Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

27 травня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] [INFO] , які проживають разом з нею і перебуває на її вихованні та утриманні. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказала, що відповідач, який проживає окремо, всупереч вимогам закону ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання дітей, матеріально їм не допомагає, участі в у вихованні не бере. Зазначила, що відповідач не має зобов`язань по виконавчим листам, офіційно не працює. Просила стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі по 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) на кожного, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності (а.с. 20). Відповідач надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про часткове визнання позову. Зазначив, що згоден сплачувати аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини від свого доходу, оскільки йому необхідно оплачувати житло, яке він винаймає, а також необхідні гроші на проживання. При цьому, він не працює та знаходиться на обліку в центрі зайнятості у пошуку праці (а.с. 21). Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Сторони є батьками: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 7), які проживають з позивачем (а.с. 6). Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 8), однак стверджують, що шлюбні відносини фактично припинились, проживають окремо. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальнім, а не солідарним. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку /доходу/ її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Діти мають таке ж право на проживання в належних умовах, на належний рівень проживання і забезпечення, як і відповідач. Доказів добровільного виконання відповідачем обов`язку утримувати дітей ним не надано і з матеріалів справи цього не убачається. Не надано доказів наявності у відповідача інвалідності, його непрацездатності, або інших обставин, які б унеможливлювали виконання ним обов`язку утримувати дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд виходить з принципів судочинства про змагальність судового процесу та ухвалення рішення судом лише на підставі доказів, наданих сторонами. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. У той же час відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, гарантованим розміром аліментів на двох дітей є 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, тобто по 1/6 на утримання кожної дитини, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Суду не надано будь-яких об`єктивних, належних, допустимих, достовірних та достатніх, в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України, доказів на підтвердження того, що матеріальний та фінансовий стан відповідача є достатнім для того, щоб сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їхніх дітей у більшому розмірі, на що розраховує позивач. Крім того, відповідачем було надано суду довідку з Балаклійської районної філії Харківського обласного центру зайнятості від 11.07.2019р. про те, що він дійсно перебуває у них як безробітний з 07.11.2018р. (а.с. 22), що підтверджує його тяжкий матеріальний стан. Отже, визначений розмір аліментів - по 1/4 на утримання кожної дитини, а по факту 1/2 частина з усіх видів доходу відповідача, буде надмірним для нього та може поставити його в скрутне матеріальне становище. До того ж, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість і справедливість присудження аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів до досягнення дітьми повноліття. Внаслідок задоволення позову судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial