Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

28 листопада 2019 року [PERSON] звернулася із вказаною заявою до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області. Свої вимоги заявниця обґрунтовувала тим, що 08 [INFO] на тимчасово окупованій території України, за зареєстрованим місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , помер її брат [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з чим на підтвердження даного факту Червоногвардійським відділом РАЦС Макіївського міського управління юстиції було видано свідоцтво про його смерть. Посилаючись на те, що будь-які акти, а саме: рішення, документи, що видані органами або посадовими особами на тимчасово окупованій території України є недійсними і не створюють правових наслідків, а також, що отримати свідоцтво про смерть брата в Очаківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області вона не має можливості, оскільки, факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», просила встановити факт смерті її брата [PERSON] , яка настала [INFO] . Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, заявниця надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій крім того, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, заінтересована особа про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. [PERSON] , народилася [INFO] в м. Макіївка Донецької області, її батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04 березня 1985 року, виданого Червоногвардійським відділом РАЦС м. Макіївка (а.с. 6). Як вбачається з копіі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] в зв`язку з укладенням шлюбу 02 грудня 1967 року, змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до паспорту громадянина України серії № [NUMBER] , виданого 25 квітня 1997 року Гірницьким РВ УМВС України м. Макіївці Донецької області, заявниця [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України (а.с. 4). З довідки від 22 травня 2017 року № 55 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що видана управлінням соціального захисту населення Очаківської міської ради Миколаївської області, вбачається, що фактичне місце проживання/перебування заявниці [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] [ADDRESS] (а.с. 11). [PERSON] , народився [INFO] в м. Макіївка Донецької області, його батьками є: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22 травня 1976 року, виданого Червоногвардійським відділом РАЦС м. Макіївка (а.с. 7). Таким чином в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є рідним братом [PERSON] . Згідно з копією лікарського свідоцтва про смерть № 1941 від 11 листопада 2019 року, виданого Макіївським відділенням бюро судово-медичних експертиз, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] вдома за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про смерть виданого Червоногвардійським відділом РАЦС Макіївського міського управління юстиції від 11 листопада 2019 року, [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Макіївка, Донецької області, помер [INFO] (а.с. 9). Як вбачається з листа Очаківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за №1374/15.23-4.3 від 27 листопада 2019 року, заявниці відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , оскільки нею пред`явлене свідоцтво про смерть, видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, воно є недійсним і не створює правових наслідків (а. с. 13). Отже, в судовому засіданні встановлено, що на теперішній час заявниця не має можливості отримати свідоцтво про смерть брата, видане державним органом України, і, відповідно не може реалізувати свої права. За приписами ст.\~17\~Закону України\~«Про державну\~реєстрацію актів\~цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VІ, державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, та на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України № 258 від 03 липня 2001року (далі - Інструкція). Відповідно до положень Інструкції, лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину. Постановою Верховної\~Ради України\~№ 254-VІІІ\~від 17\~березня 2015\~року «Про\~визнання окремих\~районів,\~міст,\~селищ і\~сіл Донецької\~та Луганської\~областей тимчасово\~окупованими територіями» визнані тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей. Відповідно до ст.\~1\~Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VІІ (в редакції від 18\~січня 2018 року № 2268-VIII (далі Закон № 1207-VІІ), тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно розпорядження Кабінету\~Міністрів України\~від 07\~листопада 2014\~року №\~1085-р місто Макіївка Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України, в т.ч. органи державної реєстрації актів цивільного стану України, тимчасово не здійснюють свої повноваження. Стаття 4 Закону № 1207-VІІ передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина. Згідно ст. 9 Закону України №1207-VІІ, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України №1207-VІІ, у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно зі ст. 18 вищевказаного Закону, громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до роз`яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Пунктом 8 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з п. 2 ч. 1 ст.\~317\~ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого до суду за межами такої території України. Виходячи з викладеного, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що заявниця не може в інший спосіб реалізувати своє право на реєстрацію факту смерті свого брата [PERSON] , суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та доведеність факту смерті останнього на тимчасово окупованій території України належними доказами, в зв`язку з чим заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved