Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

27.08 2019 року [PERSON] звернулась до Братського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки, але не менше 30% від прожиткового мінімуму від заробітку відповідача щомісячно, з дня пред`явлення позову і до моменту досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні дитини не приймає, внаслідок чого позивач не має можливості сама утримувати малолітню доньку. На підставі розпорядження в.о. голови Братського районного суду Миколаївської області Скарницької І.Б. від 27 серпня 2019 року за вих. №471/645/19-2497 /19 цивільну справу за правилами ст. 31 ЦПК України передано до Арбузинського районного суду Миколаївської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано в провадження судді Арбузинського районного суду Миколаївської області Догарєвій І.О. Ухвалою від 12 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в загальному порядку з призначенням підготовчого судового засідання на 03 жовтня 2019 року. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю, не заперечував щодо їх задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України судові рішення у підготовчому засіданні, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд знаходить всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що в позивача і відповідача є спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, Серії [NUMBER] (а.с.6). Зареєстрований та проживає разом із своєю матір`ю, що підтверджується довідкою про склад сім`ї, наданою Братською селищною радою Братського району Миколаївської області за вих. № 1249 від 27 серпня 2019 року (а.с.7). Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дітей. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 зазначеної Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами 7, 8 СК України встановлено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більш, при захисті одного з основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] він законом зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів не порушує інтереси дитини, її право на достатній життєвий рівень та забезпечення гармонійного розвитку дитини та є достатнім для його утримання, тому позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст.ст. 133, 142 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 384 грн. 20 коп.

Outcome: approved