відповідно підстав її віднесення до спадкоємців за законом четвертої черги. Жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження цього факту позивачка та її представник суду не надали. Так, доданий до позовної заяви Акт про фактичне місце проживання від 07.06.2021р. лише підтверджує факт проживання позивачки [PERSON] в спірній квартирі на момент його складання. Акт обстеження №66 будинку [ADDRESS] від 11.12.2020р. не можна вважати належним доказом, оскільки він складений у довільній формі сусідами позивачки, не завірений жодною посадовою особою. Надані позивачкою копії двох товарних чеків не містять відомостей про здійснення певних витрат позивачкою [PERSON] чи [PERSON] , в одному з них не вказана дата, з іншого неможливо встановити найменування оплаченого товару та його продавця. У зв`язку з цим є неналежними доказами. Жодних доказів на підтвердження джерел формування спільного бюджету та здійснення спільних витрат, зокрема, на утримання квартири, оплату житлово-комунальних витрат позивачкою суду не надано. Доводи позивачки та її представника про те, що фактично [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON] , оскільки мала невелику за розміром пенсію, а три місяці перед смертю взагалі не отримувала пенсію через закінчення строку дії банківської картки, жодними доказами також не підтверджені. Показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не підтверджують реальність сімейних відносин позивачки та померлої [PERSON] , не є доказами спільності їх бюджету та ведення господарства. Ті обставини, що протягом тривалого часу [PERSON] та [PERSON] проживали за однією адресою в квартирі спільного заселення, підтримували добрі стосунки, позивачка допомагала [PERSON] по господарству, купувала для неї продукти харчування та ліки, в квартирі був один холодильник та одна пральна машинка, разом зі своєю матір`ю здійснила поховання [PERSON] , самі по собі не свідчать про спільність їх бюджету та побуту, наявність між ними усталених зв`язків, взаємних прав та обов`язків, притаманних членам однієї сім`ї, які б надавали позивачці [PERSON] право на спадкування після смерті [PERSON] . Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] недоведеними, у зв`язку з чим в їх задоволені слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed