Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

26 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про надання додаткового строку для прийняття спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,1 га за тією ж адресою, та інше рухоме майно, яке належало померлій. За свого життя мати заповіту не складала і тому спадкове майно повинно спадкуватись за законом. Він не єдиний спадкоємець за законом. На теперішній час спадщина прийнята його батьком - відповідачем у справі. В серпні 2014 року він звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, але йому було відмовлено з огляду на те, що він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подачі відповідної заяви і його подовжити може лише суд України. Вважає, що строк пропустила з поважних причин, тому що про наявність спадкового майна йому не було відомо. У 2006 році він виїхав на заробітки до Росії, а з 2007 року є громадянином цієї країни. Із слів своєї сестри [PERSON] він дізнався, що спірний будинок належав [PERSON], а батьки лише там проживали з її згоди. У серпні 2014 року він дізнався від сестри, що після смерті матері батько переоформив будинок та землю на себе. Від прийняття спадщини він не відмовлявся і не відмовляється. Вважає, що встановлений законом шестимісячний строк пропустив із вказаної поважної причини. Тому, просив встановити йому додатковий строк у два місяці для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Пояснив, що позивач не оформив своєчасно спадщину, тому що проживав за межами країни. Він дійсно неодноразово приїжджав у м. Костянтинівку, у тому числі на похорони матері, але про наявність спадкового майна нічого не знав. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував у повному обсязі, пояснюючи це тим, що із слів відповідача позивач був добре обізнаний щодо правового статусу будинку. Щодо наявності спадкового майна та необхідності переоформлення будинку вони із позивачем розмовляли після похорон. Відповідач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори і отримав свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом на спірний будинок та раніш приватизовану земельну ділянку під цим будинком. Тому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Згідно із ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження та свідоцтва про шлюб ( а.с.6). [INFO] мати позивача [PERSON] померла в м.Костянтинівка Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно у вигляді на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], земельну ділянку площею 0,1 га за тією ж адресою, та інше рухоме майно, яке належало померлій. Згідно інформації Костянтинівської державної нотаріальної контори на запит суду, в провадженні нотаріальної контори є спадкова справа № 363/2012 до майна померлої [INFO] [PERSON]. Справу відкрито 05.07.2012 року по заяві про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON], який зареєстрований в [ADDRESS]. Свідоцтво про право на спадщину за законом видане 05.07.2012 року [PERSON] на земельну ділянку, площею 0,01000 га, розташовану в [ADDRESS] та жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 24-25). Свідок [PERSON], яка була приведена до присяги та попереджена про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань, пояснив суду, що позивач [PERSON] є її рідним братом. Він молодший за неї і народився, коли вони мешкали вже у отриманій батьком квартирі, а не у спірному будинку [ADDRESS]. Тому позивачу нічого не було відомо про належність вказаного будинку. З 2005 року брат виїхав до м. Таганрог Ростовської області на заробітки, а потім залишився там жити і отримав громадянство Росії. Після смерті матері [PERSON] брат приїжджав на похорон та пізніше. При цьому ніяких розмов між ними та відповідачем з приводу наявності спадщини не велося. У серпні 2014 року, коли вона сама дізналася про те, що будинок та земельна ділянка належали матері, а батько потайки переоформив їх на себе, вона повідомила про це позивача і останній вирішив також звернутись до суду. Позивач дійсно неодноразово приїжджав у м. Костянтинівку, але не на тривалий час, тому що має у м. Таганрог постійну роботу. Згідно довідки Костянтинівської МБТІ від 01.08.2014 року № 717, виданій [PERSON], право власності на будинок [ADDRESS] в м. Костянтинівка, зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 05.07.2012 року (а.с. 10). Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). У відповідності із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або застереженням. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На час відкриття спадщини [PERSON] не проживав разом із спадкодавцем. Після смерті матері, як спадкоємець за законом, він не звернувся до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини для оформлення правовстановлюючих документів, оскільки з 2007 року мешкає в іншій державі, що підтверджується паспортом громадянина Росії (а.с. 4). Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З роз'яснень, викладених в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч.2 ст.1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Частиною 3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що позивач [PERSON] пропустив встановлений строк з поважних причин, тому що тривалий час мешкає у іншій державі, у зв'язку із чим зазнавав об'єктивних, непереборних та істотних труднощів на вчинення цих дій. Тому [PERSON] необхідно встановити додатковий строк у два місяці для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved