Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

28 березня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до Тернівського районного суду із позовом до приватного підприємця [PERSON] про розірвання трудового договору. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона 22.03.2002 уклала трудовий договір з відповідачем ПП [PERSON], на невизначений строк, та який було зареєстровано в Тернівському районному центрі зайнятості (зараз Криворізький міськрайцонний центр зайнятості) 22.03.2002 за №226. За умовами укладеного договору позивач була прийнята на роботу до ПП [PERSON] на посаду продавця продовольчих товарів. Більше десяти років тому позивач фактично припинила працювати у вказавного підприємця, і, наскільки їй відомо, [PERSON] припинив здійснювати діяльність з продажу продовольчих товарів, трудовий договір з ним не розірвано. Як стверджує позивач, відповідач ПП [PERSON] знаходиться за межами України, на телефонні дзвінки не відповідає. Враховуючи той факт, що [PERSON] позбавлена можливості звільнитися у відповідності до вимог чинного законодавства та у зв'язку з цим працевлаштуватися на законних підставах, позивач просить суд визнати трудовий договір укладений між нею та ПП [PERSON] від 22.03.2002, зареєстрованого в Тернівському районному центрі зайнятості (зараз Криворізький міськрайцонний центр зайнятості) 22.03.2002 за №226 - розірваним з 01.06.2006\~року згідно\~ст.38 КЗпП України. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, та задовольнити заявлені вимоги, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином,\~\~причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю та відзиву на позов не надходило. Третя особа - Криворізький міськрайонний центр зайнятості, до суду не зявилися, в своїх письмових поясненнях просили розгляд справи проводити за їх відсутності, не заперечують проти заявлених позовних вимог, у разі задоволення позову, просять зобовязати центр зайнятості зняти трудовий лдоговір з реєстрації. Відповідно до ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 вересня 2018 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставни та відповідні їм правовідносини. 22.03.2002 між позивачем та ПП [PERSON] було укладено трудовий договір №226. Даний договір 22.03.2002 був зареєстрований в Тернівському районному центрі зайнятості (зараз Криворізький міськрайцонний центр зайнятості) (а.с.7). Згідно п.п.1, 2 вказаного договору позивача безстроково з 22.03.2002 було прийнято на роботу до ПП [PERSON] на посаду продавця. Як вказує позивач, у поданій позовній заяві, з 2008 року трудові відносини між нею та ПП [PERSON] були фактично припиненні, як зі сторони працівника, так і приватного підприємця, у відповідності до\~ст.36 КЗпП України. При цьому трудовий договір між сторонами не розірвано, а отже позивач і надалі продовжує рахуватись працівником у ПП [PERSON], в той час як ними не виконуються жодні зобовязання за трудовим договором. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються цивільним законодавством,\~Кодексом законів про працю\~(далі -\~КЗпП України). Відповідно до\~ст. 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до\~ст. 21 КЗпП України\~трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати робітникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Як передбачено п.1 ч.1\~ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк. Відповідно до п.4 ч.1\~ст.36 КЗпП України\~підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Згідно зі\~ст. 38 Кодексу законів про працю України\~працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Згідно з Наказом Міністерства парці та соціальної політики України № 260 від 08 червня 2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Мін'юсті України 27 червня 2001 року за № 554/5745, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами - роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Згідно з п. п. 8, 9\~Наказу Міністерства праці та соціальної політики України N 260 від 08.06.2001 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за N 554/5745, «Про затвердження Форми трудового договору між працівником і фізичною особою та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою» у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті\~Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Враховуючи, що трудові відносини між позивачем та відповідачем ПП [PERSON] фактично були припинені в 2008 році, відповідач на вимоги оформити розірвання трудового договору не реагує, позивач позбавлена можливості звільнитися у встановленому законодавством порядку, за\~ст.38 КЗпПУ, не має можливості розірвати укладений між нею та відповідачем трудовий договір за власною ініціативою, що порушує її конституційні права, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача до даного відповідача в частині розірвання трудового договору, на підставі\~ст. 38 КЗпП України, є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Пунктами Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого\~наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 за № 260, передбачено, що записи про реєстрацію та зняття з реєстрації трудового договору дають право фізичній особі внести записи до трудової книжки працівника про прийняття та звільнення його з роботи. При цьому даним Порядком передбачені повноваження органів державної служби зайнятості лише щодо підтвердження записів, внесених фізичною особою до трудової книжки працівника, що були внесені роботодавцем, а також зняття з реєстрації трудових договорів, що були укладені до набрання чинності Законом України від 28.12.2014р. №77-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообовязкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці». Тому суд вважає необхідним зобовязати центр зайнятості зняти вказаний трудовий договір з реєстрації, так як позов підлягає задоволенню. При пред'явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 гривень. \~Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved