overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

28.07.2016р. [PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

28.07.2016р. [PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до відповідача [PERSON] Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

28.07.2016р. до Словянського міськрайонного суду звернувся [PERSON] до [PERSON] з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

28.07.2016р. до Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] до [PERSON] з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

28.07.2016 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останніх шести місяців з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «Огризкова» (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не зявився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.21). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останніх шести місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останніх шести місяців, миритися не бажають, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

28.07.2016 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, з червня 2014 р. з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, спір про майно буде вирішуватися окремо; просив розглянути справу без його участі, позов задовольнити (а.с.14). Відповідачка письмово просила розглянути справу без її участі, вимоги позову визнає, не заперечує проти їх задоволення, після розірвання шлюбу обрала прізвище Новаковська (а.с.15-17). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають з червня 2014 р., миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають з червня 2014 р., суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

28.07.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 04.06.1994 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Чернігівського міськвиконкому, актовий запис за № 742. Від шлюбу мають спільну дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Між ними часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань, що робило спільне життя нестерпним. Спільне господарство не ведеться. Між ними втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. Вважає подальше сумісне життя, примирення та збереження сімї неможливими. З приводу розподілу майна спору не виникає. Просить суд розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, зазначив, що фактично шлюбні відносини припинені з червня 2015 року. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, доповнила, що фактично шлюбні відносини припинені з червня 2015 року. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.06.1994 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Чернігівського міськвиконкому, актовий запис за № 742. (а.с.3). Фактично шлюбні стосунки між сторонами припинені з червня 2015 року. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, беручи до уваги те, що відповідач позов визнала, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також, суд вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно зясованих обставин справи, досліджених в судовому засіданні, встановивши правовідносини та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

28.07.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради та просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: вул.Болградська, 33 в с.Криничне Болградського району Одеської області, що належав померлій 18.05.2009 року [PERSON], мотивуючи тим, що нотаріальною конторою йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з тим, що у свідоцтві на право власності на нерухоме майно тип обєкту вказано садиба замість житловий будинок. Позивач до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] сільської ради до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить нерухоме майно: садиба, розташована по вул. Болградській, 33 в с.Криничне Болградського району Одеської області, загальною площею 42,5 кв.м, житлової плоді 30,0 кв.м, житлового будинку, А, 42,5 кв.м, Сараю Б, 82,4 кв.м, Гаражу, В, 26,5 кв.м, Сараю, Г, 65,7 кв.м, дворових споруд, 1-3. що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія САВ № 202849 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17678689 від 09.02.2008 року.\~ Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 189587 від 18.05.2009 року, виданого [PERSON] сільською радою Болградського району Одеської області, [PERSON] померла 18.05.2009 року. Позивач являється сином спадкодавця, що підтверджено рішенням Болградського районного суду Одеської області від 09.06.2016 року, тобто відповідно до ст. 1261 ЦК України, являється спадкоємцем за законом першої черги. Позивач, як спадкоємець за законом, у встановлений строк відповідно до ст. 1269 ЦК України звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою від 04.11.2009 року №1108, але постановою державного нотаріуса [PERSON] від 18.05.2016 року, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з тим, що садиба, що розташована в с.Криничне по вул.Болградська,33, Болградського району Одеської області, немає державного акту на право власності на земельну ділянку, що передбачається ст.381 ЦК України. Інших спадкоємців немає, що підтверджено довідкою №313 від 08.07.2016 року, виданою [PERSON] сільською радою Болградського району та матеріалами спадкової справи № 632/2009, заведеною державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов, судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

28.07.2016 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Позовні вимоги обгрунтовував тим, що він є власником квартири [ADDRESS]. У 1996 році він на прохання відповідача, який є його сином, зареєстрував сина у власній квартирі. Однак син в квартирі не проживає з часу реєстрації, не оплачує комунальні послуги, які на нього нараховуються. Реєстрація відповідача в квартирі перешкоджає йому отримати субсидію на сплату комунальних послуги та у повній мірі користуватись квартирою. Просив визнати відповідача таким, що втратив право на користування спірною квартирою, стягнути з відповідача витрати по справі. У удовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав. Пояснив, що він дійсно не проживає у спірній квартирі, а з 1998 року проживає в [INFO] з співмешканкою, має дитину. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків. Установлено, що позивач на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.04.1994 року є власником двокімнатної квартири [ADDRESS] . В квартирі зареєстровані позивач і відповідач . Відповідач у спірній квартирі не проживає з 1998 року, комунальні послуги за квартиру не сплачує, що не заперечується відповідачем, який визнав позовні вимоги. Визнання позовних вимог відповідачем не суперечить вимогам ст. 174 ЦПК України. Ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом Оскільки відповідач визнав позовні вимоги, не проживає у спірній квартирі з 1998 року, наявні підстави для задоволення позовних вимог. Відповідач є інвалідом другої групи, звільнений від сплати судового збору, а отже вимоги про стягнення з нього на користь позивача судових витрат по справі не підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

28.07.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 17.07.1993 року Житомирським міським відділом РАЦС, актовий запис №1210. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, однак про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.\~\~\~\~ Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.07.1993 року Житомирським міським відділом РАЦС, актовий запис № 1210, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-ТП № 361049 від 17.07.1993 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

28.07.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не меншь 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутнсоті, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до наданих позивачкою документів, шлюбні відносини з відповідачем припинені з травня 2016 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на ії утриманні, матеріальна допомога з боку відповідача не надається. Відповідно до ст. ст. 180 182 Сімейного Кодекса України батьки зобов'язані утримавати дітей до досягнення їм повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дітей і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з [PERSON], суд враховує матеріальний і сімейний стан відповідача, та вважає можливим стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Одночасно, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

28.07.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11.08.2007 року Озернянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис № 16, мотивуючи тим, що вони втратили почуття любові та взаєморозуміння, у звязку з чим почали часто сваритися. Зазначила що, відповідач матеріально не допомагає, зловживає спиртними напоями, що негативно впливає на сімю. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх доньок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу будуть проживати разом з матірю. На теперішній час шлюбні відносини між ними припинилися. Вважає примирення неможливим. Спору щодо розподілу майна нема. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи була сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, у звязку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, заслухавши пояснення осіб, що приймали участь у розгляді справи, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 11.08.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЖД № 055335 від 11.08.2007 року, виданим Озернянською сільською ради Ізмаїльського району Одеської області. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 161005 від 04.02.2009 року, виданим Озернянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 327368 від 04.10.2012 року, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Сторони однією сімєю не проживають. Поновлювати шлюбні стосунки наміру не мають. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Спору щодо визначення місця проживання дітей не має, вирішено, що діти будуть проживати з матірю. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки можливості не вбачається, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

28.07.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на користь чотирьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 28.07.2016 року і до досягнення ними повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 04.12.1998 року. За час подружнього життя у них народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На теперішній час неповнолітні діти проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання своїх дітей і добровільно не надає матеріальної допомоги. Згідно ст.ст.180-182 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища дитини і інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до положення ст.3 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Також на підставі ст.88ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved