Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

27.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказує, що 17 травня 2014 року у Виконавчому комітеті Широківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], актовий запис № 5. За час шлюбу із відповідачем у сторін народилася одна дитина: [PERSON], [INFO], Дитина народився з діагнозом недоношеність ІІ ступеня. Спільне життя позивачки з відповідачем не склалося, сторони проживають окремо. Спільний син сторін на даний час та в подальшому буде проживати із позивачкою [PERSON] та перебуває на повному утриманні позивачки, а тому позивачка змушена звернутися з вимогою про стягнення аліментів, домовленості про сплату якої між сторонами немає. Відповідач [PERSON] ухиляється від своїх батьківських обовязків та обовязку утримувати дружину з якою проживає дитина до трьох років. На час подачі позову відповідач має постійне місце роботи, працює в ТзОВ «Флекстронікс», юридична адреса: 89600, Закарпатська область, м.Мукачево, вул.Берегівська, 110, отримує заробітну плату. Позивачка на даний час не працює, знаходиться в декретній відпустці, доглядає за сином. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивачка [PERSON], та її представник [PERSON], уточнили вимоги позову та просили суд стягувати із відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 2500 грн., щомісячно по досягненню дитиною повноліття, а також аліменти на утримання позивачки в розмірі 1000 грн., щомісячно по досягненню дитиною 3-ох річного віку. В судовому засіданні відповідач [PERSON], вимоги заявленого до нього уточненого позову визнав частково, зокрема в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 800 грн., в решті уточнених позовних вимог просить суд відмовити, при цьому зазначив, що на даний час він є безробітним, поскільки звільнився із попередньої роботи, крім того на його утриманні перебуває мати-Кубаш [PERSON], 12.05.1962 року, яка є пенсіонером та інвалідом 111 групи, а також неповнолітній рідний брат-Кубаш [PERSON], [INFO]. За приписами ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, особа на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору і зобовязана належно довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст.10, 11, 57-61); про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст.ст. 212-215). Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ст.6) встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язків. Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів. При здійсненні правосуддя (ст.4 ЦПК) у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Завданнями цивільного судочинства (ст.1 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про часткове задоволення уточнених позовних вимог позивачки [PERSON], виходячи з наступного. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою склалися сімейні правовідносини щодо утримання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Під час судового слідства встановлено, що дійсно відповідач [PERSON], є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], аліменти в добровільному порядку аліменти не сплачує, разом з цим як встановлено, є безробітним та на його утриманні перебуває мати-Кубаш [PERSON], 12.05.1962 року, яка є пенсіонером та інвалідом ІІІ групи, а також неповнолітній рідний брат-Кубаш [PERSON], [INFO]. Спільне життя позивачки з відповідачем не склалося, сторони проживають окремо. Спільний син сторін на даний час проживає із позивачкою [PERSON] та перебуває на її повному утриманні. Даючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд приходить до переконання, що уточнений позов підлягає до часткового задоволення. Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання дитини в розмірі по 1250 грн. на дитину, щомісячно з моменту подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття, та відмовити в частині присудження аліментів з відповідача [PERSON] на утримання позивачки [PERSON], до досягнення дитиною 3-ох річного віку. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 320 грн. 00 коп., відповідно до розміру задоволених позовних вимог, який підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, - слід стягнути з відповідача [PERSON]. на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved