Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

27 січня 2014 року ПрАТ «Київський страховий дім» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу, в якому просило стягнути з [PERSON] на його користь шкоду в розмірі 111692 гривні 50 копійок. Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 23 квітня 2014 року до участі в справі в якості співвідповідача за заявою сторони позивача залучено Моторно (транспортне) страхове бюро України. У своїй заяві про уточнення позовних вимог ПрАТ «Київський страховий дім» просить суд: стягнути з [PERSON] шкоду завдану дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу в розмірі 61692 гривні 50 копійок; стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу шкоду в розмірі (в межах ліміту відповідальності) 50000 гривень та стягнути з відповідачів на його користь судові витрати (а.с. 85-88). Свої уточнені вимоги мотивує тим, що 20 березня 2013 року близько 07 години 57 хвилин у м. Києві на перехресті вул. Шота Руставелі та вул. Саксаганського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Фольксваген Тігуан», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки «Мерседес», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON] Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2013 року винним у дорожньо-транспортній пригоді визнано [PERSON] Зазначає, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована не була, а цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована за договором добровільного страхування наземного транспорту № 17-01/13АК-1 від 17 січня 2013 року, укладеним між ПрАТ «Київський страховий дім» та [PERSON] 19 квітня 2013 року [PERSON] подав до страхової компанії заяву про виплату страхового відшкодування на загальну суму 111692 гривні 50 копійок, з яких 110500 гривень у рахунок відшкодування шкоди, 472 гривні 50 копійок оплата витрат за звільнення затиснутих вузлів та деталей, 720 гривень оплата витрат на транспортування. 19 квітня 2013 року та 29 травня 2013 року товариство частинами здійснило виплату страхового відшкодування на загальну суму 111692 гривні 50 копійок, що підтверджується платіжними дорученнями № 1005 від 19 квітня 2013 року та № 1097, № 1098, № 1099 від 29 травня 2013 року. У зв'язку з виплатою страхового відшкодування [PERSON] у товариства виникло право на звернення з регресною вимогою до [PERSON] та до МТСБУ. 03 грудня 2013 року на адресу [PERSON] була направлена вимога про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 111692 гривні 50 копійок, яка залишилася без реагування. Крім того, на підставі положень підпункту «а» пункту 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 20 березня 2014 року ПрАТ «Київський страховий дім» звернулося до МТСБУ з вимогою від 19 березня 2014 року № 273 про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 50000 гривень (у межах ліміту відповідальності). Разом з тим, МТСБУ листом від 27 березня 2014 року № 3/1-05/9067 безпідставно та необґрунтовано відмовило у виплаті з посиланням, що позивач не є потерпілою особою. Вважає такі доводи МТСБУ необґрунтованими, оскільки до ПрАТ «Київський страховий дім» у зв'язку з виплатою страхового відшкодування перейшли всі права відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування». Після виплати страхового відшкодування позивач отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду та до особи, яка відповідно до чинного законодавства має відшкодувати таку шкоду за особу, яка не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність. Вважає, що з [PERSON] підлягає стягненню шкода завдана дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу в розмірі 61692 гривень 50 копійок, а з МТСБУ в порядку регресу (в межах ліміту відповідальності) в розмірі 50000 гривень. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлений позов та просила його задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Відповідач МТСБУ в судове засідання не з'явилось, про час та місце розгляду справи повідомлялось, направило до суду письмові заперечення проти позову, в яких просить розглядати справу у відсутність його представника. У запереченнях зазначено, що Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. У розумінні цього закону страховик не може бути одночасно і потерпілим. МТСБУ не здійснює регламенту виплату страховику, який сплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, на підставі п.п. «а», п. 41.1. ст..41 Закону України, що випливає зі змісту п.36.4. ст. 36 цього Закону. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 20 березня 2013 року близько 08 години в м. Києві на перехресті вул. Шота Руставелі та вул. Саксаганського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Фольксваген Тігуан», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля марки «Мерседес», реєстраційний [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 18 травня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 9). Встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована не була. Між ПрАТ «Київський страховий дім» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 17-01/13АК-1 від 17 січня 2013 року (а.с. 10-11). Відповідно до звіту № 8069 про оцінку автомобіля марки «Фольксваген Тігуан», реєстраційний номер [NUMBER], від 20 березня 2013 року матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, складає 204572 гривні 42 копійки (а.с. 12-38). 19 квітня 2013 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «Київський страховий дім» з заявою про виплату страхового відшкодування на загальну суму 111692 гривні 50 копійок (а.с. 39). На підставі поданих документів страховиком складено страховий акт № 065/2013 від 19 квітня 2013 року на виплату погодженої суми страхового відшкодування в розмірі 111692 гривні 50 копійок (а.с. 40). 19 квітня 2013 року та 29 травня 2013 року ПрАТ «Київський страховий дім» здійснило виплату страхового відшкодування на загальну суму 111692 гривні 50 копійок, що підтверджується платіжними дорученнями № 1005 від 19 квітня 2013 року на суму 100000 гривень, № 1097, № 1098, № 1099 від 29 травня 2013 року на суму 10500 гривень, 472 гривні 50 копійок та 720 гривень відповідно (а.с. 41-44). 03 грудня 2013 року позивачем було направлено [PERSON] вимогу про відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу в розмірі 111692 гривні 50 копійок (а.с. 45-47). 19 березня 2014 року позивач звернувся до МТСБУ з вимогою про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу в розмірі 50000 гривень (а.с. 90-92). Листом від 27 березня 2014 року МТСБ України повідомило, що вимоги ПрАТ «Київський страховий дім» не можуть бути задоволені за рахунок фонду захисту потерпілих, оскільки МТСБУ не є особою, відповідальною за збитки, а страховик, який здійснив виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування не є потерпілим (а.с. 89). Звертаючись в суд з позовом ПрАТ «Київський страховий дім» посилалось на те, що після виплати страхового відшкодування воно отримало право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду та до особи, яка відповідно до чинного законодавства має відшкодувати таку шкоду за особу, яка не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, тому вважає, що з [PERSON] підлягає стягненню на його користь шкода завдана дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу в розмірі 61692 гривні 50 копійок, а з МТСБУ в порядку регресу (в межах ліміту відповідальності) в розмірі 50000 гривень. Згідно зі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. У п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6 зазначено, що за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Таким чином, з моменту виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги щодо відшкодування шкоди в порядку регресу в межах фактичних затрат ПрАТ «Київський страховий дім», що складає 111692 гривні 50 копійок. Разом з тим, суд вважає, що належним відповідачем у даній справі є лише [PERSON], який повинен відшкодувати шкоду в порядку регресу в повному обсязі, а саме в розмірі 111692 гривні 50 копійок. Згідно з ч. 1 ст. 22.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Підпунктом 43.1.2., п. 43.1. ст. 43 цього Закону визначено, що фонд захисту потерпілих призначений для здійснення розрахунків з потерпілими. За таких обставин, страхове відшкодування не є шкодою, заподіяною страховику, оскільки страхова виплата є виконанням страховиком своїх договірних зобов'язань перед страхувальником, та враховуючи п. 1.3 ст. 1 Закону такий страховик не є потерпілим, тобто особою, майну якої, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди заподіяна шкода. Крім того, відповідно до п.п. «а» п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7. статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з п. 36.4. зазначеного Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Вбачається, що МТСБУ не здійснює регламенту виплату страховику, який сплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, на підставі п.п. «а», п. 41.1. ст. 41 Закону України, що випливає зі змісту п. 36.4. ст. 36 цього Закону. У такому випадку вимоги позивача до МТСБУ не ґрунтуються на законі. Заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки лише з [PERSON] на користь ПрАТ «Київський страховий дім» підлягає стягненню 111692 гривні 50 копійок в рахунок відшкодування майнової шкоди. Суд вважає, що не є виходом за межі позовних вимог стягнення всієї суми коштів виключно з [PERSON], оскільки лише на суд покладено обов'язок під час ухвалення рішення з'ясувати які правовідносини сторін випливають з встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, що передбачено ч. 1 ст. 214 ЦПК України. ПрАТ «Київський страховий дім» просило відшкодувати шкоду в порядку регресу в межах фактичних та доведених затрат в сумі 111692 гривні 50 копійок. Суд встановив, що вимоги до МТСБУ є необґрунтованими, оскільки воно не є належним відповідачем, а витрати позивача по виплаті страхового відшкодування, в силу закону, мають бути відшкодовані в повному обсязі, тому стягнення зазначених коштів з винної особи, відповідальність якої застрахована не була ([PERSON]) відповідає вимогам чинного законодавства. З урахуванням часткового задоволення позову та на підставі статті 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 1116 гривень 92 копійки.

Outcome: partial