Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

27 вересня 2021 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій, посилаючись на ст. ст.199-200 СК України, просить стягнути з [PERSON] аліменти на її утримання як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж економіки і технологій Національного університету «Чернігівська політехніка», у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи від дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років. Позовні вимоги обґрунтувались тим, що батько позивачки - [PERSON] та мати - [PERSON] ніколи не перебували у зареєстрованому шлюбі. З 28 вересня 2020 року позивач прийнята до Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж економіки і технологій Національного університету «Чернігівська політехніка» на навчання за денною формою, у зв`язку з чим не має можливості влаштуватися на роботу. Термін закінчення навчання 31 січня 2023 року. Матеріально позивача повністю забезпечує мати, яка оплачує навчання та надає їй грошові кошти на інші потреби, проте не може самостійно її утримувати. Посилаючись на ст.199, ч.ч.1, 2 ст.200 СК України, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на період її навчання в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж економіки і технологій Національного університету «Чернігівська політехніка», але не більше як до досягнення двадцяти трьох років. Ухвалою судді від 20 жовтня 2021 року, після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судовий розгляд справи на 15 листопада 2021 року. 12 листопада 2021 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому частково визнав позовні вимоги, просив стягувати з нього аліменти на утримання повнолітньої дочки на період її навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж економіки і технологій Національного університету «Чернігівська політехніка» у розмірі 1/8 частки всіх видів його доходів щомісяця. Свої доводи обґрунтовує тим, що позивач не довела своїх витрат на навчання, а тому вимоги щодо стягнення аліментів в розмірі ј частки всіх видів доходів відповідача щомісяця є непідтвердженими. З відповідача стягувалися аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/3 частки всіх видів доходів відповідача щомісяця до досягнення дитиною повноліття. З вересня 2017 року, через сімейні обставини, відповідач був вимушений звільнитися з роботи і займатися домашнім господарством, доглядати за непрацездатною матір`ю, однак продовжував сплачувати аліменти на утримання дочки, на підтвердження чого додав до відзиву копії фіскальних чеків. З 09 листопада 2021 року відповідач працевлаштувався в ТОВ «СЛАВБУД-МОДУЛЬ» на посаду столяра - верстатника з посадовим окладом 6000 гривень, інших доходів він не має. Може сплачувати аліменти на період навчання дочки тільки у розмірі 1/8 частини від його доходу щомісяця. Ухвалою суду від 15 листопада 2021 року, у зв`язку із задоволенням клопотання відповідача про витребування доказів, у судовому засіданні оголошено перерву до 29 листопада 2021 року. 24 листопада 2021 року від позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, в якому вона підтримала свої позовні вимоги та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначила, що відповідач працює та отримує дохід, стан здоров`я у нього задовільний, інших утриманців, крім неї немає, а тому він може сплачувати аліменти на період її навчання у розмірі ј частини заробітку. У призначене судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Суду пояснила, що має дочку [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач, з яким вона ніколи не перебувала у зареєстрованому шлюбі. На підставі рішення Славутицького міського суду Київської області відповідач сплачував на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/3 частини його доходів щомісяця до досягнення нею повноліття. У 2017 році відповідач звільнився з роботи та сплачував аліменти самостійно шляхом перерахування грошових кошів через АТ «Укрпошта» в сумі 1200-1400 гривень щомісяця до серпня 2021 року, тобто до досягнення дочкою [PERSON] повноліття. Після цього відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу дочці не надає. У 2020 році [PERSON] вступила на навчання до учбового закладу у м. Чернігові. Навчається з денною формою навчання на платній основі, не працює та у шлюбі не перебуває. Оплата за навчання здійснюється згідно з договором. Хоча у договорі зазначена загальна сума оплати за весь період навчання, вартість навчання щороку збільшується, що передбачено договором. Якщо за минулий рік вона сплатила 12000 гривень, то за період вересень -грудень 2021 року вже сплатила 6000 гривень і за період січень - травень 2022 року має ще сплатити 7000 гривень. Крім витрат на оплату навчання дочки, вона щомісяця здійснює витрати в сумі 1000 гривень на оплату кімнати, яку винаймає для проживання дочки [PERSON] за місцем навчання у м. Чернігові, та в сумі 500 гривень - на оплату проїзду до місця навчання. Крім того, несе витрати на придбання продуктів харчування, засобів особистої гігієни, придбання одягу та взуття для дочки. Таким чином, сума витрат на утримання дочки становить близько 5000 гривень щомісяця. Крім того, дочка перебуває на диспансерному обліку, оскільки має з народження діагноз - порок серця. Вона працює на ДСП «Чорнобильська АЕС» та її щомісячний дохід становить близько 11000 гривень, якого не вистачає, оскільки їй ще необхідно сплачувати комунальні послуги. Крім дочки [PERSON] , інших осіб на утриманні не має. Нещодавно вона придбала для дочки в кредит мобільний телефон, за який сплачує до цього часу, так як засоби зв`язку є в даний час є необхідністю. Їй відомо, що у період з 2017 року по 2018 рік відповідач неодноразово виїздив за кордон на заробітки. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив стягувати з нього аліменти на утримання повнолітньої дочки у розмірі 1/8 частини його доходу щомісяця. Суду пояснив, що до досягнення дочкою [PERSON] повноліття він сплачував аліменти на користь її матері [PERSON] у розмірі 1/3 частини його доходу щомісяця. У 2017 році він звільнився з роботи та ніде не працював, проживав зі своєю матір`ю у селі, проте знаходив можливість сплачувати аліменти добровільно у розмірі 1400 гривень щомісяця до серпня 2021 року шляхом здійснення поштових переказів через АТ «Укрпошта». Кошти для сплати аліментів брав у борг у брата та матері. Має задовільний стан здоров`я. З 09 листопада 2021 року влаштувався столяром-верстатником до ТОВ «СЛАВБУД-МОДУЛЬ», де отримує дохід 6000 гривень у місяць. Він утримує хвору матір, яка є пенсіонеркою, інших утриманців не має. Вважає наведений третьою особою [PERSON] розмір щомісячних витрат в сумі 5000 гривень, пов`язаних з навчанням дочки, [PERSON] , необґрунтованим. Суд, вислухавши пояснення третьої особи та відповідача, дослідивши матеріали справи, оглянувши у судовому засіданні матеріали цивільної справи № 377/799/15-ц, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24 вересня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції, копія якого долучена до матеріалів справи, [PERSON] , позивач у справі, народилася [INFO] , про що в книзі реєстрації актів громадянського стану про народження 24 вересня 2003 року зроблено відповідний запис за № 168, її батьком записаний - [PERSON] , відповідач у справі, матір`ю - [PERSON] , третя особа (а.с.5 ). Відповідно до рішення Славутицького міського суду Київської області від 18 серпня 2021 року у цивільній справі № 377/799/15-ц, провадження № 2/377/331/15, за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, яке набрало законної сили 23 листопада 2015 року, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів щомісяця на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, починаючи з 22 липня 2015 року (справа №377/799/15-ц а.с.53-55, 80-82). Довідками № 595 від 30 вересня 2020 року та № 688 від 07 жовтня 2021 року підтверджено, що [PERSON] навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж економіки і технологій Національного університету «Чернігівська політехніка» ( попередня назва - Коледж економіки і технологій Чернігівського національного технологічного університету) з 28 вересня 2020 року на денній формі навчання за рахунок фізичних осіб. Термін закінчення навчання - 31 січня 2023 року (а. с. 6, 81). 07 вересня 2020 року між Коледжем економіки та технологій Чернігівського національного технологічного університету державної форми власності Міністерства освіти і науки України в особі директора [PERSON] та [PERSON] , третьою особою, укладено договір про надання освітніх послуг за № 296/20-Д (а.с.7). Відповідно до п. 1.2, п.5.2, п.5.3 Договору термін навчання - з 08.09.2020 р. по 31.01.2023 р. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання станом на 08.09.2020 становить 25338 гривень. Виконавець має право змінювати плату за навчання один раз на рік не більше ніж на офіційно визначений індекс інфляції за попередній календарний рік. Відповідно до копій квитанцій АТ «Ощадбанк» № 11 від 29.09.2020 р., №61 від 03.09.2021 р., №10 від 30.01.2021 р., №106 від 23.03.2021 р., №3 від 30.08.2021 та АТ «УКРСИББАНК» № 2 від 04.11.2020 р. [PERSON] , третьою особою, здійснено оплату за навчання [PERSON] , позивача, на загальну суму 13710 гривень ( а.с.8-13). За змістом ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України у п. 20 постанови № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з частиною другою статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як вбачається з позовної заяви позивач проживає разом з матір`ю [PERSON] , третьою особою. Згідно з копією паспорта серії [NUMBER] від 29.11.1999 р., [PERSON] , третя особа, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 93). Вказані обставини відповідачем не заперечувались. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів, що надійшли від ГУ ДПС у Київській області за №26247/5/10-36-12-03 від 28 жовтня 2021 року на виконання ухвали суду від 20 жовтня 2021 року, за період з 01.01.2021 р. року по 30.06.2021 р. інформація про доходи [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , відсутня (а.с.58-59, 72-73). 09 листопада 2021 року [PERSON] прийнято на посаду столяра - верстатника ТОВ «СЛАВБУД-МОДУЛЬ» з посадовим окладом 6000 гривень. Зазначені обставини підтверджені копією трудової книжки на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] , довідкою ТОВ «СЛАВБУД-МОДУЛЬ» № 1 від 10 листопада 2021 року та витягом зі шатного розкладу ТОВ «СЛАВБУД-МОДУЛЬ» №1 від 10 листопада 2021 року (а.с.50-52, 44,45). Частиною 2 статті 200 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з довідками, виданими Державним спеціалізованим підприємством «Чорнобильська АЕС» 15 листопада 2021 року за № 543 та 23 листопада 2021 року за №568, [PERSON] працює в Державному спеціалізованому підприємстві «Чорнобильська АЕС» на посаді дезактиваторника 2 розряду та її середньомісячна заробітна плата становить 14782,74 гривні (а.с.82,88). Загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.05.2021 р. по 31.10.2021 р. відповідно до довідок № 567 від 23 листопада 2021 року та № 544 від 15 листопада 2021 року, виданих Державним спеціалізованим підприємством «Чорнобильська АЕС», становить 96651,18 гривень (а.с.83,89). У судовому засіданні [PERSON] пояснила, що її дочка [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у зв`язку з наявністю діагнозу - порок серця, проте доказів щодо стану здоров`я позивача суду не надано. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що його стан здоров`я задовільний. Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За правилом ч.4 цієї статті кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням нею процесуальних дій. Аналізуючи доводи учасників справи суд виходить з такого. Судом встановлено, що до досягнення повноліття з відповідача [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , на користь третьої особи [PERSON] стягувалися аліменти у розмірі 1/3 частини його доходів щомісяця, які після 2017 року він перераховував поштовим переказом через АТ «Укрпошта» на суму 1400 гривень щомісяця, оскільки не працював, що також підтвердила у судовому засіданні [PERSON] . До відзиву на позовну заяву відповідач додав фотокопії фіскальних чеків АТ «Укрпошта» від 23.06.2021 р., 21.07.2021 р., 23.08.2021р. про здійснення поштових переказів з призначенням платежу «аліменти» на ім`я [PERSON] в розмірі 1428 гривень кожен, усього на суму 4284 гривні (а.с.53). Як вбачається з позовної заяви та підтверджено у судовому засіданні третьою особою [PERSON] , позивач [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] та після досягнення повноліття продовжує навчатися у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж економіки і технологій Національного університету «Чернігівська політехніка» з денною формою навчання за рахунок коштів фізичних осіб, а тому потребує матеріальної допомоги батьків. Третя особа у справі [PERSON] самостійно здійснює витрати, пов`язані з навчальним процесом: оплачує вартість навчання за договором, проживання за місцем навчання в сумі 1000 гривень щомісяця, проїзд до місця навчання -500 гривень щомісяця. Також здійснює витрати на харчування, придбання засобів особистої гігієни, одягу, взуття. Розмір її витрат на утримання позивача, пов`язаних з навчанням, становить близько 5000 гривень у місяць. Відповідач у судовому засіданні зазначив, що розмір витрат в сумі 5000 гривень, які третя особа здійснює на утримання позивача у зв`язку з її навчанням, є необґрунтованим. Проте суд вважає ці доводи безпідставними, виходячи з такого. Витрати на придбання їжі, одягу, взуття, засобів особистої гігієни є загальновідомими та необхідними кожній людині, а тому доведенню не підлягають. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму у 2021 році на особу працездатного віку у розмірі: із 1 січня 2021 року - 2270 грн; із 1 липня 2021 року - 2379 грн; із 1 грудня 2021 року - 2481 грн., а тому мінімальна та необхідна сума прожиткового мінімуму станом на дату звернення до суду становить - 2379 гривень. Окрім того, при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Вказаний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі №308/4214/18, провадження № 61-16005св20. За умовами п.5.2 Договору про надання освітніх послуг № 296/20-Д від 07 вересня 2021 року загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання позивача [PERSON] у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж економіки і технологій Національного університету «Чернігівська політехніка» з 08.09.2020 р. по 31.01.2023 р. (тобто 28 місяців) складає 25338 гривень, що у місяць становить 904, 93 гривні ( 25338 гривень: 28 місяців). Таким чином, з урахуванням середньомісячної оплати вартості навчання, необхідності здійснення витрат на проживання за місцем навчання, оплати проїзду до місця навчання та розміру прожиткового мінімуму на особу працездатного віку, встановленого станом на дату звернення до суду, суд погоджується з доводами третьої особи щодо необхідності здійснення витрат, пов`язаних з навчанням позивача, на суму 5000 гривень щомісяця, оскільки зазначена сума витрат є обґрунтованою та необхідною для забезпечення належного утримання позивача на період її навчання у Відокремленому структурному підрозділі « Фаховий коледж економіки і технологій Національного університету «Чернігівська політехніка». У відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні відповідач зазначив, що у період з 2017 року по листопад 2021 року не працював, оскільки доглядав за хворою матір`ю, яка знаходиться на його утриманні. Водночас, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у відповідача є мати, яка потребує догляду, матеріали справи не містять. У судовому засіданні третя особа [PERSON] пояснила, що за запитом про перетин боржником державного кордону, який вона отримала у відділі державної виконавчої служби, [PERSON] протягом 2017-2018 років тричі виїздив за межі України, перебуваючи за кордоном щоразу по три місяці (а.с.95). Відповідач зазначені обставини у судовому засіданні підтвердив та пояснив, що виїздив за межі України не для працевлаштування, а на відпочинок до свого знайомого, проте зазначив, що інформація про перетин ним державного кордону, яку суду надала третя особа [PERSON] , не стосується суті даної справи. Однак, суд критично ставиться до вказаних доводів відповідача, оскільки відповідач у відзиві на позовну заяву та у судовому засіданні зазначив, що з 2017 року по листопад 2021 року не працював та не мав доходу, у брата та матері брав у борг кошти для добровільної сплати аліментів у розмірі 1400 гривень щомісяця на утримання позивача до досягнення нею повноліття. Водночас відповідач мав можливість у вказаний період тричі виїхати за кордон на відпочинок, що підтвердив у судовому засіданні. Оцінюючи надані докази, суд бере до уваги, що позивач [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує допомоги батьків на своє утримання. Врахувавши задовільний стан здоров`я відповідача, нормальний стан здоров`я позивача, оскільки доказів іншого суду не надано, матеріальне становище третьої особи і відповідача, який має постійний дохід у виді заробітної плати, можливість надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки та третьою особою, розмір витрат, пов`язаних з навчанням, суд вважає правильним визначити аліменти на утримання [PERSON] на час її навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж економіки і технологій Національного університету «Чернігівська політехніка», але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років, відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України, в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, що буде необхідною та достатньою участю батька в утриманні повнолітньої дочки за період її навчання. Доводи відповідача про визначення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/8 доходів відповідача щомісяця, які він навів у відзиві та підтримав у судовому засіданні, суд вважає непереконливими, оскільки розмір заробітку відповідача достатній для надання утримання позивачу, за умови її навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця. Виходячи із змісту ст.201, ч.1 ст.191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Враховуючи, що позивач при поданні позовної заяви звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та виходячи зі змісту ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved