Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

27.05.2015 року [PERSON] звернувся із вищеназваним позовом, в якому просив : - зобовязати відповідача здійснити йому перерахунок заборгованості по оплаті за користування житлом та комунальними послугами (центральне опалення, постачання холодної води та водовідведення, електроенергію) за період з 1.03.2014 року по 31.04.2015 року з урахуванням 100% знижки в межах норм, передбачених законодавством, виключивши із суми заборгованості 2442, 24 грн. заборгованість за плату за користування житлом, 2615,04 за опалення, 125,83 грн. за постачання холодної води та водовідведення, 574,79 грн. за електроенергію. - зобовязати відповідача здійснювати нарахування по оплаті вищевказаних послуг з урахуванням 100% знижки в межах норм, передбачених законодавством В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що він є ветераном військової служби та інвалідом війни другої групи, проживає з сімєю (дружиною та сином) в гуртожитку № 89 військового містечка № 16 по вул. Фонтанська дорога 4, кімната 217 в м.Одесі на підставі спеціального ордеру на жилу площу. Відповідно до договору про надання житлово-комунальних послуг Військовою академією (м. Одеса) йому надаються житлово-комунальні послуги, які включають в себе: централізоване опалення, централізоване холодне водопостачання та водовідведення, електропостачання. Стверджуючи, що за Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» йому надано право на пільги за вищезазначені послуги, позивач просив його позов задовольнити. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Представник відповідача Військової академії (м.Одеса) в останнє судове засідання не зявився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Протягом розгляду справи заперечував проти задоволення позову, визнаючи, однак, що [PERSON] має право на пільги, проте стверджував, що гуртожиток, в якому проживає позивач не обладнаний технічно (відсутні окремі лічильники) для того, щоб здійснити йому нарахування пільг за користування житлово-комунальними послугами в межах мінімальних норм, встановлених законодавством. Представник третьої особи - Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської Ради вважав, що [PERSON] має право на пільги як ветеран військової служби та інвалід 2 групи, водночас, технічно провести відшкодування таких витрат за рахунок бюджету не представляється можливим, оскільки Військова академія не узгодила тарифи на послуги, позивач не має договору із ВАТ «Одесаобленерго», а витрати за водопостачання та водовідведення в повному обсязі відшкодовані. Зясувавши обставини справи, дослідивши доводи та докази сторін, на які вони послались в обгрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 4,5, ч. 1, ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни та прирівняним до них особам надаються такі пільги: 100-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім'ю); 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Як зазначено в п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу» пільги, компенсації і гарантії, на які мають право пільговики, надаються шляхом відшкодування пільговику передбаченої законодавством частини фактичних витрат за користування житлом (квартирної плати), паливом, телефоном, комунальними послугами та за проїзд (крім педагогічних, медичних та фармацевтичних працівників і працівників культури). Відшкодування зазначених витрат провадиться щомісяця або раз на квартал за рішенням керівника установи. Видатки на відшкодування витрат за надані пільговику (крім педагогічних, медичних та фармацевтичних працівників і працівників культури) послуги здійснюються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання цих установ. Відповідно до п.п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу» для відшкодування фактичних витрат пільговик подає в бухгалтерію установи заяву, довідки про розмір грошових доходів членів сімї за попередні шість місяців, копії документів, що підтверджують родинні звязки, копії квитанцій про оплату за користування житлом (квартирну плату), паливом, телефоном і за комунальні послуги у строк, за який здійснюється відшкодування, а також довідку про склад сім'ї (раз на рік). Згідно із п. 11 Постанови КМУ від 29.01.2013 року № 117 «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги» управління соціального захисту населення проводить відшкодування за рахунок державного бюджету витрат, повязаних із наданням пільг особам, які мають право на пільги згідно чинного законодавства, безпосередньо організаціям- надавачам житлово-комунальних послуг відповідно до затверджених тарифів. Судом встановлено, що [PERSON] є ветераном військової служби, що підтверджується посвідченням серія АА № 257912 від 4.01.2008 року, згідно якого предявник останнього має право на пільги, установлені законодавством України для ветеранів військової служби. За посвідченням серії ААБ№ 002536 від 16.04.2014 року позивач є інвалідом другої групи і має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни інвалідів війни. Посвідчення є дійсним по 1.05.2016 року. 12.02.2014 року [PERSON] від КЕВ м.Одеси отримав спеціальний ордер № 83 на жилу площу в гуртожитку на право зайняття з сімєю з трьох осіб жилої площі в гуртожитку № 89 по вул. Фонтанська дорога 4, кімната 217. Кімната є розміром 64 кв. м., де на час розгляду справи позивач проживає із дружиною [PERSON] та неповнолітнім сином [PERSON], [INFO]. Площа кімнати не перевищує, встановленої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» норми, необхідної для користування 100-процентною знижкою за користування житлом. 1.12.2008 року позивач здав документи для постанови на персоніфікований облік в управлінні соціального захисту населення в Малиновському районі, що підтверджуються відповідною довідкою від 18.04.2014 року № 61710. З 1.12.2008 року позивач перебуває на персоніфікованому обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі пільговиків в управлінні соціального захисту населення в Малиновському районі як ветеран військової служби, а з 13.05.2009 року як інвалід війни другої групи (складом сімї три особи). 3.06.2014 року між [PERSON] та військовою академією (м.Одеса), як балансоутримувачем гуртожитку укладений договір про надання житлово-комунальних послуг, за яким відповідач забезпечує організацію і надання позивачеві послуг з утримання будинку та прибудинкової території, централізованого опалення, централізованого холодного постачання та водовідведення, електропостачання. За договором відповідач зобовязався при здійсненні своїх обовязків по наданню спірних послуг дотримуватись законодавства України в даній галузі. Окрім надання вказаних послуг Військова академії (м. Одеса) нараховує позивачеві плату за житло, що підтверджується наданим відповідачем розрахунком. На час розгляду справи в [PERSON] наявна заборгованість по оплаті за користування житлом та комунальними послугами (центральне опалення, постачання холодної води та водовідведення, електроенергію) за період з 1.03.2014 року по 31.04.2015 року (попередження військової академії). Нарахування такої заборгованості здійснюється відповідачем. Зазначені обставини не заперечувались представником відповідача в процесі розгляду справи та відповідно до ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Позивач в досудовому порядку 17.03.2015 року своєю заявою звернувся до т.в.о. начальника Військової академії (м. Одеса) стосовно надання йому 100% знижки по оплаті за користування житлом та комунальними послугами, отримавши відмову, обумовлену технічним не облаштуванням спірного гуртожитку, відсутністю приладів обліку, тощо. Враховуючи вимоги Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» суд вважає, що передбачені цим законом пільги є заходом соціального захисту, а саме це встановлений законодавством дозвіл на повне звільнення певної категорій осіб, до яких належить [PERSON] від виконання певних обов'язків, які встановлені для інших суб'єктів (категорії суб'єктів) у визначеній сфері, порівнюючи з правами (обсягом прав) інших осіб у такій сфері. Такі пільги встановлені в Україні у зв'язку з особливим соціальним статусом такої категорії населення як ветерани війни, військової служби, інваліди. Ці пільги за соціальним статусом надаються особі, яка зазнала особливих соціальних ризиків як державна соціальна допомога. Оскільки право [PERSON] як ветерана військової служби та інваліда другої групи на 100-процентну знижку плати за користування житлом (квартирна плата ) та 100-процентну знижку плати за користування комунальними послугами) в межах норм, передбачених чинним законодавством прямо передбачено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивач має заборгованість по оплаті за житло та комунальні послуги, яка нараховуються відповідачем без урахування знижки, суд вважає, що його вимоги про зобовязання військової академії (м.Одеса) здійснити перерахунок заборгованості по оплаті за користування житлом (квартирної плати) та користування комунальними послугами (центральне опалення, постачання холодної води та водовідведення та електрична енергія) за період з 01.03.2014 року по 31.04.2015 року з урахуванням пільги у вигляді 100 (сто) відсоткової процентної знижки в межах норм передбачених чинним законодавством України є обгрунтовними. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] в частині обовязку відповідача здійснити позивачеві перерахунок заборгованості по оплаті за користування житлом (квартирної плати) та користування комунальними послугами, суд не погоджується із запереченнями відповідача та думкою третьої особи щодо неможливості здійснення такого перерахунку у зв'язку із відсутністю окремих лічильників у проживаючих в гуртожитку, оскільки технічне не облаштування спірного гуртожитку не може позбавити особу-пільговика права на користування пільгами відповідно до Закону. Встановивши обовязок відповідача по проведенню перерахунку заборгованості позивача за користування житлом (квартирної плати) та користування комунальними послугами за період 01.03.2014 року по 31.04.2015 року, суд відмовляє позивачеві у включенні до спірного періоду конкретних сум заборгованості, оскільки ці вимоги не знайшли підтвердження в процесі розгляду справи. Так само, суд вважає, що вимоги позивача про зобовязання відповідача здійснювати йому нарахування по оплаті вищевказаних послуг з урахуванням 100% знижки в межах норм, передбачених законодавством необгрунтовними з наступних підстав. Конституційне право громадян на судовий захист закріплюється у статті З ЦПК України, за якою звернутися до суду може особа, чиї права, свободи чи інтереси порушені, невизнані або оспорюються. Оскільки права [PERSON] по нарахуванню йому розміру оплати за користування житлом та комунальними послугами в майбутньому ще не порушені, підстави для задоволення його вимог в цій частині в сенсі ЦПК України відсутні.

Outcome: partial