Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

27.12.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з прокуратури Одеської області на його користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000,00 гривень. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 02.01.2019 року відкрито провадження у справі та призначений розгляд справи у порядку спрощеного провадження без виклику сторін з призначенням судового засідання. 04.02.2019 року відповідачем Прокуратурою Одеської області надано клопотання про продовження строку для надання відзиву, у зв`язку з чим судове засідання відкладено до 05.03.2019 року. 12.02.2019 року відповідачем - прокуратурою Одеської області було надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено про безпідставність заявлених позовних вимог у зв`язку з чим прокуратура Одеської області просить у позові відмовити. Від відповідача ГУДКСУ в Одеській області пояснення щодо позову до суду не надходило. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 19.12.2018 року до Одеської місцевої прокуратури №1, ним подано заяву про скоєне у відношенні нього та членів його родини кримінального правопорушення яким їм завдано шкоди в особливо великому розмірі, відповідальність за яке передбачено ч.4 ст. 190, ч.2 ст.382 КК України. В заяві про кримінальне правопорушення зазначено осіб які скоїли злочин, наведені підстави, факти, обґрунтування, а також надані копії документі як докази скоєного кримінального правопорушення. Подану заяву про скоєне кримінальне правопорушення, у встановлений строк не було внесено до ЄРДР, що стало приводом для звернення до Київського районного суду міста Одеси зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Одеської місцевої прокуратури №1. Ухвалою слідчого судці Київського районного суду міста Одеси Іванчук В.М. по справі № 520/20663/18 від 22.12.2018 року задоволено скаргу на бездіяльність посадових осіб Одеської місцевої прокуратури №1 та зобов`язано посадових осіб Одеської місцевої прокуратури №1 внести до ЄРДР відповідні відомості, викладені в його заяві від 19.12.2018 року. Станом на теперішній час, рішення по справі не прийнято. Позивач вважає, що бездіяльністю посадових Одеської місцевої прокуратури №1 позивачу завдано моральної шкоди, яку він оцінює у 5000,00 гривень. Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що також зазначено позивачем без участі сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до висновку про відмову у позові з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 19.12.2018 року до Одеської місцевої прокуратури №1, ним подано заяву про скоєне у відношенні нього та членів його родини кримінального правопорушення яким їм завдано шкоди в особливо великому розмірі, відповідальність за яке передбачено ч.4 ст. 190, ч.2 ст.382 КК України. В заяві про кримінальне правопорушення зазначено осіб які скоїли злочин, наведені підстави, факти, обґрунтування, а також надані копії документі як докази скоєного кримінального правопорушення. Подану заяву про скоєне кримінальне правопорушення, у встановлений строк не було внесено до ЄРДР, що стало приводом для звернення до Київського районного суду міста Одеси зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Одеської місцевої прокуратури №1. Ухвалою слідчого судці Київського районного суду міста Одеси Іванчук В.М. по справі № 520/20663/18 від 22.12.2018 року задоволено скаргу на бездіяльність посадових осіб Одеської місцевої прокуратури №1 та зобов`язано посадових осіб Одеської місцевої прокуратури №1 внести до ЄРДР відповідні відомості, викладені в його заяві від 19.12.2018 року. позивач зазначає, що посадові особи Одеської місцевої прокуратури №1 досі не виконали ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 22.12.2018 року, однак суду надано відомості з боку відповідача, з яких вбачається, що на виконання ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 28.12.2019 року 22.12.2018 року №520/20633/18 зареєстровано провадження за 342018182010000087 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України про що 14.01.2019 за № 284-19 вих. письмово повідомлено [PERSON] . Матеріали вказаного кримінального провадження Одеською місцевою прокуратурою №1 29.12.2018 за вих.. № 16-11400-18 спрямовані за підслідністю до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві. Згідно із нормами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Проте, позивачем не надано доказів, що прокуратурою області йому спричинено шкоду, яка підлягає відшкодуванню. Виходячи з положень ст.ст.1173, 1174 ЦК України, які регламентують порядок відшкодування шкоди, завданої фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, та вважаючи, що такими неправомірними діями повноважної особи прокуратури Одеської області позивачеві заподіяно моральну шкоду, останній звернувся з позовом до держави Україна через прокуратуру Одеської області безпосередньо діями яких йому була заподіяна шкода та Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області. Стаття 1167 ЦК України передбачає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, згідно якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до положень даної статті, компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача. Положеннями ст.56 Конституції України передбачено право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадових і службових осіб органів державної влади або місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень. У відповідності до ст.1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Згідно ст.1174 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. З матеріалів справи вбачається, що фактично підставою звернення до суду з дійсним позовом є бездіяльність посадових осіб Одеської місцевої прокуратури №1, та при вирішені спору щодо стягнення моральної шкоди в даному випадку слід керуватись положенням ч.2 ст. 1176 ЦК України, яка наголошує на те, що право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконним діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, виникає у випадках передбачених законом. Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України (ч.1 ст. 1 Кримінального процесуального кодексу (КПК) України ). У відповідності до ч.1 ст. 24 КПК України Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 130 КПК України шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом. Частиною першою статті 214 КПК України визначене наступне: Слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування. На досудовому провадженні, у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Таким чином, Кримінальним процесуальним кодексом України встановлена певна процедура подання заяви про скоєння злочину в рамках якої встановлена можливість оскарження бездіяльності, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне пав порушення до ЄРДР. [PERSON] скористався вище визначеною процедурою та оскаржив бездіяльність посадових осіб Одеської місцевої прокуратури №1, та у відповідності до КПК України поновив своє право на звернення із заявою про скоєння злочину та внесення даних відомостей до ЄРДР, що згідно вимог ч.2 ст. 214 КПК України відповідає початку досудового розслідування. Враховуючи вищенаведене суд вважає недоведеним факт заподіяння [PERSON] як заявнику (в розумінні положень Кримінального процесуального законодавства), моральної шкоди. Визнання в ухвалі слідчого судді бездіяльності незаконною є підставою саме для поновлення права заявника на внесення відомостей до ЄРДР, та, на думку суду, не співпадає із поняттям незаконного рішення або бездіяльності органу досудового розслідування, яке є підставою для відшкодування шкоди у розумінні ст. 130 КПК України та ст. 1174 ЦК України, яки передбачають обов`язковість заподіяної шкоди внаслідок такого незаконного рішення або незаконної бездіяльності.

Outcome: dismissed