Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

29.05.2017 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. на кожну дитини, щомісячно до повноліття дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 1.08.2013 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. та [PERSON], [INFO] в розмірі 350 грн. Вона вважає, що на сьогоднішній день сума аліментів є не достатньою для матеріального утримання дітей. Відповідач не має стабільного доходу, але має можливість надати матеріальну допомогу, оскільки їздить на заробітки. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що він ніде не працює, тому спроможний сплачувати аліменти в розмірі, не більше ніж по 500 грн. на кожну дитину. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] сторони у справі - є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). 31.01.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано (а.с.5) Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 1.08.2013 року з відповідача на користь позивача стягувались аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щорічно та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 17.07.2013 року і до досягнення ними повноліття (а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач - є здоровою та працездатною особою молодого віку, постійного офіційного місця роботи не має, має нерегулярний мінливий дохід. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У змісті глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Під час розгляду справи судом встановлено всі обставини, що мають істотне значення, в тому числі: стан здоровя, матеріальне становище дітей і платника аліментів; відсутність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та наявність інших обставини, що мають істотне значення у даній справі. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення і визначає аліменти в розмірі 600 грн. на кожну дитину, щомісячно, що буде відповідати як інтересам дітей, зокрема, для задоволення їх мінімальних життєвих потреб, так і можливостям платника аліментів. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial