Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

26 червня 2016 року [PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на житловий будинок у порядку набувальної давності. В обґрунтування своїх вимог, зазначив, що 08 травня 1987 року помер його батько - [PERSON], який проживав у житловому будинку по вул. Пролетарській, 135 м. Словянська Донецької області. Спадкоємцями за законом після його смерті була його дружина - [PERSON], та позивач. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на 1/2 частину житлового будинку № 135 розташованого у місті Слов'янську Донецької області по вулиці Пролетарській. 08 червня 2004 року, мати позивача [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину вказаного будинку. 08 січня 2013 року, [PERSON] померла. Після її смерті, позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами за № 135 у місті Слов'янську по вулиці Пролетарській. Оскільки 08 червня 2004 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку вказаного житлового будинку, відповідно інша ? частка житлового будинку залишилась відкритою. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку вищевказаного житлового будинку після померлого батька - [PERSON] Однак, державний нотаріус, дослідивши надані позивачем документи, 25 січня 2014 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частку житлового будинку, що залишилася, відмовив у звязку із тим, що у спірному домоволодінні значаться зареєстрованими брат позивача [PERSON], дружина брата [PERSON], та їх діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO].[PERSON], 31 липня 2001 року помер у місті Кобрино, Бреської області, республіка Білорусь. На запит державної нотаріальної контори, паспортний відділ м. Кобрино надав відповідь, що [PERSON] зареєстрована у [INFO]. Після чого, нотаріусом було направлено за цією адресою повідомлення про відкриття спадщини після смерті [PERSON]. [PERSON] видала довіреність з питань прийняття спадщини на імя [PERSON], втім остання, будучи повідомленою про вимоги оформлення спадщини, до теперішнього часу до нотаріальної контори не зверталась, і питання оформлення ? частки у спірному будинку розташованого за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Пролетарська, 135 залишається відкритим. Отже, за відсутності належного спадкоємця відповідно законодавства, що діяло на момент виникнення права, нотаріус роз'яснив позивачу процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку, рекомендувавши йому звернутися до суду. Позивач користується спірним будинком №135 з 1988 року, тобто вже понад 10 років. Після смерті батька і до теперішнього часу він мешкає в будинку та продовжує за свій рахунок утримувати дане нерухоме майно в належному технічному стані. Позивач самостійно несе всі необхідні витрати з утримання будинку та сплачує комунальні послуги. Право власності на земельну ділянку за адресою: Донецька область, м. Словянськ вул. Пролетарська, 135, не зареєстроване, правовстановлюючі документи на цю ділянку відсутні. У звязку із наведеним, посилаючись на положення ст. 344 ЦК України, позивач просив суд ухвалити рішення яким визнати за ним право власності на ? частку нерухомого майна, а саме на ? частку житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, загальною площею 126,7 кв.м., житловою площею 85,8 кв.м, який розташований за адресою: Донецька область, м. Словянськ вул. Пролетарська, 135. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 20 травня 2015 року (а.с. 50), будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи, до судового засідання не зявились, надали суду заяви з проханням розгляд справи проводити у їх відсутності, позов задовольнити. 26 червня 2015 року, в порядку судового доручення копію позовної заяви з доданими до неї документами, ухвалу про відкриття провадження, було направлено до компетентного суду Республіки Білорусії для вручення відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], яки проживають за адресою: [INFO], та запропоновано їм надати письмові заперечення проти позову і посилання на докази, якими вони обґрунтовуються. Також, суду було доручено допитати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з приводу заявленого позову. Втім, доручення Словянського міськрайонного суду Донецької області, було повернуто на адресу суду без виконання, оскільки відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до судового засідання не зявились, відомості про реєстрацію вказаних осіб у Республіці Білорусії - відсутні. Представник відповідача [PERSON] міської ради Донецької області, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до судового засідання не зявився, на адресу суду надано заяву з проханням розгляд справи проводити без участі представника Ради, рішення ухвалити на розсуд суду, з урахуванням наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Так, у судовому засіданні встановлено, що 08 травня 1987 року помер [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть [PERSON]: VI-НО №430746. Відповідно свідоцтва про народження Серії: IV-УР № 1917618, позивач [PERSON], [INFO] є сином померлого [PERSON]. Згідно із повідомленням Першої Словянської державної нотаріальної контори №2921/02-14 від 18 листопада 2013 року, після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з ? частки житлового будинку №135, розташованого у місті Словянську Донецької області по вул. Пролетарській. Спадщина відкрилася за законом, заповіт відсутній. 