Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

29.04.2015 року позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить суд визнати відповідачку [PERSON], такою, що втратила право на користування житловим приміщенням будинком № 8, що розташований за адресою с.Білокоровичі вул.Космонавтів Олевського району Житомирської області, з дня її вибуття. Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що відповідно до рішення Олевського районного суду Житомирської області від 29.11.2012 року йому, на праві власності, у порядку спадкування за заповітом належить будинок № 8, що по вул.Космонавтів в с.Білокоровичі Олевського району Житомирської області. Після розірвання шлюбу - 19.06.2013 року із відповідачкою [PERSON], остання не проживає у вказаному будинку, забрала власні речі та переїхала на постійне місце проживання до [INFO]. Однак [PERSON], не бажає знятися з місця реєстрації проживання [INFO], що по вул.Космонавтів в с.Білокоровичі Олевського району Житомирської області, чим перешкоджає праву позивача на вільне володіння, користування та розпоряджання житловим приміщенням. На прохання позивача до відповідачки про добровільне зняття з реєстрації з вказаного будинку, залишено без відповіді та задоволення. Позивач та його представник у судовому засіданні, заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, із підстав, що наведені у позові. Представник відповідачки [PERSON], - адвокат [PERSON], що діє на підставі договору № 116 від 30.06.2015 року «Про представництво та надання правової допомоги в цивільній справі» заявлені позовні вимоги позивача не визнає. Як встановлено судом, [PERSON], [INFO], згідно до рішення Олевського районного суду Житомирської області від 29.11.2012 року та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності № 241798 від 17.01.2013 року є власником житлового будинку, що розташований за адресою: с.Білокоровичі вул.Космонавтів, 8 Олевського району Житомирської області (а.с.8-12). У зазначеному будинку № 8 по вул.Космонавтів в с.Білокоровичі Олевського району Житомирської області, згідно довідки Білокоровицької сільської ради Олевського району Житомирській області від 20.04.2015 року № 756 та акту комісії від 25.06.2015 року зареєстрована, однак не проживає [PERSON], (а.с.16,33). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Частиною 1 ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод визначено, що кожен має право на повагу до свого житла. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст.317, 319 ЦК України та ст.150 ЖК Української РСР слідує, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном; власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Крім того статтею 317 Цивільного кодексу України та ст.150 Житлового кодексу України також передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У даному випадку та в силу ст.64 ЖК України відповідачка не є членом сімї позивача, її реєстрація у даному будинку обмежує право позивача у здійсненні ним права користування та розпорядження власним житлом. Згідно статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Із ст.391 ЦК України слідує, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином наведені вище норми цивільного законодавства України дають підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Згідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року, передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст.7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Отже, зняття особи з реєстраційного обліку проводиться компетентним (уповноваженим державою) органом та залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового чи цивільного законодавства. Таким чином, передбачений ст.391 ЦК України спосіб захисту порушеного права може бути реалізований через ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», шляхом позбавлення особи права користування житловим приміщенням. Відтак, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, відповідно, є підставою для зняття цієї особи з реєстрації. Разом із тим, судом не здобуто доказів стосовно дня (дати) вибуття відповідачки із будинку № 8 по вул.Космонавтів в с.Білокоровичі Олевського району Житомирської області, і позивачем та його представником не надано доказів суду щодо точної дати вибуття [PERSON], із вказаного будинку, а тому вимога позивача про визнання відповідачки такою, що втратила право користування зазначеним житловим будинком з дня її вибуття не підлягає в цій частині задоволенню. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідачка не виявила бажання прибути до суду, і не надала особисто та її представником суду належних доказів про те, що вона є власником (співвласником) спірного житлового будинку, чи/або є членами сімї позивача, і на законних підставах володіє ним. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин та з огляду на те, що відповідачка продовжує бути зареєстрованою в будинку позивача, однак фактично непроживає у ньому, тим самим створює позивачу перешкоди в користуванні житловим приміщенням, позивач, як власник житла, вправі вимагати усунути перешкоди в користуванні та розпоряджанні житлом шляхом позбавлення відповідачки права на користування житловим будинком № 8 по вул.Космонавтів в с.Білокоровичі Олевського району Житомирської області та зняття з реєстрації її місця проживання. \~\~ На підставі наведеного та

Outcome: partial