Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

26 лютого 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Михайло-Ларинської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, в якому просив визнати дійсним договір купівлі-продажу від 25 серпня 1992 року нерухомого майна житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Михайло-Ларине Вітовського району Миколаївської області по вул. Молодіжній, 44, укладений між ним та радгоспом «Гвардії Ілліча». А також визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок. В обґрунтування позову вказував, що він придбав в радгоспі «Гвардії Ілліча» житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с. Михайло-Ларине Жовтневого (в теперішній часВітовського) району Миколаївської області по вул. Молодіжній, 44. Позивач сплатив радгоспу «Гвардії Ілліча» грошові кошти, а радгосп передав йому у власність вказаний будинок та по теперішній час він проживає в ньому зі своєю родиною. Під час звернення до державного реєстратора прав на нерухоме майно йому було відмовлено у державній реєстрації права власності на вищезазначений будинок, в звязку з реєстрацією такого права за радгоспом «Гвардії Ілліча». В той же, час він понад 20 років володіє даним житловим будинком, претензій до нього ніхто не висував, а посвідчити даний договір неможливо в звязку з припиненням радгоспу, як юридичної особи та його правонаступника. В звязку з тим, що сторонами вказаного договору виконано всі його умови, на теперішній час позивач не може розпорядитися своїм майном, тому змушений звернутися до суду із вказаним позовом. В підготовче судове засідання позивач не зявився, від нього надійшла заява, в якій він просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач Михайло-Ларинська сільська рада Вітовського району Миколаївської області в підготовче судове засідання свого представника не направила, надіслала заяву про визнання позову та розгляд справи за відсутності свого представника. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. Згідно до акту від 1978 року, переселенцю [PERSON] було передано радгоспом «Гвардії Ілліча» житловий будинок з надвірними будівлями, розташованому на першому відділенні радгоспу «Гвардії Ілліча» (а.с.49). Як вбачається з квитанції серії ТЖ № 030221 від 10 лютого 1992 року, виданої філією №6047106 Жовтневого відділення Ощадбанку СРСР, [PERSON] сплатив 2695 крб. для погашення позики за будинок (а.с.51). Згідно квитанції до приходного касового ордеру від 23 червня 1992 року №441, виданої радгоспом «Гвардії Ілліча», [PERSON] сплатив відсотки за будинок в сумі 67 крб. 30 коп. (а.с.51). Позивач [PERSON] в повному обсязі сплатив позику в сумі 3920 крб. за будинок по вул. Молодіжній, 44, будинок проданий без права продажу протягом 25 років, що підтверджується довідкою виданою радгоспом «Гвардії Ілліча» від 25 серпня 1992 року (а.с.50). Зазначені обставини свідчать про укладення договору купівлі продажу спірного нерухомого майна. Разом з цим, за даними КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», що містяться в довідці від 22 грудня 2017 року №2-5761, власником спірного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами в с. Михайло-Ларине Вітовського (Жовтневого) району Миколаївської області по вул. Молодіжній, 44, станом на 28 грудня 2012 року був радгосп «Гвардія Ілліча», на підставі реєстраційного посвідчення від 20 грудня 1990 року, виданого на підставі рішення Жовтневої районної ради народних депутатів від 21 березня 1989 року №63 та зареєстрованого в КП ММБТІ 20 грудня 1990 року за №217. Житловий будинок має наступні показники: житловий будинок -літ. А-1, загальною площею 86,2 кв.м., житловою площею 37,3 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами сараєм літ. В, погрібом з шиєю літ. Гпд, вбиральнею літ. Е, гаражем літ. Ж, сараєм літ. З, огорожами №3, 5, 6, 7, 8, спорудами №9, І, ІІ, (а.с.47). Згідно витягу з погосподарського обліку Михайло-Ларинської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 05 лютого 2018 року №123, [PERSON], згідно з записами в погосподарській книзі №6, сторінка 285 (номеру обєкта погосподарського обліку №5521), є власником та головою домогосподарства в с. Михайло-Ларине Вітовського (Жовтневого) району Миколаївської області по вул. Молодіжній, 44 (а.с.48). Відповідно до рішення виконавчого комітету Михайло-Ларинської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 25 січня 2018 року №4, за [PERSON] визнано право власності на житлову будівлю загальною площею 86,2 кв.м в с. Михайло-Ларине Вітовського району Миколаївської області по вул. Молодіжній, 44 (а.с.29). Рішенням державного реєстратора Вітовської районної державної адміністрації від 14 лютого 2018 року № 39675711, було відмовлено у державній реєстрації права власності на вищезазначений будинок, в с. Михайло-Ларине Вітовського району Миколаївської області по вул. Молодіжній, 44, за [PERSON], в звязку з реєстрацією такого права за радгоспом «Гвардії Ілліча» (а.с.30). Зі змісту статті 227 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі ЦК УРСР) вбачається, що договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню, якщо хоча б одна із сторін є громадянином. Згідно приписів частини 1 статті 47 ЦК УРСР недотримання вимог, передбачених статтею 227 ЦК УРСР тягне за собою недійсність договору. Відповідно до частини 2 статті 47 ЦК УРСР суд може визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення останньої за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього. У відповідності до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, 18 вересня 2007 року здійснена державна реєстрація припинення юридичної особи радгоспу «Гвардія Ілліча», правонаступником якого став сільськогосподарський виробничий кооператив «Злагода», відносно якого 15 липня 2014 року здійснена державна реєстрація припинення юридичної особи (а.с.8-15). В судовому засіданні встановлено, що сторони договору купівлі-продажу досягли всіх істотних умов по спірному договору, та виконали його, проте нотаріальне посвідчення цього договору неможливе у звязку з припиненням продавця, як юридичної особи та його правонаступника, отже позивач, в силу статті 145 ЦК УРСР є добросовісним набувачем. На підставі викладеного, оцінивши в сукупності докази по справі, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбаченого статтею 16 ЦК України.

Outcome: approved