13 серпня 2003 року із заявою про прийняття спадщини, до нотаріальної контори звернулася дружина померлого [PERSON], за наслідками чого, 08 червня 2004 року, державним нотаріусом Першої словянської Державної нотаріальної контори [PERSON], їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на 1/2 частку житлового будинку із відповідною часткою господарських та побутових будов і споруд за №135, що знаходиться у місті Словянську по вул. Пролетарській, належних померлому на підставі рішення Словянського міського суду від 13 квітня 1960 року, зареєстрованого в Словянському КП «БТІ» 31 липня 1962 року за №3540/6а, договору дарування посвідченого Другою Словянською державною нотаріальною конторою 02 серпня 1962 року зареєстрованого в Словянському КП «БТІ» 07 серпня 1962 року за №3540/6а, реєстраційний номер в реєстрі прав власності на нерухоме майно №2110276. Позивач, спадщину після смерті батька в установлені законом строки не прийняв, від своєї частки у спадковому майні відмовився на користь матері [PERSON] про що свідчить, зокрема, заява [PERSON] подана позивачем до Першої словянської державної нотаріальної контори. Наведене стверджується повідомленням Першої Словянської державної нотаріальної контори від 12 липня 2016 року № 1646/01-16, згідно із яким є наявною спадкова справа №653/2004 після померлого 08 травня 1987 року [PERSON], який проживав та був зареєстрований в [INFO]. Із заявою про прийняття спадщини звернулась дружина померлого - [PERSON], яка проживає в [INFO]. Із заявою про відмову від спадщини на користь матері - [PERSON] звернувся син померлого - [PERSON]. 08 червня 2004 року гр. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку будинку №135 по вул. Пролетарській у м. Словянську , а 1/4 частка залишилась відкритою. 25 січня 2014 року гр. [PERSON] надано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Зазначене також стверджується матеріалами спадкової справи №653/2004 до майна померлого 08 травня 1987 року [PERSON] та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №44410677 від 11 липня 2016 року наданої на запит суду. 08 січня 2013 року, [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть [PERSON]: І-НО № 683850. Після смерті матері, 18 листопада 2013 року, позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами під номером 135 по вулиці Пролетарській. міста Слов'янська Донецької області, яка належала померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого Першою Словянською державною нотаріальною конторою 08 червня 2004 року за р. №1-628 (свідоцтво про право на спадщину за законом №3444 від 18 листопада 2013 року, видане у спадковій справі № 45/2013 (а.с. 28)). Наведене стверджується повідомленням Першої Словянської державної нотаріальної контори від 26 серпня 2016 року № 559/01-16, згідно із яким в провадженні нотаріуса Словянського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] знаходиться спадкова справа до майна померлої 08 січня 2013 року [PERSON], [INFO], місце народження: місто Словянськ, Донецької області, яка проживала за адресою: [INFO]. Спадщину після померлої 08 січня 2013 року [PERSON], [INFO], прийняв її син, [PERSON], [INFO], що мешкає за адресою: [ADDRESS], подавши заяву до приватного нотаріуса Словянського міського нотаріального округу [PERSON] у встановлений чинним законодавством строк. Крім [PERSON], іншими спадкоємцями, згідно зі ст. 1266 Цивільного кодексу України є онуки померлої, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], місце проживання яких невідоме, батько яких, [PERSON], помер 31 липня 2001 року, які спадщину не прийняли у встановленій законом термін. Інших спадкоємців, в тому числі малолітніх, неповнолітніх, недієздатних, цивільна дієздатність яких обмежена, немає. Зазначене також стверджується матеріалами спадкової справи № 45/2013 до майна померлої 08 січня 2013 року [PERSON] та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 34221591 від 10 червня 2013 року про її реєстрацію у спадковому реєстрі, наданої на запит суду. 14 січня 2014 року, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку вищевказаного житлового будинку №135 після померлого 08 травня 1987 року батька - [PERSON] Однак, державний нотаріус, дослідивши надані позивачем документи, 25 січня 2014 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/4 частку житлового будинку № 135, розташованого по вул. Пролетарській м. Словянська Донецької області, після смерті [PERSON] відмовив, у звязку із тим, що у спірному домоволодінні значаться зареєстрованими брат позивача [PERSON], дружина брата [PERSON], та їх діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 30). [PERSON], 31 липня 2001 року помер у місті Кобрино, Бреської області, республіка Білорусь, про що свідчить свідоцтво про його смерть [PERSON]: І-АЛ №0130825 (а.с. 13). На запит державної нотаріальної контори, паспортний відділ м. Кобрино надав відповідь, що [PERSON] [INFO], тимчасово зареєстрована у [INFO]. Після чого, нотаріусом було направлено за цією адресою повідомлення про відкриття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 9, 10). [PERSON] видала доручення з питань прийняття спадщини на імя [PERSON] ( доручення від 02 грудня 2003 року №1891 (а.с. 12). 17 січня 2004 року, нотаріусом було направлено [PERSON] та [PERSON] повідомлення в якому було зазначено, що по спадковій справі гр. [PERSON], який помер 8 травня 1987 року, у склад спадкового майна якого входить 1/2 частка жилого будинку розташованого у місті Словянську по вулиці Пролетарській 135, спадкоємцями за законом є в рівних частках кожний: дружина та двоє синів [PERSON], [PERSON], які на день відкрити спадщини були прописані у спадковому будинку »вступили в управління спадковим майном. Син [PERSON] помер в 2001 році, його частку 1/3 / з 1/2 частки ж/б/ спадкують в рівних долях його мати - [PERSON] та дружина [PERSON] і троє дітей, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] прописані в спадкову будинку з 1999 року. Доручення видане ні імя [PERSON] потребує переоформлення у звязку із тим, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] повинні бути представлені своєю матірю чого немає у вказаному дорученні. Яна діє самостійно і також повинна бути вписана в доручення (а.с. 11). Втім остання, будучи повідомленою про вимоги оформлення спадщини, до теперішнього часу до нотаріальної контори не зверталась, і питання оформлення ? частки у спірному будинку розташованого за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Пролетарська, 135 залишається відкритим. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, при вирішенні спорів, повязаних з правом власності в силу набувальної давності, слід враховувати наступне: ? право власності на нерухоме майно можна набувати за набувальною давністю лише після 01 січня 2011 року; ? задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 334 ЦК можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. При цьому наведені умови є необхідними в своїй сукупності, і відсутність хоча однієї із вищевказаних умов свідчить про відсутність підстав для визнання права власності за набувальною давністю. Отже на думку суду, при вирішенні спору про визнання права власності на майно за набувальною давністю, перш за все слід встановити таку ознаку, як добросовісність володіння. Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність субєктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обовязків. Аналізуючи норми чинного законодавства щодо добросовісності набуття права на певну річ за набувальною давністю є необхідним встановити добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом. У відповідності до чинного цивільного законодавства, набувач визнається добросовісним, якщо він не знав і не повинен був знати про незаконність свого володіння. Отже позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Отже застосування набувальної давності передбачає відсутність титулу (підстави) для виникнення права власності в момент захоплення (заволодіння) чужою річчю. Як достовірно встановлено у судовому засіданні, на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] у частці будинку, яка належала на праві власності [PERSON] проживала його дружина [PERSON] та був зареєстрований його син та брат позивача [PERSON]. [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON]. [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті батька був зареєстрований у будинку, однак відомості про проживання та прийняття спадщини шляхом фактичного вступу у володіння та управління майном протягом шести місяців з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] відсутні. За таких обставин, [PERSON] достовірно знаючи, що її син [PERSON] заяву про прийняття спадщини не подавав, у будинку не проживав, а спадщину прийняла вона стала відкрито володіти майном. У 2004 році [PERSON] оформила право на спадщину на ? частку спірного житлового будинку, однак у звязку із реєстрацією у будинку її сина [PERSON]Г та його сімї у будинку, вона була позбавлена можливості оформити право на спадщину на ще одну ? частку будинку. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] помер у м. Кобрин Брестської області в республіці Беларусь 31 липня 2001 року. Його дружині та дітям неодноразово були направлені листи із проханням повідомити про те, чи претендують вони на спірну ? частку будинку. Однак відповіді від них не надходило. Добросовісне володіння припускає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно. Тому встановлення добросовісності залежить від підстав набуття майна. Отже на думку суду, мати позивача [PERSON] добросовісно заволоділа ? часткою будинку, розташованого по вул. Пролетарській, 135 у м. Словянську, протягом всього часу володіння майном була впевнена, що на це майно не претендують інші особи, і вона отримала це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Необхідними умовами для набуття права власності за набувальною давністю є також відкритість та безперервність володіння. Володілець повинен володіти річчю відкрито. Безперервність означає, що протягом означеного в законі строку володілець не вчиняв дії, що свідчили б про визнання ним обовязку повернути річ власнику, а також йому не предявлявся правомочною особою позов про повернення майна. Станом на 01 січня 2001 року, тобто на той момент, з якого законодавець, у відповідності до Прикінцевих та Перехідних положень чинного ЦК України, визначає можливість визнання права власності за набувальною давністю(початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом), [PERSON] відкрито, безперервно володіла 1/4 часткою будинку розташованого по вул. Пролетарській, 135 у м. Словянську, про свідчать досліджені у судовому засіданні та вище зазначені докази до часу смерті 08 січня 2013 року. Після смерті [PERSON] позивач прийняв спадщину та оформив право на спадщину на ? частку спірного будинку, щодо іншої ? частки спірного будинку, яка не увійшла до свідоцтва про право на спадщину, то позивач продовжив нею володіти відкрито та безперервно, що також підтверджується вищевказаними доказами. При цьому, заявляючи про давність володіння ? часткою спірного будинку, позивач вважає, що весь час володіння цією часткою його матірю слід приєднати часу його володіння. З огляду на викладене, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON], добросовісно заволоділа чужим нерухомим майном ? часткою домоволодіння, розташованого по вул. Пролетарській, 135 у м. Словянську Донецької області, титульний володілець якої відсутній, і якою вона відкрито, безперервно продовжувала володіти понад десять років, а позивач, будучи спадкоємцем після смерті [PERSON] також продовжив відкрито, безперервно володіти цією спірною часткою будинку, суд приходить до висновку про можливість приєднання до часу володіння позивачем увесь час, протягом якого цим майном володіля [PERSON]І… За таких підстав, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved