Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

28 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Петрівсько - Роменської сільської ради про визнання право на спадкове майно, що належало [PERSON] , яка померла [INFO] , батько якої є ( братом спадкодавця [PERSON] ), що складається з земельної ділянки площею 3,34 га , яка розташована на території Ручківської сільської ради Гадяцького району. Ухвалою Гадяцького районного суду від 2 березня 2020 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху. 19 березня 2020 року ухвалою Гадяцького районного суду провадження у даній справі відкрито. [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Виконавчий комітет Петрівсько-Роменської сільської ради звернувся до суду з відзивом на позовну заяву в якому проти задоволення позову не заперечує, просить провести розгляд справи без представника сільської ради. Третя особа: Гадяцька державна нотаріальна контора звернулася до суду з заявою про розгляд справи без представника нотаріальної контори. Представник третьої особи: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить зворотне повідомлення в матеріалах справи. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Ручки Гадяцького району, її батьком є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. 1 жовтня 1951 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , в зв`язку з чим змінила прізвище на [PERSON] народився [INFO] , його батьком є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO] в с. Ручки Гадяцького району, її батьком є [PERSON] . 09 жовтня 1979 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , в зв`язку з чим змінила своє прізвище на [PERSON] . Таким чином встановлено, що [PERSON] та [PERSON] за життя були рідними братом та сестрою, а позивач [PERSON] є племінницею померлої [PERSON] [INFO] в с. Ручки Гадяцького району [PERSON] помер. Відповідно довідки Петрівсько-Роменської сільської ради на дату смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав по [ADDRESS] разом з дружиною [PERSON] , дочкою [PERSON] та сестрою [PERSON] [INFO] в с. Ручки Гадяцького району [PERSON] померла. Відповідно довідки Петрівсько-Роменської сільської ради на дату смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала одна по [ADDRESS] . З інформаційних довідок зі Спадкого реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 10.03.2020 вбачається, що після смерті [PERSON] та [PERSON] спадкові справи не відкривалися. Гадяцька державна нотаріальна контора повідомляє, що після померлої [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Відповідно довідки Головного управління Держгеокадастру у Гадяцькому районі [PERSON] на підставі розпорядження голови Гадяцької районної державної адміністрації № 443 від 12.07.2002 року виготовлено державний акт на право приватної власності на землю серії РЗ № 678957 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Площа земельної ділянки становить 3,34 га. Згідно Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю по Ручківській сільській раді на ім`я [PERSON] державний акт на право приватної власності на землю не реєструвався та не видавався. Нормативно-грошова оцінка земельної частки (паю) по Ручківській сільській раді на дату смерті [PERSON] становить 17480,00 грн. 10 березня 2020 року виконком Петрівсько - Роменської сільської ради відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на землю. Державним нотаріусом відмовлено [PERSON] у оформленні спадкової справи на земельну частку (пай) в зв`язку з неподанням нотаріусу правоустановчих документів щодо належності майна спадкодавцеві. Відповідно п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину. Як зазначено у Прикінцевих та Перехідних положеннях Цивільного кодексу України від 01.01.2004 р., цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Положення Цивільного кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК (435-15), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (1540-06) (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК (435-15) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Оскільки [PERSON] померла в 1996 році, тому в даному випадку мають застосовуватися правила ЦК 1963 року. За правилами ст.525 ЦК УРСР (1963р. ), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини (ст.526 ЦК УРСР). Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті (ст.527 ЦК УРСР). При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (ст.529 ЦК УРСР). При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга) (ст.530 ЦК УРСР). Статтею 531 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст.549 ЦК УРСР). Інших черг спадкоємців ЦК УРСР не передбачено. Виходячи з аналізу наведених норм закону, за правилами ЦК 1963 року племінники не мають права на спадщину за правом представлення, тому посилання в позові на ст. 1266 ЦК України є помилковим. [PERSON] померла у вересні 1996 року під час дії Цивільного Кодексу України 1963 року, за нормами якого племінники не входили в число спадкоємців. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. В матеріалах справи відсутні докази про те, що за життя [PERSON] чи [PERSON] перебували на утриманні померлої [PERSON] не менше одного року до її смерті, а довідка в.о. старости виконкому Петрівсько - Роменської сільської ради Гадяцького району Полтавської області від 10 грудня 2019 р. № 709 не доводить цю обставину. В матеріалах, доданих до позову, відсутні будь - які дані про фактичне прийняття спадщини [PERSON] після смерті тітки [PERSON] , спадкова справа після смерті якої поміж тим теж не відкривалася. Позивач не навів у позові за яких правових підстав вона прийняла спадщину та є спадкоємцем на майно після тітки, не являючись спадкоємцем ні першої, ні другої черги та в інших випадках, передбачених законом. За наведених обставин суд не вбачає жодних правових підстав для визнання права власності на спадкове майно, що складається з земельної ділянки, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed