Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

28 січня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом (який згодом уточнила, остання редакція від 07 червня 2016 року) до [PERSON], [PERSON] про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди, спричиненої залиттям квартири. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. 23.10.2015 квартиру позивача було затоплено водою з вини мешканців квартири [ADDRESS], розташованої поверхом вище. В зазначеній квартирі постійно проживає [PERSON], тоді як власником квартири являється [PERSON] 04.11.2015 ТОВ «Житлокомцентр» складено Акт про залиття, в якому причиною залиття квартири зі слів мешканки квартири 27 [PERSON] зазначено несправність вентиля холодного водопостачання внутриквартирної розводки. Внаслідок залиття було пошкоджені матеріали оздоблення стелі житлової кімнати, вбиральні, також стелі та сні кухні. Посилаючись на викладене [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі, визначеному оцінювачем - 2808 грн., витрату по оплаті відправлення претензії відповідачу [PERSON] в сумі 14,03 грн., 1000 грн. - витрати по оплаті оцінки розміру матеріальної шкоди та витрати по сплаті судового збору в розмірі 551, 20 грн. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали з наведених у ньому підстав. Відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечувала, пояснивши суду, що вона не є власником квартири, в якій відбулося залиття, але користується нею протягом дев'яти років, дійсно 23 жовтня 2015 року в будинку № 6 по вулиці Ігнатьєва було відключено водопостачання, вона не дочекавшись включення вийшла приблизно на 15 хвилин, а коли повернулася побачила, що на кухні зірвало кран і тече вода, перекрила воду, почала прибирати, коли зайшла [PERSON] і повідомила, що її квартиру залито. Сам факт залиття квартири відповідач не заперечувала, але вважала, що таке може статися з будь-ким, з її боку не було умислу на залиття квартири, заперечила проти суми позову, вважає її завищеною. Вона пропонувала позивачу своїми власними силами допомогти зробити ремонт, однак позивач відмовилася. Відповідач [PERSON] позов не визнала, пояснила суду, що являється власником квартири, однак фактично володіє квартирою [PERSON], вважає суму відшкодування шкоди завищеною. Свідок [PERSON] суду показала, що в жовтні 2015 року вона була в квартирі позивача. В квартирі була залита кухня, килими були зняти. Зі слів позивача знає, що її квартиру залили сусіди з квартири, розташованої зверху. На теперішній час ремонт в квартирі не зроблений. Свідок [PERSON] суду показав, що восени 2015 року йому подзвонила [PERSON] і попросила прийти допомогти, пояснивши, що в неї кран зірвало на кухні, коли він з дружиною, яка є сестрою [PERSON], прийшов вода була перекрита, він поставив заглушки і вони разом пішли до сусідки з квартири, розташованої знизу, в квартирі були присутні позивач та її дочка. Він не помітив в квартирі сильних слідів залиття, декілька плям в куті на кухні, до кімнат він не заходив, в коридорі він не помітив слідів залиття. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона являється сестрою [PERSON], взимку, точної дати вона не пам'ятає, подзвонила сестра і попросила її прийти з чоловіком допомогти перекрити воду, оскільки на кухні зірвало кран. Коли прийшли її чоловік [PERSON] перекрив воду, вони прибрали наслідки залиття, і пішли втрьох до квартири сусідки. Вони оглянули кухню та коридор, сильних наслідків залиття не було, в кімнати не заходила. Вони домовилися з дочкою позивача, що через два тижні, коли висохнуть стіни та стеля, вони прийдуть з приводу ремонту. Свідок [PERSON] суду показала, що вона працює майстром дільниці ТОВ «Житлокомцентр», акт про залиття від 04 листопада 2015 року складала вона разом із двома робітниками, сам факт затоплення в будинку [ADDRESS] пам'ятає, але наслідки залиття не пам'ятає, в акті причину зазначає зі слів мешканців, тоді [PERSON] повідомила про зрив крану, до цього випадку звернень до «Житлокомцентру» з приводу будь-яких несправностей в квартирі 27 не надходило. Форма акту стандартна для усіх випадків. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до такого висновку. 23.10.2015 року відбулося залиття квартири [ADDRESS]. Зазначена обставина встановлена Актом про залиття від 04.11.2015, складеним працівниками ТОВ «Житлокомцентру» та визнається відповідачами (а.с. 2). Причиною залиття відповідно зазначеного Акту є несправність вентиля холодного водопостачання внутриквартирної розводки в квартирі [ADDRESS] зазначеного будинку (а.с. 2). Відповідно до Звіту про оцінку майнової шкоди, виконаного ФОП [PERSON], ринкова вартість майнової шкоди, заподіяної володільцю квартири за адресою: [ADDRESS], внаслідок затікання води з верхнього поверху, яка визначена витратним підходом, з урахуванням округлення, на дату оцінки (05.12.2015) склала 2808 грн. без ПДВ (а.с. 28). Квартира [ADDRESS], яка пошкоджена внаслідок залиття, відповідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно належить на праві приватної власності [PERSON] - позивачу в справі (а.с. 5). Статтею 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Постановою Пленуму Верховного суду України № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна ману юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої бути протиправними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина особи. Відповідно ст. 179 ЖК УРСР користування будинками (квартирами) державного і громадянського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пунктом 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 встановлено, що власники квартир зобов'язані забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла. Згідно із п. 35 вказаних Правил власники жилих приміщень зобов'язані своєчасно повідомляти власника будинку про виявлені несправності. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності відповідачу - [PERSON] (а.с. 63 ). Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що нести цивільно - правову відповідальність за спричинення шкоди позивачу в зв'язку з неналежним контролем та утриманням сантехнічного обладнання квартири [ADDRESS] повинен її власник, яким відповідач [PERSON] не являється. Позивач, знаючи про те, що квартира, з якої відбулося залиття, [PERSON] не належить, а належить відповідачу [PERSON], не змінила свої позовні вимоги, відповідно до яких просила стягнути заподіяну шкоду і судові витрати саме з відповідача [PERSON] Приймаючи до уваги викладене, з урахуванням ст. 11 ЦПК України, яка передбачає розгляд цивільної справи в межах заявлених позивачем вимог, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON], оскільки позовні вимоги пред'явлені до відповідача [PERSON], яка не є особою, відповідальною за спричинення шкоди. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed