Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

27.12.2018 року представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохав суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості у розмірі 4 816, 72 грн., а також судовий збір у розмірі 1 762, 00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач [PERSON] з 28.09.2016 року проходив військову службу у Національній гвардії України за контрактом, однак через систематичне порушення умов проходження військової служби за контрактом, 19.09.2018 р. [PERSON] звільнено відповідно за п.п. «д» (через службову невідповідність) ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби у запас Збройних Сил України. Зі списків особового складу військової частини [NUMBER] Національної гвардії України та всіх видів забезпечення старшого сержанта [PERSON] було виключено 20.09.2018 р. Згідно з нарахувальною відомістю № 148 від 20.09.2018 року, та наказу МВС від 15.03.2018 № 200 [PERSON] було нараховано та виплачено грошове забезпечення за 30 днів вересня 2018 року у повному обсязі, до якого входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди які мають постійний характер, премії), а фактично термін перебування на військовій службі останнього у вересні 2018 року становив 20 днів. Таким чином, позивач прохав стягнути з відповідача надлишково виплачені кошти у сумі 4 816,72 грн., оскільки письмові вимоги повернути державні кошти були залишені відповідачем без виконання. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 21.01.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі з викликом всіх учасників справи. Письмових заяв по суті справи від учасників, відповідно до ст. 174 ЦПК України, до суду не надходило. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 21.03.2019 р. продовжено проведення підготовчого провадження у справі на тридцять днів. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 30.05.2019 р. закрито підготовче провадження у справі. Представник позивача [PERSON] 30.05.2019 року надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов та жодних клопотань чи письмових заяв до суду від останнього не надходило. За таких обставин, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, надавши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне. 28.09.2016 року молодшим сержантом запасу [PERSON] укладено контракт та зараховано в списки особового складу частини та на всі види забезпечення до військової частини [NUMBER] Національної гвардії України на посаду старшого інструктора (кулеметника БТР) групи бронетанкової техніки автомобільного взводу. Судом встановлено, що за фактом систематичного невиконання умов контракту старшим сержантом [PERSON] було проведено службове розслідування, за результатом якого надано висновок від 11.09.2018 року. 19.09.2018 року наказом начальника Центрального територіального управління Національної гвардії України № 61 по особовому складу старшого сержанта [PERSON] звільнено відповідно за п.п. «д» (через службову невідповідність) ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби у запас Збройних Сил України. Наказом командира частини по особовому складу № 209 від 20.09.2018 року [PERSON] виключено 20.09.2018 року зі списків особового складу військової частини [NUMBER] Національної гвардії України та всіх видів забезпечення. Згідно з вищезазначеного наказу командира військової частини, а також нарахувальної відомості № 148 від 20.09.2018 року, у відповідності до наказу МВС від 15.03.2018 № 200 [PERSON] було нараховано та виплачено грошове забезпечення за 30 днів вересня у повному обсязі (фактично термін перебування на військовій службі у вересні - 20 днів), до якого входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди які мають постійний характер, премії); одноразові додаткові види грошового забезпечення. З матеріалів справи встановлено, що до дати відрахування зі списків особового складу військової частини (20.09.2018 року) [PERSON] фактично було відпрацьовано перебування на військовій службі у вересні 2018 року - 20 днів, а виплата здійснена за 30 днів вересня у повному обсязі. Сума сплачених коштів за 10 днів вересня складає 4 816, 72 грн., яка в себе включає: -посадовий оклад у сумі 955, 45 грн.; -оклад за військовим званням у сумі 265, 95 грн.; -надбавка за вислугу років у сумі 305, 35 грн.; -надбавка за особливості проходження служби у розмірі 20% від посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавку за вислугу років у сумі 305, 35 грн.; -утримання за 10 днів використаної відпустки за 2018 рік у сумі 2 984,63 грн. Дані суми зазначені з урахуванням сплаченого військового збору у розмірі 1,5%. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача надсилались поштовим відправленням листи (претензії) від 29.10.2018 року та 05.11.2018 року з вимогою повернути суму переплати у розмірі 4\~816,72 грн. (заборгованості), на підтвердження чого надано поштові чеки про відправлення кореспонденції. Вказані вимоги залишені відповідачем без виконання, тобто у доьбровільному порядку грошові кошти не повернуті останнім. Згідно\~зі ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Під\~\~відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовідносин i його юридичному змісту. Тобто, вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. З урахуванням встановлених обставин справи, характеру правовідносин між сторонами, що були обумовлені контрактом, враховуючи докази фактичної переплати за час, що не входить до періоду проходження служби, суд дійшов\~ висновку про\~безпідставність\~набуття грошових коштів відповідачем за вказаний період, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В силі вимог ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, у розмірі 1\~762,00 грн.

Outcome: approved