Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

27.04.2018 до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до об'єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області про визнання права власності на спадкове майно(а.с.3-4). Позивач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, до суду надав заяву в якій просить цивільну справу розглянути за його відсутності, позов задовольнити(а.с.31). Представник відповідача територіальної громади м. Лиман Донецької області, просить розглянути справу в відсутності представника, рішення прийняти на розсуд суду, про що надав відповідну заяву (а.с.29-30). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи та дослідивши зібрані докази, всебічно і повно зясувавши всі обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, суд встановив, що фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 18.04.2008 померла [PERSON], яка постійно мешкала в м. Лиман([PERSON]), вул. К. Гасієва(Чапаєва), буд.12 «а»[ADDRESS] (а.с.7). Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: квартира № 14 в будинку № 12 « а» по вул. К. Гасієва(Чапаєва), м. Лиман([PERSON]), Донецької області, яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, яке видане виконавчим комітетом Краснолиманської міської ради 19.06.2004 та зареєстроване у Слов'янському КП «БТІ» 19.06.2004 за № 7563 в книзі 50а(а.с.13). Цивільне законодавство України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкове майно після смерті спадкодавця [PERSON] прийняв спадкоємець за законом першої черги чоловік [PERSON](а.с.9), який постійно, проживав разом зі спадкодавцем [PERSON], що підтверджується довідкою Лиманської міської ради Донецької області № 2360 від 03.05 2018(а.с.21). Спадкоємець першої черги за законом - [PERSON] спадкове майно після смерті [PERSON] прийняв, але юридично не оформив свої спадкові права. Цивільне законодавство України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.. 1217 ЦК України). [PERSON] за життя 24.04.2008 склав заповіт, яким все майно, яке на день смерті буде йому належати, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилось, заповідав своєму сину(позивачу по справі)(а.с.10) [PERSON]. Заповіт посвідчено 24.04.2008 державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори [PERSON], за реєстровим № 2428(а.с.12). Згідно зі ст. 1222,1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 27.05.2009 помер [PERSON], який постійно проживав в м. Лиман([PERSON]), вул. К. Гасієва(Чапаєва), буд. 12 «а»[ADDRESS] (а.с.8). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно: квартира № 14 в будинку № 12 « а» по вул. К. Гасієва(Чапаєва), м. Лиман([PERSON]), Донецької області, яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Краснолиманської міської ради 19.06.2004 та зареєстрованого у Слов'янському КП «БТІ» 19.06.2004 за № 7563 в книзі 50а, яке спадкодавець прийняв після смерті [PERSON], але юридично не оформив(а.с.13). Спадкове майно після смерті спадкодавця [PERSON] , позивач по справі [PERSON] спадкоємець за заповітом, син спадкодавця, прийняв, оскільки своєчасно, в учстановлений ст. 1270 ЦК України до нотаріуса подав заяву про прийняття спадшини(а.с.11). Інші спадкоємці після смерті спадкодавця [PERSON] відсутні, що підтверджується повідомленням від 17.05.2018 державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори(а.с.35). На теперішній час, [PERSON] постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори від 17.04.2018 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки, відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності на ім'я померлого [PERSON]Ф.(а.с.19-20). Статтею 25 ч.4 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності, не встановлена судом. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним, із способів такого захисту може бути і визнання права власності. В Конституції України закріплені основні правові принципи регулювання відносин власності, головним з яких є принцип рівного визнання й захисту рівним чином усіх форм власності (ст. ст. 13, 14, 41). Відповідно до статті 41 Конституції України, частини першої статті 319, частини першої статті 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог з вищевказаних підстав. Враховуючи викладене та

Outcome: approved