overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

28 вересня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 27 липня 2012 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 580. У шлюбі спільних дітей немає. Сумісне життя не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Позивач у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Належно повідомлена відповідач в судове засідання не прибула з невідомих причин, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена у порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, тому суд розглядав справу на підставі ст.ст. 280-289 ЦПК України, заочно, у зв'язку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони по справі припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору і питань щодо утримання дитини у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сім'ї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сім'ю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Відповідачу залишити прізвище [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

28 вересня 2018 року позивач звернувся з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини два місяці, посилаючись на те, що 19 вересня 2011 року померла його мати [PERSON], він як спадкоємець першої черги за законом звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але йому було відмовлено у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Він пропустив цей строк через юридичну необізнаність та важкий матеріальний стан. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, пояснив, що позивач через юридичну необізнаність помилково вважав, що фактично прийняв спадщину після смерті матері і може оформити свої спадкові права у будь-який час, за життя його мати важко хворіла і ним багато коштів було витрачено на лікування, через це позивач не мав можливості вчасно звернутися до нотаріуса. Представник відповідача - Троїцької сільської ради Павлоградського району у судове засідання не з'явився, подав письмовий відзив на позов, у якому просить розглянути справу у його відсутність, зазначає, що погоджується з твердженням позивача про те, що строк для подання заяви про прийняття спадщини був ним пропущений через об'єктивні та істотні труднощі, а саме юридичну необізнаність та важкий матеріальний стан, пов'язаний з витратами на поховання матері. Тому відповідач не заперечує проти визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Представник третьої особи Другої [PERSON] державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла 19 вересня 2011 року у м.Павлограді (а.с.10). 31 серпня 2018 року Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою почато спадкову справу № 265/2018 до майна померлої [PERSON] на підставі заяви [PERSON]. Інших заяв про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини не надходило. Постановою від 31 серпня 2018 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з пропущенням строку для прийняття спадщини після померлої 19 вересня 2011 року [PERSON] (а.с.7). У судовому засіданні встановлено і не заперечувалось сторонами, що позивач після смерті матері користувався спадковим майном і вважав себе таким, що фактично прийняв спадщину, у зв'язку з необізнаністю з діючим законодавством звернувся до нотаріальної контори з пропуском встановленого шестимісячного строку. Суд визнає цю обставину як поважну причину при недотриманні встановлених законом строків прийняття спадщини, зважаючи на відсутність інших осіб, які претендують на спадщину, вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

28 вересня 2018 року позивач звернулась до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська із зазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що з лютого 2007 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі в якому, [INFO] було народжено дитину [PERSON] . Виходячи з того, що наразі шлюбні відносини з відповідачем припинено, він проживає окремо та не піклується про матеріальне забезпечення дитини, не має постійного місця роботи та стабільного доходу, позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] до досягнення нею повноліття у розмірі 1600,00 грн. на місяць. Ухвалою суду від 03 жовтня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення коштів на утримання дитини, визначено судовий розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відзив до суду не надав, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності в якій також зазначив, що заявлені вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

28 вересня 2018 року позивач звернулася до суду до відповідача з позовною заявою про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи у справі, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 19 липня 2017 року. Спільних дітей не мають. З вересня 2017 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, позивач сплатив судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

28 вересня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від серпня 2007 року. Від спільного проживання сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер, і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2 - 4). Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов, а відповідач - визнав його. Суд, заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 25.08.2007 року. Шлюб зареєстровано Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис - 432) (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу мешкатиме разом з позивачкою (а.с. 10). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю від березня 2017 року сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. Позивачка зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно, і збереження сім'ї неможливе. Спору щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами не існує. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

28 вересня 2018 року ухвалою Полонського районного суду було відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до держави Україна в особі Управління державної казначейської служби України у Полонському районі Хмельницької області, третя особа на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про стягнення майнової шкоди, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 22 жовтня 2018 року до суду надійшло клопотання від третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч.6 ст.279 ЦПК України суд може відмовити в задоволені клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. В порушення вимог п.1 ч.4 ст. 277 ЦПК України якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення. Враховуючи те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у клопотанні щодо розгляду справи з викликом сторін не наведено жодних обґрунтованих підстав, а саме, що розмір грошового стягнення про яке просить позивач перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також що характер спірних правовідносин та предмет доказування вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін, тому суд приходить до висновку про залишення його без задоволення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-28 00:00:00

28 вересня 2020 року [PERSON] , діючи від імені та в інтересах [PERSON] , пред`явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Представник позивача [PERSON] посилається в обґрунтування позовних вимог на те, що з 20 вересня 2010 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалось, з червня 2019 року сторони однією сім`єю не проживають, між ними немає порозуміння, що негативно впливає на сімейні відносини та виховання неповнолітньої дитини, їхня сім`я існує формально та збережена бути не може. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами. 30 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. 09 листопада 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином - своїми заявами до суду просять розглядати справу за їхньої відсутності, позов підтримують, після державної реєстрації розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище [PERSON] . Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача та представника позивача, на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує, наміру зберегти сім`ю не має. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення відповідача, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. З 20 вересня 2010 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалось, з червня 2019 року сторони однією сім`єю не проживають, між ними немає порозуміння, що негативно впливає на сімейні відносини та виховання неповнолітньої дитини. Досягти примирення та порозуміння сторони не можуть, наміру зберегти шлюб не мають, їхня сім`я існує формально та збережена бути не може. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного суд вважає можливим розірвати шлюб, укладений між сторонами. Після державної реєстрації розірвання шлюбу залишити позивачеві прізвище [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

28 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до [PERSON] з позовом, в якому вказує, що з 27 червня 2015 року перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх сина [PERSON] , [INFO] , і доньку [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що їх сім`я фактично розпалася, оскільки між ними виникли непорозуміння, просить постановити рішення про розірвання шлюбу. У судове засідання [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а. с. 17). Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує (а. с. 18). Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27 червня 2015 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] , і дочку [PERSON] , [INFO] (а. с. 6-8). На даний час однією сім`єю не проживають, їх сім`я фактично розпалася. Подальше спільне життя з відповідачкою не можливе, оскільки це суперечить інтересам позивача. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб між подружжям необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь позивача 840 грн. 80 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

28 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому посилається на те, що 27 лютого 2010 року він, [PERSON] , зареєстрував шлюб з [PERSON] у Княждвірській сільській раді Коломийського району, актовий запис за № 1. Від спільного проживання мають двох дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось. Виявилось, що у них різні характери та погляди на сім`ю. Вони неодноразово робили спроби налагодити сімейні відносини, однак виявилося, що подальше проживання однією сім`єю є неможливим. Між ними продовжують виникати протиріччя в питаннях побуту та веденні домашнього господарства. Вони втратили почуття поваги один до одного. З 2015 року вони разом, як подружжя, не проживають, не підтримують будь-яких стосунків. Їх шлюб існує формально. Подальше спільне проживання і збереження сім`ї суперечить його інтересам. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] залишити проживати з відповідачем. Позивач разом з позовом подав письмову заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явилася, правом на подання відзиву не скористалася. Суд ухвалив розглядати справу заочно. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 27.02.2010 року зареєстрували шлюб у Княждвірській сільській раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №1. Наведене стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 4). Сторони є батьками неповнолітніх: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, то суд вважає, що їх шлюб слід розірвати. В зв`язку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей сторін, суд вважає, що останніх слід і надалі залишити проживати з відповідачем. На підставі наведеного та ст.ст. 104, 110, 112,160, 161 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

28 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту з майна. В обґрунтування позову, зокрема зазначила, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті свого батька - [PERSON] , який помер [INFO] . 03 липня 2020 року, за її заявою, приватним нотаріусом була відкрита спадкова справа №66058388 з метою отримання нею у власність спадкового майна, яке залишилося після смерті батька, а саме: земельної ділянки розміром 0,0685 га, яка розташована у [ADDRESS] . Проте, отримати документи про право власності на вказане спадкове майно вона не змогла, оскільки 15.07.2020 року приватним нотаріусом було з`ясовано, що відповідно до постанови про арешт майна б/н від 20.04.2011 року, винесеної державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції, в межах виконавчого провадження №26031025 було накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] 20.07.2020 року вона звернулася до Відповідача із заявою про зняття арешту з нерухомого майна батька, але 22.07.2020 року Відповідач листом їй повідомив, що 14.06.2013 року державним виконавцем винесено постанову про повернення ВП №26031025 на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження», на теперішній час рішення суду не виконано, а тому підстави для зняття арешту з майна відсутні. Вказувала, що з листа Відповідача від 22.07.2020 року вбачається, що постанова про арешт всього нерухомого майна її батька була винесена в рамках виконавчого провадження №26031025, за яким ще 14.06.2013 року державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа. Тобто станом на 20.07.2020 року, підстави дії заходів примусового виконання рішень, зокрема арешті всього нерухомого майна її батька, вже були відсутні. Крім того, з моменту повернення виконавчого документа за виконавчим провадженням №26031025, в межах якого було накладено арешт, вже пройшло більше 7 (семі) років. Таким чином вважала, що на сьогоднішній день відсутні будь - які підстави для дії арешту всього нерухомого майна, накладеного в межах виконавчого провадження №26031025, оскільки у Відповідача відсутні будь - які виконавчі документи на підставі яких повинно проводитися примусове виконання. Посилаючись на викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

28 вересня 2020 року акціонерне товариство комерційний банк (далі - АТ КБ) «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Враховуючи складність виготовлення повного тексту рішення, суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частини рішення, а повний текст виготовити протягом трьох днів.

Outcome: partial