Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

28.09.2018 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстрований 01.03.1997 Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, про що зроблено актовий запис №348. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що уклав шлюб із [PERSON] 01.03.1997, в якому мають двох дітей: [PERSON] , 1998 р.н., та [PERSON] , [INFO] , які проживають з відповідачем. Протягом тривалого часу між сторонами виникали сварки та непорозуміння, сім`я фактично розпалася, між сторонами відсутні спільні інтереси, почутття любові, довіри, взаємоповаги та взаєморозуміння. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 02.11.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. 03.12.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] вказала, що заперечує щодо розірвання шлюбу та прагне зберегти сім`ю, вказала, що підстави для розірвання шлюбу відсутні та просила надати час для примирення сторонам. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 06.12.2018 провадження у справі зупинено у зв`язку із наданням сторонам по справі строку для примирення тривалістю у чотири місяці до закінчення даного строку. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 08.04.2019 поновлено провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 08.05.2019. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 21.05.2019 закрито підготовче провадження у справі та таку призначено до розгляду справи по суті на 06.06.2019. У судове засідання позивач не з`явився, 21.05.2019 подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити, вказав, що наполягає на розгляді справи, оскільки клопотання відповідача про відкладення розгляду справи є зловживанням нею процесуальними правами. Відповідач у судове засідання вкотре не з`явилася, подала до суду клопотання, в якому просить відкласти розгляд справи та залучити їй адвоката за рахунок коштів Державного бюджету України. В обгрунтування клопотання покликається на те, що фахівці в галузі права, до яких вона зверталась, не зможуть прибути у судове засідання, призначене на 06.06.2019; оплату роботи інших фахівців не в змозі здійснити через обмежені фінансові можливості. У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглядаючи заявлене відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи та призначення їй адвоката за рахунок коштів Державного бюджету України суд зазначає наступне. З вищевикладеного вбачається, що позивач звернувся до суду з позовною заявою 28.09.2018, яку відповідач отримала 07.11.2018 та 30.11.2018 скерувала до суду відзив на позовну заяву. В подальшому за клопотанням відповідача, попри стійку позицію позивача щодо відсутності можливості для примирення сторін, ухвалою суду сторонам надано строк для примирення тривалістю у чотири місяці. Ухвалою суду від 08.04.2019 провадження у справі поновлено та призначено судове засідання на 08.05.2019. Однак 07.05.2019 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що 7-9 травня 2019 року вона перебуватиме за межами України. Жодних доказів викладеного у клопотанні суду надано не було. Ухвалою суду від 08.05.2019 розгляд справи відкладено на 21.05.2019. В подальшому 21.05.2019 від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання, призначеного на 21.05.2019 на іншу дату, оскільки має намір реалізувати право на правову допомогу, однак обраний нею спеціаліст в галузі права не може з`явитися у вказане судове засідання у зв`язку з зайнятістю, тому змушена укладати договір з іншим фахівцем, який повинен ознайомитись з даною справою. У клопотанні від 06.06.2019 відповідач знову покликається на те, що фахівець у галузі права, до якого вона зверталась не може прибути у судове засідання. Разом із тим, у матеріалах справи відсутні будь-які документи, які підтверджують те, що відповідач вчиняла будь-які дії з метою реалізації її права на правову допомогу, як і відсутні докази причин поважності неприбуття залучених нею фахівців у галузі права у судові засідання, відсутні їх клопотання про ознайомлення із матеріалами справи, видачі копії документів, тощо. Відповідно до ч.3 ст.15 ЦПК України безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Згідно з п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» безоплатна правова допомога - правова допомога, що гарантується державою та повністю або частково надається за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів та інших джерел. Порядок надання безоплатної первинної правової допомоги врегульований ст.10 даного закону, який, зокрема, передбачає, що особа безпосередньо звертається до відповідного органу за наданням правової допомоги. Стаття 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» визначає коло суб`єктів права на безоплатну вторинну правову допомогу. Згідно з ч.1 ст.18 даного Закону звернення про надання одного з видів правових послуг, передбачених\~частиною другоюстатті 13 цього Закону, подаються особами, які досягли повноліття, до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги або до територіального органу юстиції за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи. Разом із зверненням про надання безоплатної вторинної правової допомоги особа або законний представник особи повинні подати документи, що підтверджують належність особи або осіб, стосовно яких звертається законний представник, до однієї з вразливих категорій осіб, передбачених\~частиною першою\~статті 14 цього Закону. Однак суду не надано жодних доказів, які б підтверджували те, що відповідач є суб`єктом права на безоплатну вторинну правову допомогу. Натомість, як вбачається із змісту клопотання про відкладення розгляду справи від 06.06.2019, відповідач [PERSON] із відповідним зверненням до Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги або до територіального органу юстиції про надання правових послуг, передбачених ч.2 ст.13 вищезгаданого Закону, зокрема здійснення представництва її інтересів у суді, не зверталася. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи те, що позовна заява надійшла до суду 28.09.2018, судом надавався строк для примирення сторонам, однак таке між ними не відбулось, протягом більш, ніж восьми місяців, відповідач не залучив адвоката для надання їй правової допомоги, суд приходить до переконання, що у задоволенні клопотання відповідача від 06.06.2019 про відкладення судового засідання, призначеного на 06.06.2019, та залучення їй адвоката за рахунок коштів Державного бюджету України слід відмовити. З`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 березня 1997 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, про що складено відповідний актовий запис №348. В шлюбі мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами не склалось, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі міцної сім`ї вони не утворили, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин та їх шлюб носить формальний характер. У відповідності до\~ст.111 СК України\~суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За змістом п.10\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~21.12.2007\~року №11\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Так, після закінчення визначеного судом строку примирення подружжя не відбулося, позивач підтримує позовні вимоги, просить такі задовольнити та наполягає на розгляді справи. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. \~ Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \~ Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам сторін, сім`я розпалась остаточно та шлюб існує формально, а тому вважає необхідним формально існуючий шлюб розірвати. Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати, а саме 704,80 грн судового збору. На підставі ст.ст.24, 105, 111, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved