Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-03 00:00:00

27 березня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, що продовжує навчання. Ухвалою від 27 квітня 2020 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін. 7 травня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву та клопотання відповідача [PERSON] про розгляд справи з повідомленням сторін. 13 травня 2020 року ухвалою суду розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що згоден сплачувати аліменти на період навчання дочки, однак бажає, щоб ці кошти безпосередньо отримувала дочка. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її матір`ю є [PERSON] , батьком - [PERSON] , шлюб між батьками розірвано рішенням Гадяцького районного суду 26.06.2013, неповнолітню дочку [PERSON] залишено проживати з матір`ю. З довідки національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» від 27.02.2020 вбачається, що [PERSON] є студенткою першого курсу даного закладу, закінчує навчання у червні 2023 року. Суд встановив, що між сторонами існують сімейні правовідносини. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За приписами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аналізуючи надані сторонами докази, враховуючи потреби повнолітньої дочки що навчається, суд вважає, що з відповідача слід стягти аліменти в розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення дочкою - 23 років [INFO] , але не довше ніж до закінчення учбового закладу, залежно від того, яка з цих обставин настане першою, починаючи з 27 березня 2020 року. При цьому суд враховує, що відповідач є здоровим, працездатним, має стабільний заробіток, тому може утримувати дочку, яка продовжує навчання. Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Виходячи з цього, суд вважає необхідним акцентувати на тому, що обов`язок утримувати свою неповнолітню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання покладається на обох батьків. В разі ухилення батьком від сплати аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати дитину, яка навчається, фактично буде перекладено винятково на матір, що є порушенням норм закону. Дана правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 208/3075/16. Пунктом 20, 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Сукупність усіх цих факторів утворюють предмет даного позову, який підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів у розмірі 1 / 4 частини всіх видів заробітку відповідача. Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів у відповідному розмірі, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає необхідним зазначити наступне. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У частині 2 ст. 182 СК зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте ці норми закону на які посилається позивач у позові регулюють стягнення аліментів на неповнолітню дитину. На повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання норми про стягнення аліментів не менших, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку не поширюються, оскільки згідно ч.1 ст. 6 СК України правовий статус дитини особа має лише до досягненню нею повноліття. Вказана правова норма закріплена і в статті 1 Конвенції про права дитини. За умов, що в даному випадку стягнення аліментів проводиться на повнолітню дочку, яка продовжує навчання, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в цій частині. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн. від сплати якого позивач була звільнена відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial