Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

26 червня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача ЖБК-354 «ЕЛЕКТРОД-2» на свою користь загальну суму платежів за договором оренди нежитлового приміщення з подальшим викупом №1 від 01 червня 2012 року в розмірі 97000,00 гривень, застосувавши наслідки нікчемності договору. В обґрунтування позову вказано, що між сторонами 01 червня 2012 року укладено договір оренди нежитлового приміщення з подальшим викупом №1. На підставі цього договору [PERSON] сплатив відповідачу грошові кошти на загальну суму 97000,00 грн., однак доступу до приміщення йому так і не було надано, та фактично він ним не користувався. На цей час вважає договір нікчемним у зв`язку із відсутністю нотаріального посвідчення і відповідної реєстрації та просить стягнути на його користь кошти, сплачені за нікчемним договором. Ухвалою судді від 03 липня 2019 року позов залишено без руху та надано [PERSON] строк для усунення недоліків. 09 липня 2019 року [PERSON] подав до суду уточнену позовну заяву, в якій просив застосувати наслідки нікчемності договору, стягнути з ЖБК-354 «ЕЛЕКТРОД-2» на його користь загальну суму платежів за договором оренди нежитлового приміщення з подальшим викупом №1 від 01 червня 2012 року в розмірі 97000,00 гривень, застосувавши наслідки нікчемності договору. Ухвалою судді від 10 липня 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 25 жовтня 2019 року представник відповідача - голова правління ЖБК-354 «ЕЛЕКТРОД-2» Корнійчук О.М. надала суду пояснення в порядку ст. 43 ЦПК України, в яких просила відмовити в задоволенні позову. 10 лютого 2020 року позивач [PERSON] надав суду свої письмові пояснення в порядку ст. 43 ЦПК України, в яких просив задовольнити позов. В судових засіданнях позивач [PERSON] наполягав на задоволенні позовних вимог та наголошував, що із відповідачем він уклав лише один правочин - договір оренди нежитлового приміщення з подальшим викупом №1 від 01.06.2012 року і саме за цим договором сплатив 97000 гривень, проте йому так і не було надано доступ до приміщення. За жодними іншими договорами він ЖБК-354 «ЕЛЕКТРОД-2» грошові кошти не сплачував. Оскільки вищевказаний правочин є нікчемним, який не було виконано, просить застосувати наслідки нікчемності договору та повернути сплачені ним кошти. Представник відповідача - адвокат Слєсарь О.В. в судових засіданнях заперечував проти задоволення позову та пояснював, що надані позивачем квитанції, окрім двох на загальну суму 10000 гривень, не мають відношення до договору оренди нежитлового приміщення з подальшим викупом №1 від 01.06.2012 року, оскільки стосуються іншого договору (№01) та акту передачі. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до такого. Судом встановлено, що 01 червня 2012 року [PERSON] та Житлово-будівельний кооператив-354 «ЕЛЕКТРОД-2» в особі голови Корнійчука Олександри Михайлівни уклали Договір №1 оренди приміщення з подальшим викупом (а.с.6-7). Відповідно до п.1.1 вказаного договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в оренду приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на першому поверсі в четвертому під`їзді загальною площею 14,8 кв.м., для використання в цілях поточних побутових та господарських задач. В п.1.2 договору встановлені строки оренди з 01 червня 2012 року по 01 травня 2015 року, у випадку, якщо жодна з сторін по завершенні договору протягом місяця не заявить про його припинення, договір вважається продовженим на той самий строк. Відповідно до пояснень учасників процесу сторони не заявляли вимоги про розірвання договору ні в усній ні в письмовій формі, у зв`язку з чим строк оренди був продовженим до 01 травня 2018 року. Пунктом 3.1 договору встановлена плата за користування приміщенням у розмірі 1000 гривень щомісячно, включаючи плату за комунальні послуги. Як вказує позивач (а.с.16), і проти чого не надавалось заперечень зі сторони відповідача, доступ до приміщення на першому поверсі в четвертому під`їзді [ADDRESS] так і не було йому надано. Згідно акту прийому-передачі приміщення від 25 січня 2018 року (а.с.19) представник орендодавця голова ЖБК-354 «ЕЛЕКТРОД-2» [PERSON] передала [PERSON] один комплект ключів від вищевказаного приміщення, однак спір між сторонами вирішено не було, і приміщення фактично не перейшло у користування позивача. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2017 року у справі ЄУН №337/4688/16-ц Провадження №2/337/177/2017 задоволено позов [PERSON] та зобов`язано ЖИТЛОВО-БУДІВЕЛЬНИЙ КООПЕРАТИВ-354 «ЕЛЕКТРОД-2» усунути перешкоди в користуванні приміщенням за адресою: [ADDRESS] , розташованому на першому поверсі в четвертому під`їзді загальною площею 14,8 кв.м., шляхом надання [PERSON] фактичного доступу до приміщення. (а.с.8-10) На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист. (а.с.67) Однак, постановою Запорізького апеляційного суду від 05 квітня 2018 року справі ЄУН №337/4688/16-ц Провадження №22-ц/778/1330/18 апеляційну скаргу Житлово-Будівельного кооперативу - 354 «Електрод-2» задоволено, рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2017 року по цій справі скасовано та прийнято постанову наступного змісту: «У задоволенні позову [PERSON] до Житлово-Будівельного кооперативу - 354 «Електрод-2», третя особа: голова правління ЖБК - 354 «Електрод-2» Корнійчук Олександра Михайлівна, про усунення перешкод в користуванні приміщенням відмовити». (а.с.11-12) За ч.4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Як вказую ч.1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Згідно ч.3 ст. 793 ЦК України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню, крім договору, предметом якого є майно державної або комунальної власності, який підлягає нотаріальному посвідченню у разі, якщо він укладений за результатами електронного аукціону строком більше ніж на п`ять років. За ч.1 ст. 219 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Оскільки строк дії договору було продовжено до 01 травня 2018 року, він підлягав нотаріальному посвідченню, яка однак здійснена не була. Як вказує ч.2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Таким чином, Договір №1 оренди приміщення з подальшим викупом від 01 червня 2012 року у зв`язку з відсутністю нотаріального посвідчення і державної реєстрації - є нікчемним. Вказана позиція також відповідає висновкам Запорізького апеляційного суду, викладеним в постанові від 05 квітня 2018 року справі ЄУН №337/4688/16-ц Провадження №22-ц/778/1330/18. При цьому [PERSON] за вищевказаним договором було сплачено грошові кошти на загальну суму 97000,00 гривень: - за квитанцією ЖБК-354 «ЕЛЕКТРОД-2», завіреною [PERSON] від 10.06.2012 року, до приходного касового ордеру №18, на підставі договору оренди №1 від 01.06.2012 року - 8000 гривень (а.с.5); - за квитанцією ЖБК-354 «ЕЛЕКТРОД-2», завіреною [PERSON] від 20.08.2012 року, до приходного касового ордеру №48, на підставі договору №01 від 01.06.2012 року - 80000 гривень (а.с.5); - за квитанцією ПАТ «Промінвестбанк» №QS000129862601 від 11.07.2016 року, з призначенням платежу: сплата за оренду приміщення за дог.№1 від 01.06.2012 р. [PERSON] - 2000 гривень (а.с.5); - за квитанцією ЖБК-354 «ЕЛЕКТРОД-2», завіреною [PERSON] від 25.01.2018 року, до приходного касового ордеру №08, на підставі: за оренду приміщення згідно акту передачі від 25.01.2018 року - 7000 гривень (а.с.5). Відповідно до висновку експерта №140-17 від 31.05.2017 року (а.с.69-73) підписи виконані від імені [PERSON] та розміщені в оригіналі договору №1 оренди приміщення з наступним викупом від 01.06.2012 року, бирки, яка скріплює вказаний договір та квитанції до прибуткового касового ордеру №18 від 10.06.2012 року виконані, імовірно, самою [PERSON] . У своїх листах до позивача голова правління ЖБК - 354 «Електрод-2» [PERSON] не заперечувала отримання від [PERSON] грошових коштів на виконання договору оренди №1 від 01.06.2012 року, в тому числі платежу в сумі 80000 гривень (а.с.15, 17, 18). Зважаючи на викладене, суд розцінює критично позицію сторони відповідача про те, ще квитанції на суми 80000 гривень та 7000 гривень не стосуються цієї справи, оскільки не містять посилання на договір оренди №1 від 01.06.2012 року. Суду всупереч положенням ч.3 ст. 12 ЦПК України не надано підтвердження існування між сторонами жодних інших правочинів, за якими [PERSON] сплачував кошти ЖБК - 354 «Електрод-2». Крім того, слід зазначити, що квитанцію до приходного касового ордеру №48 щодо прийняття грошових коштів від [PERSON] на підставі договору №01 від 01.06.2012 року заповнювала сама [PERSON] . Згідно ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Зважаючи на викладене, у зв`язку із нікчемністю Договору №1 оренди приміщення з подальшим викупом від 01 червня 2012 року та, крім того, - ненаданням фактичного доступу до приміщення підлягають застосуванню правові наслідки недійсності правочину, а саме: ЖБК - 354 «Електрод-2» повинен повернути грошові кошти, одержані на виконання цього правочину, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ініційоване, а тому судом не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: approved