Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

27.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, в якому зазначила, що відповідач [PERSON] є матір'ю неповнолітньої дитини [PERSON]. Позивач є опікуном [PERSON], як дитини, позбавленої батьківського піклування. Батько дитини - [PERSON], [INFO], рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 21.10.2015 року позбавлений батьківських прав. Далі в позові зазначила, що відповідач - [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства ІІ групи загального захворювання, має психічне захворювання, внаслідок тривалої хвороби не може самообслуговуватися та залежить від інших осіб. Періодично знаходиться на лікуванні в Гуляйпільській психіатричній лікарні. В зв'язку з хворобою не може виконувати батьківські обов'язки щодо доньки [PERSON] Мати дитини, починаючи з її народження, жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере будь-якої участі у вихованні доньки. Жодного разу за час проживання доньки у сім'ї опікуна, відповідач дитину не відвідала, не цікавиться її здоров'ям, умовами проживання, навчанням у школі. Всі питання щодо виховання [PERSON] вирішуються позивачем самостійно, без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні позивача. Вважає, що зазначені факти свідчать про ухилення від виховання дитини матір'ю, свідомого нехтування нею своїми обов'язками, тому прохає позбавити [PERSON], [INFO], уродженку м. Гуляйполе Запорізької області, батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], і стягнути з останньої аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі ? частини від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 27.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримала повністю та прохала їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні та в письмовій заяві не заперечувала проти задоволення позову. Представник третьої особи - служби у справах дітей Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області Копасов О.М. в судовому засіданні вважав, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] народилася [PERSON], згідно свідоцтва про народження серії: [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області від 09.12.2015 року, де в графі: «Мати» зазначена: «[PERSON]», в графі: «Батько»: - «[PERSON]» (а.с. 8). Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 21.10.2015 року батько дитини - [PERSON], [INFO], позбавлений батьківських прав (а.с.11-13). Згідно висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров'я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов'язків № 216/8 від 27.11.2015 року за підписом голови комісії: [PERSON], членів комісії: [PERSON], [PERSON], [PERSON] має високий ступінь втрати здоров'я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну недієздатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов'язків (а. с. 15). Відповідно до довідки про склад сім'ї та проживання № 367/06 від 21.07.2016 року, виданої виконавчим комітетом Залізничної селищної ради Гуляйпільського району Запорізької області, позивач має склад сім'ї: [PERSON] - чоловік, [PERSON] -син, [PERSON] - син, [PERSON] - підопічна (а. с. 10). Відповідно до характеристики учениці 8 класу комунального закладу «Залізнична загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Гуляйпільської районної ради Запорізької області [PERSON], 2002 року народження, остання навчається в даній школі з 6 класу. За час навчання зарекомендувала себе як старанна учениця. Має середні здібності по засвоєнню навчального матеріалу. До уроків готується систематично. Проявляє середній інтерес до навчання. Акуратна, ввічлива, відповідальна, врівноважена, доброзичлива. Бере активну участь у громадському житті класу. До доручень ставиться відповідально. Має вади здоров'я. За час навчання в навчальному закладі батьки не зверталися до класного керівника, не цікавилися навчанням дитини та нехтували її вихованням в сім'ї (а.с. 14) Згідно висновку комісії Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області № 216/01-46 від 11.10.2016 року, комісія дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.23-24). Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно до п. 2 ч. 1 ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На підставі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до пунктів 15 та 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, суд вважає, що є всі підстави, для позбавлення батьківських прав відповідача - [PERSON], так як будучи матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO], вона не виконує своїх обов'язків по вихованню доньки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, її навчання, зовсім не цікавиться її життям та здоров'ям, не надає матеріальної допомоги на її утримання. За сукупності вищевказаних обставин, які повністю підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, враховуючи особу відповідача, її стан здоров'я, суд вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Разом з тим, суд роз'яснює відповідачу, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення своїх батьківських прав. У разі позитивної зміни поведінки відповідача, зміни його ставлення до виховання та утримання дітей, враховуючи обставини, які були підставою для позбавлення батьківських прав, суд постановить рішення відповідно до інтересів дитини. Крім того, відповідно до ч.2, 3 ст.166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Тому, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Outcome: approved