Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

28 березня 2018 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З урахуванням уточненого позову позивач посилається на те, що 06 вересня 2002 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №508, та проживала з ними до 25 березня 2018 року. Від цього шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося через його зловживання алкоголем, агресивну поведінку та систематичні приниження її як жінки та дружини. На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до припинення шлюбних відносини між ними у березні 2018 року. Відповідач постійно ініціював принизливі з'ясування стосунків, свідком яких неодмінно була дитина. Останні роки вона та дитина знаходилися у надзвичайній емоційній напрузі, у постійному очікуванні нових образ та загроз. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. За наведених обставин подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Шлюб сторони розривають вперше. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає. Між ними досягнуто угоди про утримання дитини. У зв'язку з викладеними обставинами позивач звернулася до суду з цим позовом в якому просить розірвати шлюб. 30.03.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків (а.с.11-12). 20.04.2018 року на виконання ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська, позивач було подано уточнену позовну заяву (а.с.16-17). 20.04.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська по справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження (а.с.17). Позивач в судове засідання не з'явилася, але від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки невідомі. Від відповідача відзиву на позовну на адресу суду не надходило, у зв'язку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно. Приймаючи до уваги позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06 вересня 2002 року, шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №508 (а.с. 2). Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі з березня 2018 року були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню. На підставі викладеного,

Outcome: approved