Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

27 жовтня 2021 року до суду звернувся [PERSON] з заявою про встановлення факту батьківства. Ухвалою суду від 29.10.2019 відкрито провадження по справі за правилами окремого провадження та призначеної до судового розгляду на 30.11.2021 р. Заявник свої вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина. Позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини, однак йому було роз`яснено, що він не може стати спадкоємцем, оскільки відомості про батька у свідоцтві про народження внесено зі слів матері. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Затишанська селищна рада Роздільнянського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про причину не явки суд не повідомили. Заслухані в судовому засіданні свідки: [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт, що дійсно [PERSON] є сином [PERSON] , який помер [INFO] та за свого життя визнавав себе батьком цієї особи. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Заслухавши пояснення заявника, показання свідків, розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина. Позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини, однак заявнику було роз`яснено, що він не може стати спадкоємцем, оскільки відомості про батька у свідоцтві про народження внесено зі слів матері, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька виданого 15.01.2021 року Захарівським відділом державної реєстрації актів цівільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Батьки позивача - [PERSON] , [INFO] та батько [PERSON] , що помер [INFO] , проживали у зареєстрованому шлюбі з 1991р. по 14.03.2003 р.. Заявник [PERSON] народився [INFO] , а його батьки 14.03.2003 р. розірвали шлюб. Фактично заявник народився в шлюбі. Оскільки народження було в період, коли його батьки знаходились в стані розлучення, то мати зареєструвала факт народження самостійно. Однак після офіційного розірвання шлюбу батьки заявника проживали окремо на протязі кількох місяців, а весь інший час до моменту смерті [PERSON] - проживали однією сім`єю. Також, факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , підтверджується довідкою Затишанської селищої ради Роздільнянського району Одеської області. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадського стану Фрунзівського районного управління юстиції в Одеській області від 14.03.2003 р. дійсно підтверджує, що народження заявника відбулось в офіційному шлюбі та під час спільного проживання. Згідно з роз`ясненнями п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до [INFO] , необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім`ю України (далі - КпШС). Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 КпШС. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно із ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки надає можливість сину право на спадщину за законом на спадкове майно. ідповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства [PERSON] стосовно заявника.

Outcome: approved