Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

27.08.2020 року позивач звернулася до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 07.09.2020 року отримана інформація щодо місця реєстрації відповідача, та цього ж дня відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 01 грудня 2017 року, зареєстрованому Добропільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] . З грудня 2019 року стосунки розладились, зникло порозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. На даний час живуть окремо, вважає, що збереження шлюбу неможливе. Позивач в судовому засіданні, позовну вимогу підтримала, просила задовольнити, заперечувала проти надання судом строку на примирення. Відповідач в судовому засіданні, позовну вимогу визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Заперечував проти надання судом строку на примирення. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 01 грудня 2017 року Добропільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 12. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про народження № [NUMBER] , сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Відповідно до довідки Олександрівської селищної ради від 26.08.2020 року, позивач зареєстрована в [ADDRESS] , разом з донькою (а.с.14). Зазначені письмові докази суд визнає належними та допустимими доказами по справі. Правовідносини, які склалися між сторонами стосуються сімейних правовідносин щодо розірвання шлюбу між сторонами. До правовідносин, які склались між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За вимогами ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до пояснень сторін в суді, сторони мають різні погляди на сім`ю та взаємовідносини між подружжям, тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сім`я фактично розпалася та її відновлення неможливе, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне шлюб розірвати. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved