Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-31 00:00:00

28.05.2021 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок позначений літерою «А» з верандою позначеною літерою «а», загальною площею 56,6 кв.м., житловою площею 20,3 кв.м., ганок з козирком, літню кухню позначену літерою «Б», сарай позначений літерою «В», погріб з шиєю позначений літерою «Г», криницю позначену за номером 1, огорожу позначену за номером 2, ворота позначені за номером 3, хвіртку позначену за номером 4, що розташовані за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов мотивовано тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , актовий запис № 13. До дня смерті спадкодавець [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS], що підтверджується довідкою Погребищенської міської ради. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . За життя [PERSON] залишила належне їй на день смерті право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, земельну ділянку. Заява до нотаріального органу на прийняття спадщини нею була подана у передбачений законодавством строк. Згідно поданої нею заяви була заведена спадкова справа №399/2017. Після її звернення до нотаріального органу в частині видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, господарські будівлі та споруди за законом їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, свідоцтва про право власності на будинковолодіння та його реєстрації у Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації. Водночас, їй роз`яснено, що згідно із підпунктом 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Однак, нею не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Державним нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Правовстановлюючий документ, який підтверджував би право власності на житловий будинок ( свідоцтво про право власності ) за життя [PERSON] в КП «Вінницьке об`єднане бюро технічної інвентаризації» не був зареєстрований, а на померлих дані документи не реєструються. За таких обставин, з метою захисту своїх спадкових прав, вона змушена звернутися із цим позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте через канцелярію суду подала заяву, в якій просить позовну заяву розглянути без її участі та задовольнити позовні вимоги (а.с. 78). Представник відповідача Погребищенської міської ради О.Жмурчук в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги визнає (а.с. 38). Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що відповідно до відомостей, які містяться у технічному паспорті на будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами від 05.03.2021 року, вищезазначені об`єкти нерухомості побудовані в період з 1955 по 2010 роки (а.с. 17-20). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , актовий запис № 13 (а.с.12). На день смерті вона постійно проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] (а.с. 26). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, зокрема з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , що підтверджується технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданим фізичною особою-підприємцем [PERSON] від 05.03.2021 року (а.с.17-20). Позивачка у встановлений законом строк спадщину після смерті [PERSON] прийняла, подавши відповідну заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса Погребищенської державної нотаріальної контори Швеця О.В., що підтверджується копіями матеріалів спадкової справи № 399/2017 щодо майна [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 50-77). Разом із цим, в матеріалах спадкової справи міститься заява чоловіка спадкодавця - [PERSON] від 20.11.2017 року, в якій він повідомляє Погребищенську районну державну нотаріальну контору про те, що відмовляється від обов`язкової частки у спадщині та від отримання свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя (а.с.53). Відомості про прийняття спадщини іншими спадкоємцями в матеріалах спадкової справи відсутні. Після відкриття спадкової справи позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, які розташовані по [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про належність вищевказаного житлового будинку спадкодавцю за життя та відомостей про реєстрацію права власності на житловий будинок (а.с. 16). Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст.1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За правилами частин 1, 2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Частиною 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу. Згідно із ч. 2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. В контексті обставин справи суд вважає, що визнання позову представником відповідача, який як орган місцевого самоврядування наділений повноваженнями розпоряджатися майном територіальної громади, до якої може перейти право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] у разі визнання її судом відумерлою спадщиною, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Отже, зважаючи те, що [PERSON] протягом встановленого законом строку прийняла спадщину, однак у неї існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, ураховуючи визнання позову представником відповідача, суд приходить до висновку, що з метою захисту майнових прав позивачки за нею необхідно визнати право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані по [ADDRESS] . Ураховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, та беручи до уваги те, що позивач бажає судові витрати, пов`язані з розглядом справи, залишити за собою, суд не вбачає підстав стягувати із відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved