Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

27 вересня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, мотивуючи свої вимоги тим, що в період з 22 жовтня 1994 року по 15 листопада 2007 року перебувала в шлюбі з відповідачем, від якого мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час син навчається на денній формі навчання у Сумському національному аграрному університеті та не має змоги влаштуватись на роботу. Про працевлаштування відповідача їй невідомо. Посилаючись на викладене, позивач просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів у сумі 1500 грн. на час навчання сина чи досягнення ним двадцяти трьох років, залежно від того, яка обставина настане першою. 15 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі. 30 жовтня 2019 року у справі ухвалено заочне рішення, яким позов задоволено повністю та стягнуто аліменти в сумі 1500 грн щомісячно на користь позивача на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, [PERSON] 22 листопада 2019 року від відповідача надійшла заява про перегляд заочного рішення від 30 жовтня 2019 року, його скасування та призначення справи до розгляду. 06 грудня 2019 року скасоване заочне рішення від 30 жовтня 2019 року та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, раніше направляла заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає частково, згоден платити аліменти в розмірі 700 грн, так як він не має достатніх коштів, бо не працює. Третя особа - [PERSON] в судове засідання також не прибув, раніше направив заяву, в якій зазначив, що позов [PERSON] підтримує, судове засідання просить провести без його участі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та третьої особи за наявними у справі доказами. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 22 жовтня 1994 року по 15 листопада 2007 року (а. с. 6, 7). Вони є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а. с. 8). З довідки Сумського національного аграрного університету від 02 вересня 2019 року №255 вбачається, що [PERSON] навчається у Сумському національному аграрному університеті ІV рівня акредитації на денній формі навчання на комерційній основі, термін навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року (а. с. 9). З довідки виконкому Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області від 16 вересня 2019 року №2784 вбачається, що [PERSON] зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с. 11). Позивач [PERSON] працює вихователем у Ворожбянській міській раді та згідно з довідкою про доходи за період з 01 березня 2019 року по 31 серпня 2019 року її загальний дохід становив 55148,41 грн (а. с. 10). Відповідач [PERSON] надав суду довідку від 06 листопада 2019 року №1113, видану Білопільською районною філією Сумського обласного центру зайнятості, про те, що він не зареєстрований в центрі зайнятості як безробітній (а. с. 38). Відповідно до виписки з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, сформованої 06 листопада 2019 року, відносно [PERSON] відсутня інформація про наявний страховий стаж для нарахування пенсії протягом 2013-2019 років, що підтверджує те, що він не працює (а. с. 39-41). Встановивши фактичні обставини справи, правові позиці сторін, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, та здійснюючи розгляд справи виключно в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, зазначає, спірні правовідносини регулюються нормами сімейного законодавства. Так, статтею 199 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання. У відповідності до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (частина 3 статті 199 СК України). Згідно із ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також при ухваленні рішення суд бере до уваги, що повнолітній син відповідача, який навчається в університеті, перебуває на повному матеріальному забезпеченні матері, а тому стягнення аліментів з батька на його утримання є необхідним, оскільки обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків. Крім того, суд враховує необхідність витрат на проїзд до м. Суми, оренду житла, харчування, придбання одягу та інших необхідних життєвих витрат. При цьому судом враховано, що відповідач офіційно не працевлаштований, в центрі зайнятості на обліку як безробітній не перебуває, страховий стаж для нарахування пенсії протягом 2013-2019 років відсутній, є чоловіком працездатного віку, заходів для працевлаштування не вживає, доказів, які б підтверджували існування перешкод у працевлаштуванні, зокрема, про наявність хвороб, інвалідності суду не надав. Не надав також доказів про перебування на його утримання інших непрацездатних осіб. З огляду на наведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 700 грн. Такий розмір аліментів, беручи до уваги рівність обов`язків обох з батьків щодо утримання повнолітніх дочки, сина, цілком відповідатиме об`єктивній спроможності відповідача надавати допомогу на утримання повнолітнього сина на період навчання останнього. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позовна заява [PERSON] надійшла до суду 27 вересня 2019 року, а отже стягнення аліментів має проводитися саме з 27 вересня 2019 року по 30 червня 2022 року. З [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 768,40 грн судового збору. Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial