Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

29.06.2015 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, який в подальшому уточнила, та просила суд визначити за померлим [PERSON], який помер 06.12.2012 року, 1/2 частку у спільному сумісному майні, а саме: квартири за адресою [ADDRESS]. В обґрунтування вимог зазначала, що воно протягом 25 років проживала без реєстрації шлюбу з [PERSON] Позивач вказує, що [PERSON] та його брат [PERSON] мали у спільній сумісній власності квартиру за адресою [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на вказану квартиру. 06.12.2012 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилось право на спадкове майно. Відповідно до складеного заповіту позивач є єдиною спадкоємицею всього належного [PERSON] майна. Однак отримати свідоцтво про право власності на частину квартири за адресою [ADDRESS] після смерті [PERSON] позивач не має можливості, оскільки у свідоцтві про право власності на квартиру немає чітко визначених часток кожного із співвласників. Позивач вважає, що оскільки частки не визначені, то у справі спільної сумісної власності частки співвласників є рівними і становлять по ? частці кожному співвласнику. Позивач вказує, що листом держнотконтори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що не виділена (не визначена) частка померлого у спільному майні, а інший співвласник [PERSON] не являється до нотаріально контори та не надає заяву про визначення частки у квартирі за померлим. Тому посилаючись на п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій, ст.ст. 368, 370, 1226, 1216 ЦК України, позивач просить визначити за [PERSON], який помер 06 грудня 2012 року, право на 1/2 частку у спільному сумісному майні квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с.19-20). Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, не заперечує проти заочного рішення Відповідач повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України, але до суду не зявився, заперечень на позов або заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Представник третьої особи Третьої Сумської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Зі згоди позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру, [PERSON] та [PERSON] являлись співвласниками цілої кооперативної квартири [ADDRESS], на праві приватної власності (а.с.10). Як вбачається з даного свідоцтва, частки співвласників не визначені (а.с.10). З свідоцтва також вбачається, що воно видане на підставі рішення Зарічного районного народного суду від 25.05.1983 року, ухвали Сумського обласного суду від 15.06.1983 року, рішення виконкому Сумської міської ради від 20.06.2000 року (а.с.10). З матеріалів справи вбачається, що 22.07.2008 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все своє майно він заповідав [PERSON] (а.с.8). 06.12.2012 року [PERSON] помер (а.с.9). 23.05.2013 року позивач [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с.32-33). Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу було відмовлено з тієї причини, що за померлим не визначена частка у квартирі, якою він володів на праві приватної власності разом з іншим співвласником [PERSON] (а.с.11). Тобто встановлено, що позивач, яка є єдиним спадкоємцем за заповітом, який має право на спадщину, не може оформити свої спадкові права, оскільки за померлим не визначена частка у квартирі, якою він володів на праві приватної власності разом з іншим співвласником. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до вимог ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1233, 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Субєкт права спільної сумісної власності має прав заповідати свою частку у справі спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у справі спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Як вбачається з матеріалів справи, брат померлого і другий співвласник квартири [PERSON] звертався до [PERSON] з позовом та намагався в судовому порядку поділити пай та квартиру, просив виділити йому більшу частину. Однак рішенням Зарічного районного народного суду від 25.05.1983 року у задоволенні позову було відмовлено. Зокрема, даним рішенням також встановлено, що членом кооперативу був батько сторін, сторони [PERSON] та [PERSON] в рівних долях прийняли спадщину, і на рівних правах були прийняті в члени кооперативу Крім того, даним рішенням встановлено, що кооперативний пай в рівних частках між сторонами поділений. Сторони в спірній квартирі мають рівні права на житлову площу (а.с. 60). Рішення набрало законної сили. На підставі вказаного рішення і було видано свідоцтво про право власності на квартиру (а.с.10). Враховуючи, що на даний час не оспорюється та обставина, що померлий був співвласником квартири, отримав свідоцтво про право власності на житло, а крім того, у рішенні Зарічного районного народного суду від 25.05.1983 року було встановлено, що кооперативний пай в рівних частках між сторонами поділений, і сторони в спірній квартирі мають рівні права на житлову площу, то суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та визначити за померлим [PERSON], який помер 06 грудня 2012 року, право на 1/2 частку у спільному сумісному майні квартирі за адресою: [ADDRESS]. На підставі ст. 88 ЦПК України, у звязку з задоволенням позову, слід стягнути з відповідача на користь позивач понесений нею судовий збір у сумі 551,20 грн.

Outcome: approved