Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

28 листопада 2013 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про вселення. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 22.12.2001 року, під час шлюбу 08.12.2006 року подружжям за спільні кошти була придбана трьохкімнатна квартира [ADDRESS]. Рішенням Червоногвардійського районного суду м. Макіївки від 23.10.2013 року шлюб між подружжям було розірвано. На теперішній час відповідач продовжує користуватися квартирою та перешкоджає позивачці у користуванні квартирою мотивуючи тим, що вони вже не знаходяться у шлюбних стосунках, та, що квартира була придбана за власні кошти відповідача. У зв'язку з тим, що зазначені дії грубо порушують законі права та інтереси позивачки, оскільки квартира є об'єктом права спільної сумісної власності позивачки та відповідача, позивачка була вимушена звернутися до суду, з проханням постановити рішення, яким вселити її та малолітніх дітей до спірної квартири, зобов'язати [PERSON] не вчиняти перешкод у користуванні житловим приміщенням. У судовому засіданні позивачка, яка діяла в свої інтересах та в інтересах малолітніх: [PERSON], [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, відповідно до якої, позовні вимоги він визнає у повному обсязі та проти їх задоволення не заперечує. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд прийшов до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що 22 грудня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №260. Від шлюбу подружжя має малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.13), [PERSON], [INFO] (а.с.14) та [PERSON], [INFO] (а.с.12). 08 грудня 2006 року [PERSON] була придбана трьохкімнатна квартира за [ADDRESS] (а.с.18). Відповідно до рішення Червоногвардійського районного суду міста Макіївки (єдиний унікальний номер 271/3352/13-ц, номер провадження 2/271/1622/13) від 23 жовтня 2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.7-8). Позивачка зверталася з заявою до Червоногвардійського РВ Макіївського МУ МВС України в Донецькій області про вжиття заходів до колишнього чоловіка, який перешкоджає проживати в спірній квартирі, але їй було повідомлено, що [PERSON] поміняв замок в спірній квартирі, так як він поламався та рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою (а.с.11). Відповідно до ст.ст. 60, 63 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч.4 ст. 156 ЖК УРСР, припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ст.. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Судом встановлено, що відповідач чинить перешкоди [PERSON], та її малолітнім дітям: [PERSON], [PERSON], [PERSON] у вселенні в спірну квартиру. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що позивачка не має іншого постійного місця проживання, проживає тимчасово у орендованій квартирі. Згідно ст. 310 Цивільного кодексу України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх: [PERSON], [PERSON], [PERSON] має право на проживання в спірній квартирі, а тому слід усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS], що розташована по вулиці Черепанових, в місті Макіївка Донецької області, шляхом вселення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в дану квартиру та зобов'язання [PERSON] не вчиняти перешкод у користуванні вищезазначеною квартирою. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved