Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-06 00:00:00

28\~серпня 2021\~року прокурор, посилаючись на ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», звернувся до суду в інтересах держави в особі Департаменту фінансів Харківської ОДА та просив стягнути з відповідача на користь Департаменту фінансів Харківської ОДА 5349,06 грн. витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілої від кримінального правопорушення. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказує про те, що вироком Балаклійського\~районного суду\~Харківської області\~від 15.10.2019\~р.,\~що не\~набрав законної\~сили,\~ [PERSON] \~визнано винним\~у вчиненні\~кримінального правопорушення,\~передбаченого ч.\~1\~ст.\~286\~КК України\~КК України,\~який був\~скасовано ухвалою\~Харківського апеляційного\~суду від\~23.03.2021\~р.\~та закрито\~кримінальне провадження\~за обвинуваченням\~ [PERSON] ,\~звільнивши його\~від кримінальної\~відповідальності на\~підставі п.\~2\~ч.\~1\~ст.\~49\~КК України\~в зв`язку\~зі спливом\~строків давності\~притягнення до\~кримінальної відповідальності.\~Внаслідок дій\~ [PERSON] ,\~потерпілою [PERSON] \~було отримано\~тілесні ушкодження,\~як наслідок\~ДТП,\~й остання\~знаходилась на\~стаціонарному лікуванні\~у КНП\~ХОР «Обласна\~клінічна лікарня\~ЦЕМДМК» у\~нейрохірургічному відділенні\~з 23.10.2017\~р.\~по 06.11.2017\~р.,\~а на\~її лікування\~витрачено 5349,30\~гривень,\~однак на\~теперішній час\~ці збитки\~не відшкодовані.\~Заступник керівника\~прокуратури змушений\~звернутися в\~суд з\~даним позовом,\~оскільки Департаментом\~фінансів Харківської\~ОДА самостійно\~такого позову\~заявлено до\~цього часу\~не було,\~що свідчить\~про їх\~бездіяльність. Представник позивача надав письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за відсутності їх представника. Відповідач про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання повідомлявся\~належним чином\~за зареєстрованим\~місцем проживання\~(перебування)\~(а.с.\~18),\~однак на\~пошту за\~отриманням судової\~повістки,\~копії позовної\~заяви з\~доданими до\~неї документами\~і в\~судове засідання\~не з`явився\~(а.с.\~24,\~25),\~причини неявки\~суду не\~повідомив,\~відзиву на\~позовну заяву\~та заяви\~про розгляд\~справи за\~його відсутності\~не подав,\~поважності неявки\~не убачається. Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача в розгляді справи. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідні до них правовідносини. Відповідно до статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Положеннями ч. 1 ч. 3 та ч. 4 ст.\~23\~Закону України\~«Про прокуратуру» визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює\~представництво в\~суді законних\~інтересів держави\~у разі\~порушення або\~загрози порушення\~інтересів держави,\~якщо захист\~цих інтересів\~не здійснює\~або неналежним\~чином здійснює\~орган державної\~влади,\~орган місцевого\~самоврядування чи\~інший суб`єкт\~владних повноважень,\~до компетенції\~якого віднесені\~відповідні повноваження,\~а також\~у разі\~відсутності такого\~органу. Наявність\~таких обставин\~обґрунтовується прокурором\~у порядку,\~передбаченому частиною\~четвертою цієї\~статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтовано прокурором у суді. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.\~ Тлумачення частини третьої статті 23\~Закону України\~«Про прокуратуру» дозволяє зробити висновок, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: (а) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; (б) у разі відсутності такого органу. Таким органом відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Відповідно до ч. 1 ст. 142 Конституції України, ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду. Відповідно до ч.\~4\~та ч.\~5\~ст.\~56\~ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Звертаючись до суду з позовом, прокурор в обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що звернення прокурора до суду в цих спірних правовідносинах спрямоване саме на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання про відшкодування державі завданої кримінальним правопорушенням шкоди, з урахуванням принципу справедливої рівноваги між суспільними інтересами та необхідністю дотримання прав власників. У даному випадку порушені економічні інтереси держави в особі Департаменту фінансів Харківської обласної державної адміністрації, яким самостійно позов про відшкодування завданої діями [PERSON] шкоди не заявлено, тобто не вжито заходи по відшкодуванню збитків держави, що свідчить про бездіяльність керівництва, внаслідок якої порушуються інтереси держави у бюджетній сфері, тому до суду звертаються органи прокуратури. З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Отже, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 25 квітня 2018 року (справа № 806/1000/17). З матеріалів справи вбачається, що в результаті протиправних дій відповідача [PERSON] , яке виразилось у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, [PERSON] отримала тілесні ушкодження й знаходилась на стаціонарному лікуванні в КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня ЦЕМДМК» з 23.10.2017 р. по 06.11.2017 р., а підприємству було спричинено збитки на загальну суму 5349,06 грн., що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам. Отже, органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є Департамент фінансів Харківської обласної державної адміністрації. При цьому підприємство з моменту спричинення їм збитків не звернулося до суду з позовом про відшкодування завданої шкоди відповідачем, що свідчить про їх бездіяльність та не здійснення захисту інтересів держави. Це свідчить\~про свідоме нездійснення Департаментом фінансів Харківської обласної державної адміністрації, яке має на це відповідні повноваження, захисту порушених інтересів держави. Тому прокурор звертається до суду з цим позовом в інтересах держави. Крім того, прокурором на виконання ч. 4 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» 27.08.2021\~р. було повідомлено Департамент фінансів Харківської обласної державної адміністрації, тобто орган,\~який повинен\~представляє інтереси\~держави у\~даних правовідносинах, про те, що прокуратурою готується позовна заява до суду (а.с. 12). Представник Департаменту позов підтримав, що свідчить про згоду на таке представництво. Таким чином, прокурором наведено достатньо підстав для представництва держави в суді. За вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 15.10.2019 р., який не набрав законної сили, [PERSON] засуджений за ч. 1 ст. 286 КК України до 2-х років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки (звільнений від покарання з випробуванням на 2\~р. і покладенням обов`язків) та вирішено стягнути з [PERSON] на користь Департаменту фінансів Харківської обласної державної адміністрації суму в розмірі 5349,06 грн. витрат за лікування потерпілої [PERSON] від кримінального правопорушення. Зі змісту цього вироку вбачається, що [PERSON] обвинувачувався у тому, що: 20.10.2017 р. близько 22.00 год. в смт. Савинці Балаклійського району Харківської області [PERSON] , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги п.\~2.1 «а» Правил дорожнього руху України, керував технічно справним мотоциклом «GEON NAC 250» без державних номерних знаків, та рухався по автодорозі поблизу будинку № 28 по вулиці 20 Гвардійської дивізії в напрямку села Веселе Балаклійського району Харківської області. Рухаючись в темну пору доби зі швидкістю 70 км/год, [PERSON] проявив злочинну недбалість, перевищив максимально допустиму для населеного пункту швидкість руху, не переконався в безпеці перед початком маневру повороту вліво та вчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу при виникненні небезпеки для руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «FIAT Tempra», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який здійснював маневр вліво для розвороту. Своїми діями водій [PERSON] грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебували у причинному зв'язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоциклу «GEON NAC 250» [PERSON] отримала наступні тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму у формі забою головного мозку з формуванням субарахноїдального (під м'які мозкові оболонки) крововиливу, з наявністю синця в правій навколоочній області, травматичної екстракції 1, 2-го зубів на верхній щелепі праворуч, травму правого передпліччя у вигляді закритого перелому дистального епіметафізу правої променевої кістки без зміщення, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 23 жовтня по 06 листопада 2017 року в нейрохірургічному відділенні КНП ХОР «Обласна клінічна лікарня ЦЕМДМК», у зв'язку з\~чим на\~її лікування\~витрачено 5349,06\~грн. (а.с. 7-9). З вироку та довідки вартості лікування КНП ХОР\~«Обласна клінічна\~лікарня ЦЕМДМК» від 22.12.2017 р. вбачається, що [PERSON] спричинено збитки Департаменту фінансів Харківської ОДА на загальну суму 5349,06 грн., що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам (а.с. 4, 5). Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23.03.2021 р. скасовано вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 15.10.2019 р. стосовно [PERSON] , кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] за ч. 1 ст. 286 КК України закрито, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України в зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Таким чином, [PERSON] спричинені збитки Департаменту фінансів Харківської обласної державної адміністрації на загальну суму 5349,06грн. не відшкодовано, цивільний позов прокурора за ухвалою Харківського апеляційного суду не розглянуто (а.с. 10, 11). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Зазначеним вище вироком та ухвалою встановлені обставини вчиненого [PERSON] кримінального правопорушення, які підтверджують його протиправну винну поведінку, яка стала причиною завдання матеріальної шкоди в розмірі 5349,06 грн. державі в особі Департаменту фінансів Харківської обласної державної адміністрації. Частиною першою статті 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною першою статті 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Під збитками відповідно до статті 22 ЦК України розуміють втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Позивач визначив розмір завданої відповідачем майнової шкоди у сумі 5349,06 грн. виходячи із Постанови Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 р. № 545 «Про затвердження Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання». Суд робить висновок, що внаслідок протиправних дій [PERSON] було завдано збитків державі у вигляді суми, витраченої на лікування потерпілої від кримінального правопорушення в закладі охорони здоров`я, а закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України не є реабілітуючою підставою та не спростовує вини [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, тому не звільняє його від обов`язку відшкодувати в установленому законом порядку завдані ним матеріальні збитки. Внаслідок задоволення позову судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved