Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

27.09.2013 року позивач звернувся до суду із вищенаведеним позовом до відповідача в якому посилаючись на те, що відповідач не надає йому коштів на утримання їхньої спільної дитини - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем, хоча має таку можливість, на даний час позивач не працює доглядаючи за дитиною, потребує допомоги на своє утримання, а тому просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання їхньої дитини щомісячно до досягнення нею повноліття в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, з дня звернення позивача до суду та до досягнення дитиною повноліття та кошти на своє утримання в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити зазначивши, що з середини вересня 2013 року відповідач не надає йому кошти на утримання дитини та не допомагає їй матеріально, оскільки вона не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, такими діями ставить позивача та спільну дитину сторін у скрутне матеріальне становище. Представник відповідача в судовому засіданні вимогу щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини визнав, та не заперечував проти її задоволення. Вимогу щодо стягнення аліментів на утримання позивача не визнав посилаючись на те, що він чинить перешкоди відповідачу у участі і вихованні спільної дитини, не дає можливості бачитися та спілкуватися з нею. Вислухавши пояснення позивача, пояснення представника відповідача, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва 29.01.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від зареєстрованого шлюбу у сторін [INFO] народилась дитина - [PERSON], яка проживає разом із позивачем та знаходиться на його утриманні. Позивач стверджує, що відповідач не приймає участі в утримані спільної з позивачем дитини хоча має таку можливість. Позивач самостійно не має змоги утримувати дитину оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Доказів про наявність у відповідача на утриманні інших осіб останнім, суду надано не було. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Представник відповідача в судовому засіданні визнав вимогу щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі ? всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, однак не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання їхньої дитини є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення з відповідача коштів на утримання позивача, то суд вважає відмітити наступне. Згідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Як на підставу своїх вимог про стягнення коштів на своє утримання позивач посилається на те, що відповідач не надає коштів на його утримання, що ставить його у скрутне матеріальне становище, оскільки він не має змоги працювати, тому що вимушений постійно доглядати за малолітньою дитиною. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог в цій частині, представник відповідача вказував на те, що позивач не дає йому можливості вільно спілкуватися із дитиною та фактично забороняє це робити, тому підстав для стягнення коштів на його утримання немає. З такими твердженнями представника відповідача, суд в повній мірі погодитися не може, оскільки судом було встановлено, що відповідач не використав всіх можливих засобів для того, щоб визначити порядок його участі у вихованні дитини, крім того позивач заперечує ту обставину, що він не надає відповідачу змоги спілкувати з дитиною а навпаки, бажає щоб дитина виховувалася обома батьками. Разом із цим, суд вважає, що вимога про стягнення коштів на утримання позивача в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача є завищеною, та такою, що може поставити відповідача в скрутне матеріальне становище, тому приходить до висновку про необхідність її задоволення в частині стягнення з відповідача коштів на утримання позивача в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років, оскільки судом встановлено, що позивач позбавлений можливості самостійно заробляти кошти з підстав необхідності постійного піклування про спільну дитину сторін. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. При цьому якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, ці витрати стягуються з другої сторони. На підставі викладеного та

Outcome: partial