Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

27.02.2020 року [PERSON] звернулася із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що протягом останніх років сімейного життя між сторонами поступово погіршувались відносини що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не неможливе. Спору про поділ майна між сторонами немає. Угоду щодо утримання дитини мід сторонами досягнуто. На підставі викладеного позивач просила позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 03.03.2020 року провадження по справі було відкрито, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явилася, у позовній заяві просила розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.07.2008 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, Україна, актовий запис № 496, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони дітей мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Проте спільне життя сторін не склалося, протягом останніх років сімейного життя між сторонами поступово погіршувались відносини що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру. Згідно ч. 1ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Нормами ст. 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст.ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. За такого, суд вважає, що сім`я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved