Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

27.11.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та згідно уточненої позовної заяви просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 400 000,00 гривень та судові витрати. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27 грудня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено два договори купівлі-продажу земельних ділянок загальною площею 18,30 га кадастровий номер 4823383900:02:000:0014 та загальною площею 31,70 га кадастровий номер 4823383900:10:000:0168, розташованих у межах території Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. У серпні позивач дізнався, що вищевказані земельні ділянки обробляються та на них вирощують врожай невідомі особи, при цьому позивач не укладав жодні відповідні правочини. Як дізнався згодом позивач, [PERSON] є братом [PERSON] та підтвердив, що отримував від орендарів грошові кошти, у розмірі, що на той момент становив 400 000,00 гривень за чотири роки оренди. На підтвердження наведеного відповідач склав відповідну розписку. Позивач вважає, що без його дозволу відповідач передав в оренду майно позивача та безпідставно отримав від цієї оренди грошові кошти, право на отримання яких мав лише він, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог на підставі наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З матеріалів справи встановлено, що 27 грудня 2013 року між [PERSON] (далі за текстом - як Позивач) та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки від 27.12.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2822 загального площею 18,30 га (кадастровий номер 4823383900:02:000:0014) та договір купівлі-продажу земельної ділянки від 27.12.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 2820, загальною площею 31,70 га кадастровий номер 4823383900:10:000:0168), розташованих в межах території Пересадівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, копії вказаних договорів наявні в матеріалах справи. Право приватної власності [PERSON] на вищевказані земельні ділянки підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.12.2013 року № 15623854 та витягом від 27.12.2013 року № 15622520. У серпні 2017 року позивач дізнався, що вищевказані земельні ділянки обробляються та на них вирощують врожай невідомі особи, при цьому як зазначив Позивач, що не укладав жодні відповідні правочини. Приїхавши на місце, було встановлено, що група фермерів, здійснює використання земельних ділянок для вирощування врожаю, при цьому сплачують оренду плату особі, що представилась родичом власника земельних ділянок. Через деякий час на місце приїхав [PERSON], і зазначив, що є братом [PERSON], та підтвердив, що отримував від орендарів грошові кошти, у розмірі, що на той момент становив 400 000 (чотириста тисяч) гривень. На підтвердження вищевказаного Відповідач склав відповідну розписку, яка наявна в матеріалах справи. Таким чином вбачається, що без дозволу позивача Відповідач передав у оренду майно Позивача та безпідставно отримав від цієї оренди грошові кошти, право на отримання яких має лише Позивач. Вирішуючи спір суд виходить за наступного. Згідно ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Частиною 1ст. 1213 ЦК визначено, що особа, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Позивач неодноразово звертався до Відповідача із вимогами повернути безпідставно отримані грошові кошти, однак останній усі вимоги ігнорував. Станом на сьогоднішній день Відповідач не виконав вимоги Позивача, а саме не здійснив повернення йому безпідставно набутих грошових коштів. За положеннями ст. ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином судом встановлено, що відповідач набув грошові кошти відповідача у сумі 400 000,00 гривень без достатньої правової підстави. А відтак, зобовязаний повернути їх позивачу, у звязку з чим, вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4 000,00 гривень.

Outcome: approved