overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

26 травня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Свої вимоги мотивує тим, що з 03 вересня 2008 р. вони перебувають у зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області шлюбі, актовий запис № 92, від шлюбу спільних дітей не мають. Через те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, подружні зради, між ними постійно виникали конфліктні ситуації. Сім`я розпалась, сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. У судове засідання позивач не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, та зазначила, що вказані позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву, відповідно до якої просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до наданого суду свідоцтва про шлюб 03 вересня 2008 р. між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 92. Після реєстрації шлюбу кожен з подружжя залишив власне прізвище - [PERSON], [PERSON]. За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові та поваги одне до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї стало неможливим. Спільне господарство не ведеться. Спір стосовно розподілу майна наразі відсутній. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, з огляду на те, що обоє з подружжя наполягають на розірванні шлюбу, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між сторонами. Враховуючи, що позивачем [PERSON] вимога про зміну шлюбного прізвища в порядку ст. 113 СК України не заявлялася, суд дане питання не вирішує, в зв'язку з чим після розірвання шлюбу прізвище позивача залишиться без змін - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

26 травня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що сторони 05 березня 2005 року уклали шлюб, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Позивач позбавлена можливості самостійно належним чином утримувати доньку, а тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їхньої доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітної плати та інших доходів щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явився надала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву про визнання позовних вимог. Суд, прийнявши визнання відповідачем позову, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2005 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.2), яка проживає разом з позивачкою. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на дитину, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги визнання його розміру відповідачем, дійсні обставини справи, зокрема те, що інших дітей та непрацездатних осіб він на своєму утриманні не має, а також його обов'язок по належному утриманню доньки. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

26 травня 2014 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.11.2010 року помер її чоловік [PERSON], який на день смерті проживав за адресою [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки площею 2,4889 га та 0,9019 га, належні на підставі державного акту серії ІІІ-ЧН № 031917 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дочка [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] Позивач являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину, але може її оформити в нотаріальному порядку, оскільки державний акт про право власності на земельні ділянки виготовлений на імя [PERSON] був втрачений. Позивач в судове засідання не зявилися, надавши до суду заяву про слухання справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про проведення судового розгляду за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 01.11.2010 року помер [PERSON] (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки площею 2,4889 га та 0,9019 га, належні на підставі державного акту серії ІІІ-ЧН № 031917 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], що підтверджується заявою (а.с. 25). Позивач являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину, що підтверджується копією спадкової справи (а.с. 26). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

26 травня 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів його доходу, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтовування позову позивачка [PERSON] посилається на наступні обставини: 24 липня 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Жданівського міського управління юстиції в Донецькій області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, про що в книзі реєстрації актів про реєстрацію шлюбів було зроблено запис за номером 47. Від даного шлюбу у них народився син -[PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходяться на її вихованні та утриманні.. Син потребує постійного нагляду, з цієї причини вона не може вийти на роботу та забезпечити себе коштами. На даний час вона не працює, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення м. Жданівки Донецької області та отримує соціальну допомогу. Відповідач матеріальної допомоги не надає, тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, проти позовних вимог позивачки не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини: - згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] [INFO], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жданівського міського управління юстиції 06.09.2013 р., про що в книзі реєстрації народження зроблено актовий запис № 78, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с. ); Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина,має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання має дружина з якою проживає дитина і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що відповідач по справі ухиляється від виконання своїх обов`язків з утримання позивачки, як матері сумісної дитини, добровільно будь-яку матеріальну допомогу не надає. Враховуючи встановлені судом обставини суд вважає що позов підлягає повному задоволенню. На підставі викладено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

26 травня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтовування свого позову послалась на ті обставини, що шлюб між нею та [PERSON] було розірвано 03.04.2003 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідачем ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового засідання, про причини неявки до суду не повідомив, заперечень на позов до суду не надавав. Суд вирішив провести заочний розгляд по даній справі. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини: Згідно довідки № 1 від 25.10.2003 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 03.04.2003 року (а.с. ) Зі свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с. ) вбачається, що відповідач у справі [PERSON] є його батьком. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від утримання дитини та добровільно матеріальної допомоги на утримання свого сина не надає. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), та не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, та до дня повноліття дитини, тим самим позов задовольнити повністю. Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI (зі змінами та доповненнями) позивачку [PERSON] звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

26 травня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову вказала, що перебувала з відповідачем у цивільному шлюбі. Сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову до повноліття дитини, оскільки добровільно матеріальну допомогу відповідач не надає. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступними підставами. Сторони перебуваюли у цивільному шлюбі та мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3). Відповідач [PERSON] добровільно матеріальну допомогу позивачці [PERSON] на утримання дочки [PERSON], не надає, хоча за станом свого здоров'я та матеріального становища має таку можливість. Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивачки доцільно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], починаючи з дня подання до її повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

26 травня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. На підтвердження своїх позовних вимог вказала, що з 17 жовтня 2009 року перебувала у шлюбі з відповідачем. 20 листопада 2012 року шлюб розірвано. Від сумісного життя мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач працює, отримує заробітну плату, має дохід, однак про сім'ю не піклується, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, при цьому позивачка не має можливості самостійно утримувати дитину. Позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності, про що подала заяву. Відповідач допитаний у Клінському міському суді Московської області визнав позовні вимоги, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки, просив прийняти до уваги при винесенні рішення, факт що він добровільно сплачує аліменти на іншу дитину [PERSON], [INFO], просив розглядати справу за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що з 17.10.2009 позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем. Від сумісного життя сторони мають доньку -[PERSON], [INFO], матір'ю дитини є позивачка - [PERSON], батьком - відповідач - [PERSON]. Дитина проживає з матір'ю, яка не має можливості утримувати дитину самостійно, коштів на утримання дитини не вистачає, дитина потребує матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують допомоги. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі або в долі від заробітку. Оскільки дитина, що потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, відповідач зобов'язаний виплачувати на утримання дитини аліменти. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач має дохід, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні за виконавчим листом не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 243 грн. 60 коп. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

26 травня 2014 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомився судом повторно через оголошення у газеті «Ріднє Прибужжя». Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 24 жовтня 2009 року (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]). Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, хто одружується. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сімї, як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може мати місце. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи те, що протягом двох років сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до п.7 ч.1 ст. 76 ЗУ «Про міжнародне приватне право», суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом випадку, якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

26 травня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 175, у корпусі 1, у будинку № 81, по вулиці Академіка Корольова, у місті Одесі, посилаючись на те, що відповідач не мешкає на спірній жилій площі понад встановлений законом строк без поважних причин. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановленно, що позивач [PERSON] зареєстрований та є власником квартири № 175, у корпусі 1, у будинку 81, по вулиці Академіка Корольова, у місті Одесі, що підтверджується договором дарування від 11 березня 2005 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим № 1582. Як вбачається з довідки ЖБК «Іллічівський-36» за № 54 від 19 травня 2015 року про склад сімї та реєстрації, у квартирі № 175, у корпусі 1, у будинку 81, по вулиці Академіка Корольова, у місті Одесі, зареєстровані: позивач [PERSON] та його батько [PERSON] За зазначеною адресою відповідач [PERSON] не проживає з квітня 2014 року, речей відповідача на спірній жилій прощі немає, вселитися він не намагався, позивач не перешкоджав відповідачеві у проживанні у зазначеній квартирі. Факт непроживання відповідача у спірній квартирі без поважних причин підтвердив у судовому засіданні свідок [PERSON] Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, тому суд вважає, що є підстави для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою № 175, у корпусі 1, у будинку 81, по вулиці Академіка Корольова, у місті Одесі.

Outcome: approved