Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

28.09.2018 [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В ході підготовки справи до судового розгляду [PERSON] змінила позовні вимоги , просила визначити додатковий строк - 3 (три) місяці з часу набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті [INFO] [PERSON] . В позовній заяві посилався на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається, зокрема, із земельної ділянки розміром 2,75 га, кадастровий номер [NUMBER] , що знаходиться на території Шахворостівської сільської ради Миргородського району, Полтавської області. Вона є донькою померлої [PERSON] , що підтверджується записом про матір у свідоцтві про народження. За життя [PERSON] , за заповітом від 02 червня 2002 року, посвідченим секретарем виконкому Шахворостівської сільської ради заповіла їй все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і все те, що буде належати їй на день смерті. Інші особи, які мають право на обов`язкову частку у спадщині відсутні. З 27.02.2008 року та на момент смерті вона постійно проживала з померлою [PERSON] Постановою Приватного нотаріуса Миргородського нотаріального округу Полтавської області Наконечною М.П. від 31 липня 2018 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) площею розміром 2,75 га, шо належала померлій [PERSON] Підставою відмови стало те, що протягом встановленого шестимісячного строку вона не заверталась із заявою про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини. При врученні постанови нотаріусом повідомлено про існування заповіту складеного [PERSON] від 02 червня 2002 року. Із заявою про прийняття спадщини за заповітом у встановлений шестимісячний строк вона не зверталася, у зв`язку з тим, що не знала про існування заповіту та вважала, що спадщина була прийнята за законом у зв`язку з постійним проживанням з померлою . З огляду на це, виникла необхідність звернутися до суду з даною позовною заявою, для захисту його законних прав та інтересів, оскільки вона не може реалізувати своє право на отримання спадщини. Відповідно до ухвали судді від 03 жовтня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 26 лютого 2019 року прийнято уточнену позовну заяву [PERSON] до Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. 15 березня 2019 року підготовче провадження по справі за позовом [PERSON] до Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених в уточненій позовній заяві. Представник відповідача Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій просив розглядати справу без участі представника, заперечень проти позову [PERSON] не має (а.с. 81). Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом на підставі наданих доказів, [INFO] померла мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Шахворостівської сільської ради 02 грудня 2009 року (а.с. 7). Позивач є донькою померлої [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.06.1969 (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається, зокрема, із земельної ділянки розміром 2,75 га, кадастровий номер [NUMBER] , що знаходиться на території Шахворостівської сільської ради Миргородського району, Полтавської області, що підтверджується Державним актом на право на земельну длянку серії [NUMBER] (а.с. 13) . [PERSON] відповідно до заповіту від 02 червня 2002 року заповіла [PERSON] все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і все те, що буде належати їй на день смерті (а,с. 8). Відповідно до довідок виданих виконавчим комітетом Шахворостівської сільської ради Миргородського району від 25.07.2018 № 1339/02-25 та від 07.05.2018 № 1069/02-25 [PERSON] , 1963 року народження , не зареєстрована, але проживає з 27.02.2008 року за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , 1930 року народження, яка померла [INFO] на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с. 10,11). Постановою Приватного нотаріуса Миргородського нотаріального округу Полтавської області Наконечною М.П. від 31 липня 2018 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) площею розміром 2,75 га, шо належала померлій [PERSON] , у зв`язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 12). Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями ст. 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У правовій позиції ВСУ викладений у справі № 6-1320цс17 від 23.08.2017 зазначено, що необізнаність спадкоємця про існування заповіту є поважною причиною для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Зокрема ВСУ зазначає, що відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно пункту 209 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882, при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту. При розгляді таких спорів судам слід дослідити чи вчиняв державний нотаріус після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця дії для повідомлення спадкоємця про відкриття спадщини, чи здійснювався виклик спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 своєї Постанови від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи те, що позивач не знала про існування заповіту, оскільки після відкриття спадщини нотаріусом не були виконані вимоги Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку у необхідності задоволення позову та визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визначивши позивачу трьох місячний строк з моменту набрання рішенням законної сили для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved