Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

28.01.2019 року [PERSON] , який представляє інтереси [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги обгрунтовані наступним. 21 жовтня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, в якому [INFO] народилася дитина [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Після смерті [PERSON] , дитина [PERSON] проживає разом з позивачем, батько дитини нехтує своїми батьківськими обов`язками, та не цікавиться дитиною, у зв`язку з чим позивач просить позбавити відповідача батьківських прав та стягувати аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.04.2019 року визначені правила подальшого розгляду справи у порядку загального позовного провадження. Відповідачу запропоновано надати відзив. Відповідач не скористався правом надання відзиву. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07 серпня 2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про день, час розгляду справи. Представник позивава [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про день, час слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Судом вживались усі необхідні заходи для повідомлення відповідача про судовий розгляд справи у тому числі шляхом направлення судових повісток, а також розміщення оголошення на сайті суду. Третя особа явку свого представника не забезпечила, судом отриманий висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Судом були допитані свідки : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, не подав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що [PERSON] народила доньку [PERSON] , [INFO] , батьком якої згідно свідоцтва про народження з актовим записом №1137 є відповідач по справі [PERSON] (а.с. 12). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві з актовим записом № 18446 (а.с. 13). [INFO] народилася [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження з актовим записом № 663 (а.с.15). 09 листопада 1988 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , внаслідок чого змінила прізвище, та стала [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу з актовим записом № 2033 (а.с.109). [INFO] народилася [PERSON] , матір`ю якої є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження з актовим записом № 3847 (а.с.16). 21 жовтня 2017 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , внаслідок чого змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу з актовим записом № 3396 (а.с. 11). 30 серпня 2008 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , внаслідок чого змінила прізвище, та стала [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу з актовим записом № 1477 (а.с.24). Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідною сестрою померлої [PERSON] та відповідно тіткою дитини [PERSON] . Свідки [PERSON] та [PERSON] повідомили, що вони є сусідами позивачки, засвічдчили факт проживання дитини та відсутність участі позивача у життя дитини: Свядок [PERSON] , яка є хрещеною дитини засвідчила факт відсутності намірів відповідача після смерті матері дитини у вихованні та утриманні дитини. Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] проживає разом з позивачкою [PERSON] , умови для розвитку, навчання та виховання малолітньої дитини створені належним чином (а.с. 110). Згідно з ст. 157 Сімейного кодексу України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до частини 2 статті 150, статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавленні судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15,16,17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до висновку Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації [PERSON] недоцільно позбавляти батьківських прав відносно [PERSON] [INFO] (а.с. 64). Суд вважає, що висновок Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації не містить достатніх аргументів для такого висновку. З однієї сторони, комісія з питань захисту дитини не приймає твердження позивача щодо жорстокого поводження відповідача з померлою матір`ю дитини, твердження щодо відсутності в нього будь-якої допомоги після народження дитини за відсутності доказів про це. З другої - приймає на віру твердження відповідача про те, що йому чиняться перешкоди з боку родичів померлої, хоча таких доказів відповідач також не надав. В той же час відповідач жодного разу не з`явився на судове засідання, не цікавився розглядом справи, та не надав відзиву, що свідчить про відсутність його інтересу в результатах розгляду справи. Суд вважає, що така поведінка відповідача свідчить про його байдужість до виховання дитини. Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою, та її виховання та розвиток також здійснює лише позивачка. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач не має наміру здійснювати своїх батьківських обов`язків, а тому має бути позбавлений батьківських прав. Позбавлення батьківських прав відповідача не звільняє його від його обов`язку утримувати свою дитину [PERSON] , а тому суд вважає, що з відповідача мають бути стягнуті аліменти на утримання дитини у розмірі ј ј частини всіх видів заробітку (доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Суд відмовляє у задоволенні вимоги про встановлення опіки та призначення опікуном над малолітньою дитиною оскільки опіка може бути призначена судом за поданням органу опіки і піклування.

Outcome: partial