Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

27 січня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 22.09.1994 року у Клішковецькій сільській раді Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 24 між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від спільного подружнього життя в них є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу будуть проживати з батьком, оскільки позивачка має намір виїхати на працевлаштування за кордон. Вказує на те, що починаючи з квітня 2014 року подружні відносини між позивачем та відповідачем припинені. Основною причиною розпаду сімї є різниця характерів, відсутність між нею та відповідачем взаєморозуміння і довіря. Причиною розпаду сімї стало те, що в них різні погляди на сімейне життя. Позивачка вважає, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а вона та відповідач [PERSON] не мають наміру зберегти шлюб. Після реєстрації розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «Балицька». Підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але від неї на адресу суду надійшла заява в якій вона просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява в якій він просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає, згідний на розірвання шлюбу. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 22.09.1994 року, зареєстрованому у Клішковецькій сільській раді Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 24 (а.с.4). Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей: донька [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом сторони з квітня місяця 2014 року подружні відносини не підтримують. Основною причиною розпаду сімї є різниця характерів, відсутність між сторонами взаєморозуміння і довіря та різних поглядів на сімейне життя. 24.02.2015 року сторонам було надано строк для примирення у 3 місяці, однак вони не примирились, а тому суд вважає, що шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд дійшов висновку, що спір, щодо місця проживання дітей у сторін відсутній, письмового договору про те, з ким будуть проживати неповнолітні діти суду не надано, крім того, позивачем не заявлялася позовна вимога щодо місця проживання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], а тому суд зазначає, що в разі якщо батьки не дійдуть згоди щодо того, з ким із них будуть проживати їхні неповнолітні діти, спір між ними може вирішуватися органом опіки і піклування або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в справі в розмірі 243, 60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved