Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

28 березня 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дітей. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що 10.08.2002 року вони з відповідачем уклали шлюб, який було розірвано рішенням Краматорського міського суду від 18.05.2013 року. У цьому шлюбі у них народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Краматорського міського суду від 11.06.2013 року з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частки від його доходу щомісяця. Аліменти відповідач сплачує, шляхом утримання з його заробітної плати відповідної частки. Діти проживають з нею та потребують додаткових витрат. Так, на медичне обстеження та лікування сина [PERSON], [INFO], у період з 2013 по 2015 рік позивачка витратила 9508,45 грн., які складаються з наступних витрат: обстеження МРТ, яке коштувало 650,00 грн. Після обстеження [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні. При лікуванні були витрачені кошти на ліки в сумі 219,91 грн. Крім того, в 2014 році у [PERSON] було виявлено алергічний риніт. На діагностику в медичній клініці «Синево» було витрачено 800,00 грн. На лікування даної хвороби, а саме на придбання ліків у 2015 році було витрачено 6700,00 грн. В 2015 році [PERSON] ортодонт призначив носіння пластинки, яка коштувала 1138,54 грн. Крім того, [PERSON] навчається у Лінгвістичному центрі «English Club» з 2006 року. В період з 2013 р. по 2015 р. на навчання його в даному центрі позивачкою було витрачено 6630,00 грн. Для розвитку здібностей по математиці [PERSON] займається в Фізико-технічному навчально-науковому центрі НАН України. За період з 2015 р. по 2016 р. на навчання в даному центрі позивачкою було витрачено 455,00 грн. Таким чином за період з 2013 р. по 2016 р. року позивачка додатково витратила на утримання (лікування та навчання) сина [PERSON] 17 463,36 грн. Син [PERSON], [INFO], хворіє алергічною бронхіальною астмою. Для лікування даної хвороби йому було призначено приймання препарату «Сингуляр». Даний препарат необхідно приймати на протязі року кожен день. Приймати він його почав з травня 2015 р. і буде приймати до травня 2016 р. На даний препарат було витрачено 1778,22 грн. [PERSON] дуже часто хворіє простудними захворюваннями. На його лікування за період з 10.03.2015 р. по 23.02.2016 р. було витрачено 885,23 грн. Таким чином за період з 2013 р. по 2016 р. року позивачка додатково витратила на утримання (лікування) сина [PERSON] 2 663,45 грн. Аліментів, які сплачує їй відповідач на дані витрати не вистачає, тому відповідач зобовязаний сплатити їй ? частку додаткових витрат на утримання дітей [PERSON] та [PERSON], в сумі 10 063,40 грн. Вона неодноразово зверталася до відповідача з листами про те, щоб він прийняв участь у додаткових витратах на дітей, які повязані з їх хворобою та навчанням. Просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в сумі 10 063,40 грн. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечували проти позовних вимог та пояснили суду, що за рішенням суду [PERSON] сплачує аліменти на утримання своїх синів. На цей час розмір аліментів в середньому складає приблизно 7\~000 грн. 00 коп. на місяць. Заборгованості по аліментам немає. Щодо витрат, які нібито понесла позивачка на лікування сина [PERSON] від алергії пояснили, що зазначені витрати фактично були понесені відповідачем, так як саме він у 2012 році звертався до лікаря-алерголога щодо обстеження та лікування сина. Крім того зазначили, що заняття [PERSON] англійською мовою та математикою є звичайними для дітей його віку та на повязані з наявністю у дитини особливих здібностей. Щодо придбання препарату «Сингуляр» молодшому сину зазначили, що позивачкою не надано суду доказів на підтвердження цих витрат. У задоволенні позову просили відмовити. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 10 серпня 2002р. у ВРАЦС Краматорського міського управління юстиції Донецької області був зареєстрований шлюб між [PERSON] ([PERSON]) та [PERSON], актовий запис 521. (а.с.7) Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 18.05.2013р. шлюб між [PERSON] було розірвано. (а. с. 10) З матеріалів справи суд вбачає, що 11 лютого 2003 року у м. Краматорську Донецької області народився [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження 1-НО №546555 від 04.10.2013 матірю дитини є [PERSON], а батьком [PERSON]. Крім того, у цих же батьків 11.06.2010р. народився син [PERSON] (свідоцтво про народження І-НО №546556). (а. с. 8, 9) У судовому засіданні встановлено, що після розлучення [PERSON] діти залишилися мешкати разом із матірю. (а.с.12) Приписами ст.141 СК України встановлено, що батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. (ст.180 СК України) Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. (ст.181 СК України) Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 11.06.2013р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON], у розмірі 1/3 частки від доходу щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.04.2013р. та до повноліття старшої дитини сина [PERSON], тобто до 04.01.2021 року. (а. с. 11) З довідок про доходи відповідача [PERSON], які досліджені у судовому засіданні, судом встановлено, що у 2013 році він сплатив аліментів на загальну суму 17\~477 грн. 10 коп., у 2014 році 43\~256 грн. 18 коп., у 2015 році - 32\~797 грн. 42 коп., у 2016 року - 17\~868 грн. 90 коп., за шість місяців 2017 року 39\~149 грн. 67 коп. Всього за період з січня 2013 року по серпень 2017 року [PERSON] у якості аліментів сплачено 150\~549 грн. 27 коп. (а. с. 133-134, 163) Згідно із ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у звязку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Аналогічні висновки висловлені Верховним судом України 24.02.2016 року у справі №6-1296цс15, які відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обовязковими для всіх судів України. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.\~\~ На підтвердження своїх позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] додаткових витрат на лікування сина [PERSON] позивачка надала суду наступні докази: довідку ЧП «Центр магнітно-резонансної томографії» №25 від 14.10.2013р. з якої вбачається, що [PERSON] було проведено МРТ головного мозку. Вартість обстеження склала 650 грн. 00 коп. (а.с.13); копію медичної картки [PERSON] з даних якої суд вбачає, що у 2013 році він хворів на респіраторні захворювання, декілька разів звертався до лікарів з приводу головного болю (а.с.16-24); довідку від 26.05.2015р. згідно якої [PERSON] перебував під наглядом сімейного лікаря (а.с. 15); виписку з медичної картки стаціонарного хворого №3809/1013 від 18.10.2013р. відповідно до якої [PERSON] перебував у стаціонарі в період з 05.10.2013р. по 18.10.2013р. з діагнозом «неврозоподібний гіперкинетичний синдром» (а.с.26); виписку з медичної картки стаціонарного хворого №4549/1218 від 13.12.2013р. відповідно до якої [PERSON] перебував у стаціонарі в період з 28.11.2013р. по 13.12.2013р. з діагнозом «неврозоподібний гіперкинетичний синдром» (а.с25), а також копії фіскальних та товарних чеків на загальну суму 8 858 грн. 47 коп.(а.с.14, 64-66, 69-70) Відповідно до ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У частині 2 ст. 59 ЦПК України закріплено імперативне правило, відповідно до якого обставини справи, що за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Оцінивши надані позивачкою докази суд приходить до висновку, що з довідки ЧП «Центр магнітно-резонансної томографії» №25 від 14.10.2013р., а також копії фіскальних та товарних чеків на загальну суму 8 858 грн. 47 коп. неможливо ідентифікувати платника, а тому приходить до висновку, що вони є неналежними доказами, так як не містять інформації щодо предмета доказування. Враховуючи викладене, а також той факт, що відповідно до відповіді на адвокатський запит представника відповідача [PERSON] №01-13/753 від 09.08.2016р. за медичною допомогою до лікаря-алерголога [PERSON] звертався відповідач [PERSON] щодо обстеження та лікування його сина [PERSON] (а. с. 162), суд приходить до висновку, що позивачкою не доведене, що на лікування сина [PERSON] в період з 2013р. по 2016 р. нею було витрачено 9\~508 грн. 45 коп. Щодо позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на навчання [PERSON] у лінгвістичному центрі з англійської мови за період з 2015р. по 2016р., а також витрат на заняття з математики суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Турбота про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування до самостійного життя є обовязком батьків. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-Х1І від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як визначено у ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Так, здібності дитини поділяють на види передусім за змістом і харак\-тером діяльності, в якій вони виявляються. Розрізняють загальні й спеці\-альні здібності. Загальними називають здібності людини, що тією чи іншою мірою виявляються у всіх видах її діяльності. Загальні здібності забезпечують відносну легкість і продуктивність у засвоєнні знань та виконанні різних видів діяльності. [PERSON] є здібності до навчання, загальні розумові здібності люди\-ни. Вони спираються на загальні вміння, необхідні в кожній галузі діяльності, зокрема такі, як уміння усвідомлювати завдання, планувати й організовувати їх виконання, використовуючи наявні в досвіді людини засоби, розкривати зв'язки тих речей, яких стосується діяльність, оволодівати новими прийомами роботи. Під спеціальними здібностями розуміють здібності, що виразно виявляються в окремих спеціальних галузях діяльності (наприклад, сце\-нічній, музичній, спортивній тощо). З матеріалів справи судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що з метою всебічного розвитку [PERSON] він відвідує заняття з англійської мови та математики. (а. с. 39-48, 50, 61) Згідно довідки лінгвістичного центру з англійської мови за період з 2012-2015рік. загальна плата за навчання склала 6\~630 грн. 00 коп. (а.с.60) З договору №580501 від 03.09.2015р. судом також встановлено, що вартість занять у фізико-технічному ННЦ НАН України становить 455 грн. 00 коп. (а.с.61) При цьому суду не надано доказів на підтвердження того факту, що окрім бажання матері, існують особливі обставини, а саме, що [PERSON] проявляє такі здібності до англійської мови та математики, що потребує їх додаткового розвитку поза межами загальноосвітньої школи (направлення зі школи, висновок дитячого психолога тощо). Щодо позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на лікування сина Максима суд зазначає, що позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження цих витрат. Так, з довідки від 26.05.2015р. суд вбачає, що [PERSON] часто тривало хворіє простудними захворюваннями, але при цьому суду не надано доказів на підтвердження того, що йому було призначено препарат «Сингуляр» для прийняття протягом року, а також не надано доказів на підтвердження придбання цього препарату позивачкою. За таких обставин позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed