Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

27 березня 2020 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Максимова Р.І. звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про звільнення від сплати заборгованості за аліментами. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.11.2011 року у справі №2-3150/2011 стягнуто на користь відповідача [PERSON] , аліменти в розмірі 500 гривень на утримання [PERSON] . Влітку 2013 року відповідач виїхала разом з дитиною до Автономної Республіки Крим та позивач виплачував аліменти шляхом перерахування аліментів на картковий рахунок відповідача. Після анексії Російською Федерацією Автономної Республіки Крим, між позивачем та відповідачем була досягнута усна домовленість про сплату аліментів на картковий рахунок матері відповідача - [PERSON] . З червня 2014 року по серпень 2018 року позивач сплачував аліменти на користь відповідача на картковий рахунок матері відповідача. За час сплати аліментів на рахунок матері відповідача до нього не було ніяких зауважень та державні виконавці надавали йому інформаційні листи про відсутність заборгованості зі сплати аліментів. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.02.2019 у справі №212/3477/18 змінено спосіб стягнення аліментів на ј частку від всіх доходів позивача та виконавче провадження передано до Саксаганського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області, а Тернівським ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області перед передачею матеріалів до Саксаганського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області здійснено перерахунок, внаслідок чого у позивача станом на 28.03.2019 виникла заборгованість в розмірі 27061, 84 грн, яка станом на 01.10.2019 становила 20879, 42 грн. 03 квітня 2020 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, справу призначено до судового розгляду на 30 квітня 2020 року. Відповідач та третя особа своїм правом на надання відзиву та письмових пояснень не скористалися. 19 червня 2020 року позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явилася, направила до суду своїх представників - адвокатів Горєлікова М.М. та [PERSON] , які в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували, зазначили, що відповідачка про справі не отримувала ніяких аліментів від позивача, у задоволені позову прохали відмовити. 19 червня 2020 року судом заслухано пояснення сторін та розгляд справи відкладено до 01 липня 2020 року. 01 липня 2020 року в судове засідання позивач та відповідачка не з`явились, представниками позивача та відповідача надано заяви про подальший розгляд позовної заяви за їх відсутності, представник позивача позов підтримав, прохав задовольнити, представник відповідача позов не визнав, прохав відмовити. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачу рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.11.2011 року у справі №2-3150/2011 стягнуто з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] , аліменти в розмірі 500 гривень на утримання [PERSON] . Постановою старшого державного виконавця Тернівського ВДВС Криворізького МУЮ Стариковської О.М. від 19.03.2012 відкрито виконавче провадження №31730170 про стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] , аліментів на утримання [PERSON] . Відповідно до виписки №RCDFIQSMVSC86U18 з червня 2014 року по серпень 2018 року позивач [PERSON] перераховував грошові кошти на банківський рахунок [PERSON] , із зазначенням призначення платежу, його кінцевого одержувача та періоду. Відповідно до інформаційних листів по виконавчому провадженню №31730170, виданих Тернівським ВДВС Криворізького МУЮ, про заборгованість станом на 01.01.2017, на 01.01.2018, на 26.07.2018, висновку органу опіки та піклування виконкому Покровської районної у місті ради №7/29-542 від 07.02.2017, у позивача [PERSON] відсутня заборгованість зі сплати аліментів по виконавчому листу №2-3150 від 15.11.2011. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.02.2019 у справі №212/3477/18 змінено спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 500 гривень на ј частку від всіх доходів [PERSON] та відкликано виконавчий лист, виданий на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.11.2011 року у справі №2-3150/2011. 24.05.2019 у зв`язку з відкликанням виконавчого листа, виданого на виконання рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.11.2011 року у справі №2-3150/2011 виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа було завершено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 39 Про виконавче провадження. На підставі виконавчого листа №2/212/402/19 від 23.05.2019, виданого за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.02.2019 у справі №212/3477/18, Саксаганським ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження №59571149. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментам згідно виконавчого листа №2/212/402/19 від 23.05.2019 станом на 01.10.2019 заборгованість становить 20879, 42 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Приписами ч. 8 ст. 71 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Згідно з ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Пунктом 22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе за його позовом і коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. \~ \~ \~ \~Враховуючи наданні докази, суд дістається висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості за аліментами не підлягають задоволенню, так як позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що позивач та відповідач дійшли домовленості, що позивач [PERSON] буде сплачувати аліменти на користь [PERSON] шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок громадянки [PERSON] та позивач не довів належними та допустимими доказами, що стягував аліментів [PERSON] , фактично отримала кошти, що позивач [PERSON] перераховував на банківський рахунок громадянки [PERSON] .

Outcome: dismissed