Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

28 вересня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 29 липня 1995\~року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO], яка досягла повноліття. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого виникали сварки та непорозуміння, що призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинили у січні 2018 року, та з того часу спільне господарство не ведуть. Відповідач відмовляється добровільно розірвати шлюб в органах ДРАЦС. Спір щодо поділу майна буде вирішений окремо. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 31 жовтня 2018 року було відкрите провадження у справі (а.с.\~24). Ухвалою суду від 14 лютого 2019 року справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 24). У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 18). Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 8). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні таких обставин. Судом установлено, що сторони уклали шлюб 29 липня 1995 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів виконкомом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено запис за № 15 та видане свідоцтво про укладення шлюбу (а.с. 6). Встановлено, що сторони не мають неповнолітніх дітей. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з січня 2018 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В звязку з наведеним, вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими, та вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне в звязку з реєстрацією шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved