Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

27.11.2013 року позивач з зазначеним позовом звернувся в Іллічівський міський суд (а.с.3-7). Позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь 17805,47 гривен, в тому числі: - 8110 гривень - заборгованість з оплати ціни (вартості) постановленого апарату «Kirby» у комплекті; - 8281,65 гривень - неустойки (пені) за умовами укладеного договору за період прострочення з 24 жовтня 2010 року по 05 серпня 2013 року; - 728,01 гривень - сума інфляційних збитків за період прострочення з 24 жовтня 2010 року по 05 серпня 2013 року; - 675,47 гривень - сума трьох відсотків річних від простроченої суми за період з 24 жовтня 2010 року по 05 серпня 2013 року. - Стягнути з відповідача на його користь судовий збір в сумі 229,40 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08.08.2008 року між ним (позивачем) і відповідачем був укладений договір купівлі-продажу №ЛД 0208, за умовами якого він зобов'язався передати у власність відповідача товар - апарат по комплексному догляду за будинком (пилосос) «Kirbi Model Gioe», а відповідач зобов'язався прийняти, зазначений пилосос та сплатити за нього ціну (вартість) в передбачені договором строки. Вартість пилососу - 24200 гривень. За умовами договору відповідач 08.08.2008 року сплатила позивачеві 1000 гривень і в подальшому сплачувала по 966 гривень щомісячно. Всього відповідач сплатила 16090 гривень. Останній платіж був від 23.10.2010 року, і більше платежів не проводила. На його письмові претензії відповідачка не відповідає. Позивач вважає, що відповідачка повинна відшкодувати йому збитки, заподіяні інфляцією, пеню (неустойку), а також 3% річних від простроченої суми. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги і просить задовольнити їх. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти вимог позову, мотивуючи свою позицію тим, що договір купівлі-продажу від 08.08.2008 року було підписано від імені [PERSON], його довіреною особою [PERSON], який може колись пред'явити позов до [PERSON]. У письмових запереченнях відповідач не заперечуючи проти несплати за отриманий пилосос 8110 гривень, вважає що позивач винен в тому, що вона йому не сплатила вартість пилососа тому, що не надав їй в 2010 році мішки для збирання сміття. При цьому відповідач в своєму заперечені посилається на те, що позивач пропустив строки позовної давності, але не просить суд застосувати правила щодо строків позовної давності (а.с.29-30). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд встановив наступні факти, та відповідні їм правовідносини. 08.08.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу №ЛД0208, за яким позивач продав, а відповідач купив за 24200 гривень пилосос (а.с.8-9). До цього Договору долучається специфікація товару (а.с.10). За актом прийому передачі від 08.08.2008 року відповідач приймає від позивача куплений товар (а.с.11,) 08.08.2008 року згідно з Договором відповідач сплатила позивачеві 1000 гривень (а.с.12). В подальшому відповідачка проводила оплати за пилосос в жовтні, листопаді і грудні 2008 року, в січні, лютому, березні, квітні, червні, липні, грудні 2009 року, жовтні 2010 року (а.с.13-19). 03.06.2013 року позивач надіслав відповідачеві претензію, щодо сплати заборгованості (а.с.20). Позов подано 07.08.2013 року. Суд не може прийняти до уваги твердження відповідача про збіг строку давності у позивача тому, що в договорі зазначено термін виконання обов'язків відповідача по оплаті товару, - до 08.08.2010 року, а саме з цього часу починається підрахунок строку позовної давності, тобто до 08.08.2013 року. Нормою ст..258 ЦК України визначено спеціальну позовну давність в один рік щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Тому вимога позивача щодо стягнення 8281,65 гривень не може бути задоволена, так як 08.08.2011 року сплив строк позовної давності по стягненню пені. Не може суд погодитись з вимогами щодо стягнення 3% річних від простроченої суми, тому що позивач нарахував суму в 675,47 гривень, тоді як сума має складати 729,9 гривень. Сам позивач цю вимогу не уточнив. Норма ст.. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань, на вимогу кредитора зобов'язаний сплачувати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. У відповідності з Законом судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial