Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

27.04.2016 року позивач звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом до [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без дозволу батька, третя особа виконавчий комітет Половинкинської сільської ради, посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON], від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб розірвано за рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 31.01.2012 року. В даний час дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на її вихованні та утриманні. Позивач вказує, що на теперішній час, у неї зявилась можливість повезти дитину за кордон, але її колишній чоловік - [PERSON] безпідставно не надає згоди на виїзд дитини за межі України. При цьому жодних вагомих аргументів, які б пояснювали та обґрунтовували його відмову він не наводить. Позивач вважає, що така позиція її колишнього чоловіка [PERSON] шкодить інтересам їх неповнолітньої дитини [PERSON], не сприяє його всебічному та гармонійному розвитку і просить суд визнати відмову [PERSON] на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітнього [PERSON], [INFO], - безпідставною та дозволити [PERSON] без згоди батька [PERSON], тимчасово вивезти неповнолітнього [PERSON], [INFO], за межі України. Викладені обставини позивач обґрунтовує письмовими доказами, а саме: свідоцтвом про народження дитини серії 1-ЕД № 181865 (а.с. 5), рішенням про розірвання шлюбу від 31.01.2012 року (а.с. 4). У судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та вїхати в Україну. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну» документами, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є: - паспорт громадянина України для виїзду за кордон; - проїзний документ дитини; - дипломатичний паспорт; - службовий паспорт; - посвідчення особи моряка. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до копії свідоцтва про народження дитини серії 1-ЕД № 181865 батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до рішення Старобільського районного суду Луганської області від 31.01.2012 року шлюб між сторонами розірвано. Зважаючи на те, що позивач висловила стійке волевиявлення, направлене на тимчасове вивезення неповнолітньої дитини за кордон, що відповідає інтересам дитини, відповідач позовні вимоги визнав, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 1-4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну»,

Outcome: approved