Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

27 серпня 2018 року\~\~позивач [PERSON], від імені якого діє [PERSON], звернувся\~\~до\~\~суду\~\~з позовом до\~Публічного акціонерного\~товариства «Південний\~гірничо-збагачувальний\~комбінат» \~(далі Відповідач) про стягнення моральної шкоди в звязку з ушкодженням здоровя при виконанні трудових обовязків в розмірі 90\~650,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що працював на підприємстві відповідача у період з 03.08.1987 по 20.12.2017 року працював машиністом екскаватора та помічником машиніста екскаватора рудоуправління Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат». Внаслідок шкідливих факторів виробництва виникли хронічні захворювання, і за висновком МСЕК від 20.02.2018 позивачу первинно було встановлено 50% стійкої втрати професійної працездатності за двома професійними захворюваннями вібраційна хвороба; хронічне обструктивне захворювання легень та третя група інвалідності з 12.02.2018 до 01.03.2019 року. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу відчуває загальну слабкість,втому та постійні болі, що його досить сильно морально пригнічує та змушує постійно лікуватися, але хронічний характер захворювань не дає надії на видужання у майбутньому. 03 вересня 2018 року ухвалою суду прийнято позову заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 10 жовтня 2018 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просив суд ухвалити рішення про відмову позивачу в задоволенні позову. В обґрунтування зазначив, що позивачем не доведено факту саме завдання йому моральної шкоди та її розмір. Також вказав, що позивач знав про шкідливі умови праці без яких неможлива конкретна робота на гірничому підприємстві, при цьому свідомо продовжував працювати на таких умовах тривалий час, отримуючи за це відповідні пільги, компенсації та більшу оплату. Крім того вказав, що позивач не звертався до відповідача з проханням перевести його на менш шкідливу роботу. Зазначив, що відповідач у повному обсязі та у відповідності до вимог чинного законодавства постійно виконує свої зобовязання щодо забезпечення здорових, безпечних та нешкідливих умов праці своїх працівників. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON], проти позову заперечувала, просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] у період з 03.08.1987 по 20.12.2017 року, часу звільнення у звязку з виходом на пенсію, працював у рудоуправлінні ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» помічником машиніста екскаватора та машиністом екскаватора відповідно, та перебував у трудових правовідносинах з Відповідачем, що підтверджується трудовою книжкою та не оспорюється сторонами (а.с.18-24). Медичним висновком лікарсько-експертної комісії ДУ «Український НДІ промислової медицини» за №1313 від 02.11.2017 встановлений професійний характер захворювань [PERSON] - вібраційна хвороба другої стадії, хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії. (а.с. 29-32) 11 грудня 2017 року на підприємстві ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», проведено розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань позивача, про що складено Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4. Вказано, що причиною виникнення професійних захворювань є загальна вібрація, запиленість повітря робочої зони. (а.с.13-17) Згідно копії Довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №046482 від 20.02.2018 позивачу [PERSON] первинно встановлено 50% стійкої втрати професійної працездатності за двома професійними захворюваннями: 40% вібраційна хвороба, 10% хронічне обструктивне захворювання легень та третя група інвалідності з 12.02.2018 до 01.03.2019, з наступним переоглядом 01.02.2019 (а.с.9-10). Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз'яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності зі ст.ст.23,1167 ЦК України\~\~моральних шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або\~\~внаслідок профзахворювання\~\~складається, зокрема, у фізичному болі, душевних\~\~стражданнях, які він поніс у зв'язку з\~\~ушкодженням здоров'я внаслідок нещасного випадку. Наведені вище докази свідчать про те, що\~\~ушкодження\~\~здоров'я, заподіяне позивачеві\~\~під час виконання ним\~\~трудових обов'язків, заподіює йому\~\~моральні\~\~й фізичні\~\~страждання, які обмежують його\~\~можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю. Відповідно до\~роз'яснень,\~викладених\~у\~п.9\~постанови\~Пленуму\~Верховного Суду\~України\~від\~31\~березня\~1995\~року\~№\~4\~«Про\~судову\~практику в\~справах\~про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди»,\~розмір\~відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди\~суд\~визначає в\~межах\~заявлених\~вимог залежно\~від\~характеру\~та обсягу\~заподіяних\~позивачеві\~моральних і\~фізичних\~страждань,\~з\~урахуванням\~у кожному\~конкретному\~випадку\~ступеня вини\~відповідача\~та\~інших обставин.\~Зокрема,\~враховуються\~характер\~і тривалість\~страждань,\~стан\~здоров'я\~потерпілого,\~тяжкість\~завданої\~травми,\~наслідки\~тілесних\~ушкоджень,\~істотних\~вимушених\~змін у\~його\~життєвих\~і виробничих\~стосунках. Зазначені обставини наступили у [PERSON] у зв'язку із отриманням професійних захворювань, що призвело до встановлення первинно 50% втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності та встановлення групи інвалідності, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, часу роботи позивача на підприємстві відповідача, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 50 000,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 гривень. На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial