Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

27 грудня 2013 року позивачка [PERSON] звернулась до Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Територіальної громади в особі Первомайської сільської ради Ясинуватського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON]. Померла [PERSON] приходилась ій матір`ю. Вона є єдиною спадкоємицею за законом першої черги. 02.07.2013 року в установлений законом строк вона подала заяву про прийняття спадщини державному нотаріусу П'ятої Донецької державної нотаріальної контори. Державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно. Згідно договору купівлі - продажу від15.11.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Ясинуватської державної нотаріальної контори ст.. держаним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори, [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Згідно державного акту серії 111-ДН №054909, виданий 15.08.1997 року на основі рішення Первомайської сільської ради народних депутатів №9/1 від 27.01.1995 року [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0,4085 га, розташованого на території Первомайської сільської ради, [ADDRESS] з цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, ведення особистого господарства. Ухвалою Калінінського районного суду м. Донецька від 26 квітня 2003 року, яка набрала законної сили 12 травня 2003 року, затверджено мирову угоду між [PERSON], [PERSON], [PERSON], згідно котрого за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку площею 0,4085га., розташованої по [ADDRESS], а також на домобудівництво, яке розташоване на земельній ділянці по [ADDRESS]. 06 жовтня 2003 року ухвалою Калінінського районного суду м. Донецька, яка набрала законної сили 22.10.2003 року винесено додаток до ухвали Калінінського районного суду м. Донецька від 26 квітня 2003 року в частині зазначення площі домобудівництва, розташованого на земельній ділянці по [ADDRESS], 40,5 квадратних метрів. Однак, мати не встигла ухвалу суду надати для реєстрації за нею право власності нерухоме майно. Просила суд визнати право власності на житловий будинок на земельну ділянку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, на обґрунтування чого послалась на обставини викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача участі у судовому засіданні не приймав, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов визнали, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], місце державної реєстрації Донецький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області. (арк.. справи 10). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] місце реєстрації м. Донецьк Ворошиловський відділ РАГС померла [PERSON] приходилась позивачці матір`ю. (арк.. справи 9). Згідно спадкової справи №177/13 [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом першої черги після смерті [PERSON]. 02.07.2013 року в установлений законом строк вона подала заяву про прийняття спадщини державному нотаріусу П'ятої Донецької державної нотаріальної контори. (арк.. справи 40-52). Державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно. (арк. справи 31). Згідно договору купівлі - продажу від15.11.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Ясинуватської державної нотаріальної контори ст.. держаним нотаріусом Авдіївської державної нотаріальної контори, [PERSON] є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. (арк.. справи 13). Згідно державного акту серії 111-ДН №054909, виданий 15.08.1997 року на основі рішення Первомайської сільської ради народних депутатів №9/1 від 27.01.1995 року [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0,4085 га, розташованого на території Первомайської сільської ради, [ADDRESS] з цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, ведення особистого господарства. (арк.. справи 19). Ухвалою Калінінського районного суду м. Донецька від 26 квітня 2003 року, яке набрало законної сили 12 травня 2003 року, затверджено мирову угоду між [PERSON], [PERSON], [PERSON], згідно котрого за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку площею 0,4085га., розташованої по [ADDRESS], а також на домобудівництво, яке розташоване на земельній ділянці по [ADDRESS]. (арк.. справи 25-27). 06 жовтня 2003 року ухвалою Калінінського районного суду м. Донецька, яка набрала законної сили 22.10.2003 року винесено додаток до ухвали Калінінського районного суду м. Донецька від 26 квітня 2003 року в частині зазначення площі домобудівництва, розташованого на земельній ділянці по [ADDRESS], 40,5 квадратних метрів. (арк.. справи 28-29). Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно до вимог ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 ст. 395 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті - ч. 1 ст. 1218 ЦК України. Відповідно до ст.. право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування позачергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу - ч. 2 ст. 1258 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до вимог ст.. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст..1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Викладене вище свідчить про те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, а саме: [ADDRESS] та земельну ділянку. Відповідач є спадкоємцем першої черги, але у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивач не має змоги зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на вказаний житловий будинок. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок [ADDRESS] з господарськими спорудами та земельну ділянку. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved