Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

27.09.2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, про встановлення факту, що має юридичне значення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він народився [INFO] року в с. Шершні Барського району Вінницької області, про що виконавчим комітетом Чемериської сільської ради Барського району Вінницької області 03 лютого 1955 року складено актовий запис №4, в якому було допущено помилку, а саме: в розділі «Відомості про батьків», національність батька [PERSON] та національність матері [PERSON] помилково зазначено як «українець», «українка». Але, їх національність є поляки, в підтвердження чого посилається на: Витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00019692523 від 02 березня 2018 року, з якого вбачається, що батьками рідної сестри заявника [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], які за національністю є поляками, і що органом реєстрації про народження [PERSON] був той самий орган - виконавчий комітет Чемериської сільської ради Барського району Вінницької області; Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00019582827 від 14 лютого 2018 року, з якого вбачається, що батьками рідної сестри заявника [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], які за національністю є поляками, і що органом реєстрації про народження був той самий орган - виконавчий комітет Чемериської сільської ради Барського району Вінницької області; Виписку з особового рахунку [NUMBER] погосподарської книги Чемериської сільської ради №541 від 12 жовтня 2016 року, з якої вбачається, що матір заявника [PERSON] була дочкою [PERSON] та [PERSON], і їх національність є поляки, а національність батька заявника [PERSON] також зазначена як поляк (прочерки означають повтор першого запису). В зв'язку із викладеним, заявник, посилаючись на п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженого Наказом МЮ України від 12 січня 2011 року, ст. 1 Закону України «Про національні меншини в Україні», ст. ст. 269, 271, 300 ЦК України, ст. 35 Конституції України, просить суд встановити юридичний факт, що [PERSON], [INFO], уродженець с. Шершні Барського району Вінницької області, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER], є поляком за національністю та зобов'язати Барський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, внести зміни до актового запису №4 від 03 лютого 1955 року про народження [PERSON], в частині запису національності його батьків, вказавши в графі про національність батька «поляк», замість «українець», і в графі про національність «матері» - «полячка», замість «українка», та видати нове свідоцтво про народження. До початку проведення судового засідання заявник [PERSON] надав суду заяву про підтримання своїх вимог та розгляд справи без його присутності. Представник заінтересованої особи в особі начальника Барського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області Хитрук А.О., надав суду заяву про розгляд справи без присутності представника відділу. З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до наступного. Згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER], виданого 03 лютого 1955 року виконавчим комітетом Чемериської сільської ради Барського району Вінницької області, а також копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. ст. 126, 133, 135 СК України №00019692495 від 02 березня 2018 року, встановлено, що в графі «Батьки» [PERSON], [INFO], зазначено відомості, що батько [PERSON] та матір [PERSON] за національністю українці (а.с.6, 7). Відповідно до листа Синельниківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області від 05.09.2018 року №1811/14.28-89 (а.с.12), заявнику [PERSON] відмовлено у внесенні змін в актовому записі про його народження щодо національності батька та матері. В обґрунтування заяви, [PERSON] надано суду копії Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. ст. 126, 133, 135 СК України №00019582827 від 14 лютого 2018 року, №00019692523 від 02 березня 2018 року, згідно яких [INFO] року народилась [PERSON] та [INFO] року народилась [PERSON]. Батьками вказаних осіб є [PERSON], за національністю поляк, та [PERSON], за національністю полька. Актові записи про народження [PERSON] та [PERSON] складені виконавчим комітетом Чемериської сільської ради Барського району Вінницької області (а.с.8,9). Відповідно до Виписки з особового рахунку [NUMBER] погосподарської книги Чемериської сільської ради [PERSON], який за національністю є поляк, останній є батьком матері заявника [PERSON] [PERSON]. До суспільної групи [PERSON] в період з 1947 року по 1949 рік за адресою господарства с. Хутор-Чемериський входили: [PERSON] (дружина), [PERSON] (дочка), [PERSON] (зять), [PERSON] (онука) (а.с.10). Згідно ст.11 Конституції України, держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України. За змістом ст. 269 ЦК України, особисті немайнові права належать кожній особі від народження або за законом, а відповідно до ст. 271 цього ж Кодексу, зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя. Фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства (ст. 300 ЦК України). Згідно положень статей 1 та 3 Закону України «Про національні меншини в Україні», Україна гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної самосвідомості й самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно до статті 11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян в будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Статтею 1 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин від 01.02.1995 року, ратифікованої Законом України від 09.12.1997 р., встановлено, що захист національних меншин та прав і свобод осіб, які належать до цих меншин, є невід'ємною частиною міжнародного захисту прав людини і одним із напрямків міжнародного співробітництва. Згідно п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення. Суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про достатність доказів, які узгоджуються між собою для задоволення заяви [PERSON], [INFO], та встановлення того факту, що за національністю (національним походженням) він є поляком, виходячи з того, що у актових записах про народження 1951 року та 1958 року двох його рідних сестер, батьки [PERSON] та [PERSON] мають національність поляк та полька, відповідно. Встановлення вказаного факту має юридичне значення для реалізації особистих немайнових прав заявника, виходячи із положень ст.300 ЦК України, а також ст.13 Закону України «Про національні меншини в Україні» про те, що громадяни, які належать до національних меншин, вільні у виборі обсягу і форм здійснення прав, що надаються їм чинним законодавством, і реалізують їх особисто, а також через відповідні державні органи та створювані громадські об'єднання. Відповідно до ч.2 ст.319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Таким чином, виходячи зі змісту ст. 319 ЦПК України та пунктів 1.1, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 (з наступними змінами та доповненнями), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за № 55/18793, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення є підставою для внесення органом державної реєстрації актів цивільного стану відповідних змін до актового запису №4 про народження [INFO] року [PERSON], складеного 03 лютого 1955 року виконавчим комітетом Чемериської сільської ради Барського району Вінницької області, виключивши із актового запису дані про те, що його батько [PERSON] та мати [PERSON] за національністю «українець» та «українка», вказавши їх національність як «поляк» та «полячка», відповідно На підставі ст.ст.269, 300 ЦК України, Закону України «Про національні меншини в Україні» та

Outcome: approved