Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

28 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, приватного підприємства «СП Юстиція», відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] про визнання недійсними прилюдних торгів. З змісту прохальної частини позову позивачка просить суд визнати недійсними прилюдні торги з продажу квартири [ADDRESS], що належить боржнику [PERSON], визнати недійсним акт державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві від 06.07.2012 року про продаж нерухомого майна на прилюдних торгах, та визнати недійсним свідоцтво від 07.07.2012 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про належність квартири [ADDRESS] [PERSON] Ухвалою від 29 липня 2014 року провадження по даній справі було відкрито. Разом з позовом позивачка звернулася до суду з заявою про забезпечення позову. В обґрунтування поданої заяви позивачка зазначила, що в провадженні державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві знаходяться виконавчі провадження № 42542185 та № 42541881 про виселення позивачки [PERSON] з квартири [ADDRESS] та вселення відповідача [PERSON] у спірну квартиру. В даний час Оболонським РУ ГУ МВС України у м. Києві проводиться досудове розслідування за № 12014100050002624 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, по якому позивачка визнана потерпілою. Заявниця вважає, що у разі її виселення з спірної квартири та вселення відповідача [PERSON] до вирішення спору про правомірність прилюдних торгів та розгляду кримінальної справи, невжиття заходів забезпечення позову ускладнить виконання рішення суду про визнання прилюдних торгів недійсними. З посиланням на вимоги ст.ст. 151, 152 ЦПК України просить зупинити виконавчі провадження від 10.04.2014 року № 42542185 та № 42541881 про виселення позивачки [PERSON] та [PERSON] та вселення [PERSON] до квартири [ADDRESS], та заборонити виконавчій службі Оболонського районного управління юстиції у м. Києві вчиняти будь-які дії з приводу вселення (виселення) до квартири [ADDRESS] до закінчення розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, вважаю, що заява [PERSON] про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню у зв'язку з наступним. З прохальної частини заяви [PERSON] про забезпечення позову, заявниця окрім іншого просить зупинити виконавчі провадження від 10.04.2014 року № 42542185 та № 42541881 про виселення позивачки [PERSON] та [PERSON] та вселення [PERSON] до квартири [ADDRESS]. У ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню, у разі, зокрема, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа (п. 4); у випадку зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження посадовою особою, якій законом надано таке право (п.6); зупинення судом реалізації арештованого майна (п.7). Про такі ж подібні види забезпечення позову йдеться і у ст. 152 ЦПК. Тобто, при застосуванні або закону, або ст. 152 ЦПК наступають ті ж правові наслідки, які перешкоджають подальшому вчиненню дій по виконавчому провадженню. Незважаючи на подібність положень, за своєю правовою природою зупинення виконавчого провадження та вжиття видів забезпечення позову за ст. 152 ЦПК різні, так як, при застосуванні закону проходить тимчасове зупинення виключно сфери дії примусового виконання боржником рішення, а при застосуванні ЦПК тимчасово втрачається правова сила того рішення, що зупинено. Зупинення виконавчого провадження за законом і зупинення виконання за правилами ЦПК (пункти 2, 5, 6 ст. 152 ЦПК) - це різні правові інститути, які вчиняються в різних правових процедурах. Частина 2 ст. 152 ЦПК, як відкритий перелік, не дає підстав вважати зупинення виконавчого провадження як вид забезпечення позову. Суд може покласти на суб'єктів оскарження виконання лише тих обов'язків, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження». З огляду на наведене не вбачаю підстав для задоволення заяви [PERSON] в частині зупинення виконавчих проваджень від 10.04.2014 року № 42542185 та № 42541881 про виселення позивачки [PERSON] та [PERSON] та вселення [PERSON] до квартири [ADDRESS]. Разом з тим, згідно ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Частина перша статті 152 ЦПК України визначає, що позов забезпечується вказаними у ній видами забезпечення позову, зокрема забороною вчиняти певні дії. Частиною другою статті 152 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Як вбачається з заяви про забезпечення позову, виселення позивачки з спірної квартири та відповідне вселення відповідача до спірної квартири може утруднити або унеможливити виконання рішення суду. У своїй заяві позивачка також просила заборонити виконавчій службі Оболонського районного управління юстиції у м. Києві вчиняти будь-які дії з приводу вселення (виселення) до квартири [ADDRESS] до закінчення розгляду справи. Дослідивши зміст заяви, враховуючи те, що заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивачка є співмірними із заявленими нею вимогами, вважаю, що у разі виконання рішення суду щодо виселення позивачки [PERSON] та відповідного вселення відповідача [PERSON] у спірну квартиру вказані дії можуть утруднити або унеможливити виконання рішення суду, вважаю правильним задовольнити заяву позивачки частково, та забезпечити позов шляхом встановлення заборони виконавчій службі Оболонського районного управління юстиції у м. Києві вчиняти будь-які дії з приводу вселення (виселення) до квартири [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: partial