Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

28 лютого 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Річківської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що 28 травня 2009 року померла [PERSON]. За життя остання склала заповіт, яким заповіла своє майно, а саме земельний пай в розмірі 2,97 кадастрових гектар, [PERSON] позивачці по справі. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на спадкове майно, в тому числі і на земельну ділянку (пай), площею 2,71 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Річківської сільської ради, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності серії ІІІ-СМ № 048543, виданого 31 травня 1999 року на підставі рішення VІІІ сесії 23 скликання Річківської сільської ради від 30 квітня 1999 року. Позивачка юридично не може оформити спадкові права після смерті [PERSON] у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. Своєчасно спадщину після смерті [PERSON] вона не прийняла у звязку з складними сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем. Посилаючись на те, що вона не може реалізувати своє право на спадщину, позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини строком на два місяці після [PERSON], яка померла 28 травня 2009 року. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, її представник за довіреністю [PERSON] надала до суду письмову заяву про те, що підтримує заявлений позов, просить розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився, письмовою заявою повідомив, що проти позову не заперечує, просить розглянути справу без участі представника сільради. Третя особа державний нотаріус Білопільської районної державної нотаріальної контори у судове засідання також не зявилась. Нотаріус надіслала письмову заяву про розгляд справи без її участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України.\~ За приписами ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла 28 травня 2009 року в м. Суми, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП № 275678 (а. с. 8). У відповідності до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії СМ № 048543, виданого на підставі рішення VІІІ сесії 23 скликання Річківської сільської ради від 30 квітня 1999 року, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 2,71 га, з яких: 2,53 га ріллі, 0,18 га кормових угідь, яка розташована на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 5). Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконкому Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області 26 листопада 1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 875, [PERSON] своє майно, а саме земельний пай в розмірі 2,97 умовних кадастрових гектар, який належить їй згідно сертифіката серії СМ № 0161564, заповіла [PERSON], тобто позивачці по справі (а. с. 4). Згідно довідки, виданої виконкомом Річківської сільської ради від 16 січня 2017 року за № 51 [PERSON], яка померла 28 травня 2009 року, була зареєстрована та проживала в [INFO] до вересня 2000 року (а. с. 6). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру Білопільської районної державної нотаріальної контори інформація щодо спадкової справи після [PERSON], яка померла 28 травня 2009 року, відсутня (а. с. 17). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] має право на спадщину після смерті [PERSON], однак вона не може реалізувати його у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини, а отже право останньої підлягає захисту в судовому порядку. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. У відповідності до розяснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з позовної заяви, позивачка [PERSON] пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини у звязку зі складними сімейними обставинами та скрутним матеріальним становищем. Суд вважає вказані вище причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, у звязку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved