Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

27 лютого 2019 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] сільської ради Василівського районного суду Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Пята Запорізька державна нотаріальна контора, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. На обґрунтування позовних вимог позивачка [PERSON] зазначає, що 24.12.2001 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок, розташований за адресою: вул.Набережна буд.150 с.Приморське Василівського району Запорізької області. Вказаний будинок був заповіданий їй, позивачці [PERSON], на підставі заповіту [PERSON], який було посвідчено в [PERSON] сільській раді Василівського району Запорізької області від 11.04.1986 року за реєстровим номером 110. 23 липня 2014 року вона прийняла спадщину шляхом подання заяви до Пятої Запорізької державної нотаріальної контори та на підставі рішення Василівського районного суду Запорізької області, яким їй було надано додатковий строк для прийняття спадщини. На підставі її заяви заведена спадкова справа №383 за 2014 рік. 25.11.2014 року вона звернулася до Пятої Запорізької державної нотаріальної контори, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на спадкове майно. Тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, що розташований за адресою: с.Приморське вул.Набережна буд.150 Василівського району Запорізької області, після смерті її матері [PERSON], яка померла 24 грудня 2001 року. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 28 лютого 2019 року провадження у даній справі відкрито за правилами загального провадження та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте суду надано заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити позов повністю за підставами, викладеними у позовній заяві (а.с.97). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області в підготовче судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність їх представника, просять позов [PERSON] задовольнити в повному обсязі (а.с.48,86,96). Представник третьої особи Пятої Запорізької\~державної нотаріальної\~контори в підготовче судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте надано суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, самостійних вимог не заявлено (а.с.49). З врахуванням положень ч.1 ст.198, ч.3 ст.211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 4 ст.206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи обставину, що відповідач по справі [PERSON] сільська рада Василівського району Запорізької області визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає Закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе, на підставі ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Всебічно дослідивши матеріали цивільної справи № 311/785/19, всебічно та повно зясувавши обставини у даній справі, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що 24 грудня 2001 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції від 25.12.2001 року, актовий запис № 11617, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.5). При житті, 11.04.1986 року, [PERSON] склала заповіт, який посвідчений 11.04.1986 року секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі № 110 та відповідно до якого [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не знаходилось та в чому воно не заключалось і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, на що вона по закону буде мати право [PERSON] заповіла: [PERSON] (а.с.10, 100). Даний заповіт не змінювався, не скасовувався та є чинним, про що свідчить відмітка секретаря Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області [PERSON], з вказівкою про те, що заповіт станом на 18.03.2019 року не змінено та не скасовано (а.с.100 зворот). Відповідно до довідки, виданої [PERSON] сільською радою Василівського району Запорізької області від 13.02.2019 року за №26 зазначено, що згідно по господарської книги №25, особовий рахунок №1866 за 1986-1990 роки головою домогосподарства житлового будинку, який знаходиться за адресою: с.Приморське вул.Набережна буд.150 Василівського району Запорізької області була [PERSON], [INFO] (а.с.13). Як вбачається з довідки, виданої [PERSON] сільською радою Василівського району Запорізької області від 13.02.2019 року за № 675, [PERSON] рішенням виконавчого комітету [PERSON] сільської ради були виділені в користування земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: вул..Набережна, 150 с.Приморське Василівського району Запорізької області; площею 0,09 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: вул..Набережна, 150 с.Приморське Василівського району Запорізької області (а.с.14). Відповідно до довідки, виданої районним комунальним підприємством «Василівське бюро технічної інвентаризації» від 07.11.2014 року за вих.№ 504 зазначено, що згідно інвентаризаційної справи станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Запорізька область Василівський район с.Приморське вул..Набережна буд.150, не зареєстровано (а.с.36). З архівного витягу, наданого Державним архівом Запорізької області за вих..№ 01-32/111-0381 від 19.02.2019 року [PERSON] сільської ради Василівського району Запорізької області, який є додатком до рішення виконавчого комітету Василівської районної ради народних депутатів від 17.10.1990 року №196, вбачається належність житлового будинку № 150 по вулиця Набережна в селі Приморське Василівського району Запорізької області [PERSON] (рос.) (а.с.15,16). Згідно Звіту про оцінку нерухомого майна: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Запорізька область Василівський район с.Приморське вул..Набережна буд.150, складеного ФОП [PERSON], вбачається, що станом на 11.02.2019 року вартість вищевказаного обєкту нерухомого майна становить 53800,00 грн. (а.с.19-35). Як вбачається з рішення Василівського районного суду Запорізької області від 04 березня 2014 року та ухвали Василівського районного суду Запорізької області від 15 липня 2014 року, [PERSON] надано додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 24 грудня 2001 року, тривалістю шість місяців, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.17,18). Рішення та ухвала суду сторонами не оскаржено та набрали законної сили 18.03.2014 року та 21.07.2014 року відповідно. Постановою державного нотаріуса Пятої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] від 25 листопада 2014 року за вих.№ 5160/02-31 позивачці [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок №150 по вул..Набережна в с.Приморське Василівського району Запорізької області, після померлої [PERSON] з тих підстав, що відповідно до п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відповідно до яких видача Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про право власності на майно. Спадкоємцем [PERSON] не було надано документ, що посвідчує право власності на житловий будинок та рекомендовано звернутися до суду (а.с.11). З матеріалів спадкової справи за № 383-2014, заведеної Пятою Запорізькою державною нотаріальної конторою, після смерті [PERSON], яка померла 24 грудня 2001 року вбачається, що 23.07.2014 року [PERSON]., позивачка у справі, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], яка постійно проживала в [INFO] (а.с.50 зворот). Відповідно до інформаційної довідки № 55524465 від 19 березня 2019 року, виданої Василівською державною нотаріальною конторою, 23.07.2014року заведена спадкова справа № 383-2014 після смерті 24.12.2001 року [PERSON], яка на теперішній час є чинною (а.с.94). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1218 чинного Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Згідно приписів ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи, що позивачка [PERSON] не має можливості оформити спадкове майно за заповітом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у вигляді житлового будинку № 150 по вулиці Набережна в с.Приморське Василівського району Запорізької області, тому питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Таким чином, враховуючи, що після смерті [PERSON], яка померла 24 грудня 2001 року, із заявою про прийняття спадщини за заповітом зверталась 23 липня 2014 року лише [PERSON], позивачка по справі, яка є спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, у тому числі житловий будинок № 150 по вулиці Набережна в с.Приморське Василівського району Запорізької області, проте реєстрація речових прав вказаного обєкту нерухомого майна за померлою [PERSON] своєчасно проведена не була, відповідачем позовні вимоги визнані у повному обсязі, інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні, тому суд приходить до висновку, що заявлені позивачкою [PERSON] позовні вимоги про визнання за нею права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 24.12.2001 року на спадкове майно у вигляді житлового будинку №150, який розташований за адресою: по вул.Набережна в с.Приморське Василівського району Запорізької області, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі за вищевикладеними підставами. Враховуючи наведене та

Outcome: approved