Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

26 лютого 2019 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області шлюб між сторонами було розірвано, та стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на дитину в місяць, починаючи з 21 січня 2002 року та до його повноліття. 07.02.2019 року стягнення аліментів припинено, у зв`язку з досягненням дитиною повноліття. Позивач вказує, що відповідач ухилявся від сплати аліментів, у зв`язку з цим заборгованість по аліментам склала 14945,57 грн., що підтверджується довідкою державного виконавця. Позивач розрахувала пеню у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, що за розрахунком позивача за\~період - з квітня 2011 року по 06.02.2019 року, становить 7804,66 грн. Посилаючись на вимоги ст. 196 СК України, просить стягнути з відповідача на її користь пеню за\~прострочення сплати аліментів у розмірі 7804,66 грн. Ухвалою суду від 14.03.2019 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд 08.04.2019 року о 10 год. 30 хв. за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. У зв`язку з клопотанням позивача про витребування доказів,розгляд справи було відкладено на 13 год. 00 хв. 14.05.2019 року. Позивач в судовому засіданні надала уточнені позовні вимоги, відповідно до яких поросила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 6549, 23 грн. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, відзиву чи заяви про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Представник відділу ДВС Литвин Т.С. в судовому засіданні пояснила, що у відділі на виконанні перебував виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на дитину в місяць, починаючи з 21 січня 2002 року та до його повноліття. Проте, боржник сплачував аліменти несвоєчасно, тому утворилась заборгованість, яка на день розгляду справи у суді, становить 8221,48 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком № 151 від 14.05.2019 року. Заслухавши пояснення позивача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями особи, поданим в межах цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, у разі виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 20 СК України, до вимог, що випливають із аліментних відносин, позовна давність не застосовується, і до правовідносин, які регулюються ст. 196 СК України, не поширюється дія ЦК, зокрема, ст. 258 ЦК України. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Олександрівського районного суду Донецької області, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 11 березня 2002 року Олександрівським районним відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №24 ( а.с. 22). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] ( а.с. 16).. Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 05 лютого 2002 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на дитину в місяць, до його повноліття (а.с. 23). З останньої актуальної довідки - розрахунку заборгованості по аліментам № 151 від 14.05.2019 року, по виконавчому листу № 2-65 від 05.02.2002 року вбачається, що державним виконавцем визначена заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів, станом на день розгляду справи у суді, у розмірі 8221,48 коп. (а.с. 55-56). При цьому належних доказів щодо своєї неспроможності сплачувати аліменти чи щодо поважних причин несвоєчасної та неповної сплати аліментів відповідач суду не надав. Так, відповідач зобов`язаний, згідно із законом, утримувати свого неповнолітнього сина. Однак, цей обов`язок [PERSON] без поважних причин належним чином не виконував. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100% заборгованості. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обовязків щодо утримання неповнолітнього сина, покладених на нього судовим рішенням, а тому є підстави для нарахування пені. Суд погоджується з розрахунком пені у сумі 6549,23 грн., який надано позивачем, оскільки даний розрахунок узгоджується з вимогами ч.1 ст.196 СК України (а.с.58). Відповідач вказаний розрахунок пені не оскаржив і іншого розрахунку не надав. Враховуючи норму ч. 1 ст. 196 СК України, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення пені у розмірі 6549,23 грн., та вважає необхідним стягнути пеню у визначеній позивачем сумі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку зі звільненням позивача по даній категорії справ від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 коп. Враховуючи викладене,\~на підставі ст.ст. 20, 196\~СК\~України,

Outcome: approved