Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

28 серпня 2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30 липня 2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Локачинського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 14. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. З 2013 року шлюбні відносини почали поступово погіршуватись. Наявні складнощі у спілкуванні призвели до охолодження сімейних стосунків. Між ними відсутні взаєморозуміння, повага та довіра. Відповідач свій час використовує для власного задоволення, не бажає працевлаштуватись, не допомагає утримувати та виховувати сина. На грунті цього між ними виникають конфлікти, які переростають у сварки. Намагання позивача зберегти сім'ю позитивних результатів не дали. Відповідач не змінює своєї поведінки та способу життя. Шлюб існує формально, що суперечить її інтересам. Вважає, що збереження сім'ї є неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 30 липня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Локачинського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 14. Судові витрати просить залишити за нею. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином у відповідності до вимог ч.5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 30 липня 2011 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 30 липня 2011 року (а.с.3). Від спільного шлюбу у них народився син: [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.5). Подружнє життя сторін не склалося. Сторони не бажають налагодити подружні стосунки. Позивач стверджує, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. Відповідач заперечення проти позову, будь-яких клопотань до суду, в тому числі про надання строку для примирення з позивачем, не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В ході судового розгляду встановлено, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд дійшов висновку про задоволення позову. За клопотанням позивача судові витрати у справі слід залишити за нею.

Outcome: approved