Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

28.04.2021 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить змінити розмір аліментів, що визначено за рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.12.2014 у справі № 442/9138/14-ц і стягувати з відповідача [PERSON] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , аліменти на її користь на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 2500 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову, покликається на те, що 24.12.2011 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, від якого в них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Даний шлюб розірвано 18.03.2016 Дрогобицьким міськрайонним судом, справа № 442/8016/15-ц. 11.12.2014 Дрогобицьким міськрайонним судом було винесено рішення про стягнення з відповідача аліментів на дітей в розмірі 500,00 грн. на кожну дитину. Вказує, що такий розмір аліментів на даний час є недостатнім, дітям необхідні кошти на харчування, придбання одягу, лікування, придбання канцелярських товарів, комунальних послуг та інше. Позивача заробітної плати вкрай не вистачає для забезпечення двох малолітніх дітей, і відповідно забезпечити всім необхідним для нормальної життєдіяльності двох дітей вона не в змозі, а тому вимушена звернутись до суду про збільшення розміру аліментів на їх утримання. Зазначає, що відповідач проживає в місті Львові. Коштів на себе і на свою новостворену сім`ю він не шкодує, про що не одноразово говорив позивачці. Нещодавно відпочивав у Єгипті, та придбав новий автомобіль, хоча і зареєстрував його на іншу особу з метою приховання своїх доходів. Добровільно сплачувати аліменти в більшому розмірі на утримання двох дітей відповідач відмовляється. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить суд у позові [PERSON] про збільшення розміру аліментів, відмовити. В обґрунтування відзиву вказує, що у вересні 2014 року дружина стала вчиняти постійні конфлікти, провокувати його. Він дізнався, що у неї є інший чоловік і вирішив переїхати від неї та надати час для того, щоб вона змінила свою поведінку, наміру розривати шлюб він не мав. Через один місяць до неї приїхав проживати інший чоловік, [PERSON] , з яким вона проживала протягом 4-х років. Протягом всього часу він вважав своїм обов`язком, як батька, піклуватися про дітей, відвідував їх, брав участь у вихованні дітей, купував усе необхідне, їжу, подарунки, ліки, кожного місяця давав грошові кошти в сумі 2000 грн., коли їхав у відрядження, то залишав більші суми (10 000грн.), передавав грошові кошти мамою, яка також часто приходила до дітей, відвідував на дні народження, [PERSON] . Він перебуває за кордоном на роботі, що обмежує його можливість здійснювати безпосереднє спілкування з дітьми. В той же час він постійно продовжує спілкуватись з ними в телефонному режимі, часто відвідує їх. Вказує, що в нього є сумнів у тому, що він є батьком дитини [PERSON] , оскільки він не схожий на нього зовнішньо і про це повідомили його друзі. Тому відповідач звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом про виключення з актового запису про народження №612 від 04.09.2014 року відомості про те, що батьком дитини [PERSON] , [INFO] , є він, [PERSON] . Позивачці є достеменно відомо хто є батьком її дитини - сина [PERSON] , а саме [PERSON] , з яким вона проживала. На даний час позивачка вже з четвертим чоловіком після [PERSON] і в нього є великі побоювання щодо життя дітей у нормальній, адекватній обстановці, повноцінне виховання їх в хорошій сім`ї та їх духовний та моральний розвиток. У зв`язку з цим, по справі призначено судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. 18.03.2016 року рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, по справі №442/8016/15-ц, шлюб між ними було розірвано. Також відповідач зазначає, що на даний час є безробітним, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, будь-яких доходів не має. Тому вказану позивачкою суму аліментів вважає необґрунтованою та такою, що не зможе виконати. 27.05.2021 року відповідач подав клопотання, в якому просить провадження у справі №442/3292/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів зупинити до набрання рішенням законної сили у цивільній справі за його позовом про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини та справи №442/1319/21 [PERSON] до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав. В судовому засіданні позивач та його представник - [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові. Позов просить задоволити. Представник відповідача - [PERSON] позову не визнала. Вказала, що підстав для збільшення розміру аліментів немає, жодних змін у матеріальному чи сімейному стані відповідача не відбулось, а тому позов є безпідставним і в його задоволенні слід відмовити. Вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 2 зазначеної статті закріплено обов`язок суду та учасників судового процесу керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Отже, завданнями судочинства мають керуватися не лише суд, а й сторони. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що [PERSON] є батьком для [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження Серія [NUMBER] ), та [PERSON] , [INFO] , (копія свідоцтва про народження Серія [NUMBER] ). Згідно Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.12.2014 року у справі №442/9138/14-ц, судом вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 18.11.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Вирішуючи питання щодо визначення розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивачки з якою проживають діти і відповідача (є особою працездатного віку) - платника аліментів, а також з врахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, вимог розумності та справедливості визначає у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. На думку суду вказаний розмір аліментів забезпечить позивачеві належний та достатній рівень матеріального утримання, який відповідає встановленому законодавством розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved