Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

28 серпня 2013 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н., згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконував зобовязання по договору, внаслідок чого виникла заборгованістьв сумі 33838 грн. 84 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, але до суду надав заяву з клопотанням справу слухати при його відсутності, підтримує позовні вимоги на підставах викладених у позовній заяві, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте надав заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача та відповідача про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши надані документи і матеріали, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно вимог ст.1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Судом встановлено, що 28 серпня 2013 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н., згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Станом на 30 квітня 2017 року у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 33838 грн. 84 коп., яка складається з наступного: 1975,17 грн. заборгованість за кредитом; 26426, 11 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3350 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - фіксована частина штрафу; 1587, 56 грн. штраф ( процентна складова). Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобовязань відповідачем [PERSON] за кредитним договором від 28 серпня 2013 року на суму 33838, 84 грн., суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 1600 грн.

Outcome: approved