Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

27.04.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON], третя особа [PERSON] про визначення часток у праві спільної часткової власності та поділ спільного майна подружжя. Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що 04.02.1989 року вона уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу вони мають дітей: [PERSON] та [PERSON], які станом на день звернення до суду з позовом є повнолітніми. За час шлюбу сторонами було придбано наступне нерухоме майно: квартира [ADDRESS], та квартира [ADDRESS]. На сьогоднішній день позивачкою також подано позов про розірвання шлюбу. 01.11.2006 року згідно договору купівлі-продажу подружжям було придбано квартиру [ADDRESS]. Дана квартира була оформлена на відповідача [PERSON] Крім того, 16 грудня 1996 року згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду, наша родина отримала у спільну власність квартиру №9 по вулиці Дунаева в м. Миколаєві. Квартира була приватизована на всіх членів родини, а за такого вона належить на праві спільної часткової власності: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Станом на сьогоднішній день ідеальні частки в спільному майні не визначені. Але виникла необхідність визначення ідеальних часток в спільній частковій власності кожного співвласника. На підставі вищевикладеного позивачка просить суд визнати квартиру [ADDRESS] спільною сумісною власністю та визнати за нею право власності на ? частину вищевказаної квартири; визначити ідеальні частки у праві спільної часткової власності співвласників квартири [ADDRESS] по ? частині за кожним із членів родини. Вказані вище обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Представник позивача до судового засідання не зявилася, суду надала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, суду надав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Треті особи [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не зявились, суду надали заяви про слухання справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повному обсязі, не заперечують проти задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 лютого 1989 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Гурївською сільрадою Новоодеського району Миколаївської області, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ФП № 283931. Від шлюбу подружжя має двох дітей: [PERSON] та [PERSON], які на сьогоднішній день є повнолітніми. На сьогоднішній день позивачкою було подано позов про розірвання шлюбу. За час шлюбу подружжям було придбане наступне нерухоме майно: квартира [ADDRESS] та квартира [ADDRESS]. 01 листопада 2006 року згідно договору купівлі-продажу сторонами була придбана квартира [ADDRESS]. Квартира була оформлена на відповідача [PERSON]. Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 61 СК України, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною першою ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Крім того, 16 грудня 1996 року згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду, родина [PERSON] отримали у спільну власність квартиру №9 по вулиці Дунаєва в м. Миколаєві. Квартира була приватизована на всіх членів родини, а за такого вона належить на праві спільної часткової власності: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Станом на сьогоднішній день ідеальні частки в спільному майні не визначені, тому виникла необхідність визначення ідеальних часток в спільній частковій власності кожного співвласника. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Відповідно до ч.2,3 ст.357 ЦК України, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, з:н визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON], третя особа [PERSON] про визначення часток у праві спільної часткової власності та поділ спільного майна подружжя обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1102,40 грн.

Outcome: approved