Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-21 00:00:00

27.08.2021 року позивач [PERSON] звернулась до Козельщинського районного суду із вищезазначеним позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі Ѕ частини з усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі заяви в суд до досягнення найстаршою дитиною повнолітнього віку та на її особисте утримання до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів. Допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу, встановленого законом. Далі, позивач в позові зазначила, що малолітні діти, перебуває на її утриманні, відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання дітей не надає, а тому прохає стягнути аліменти з відповідача. Згідно ухвали суду вбачається, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, але направили заяву, згідно якої вбачається, що розгляд справи проводити без їхньої участі, позовні вимоги підтримують та прохають задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але направив заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги позивача визнає частково, а саме в частині стягнення аліментів на утримання дітей. Позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дружини не визнає, оскільки офіційно працюючи отримує мінімальну заробітну плату, будь-яке майно відсутнє та інші доходи відсутні. Згідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові докази по справі, встановив наступне. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України 15.05.2006 року за № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно до ст. 141, 155, 180, 182, 183 СК України вбачається, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Батьки повинні утримувати своїх дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку, (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи, що відповідач як батько малолітніх дітей повинен приймати участь в утриманні своїх дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також враховуючи те, що відповідач визнав позовну вимогу позивача щодо стягнення аліментів на утримання дітей, а тому суд вважає, що позовна вимога позивача щодо стягнення аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню в повному обсязі та встановлює для виплати аліменти на користь позивача в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку або доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше ніж десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи з 27.08.2021 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Також, відповідно п. 7 ст. 267, ч. 1 п. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дітей, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача утримання на її користь як дружини, з якою проживає дитина [PERSON] , яка не досягла трирічного віку, до досягнення цією дитиною віку трьох років, то суд враховує, що право дружини на утримання виникає на підставі складу юридичних фактів: проживання з нею дитини, яка не досягла трьох років; походження дитини від чоловіка (кровне споріднення); здатність чоловіка надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Ч. 4 ст. 84 СК України визначено умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд приймає до уваги те, що позивачем не надано до суду будь-яких належних та допустимих доказів, що відповідач спроможній сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною [PERSON] трьох річного віку. Окрім цього, відповідач у заяві про розгляд справи без його участі зазначив, що отримує мінімальну заробітну плату, інші доходи відсутні. Отже, суд вважає, що позовна вимога позивача про стягнення аліментів на утримання позивача в розмірі 1/6 частини від всіх його видів доходу щомісячно до досягнення [PERSON] , [INFO] трирічного віку не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено,а судом не встановлено, що відповідач спроможній сплачувати аліменти на утримання дружини. Оскільки позивач за даною категорією справ звільнена від сплати судового збору за Законом, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 908 грн за вимогою про стягнення аліментів на утримання дітей. Судові витрати за вимогою позивача про стягнення аліментів на неї як на дружину - віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial