Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

28 липня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить суд стягнути з [PERSON] , [PERSON] на свою користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно з кожного. Позовна заява мотивована тим, що позивачу виповнилось 73 роки, вона непрацездатна за віком, оскільки досягла пенсійного віку, відповідачі,сини, матеріальну допомогу позивачу добровільно не надають, проте має можливість допомагати, бо є працездатними та мають змогу працювати та отримувати доходи. Донька, [PERSON] , надає матеріальну допомогу добровільно. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, згідно якої просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечила проти заочного розгляду. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причину неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не надавали. Суд, враховуючи думку позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є дітьми [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до частини першої статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Тлумачення статті 202 СК України свідчить, що обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (зокрема, усиновлення); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних умов. Обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. При встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, суд враховує будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2021 року - 1769 гривень. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги. Положеннями статті 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (стаття 204 СК України). [PERSON] є пенсіонеркою, що підтверджується пенсійним посвідченням № [NUMBER] , виданим Павлоградським Пенсійним фондом України та отримує пенсію за віком, яка з липня 2020 року складала 2404,90 грн, з грудня 2020 року - 2414,02 грн, що підтверджується довідкою № 7781467667721743 від 19.01.2021 року управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Згідно консультативного висновку лікаря-офтальмолога від 19.05.2020 року, [PERSON] встановлено діагноз - відкрита кутова глаукома правого ока, абсолютна глаукома лівого ока, рекомендовано постійно очні каплі, відновлювальне лікування 2 рази на рік. Таким чином, позивачка є пенсіонеркою, непрацездатною, має важке захворювання, потребує лікування, а тому має необхідність у матеріальній допомозі від відповідачі, які є її синами. При цьому, суд враховує при визначені розміру аліментів на утримання позивачки надання їй допомоги від доньки - [PERSON] , а підстав, передбачених положеннями статті 204 СК України, для звільнення відповідачів від обов`язку утримувати непрацездатну матір не встановлено. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial