Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

28.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], уточненим 31.10.2016 року, в якому просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти у розмірі 1/4\~ частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення [PERSON], [INFO], трьох років. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що знаходиться у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 04.10.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1217. Від шлюбу 15.04.2015 року народився син - [PERSON], який проживає з позивачем і перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, протягом тривалого часу проживає окремо. На даний час [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, тому не має можливості працювати. Позивач у позові також зазначає, що [PERSON] офіційно працює, аліментів нікому не сплачує, стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на своєму утриманні не має. Домовитись про добровільну сплату аліментів у сторін не вдалось. Від позивача до суду надійшла заява, в якій вона підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач надав до суду заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 того ж Кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За правилом ч. 3, 4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.10.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1217, про що свідчить копія Свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ №244268 (а.с.4). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії І-ВЛ №404730, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 07.05.2015 року (а.с.5). Згідно Довідки №01/10 від 08.09.2016 року, [PERSON] з 26.05.2015 року по 15.04.2018 року знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.6). Факт проживання сина позивача разом із нею за адресою: [ADDRESS], підтверджується Довідкою №0310-32/1263 від 22.09.2016 року, виданою виконавчим комітетом Чугуївської міської ради Харківської області (а.с.7). Згідно 75\~СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. \~Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4\~ст. 84 СК України\~право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, регулярний дохід, інших утриманців немає. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача. Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачці, відповідач суду не надав, тому враховуючи вищевикладене, суд всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 1\~ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно з п. 1 ч. 1\~ст. 367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в дохід держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved