Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~27 листопада 2019 року заявник звернувся до суду з зазначеною заявою, посилаючись на те, що він працює на теперішній час помічником оперуповноваженого СКП Великоновосілківського відділення поліції Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області, раніше працював у цьому ж відділенні поліції на посаді інспектора дорожньо-патрульної служби. Наказом першого заступника керівника антитерористичного центру при Службі безпеки України про включення та виключення до/зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей № 334 від 30.11.2015 року він був включений до списку осіб, які виконували службові завдання і брав безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей з 01\~лютого 2015 року. Наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України № 347 від 13.12.2015 року, він з 06.11.2017 року вважається таким, що вибув зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей. Натомість його не було визнано учасником бойових дій, у зв`язку з тим, що у вищезазначених наказах допущені помилки в персональних даних. З метою виправлення, зазначених помилок, він звернувся до управління кадрового забезпечення Головного Управління національної поліції в Донецької області, однак отримав відмову в якій зазначено, що на теперішній час виправити помилки неможливо та про необхідність звернення до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу якими є накази керівництва Антитерористичного центру при Службі безпеки України. У зв`язку з цим, заявник просить встановити факт належності йому записів в наказі Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (по стройовій частині), м. Краматорськ, про включення та виключення до/зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей № 334 від 30.11.2015 року, в наказі Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (по стройовій частині), м. Краматорськ, № 347 від 13.12.2015 року, в наказі Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині), м. Краматорськ, про включення та виключення до/зі складу сил і засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей від 14 грудня 2015 року № 348, та в наказі Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) м. Часів Яр, від 01 грудня 2017 року № 340 дск, які пов`язані з проходженням служби в Національній поліції України та отриманням в подальшому статусу учасника бойових дій. Ухвалою суду від 28 листопада 2019 року за вказаною заявою відкрито провадження у справі. Заявник у судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить провести розгляд справи без його участі, вимоги, викладені в заяві просить задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав пояснення в якому просить заяву [PERSON] задовольнити та клопотання про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи. За вказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованої особи. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що згідно інформації ГУНП в Донецькій області, вбачається, що в наказах Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 30.11.2015 року № 334, від 13.12.2015 р. № 347, від 14.12.2015 р. № 348 та від 01.12.2017 р. № 340 дск значиться [PERSON] , що суперечить персональним даним заявника (так в тексті) (а.с. 7). З витягів з наказів Першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 30.11.2015 року № 334, від 13.12.2015 р. № 347, від 14.12.2015 р. № 348 та від 01.12.2017 р. № 340 дск вбачається, що [PERSON] вважати залученим до проведення антитерористичної операції з 01.02.2015 року (вибулим 06.11.2015 року), залученим 07.11.2015 року (вибулим з 29.08.2017 року) (а.с. 9-12). Заявник звертався із заявою до штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України щодо виправлення помилок у зазначених наказах. Інформаційним листом № 5380/12/01-2019 від 15.11.2019 року Управлінням кадрового забезпечення ГУНП в Донецькій області заявникові відмовлено у внесенні виправлень у накази, у зв`язку з тим, що штаб АТО, як орган управління відповідно до Положення про оперативний штаб з управління антитерористичною операцією перестав функціонувати та з метою забезпечення соціально-правового захисту осіб, які брали участь в проведенні АТО рекомендовано вирішити зазначене питання в судовому порядку (а.с. 7-8). Із наданих заявником документів, а саме: паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 07.06.1995 року Великоновосілківським РВ УМВС України в Донецькій області, картки платника податків, посвідчення № 0125308, виданого 11.07.2019 ГУ Національної поліції в Донецькій області вбачається, що прізвище, ім`я по батькові заявника « [PERSON] » (а.с.5, 6). Таким чином, судом установлено, що анкетні дані заявника зазначені в паспорті громадянина України та інших досліджених документах повністю співпадають з даними, зазначеними в наказах, окрім по батькові. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~р.\~№ 5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. За таких обставин, оскільки в наказах першого заступника керівника антитерористичного центру при Службі безпеки України від 30.11.2015 року № 334, від 13.12.2015 р. № 347, від 14.12.2015 р. № 348 та від 01.12.2017 р. № 340 дск, невірно зазначено по батькові заявника, що впливає на реалізацію його прав, зокрема отримання статусу учасника бойових дій, даний факт ніким не оспорюється, можливості внести зміни до цих документів у позасудовому порядку немає можливості, а відтак, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved