Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

28.01.2013 року позивач звернувся до [PERSON] із позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] року померла його дружина - [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] була членом ЖБК № 297 «Весна-6» та у квітні 1992 році повністю виплатила пай по квартирі, що підтверджується довідкою № 1110 від 15.10.2013 року, але за життя [PERSON] не отримала свідоцтво про право власності на квартиру. Пай по квартирі було виплачено у період перебування [PERSON] у шлюбі з [PERSON], але останній не заявляв претензій на це майно, шлюб між [PERSON] та останнім було розірвано. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповідала квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] своїй сестрі - [PERSON] Однак, зазначений заповіт 31.10.2012 року рішенням Апеляційного суду Запорізької області визнано недійсним, тому спадкування після смерті [PERSON] здійснюється за законом. Єдиним спадкоємцем першої черги є позивач, у встановлений законом строк [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї дружини. Крім позивача, до нотаріальної контори з відповідною заявою звернулась і [PERSON] Також, у березні 2013 року [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування та зміну черговості одержання права на спадкування. 04.12.1013 року ухвалено рішення, яким в позові [PERSON] було відмовлено, ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 25.03.2014 року рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя залишено без змін. На підставі заяви [PERSON] Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу № 317/2011, але постановою державного нотаріуса [PERSON] від 12.01.2013 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно. У зв'язку з викладеним, позивач просить визнати за ним право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та його представник - [PERSON] позов підтримали, просять його задовольнити в повному обсязі. Додатково пояснили, що з 27.04.2002 року позивач знаходився в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], їх стосунки були побудовані на взаємодопомозі та розумінні один одного. Довідкою № 10/10 від 15.10.2013 року ЖБК № 297 «Весна-6» було підтверджено, що під час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] скарг від сусідів на шум та скандали не було, при житті [PERSON] ніколи не скаржилась на зухвалу поведінку чоловіка. Право власності на зазначену квартиру за [PERSON] підтверджується довідкою № 10/10 від 15.10.2013 року ЖБК № 297 «Весна-6» та ордером № 437 від 03.03.1985 року. Відповідач та її представники - [PERSON], [PERSON] проти позову заперечували, зазначаючи, що позов не обґрунтований, так як померла [PERSON] знаходилась в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] і під час спільного проживання з ним вона виплатила пай в розмірі 8392,63 руб за квартиру [ADDRESS] тому позивач [PERSON] має право претендувати лише на 1/2 частину спірної квартири. Крім того, право власності на квартиру не зареєстровано, що підтверджено листом ТОВ «ЗМБТІ» № 8646 від 06.06.2011 року і взагалі відсутні правовстановлюючі документи на квартиру. Відповідач [PERSON] додатково пояснила, що у неї з померлою [PERSON] були теплі стосунки, вона здійснювала за хворою догляд, займалась її похованням, а її чоловік - [PERSON] напроти - вживав алкогольні напої, вчиняв сварки, навіть бив сестру, що підтверджено висновком експерта № 1223 від 30.06.2000 року. Відповідач та її представники просили у позові відмовити. Представник третьої особи - житлово-будівельного кооперативу № 297 «Весна-6» у судове засідання не з'явився, про день, місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надав заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. За вимогами ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст.57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 24.07.1981 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району м. Запоріжжя було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис № 562, після реєстрації шлюбу [PERSON]. змінила прізвище на «[PERSON]». 01.07.1993 року шлюб між зазначеними сторонами розірвано, про що Комунарським відділом РАЦС м. Запоріжжя було видано Свідоцтво про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] від 01.07.1993 року. 27.04.2002 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]., свідоцтво про шлюб (повторне) було видане 25.05.2011 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (актовий запис № 81). Після укладення шлюбу [PERSON]. змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 13). Довідкою ЖБК № 297 «Весна-6» № 11/10 від 15.10.2013 року встановлено, що [PERSON] була членом ЖБК № 297 «Весна-6» і в квітні 1992 року вона набула право власності на квартиру [ADDRESS] шліхом сплати пайового внеску в розмірі 8392,63 руб. Згідно ст. 15 Закону України «Про власність», в редакції, що діяла на момент внесення паю, член ЖБК, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру набуває право власності на цю квартиру. Частиною 3 статті 384 ЦК України передбачено, що у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. [INFO] року [PERSON] померла, про що Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області видане Свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] (а.с. 5). Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З копії спадкової справи № 317/2011 після померлої [INFO] року [PERSON] вбачається, що із заявою про прийняття спадщини до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори звернулись: за законом - [PERSON] (чоловік померлої), за заповітом - [PERSON] (сестра померлої). Заповіт, складений [PERSON] та посвідчений 11.05.2011 року у спадковому реєстрі за номером ВРК № 692988, зареєстрований за № 1988 рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 31.10.2012 року визнано недійсним. Підставою для визнання заповіту недійсним був висновок посмертної судово-психіатричної експертизи, яким визначено, що заповідач ([PERSON].) на час складання заповіту не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними. У задоволенні позову [PERSON] до ЖБК № 297 «Весна-6» про визнання права власності у порядку спадкування відмовлено (а.с. 39-41). Державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] 12.01.2013 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] року [PERSON], яка проживала за адресою: [ADDRESS], так як спадкоємцями правовстановлюючий документ на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] не наданий (а.с. 86,88). Спадкоємцем першої черги є чоловік померлої - [PERSON], їх родині стосунки підтверджені свідоцтвом про шлюб, ніким із сторін судового процесу не оспорюються, тому суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Довідкою № 12/06 від 16.06.2011 року житлово-будівельного кооперативу № 297 «Весна-6», виданою [PERSON] встановлено, що померла [PERSON] з 25.04.1986 року і по день смерті, [INFO] року постійно проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], склад її сім'ї - [PERSON]- чоловік, який з 30.01.2003 року був зареєстрований за вказаною адресою і по цей час мешкає в квартирі. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON], враховуючи, що він на час смерті [PERSON] проживав разом із останньою, своєчасно, тобто у передбачений законодавством строк (30.05.2011 року), подав відповідну заяву про прийняття спадщини до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори та відсутня від нього заява про відмову від спадщини, тому позивач має право на спадкування за законом після померлої дружини та згідно ч.1 ст.1261 Цивільного кодексу України є спадкоємцем першої черги на квартиру [ADDRESS] В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] ([PERSON]) набула право власності на квартиру під час знаходження в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO]. У силу статті 16 Закону України «Про власність» та ч.1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі - КпШС України), які були чинними на час виникнення правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Аналогічне положення закону закріплено й у статті 60 СК України. Згідно зі ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Статтею 71 СК України передбачено, що майно є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Під час розірвання шлюбу спір щодо поділу майна між [PERSON] та [PERSON]. ([PERSON]) був відсутній. Відповідно до ст. 72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Судом встановлено, що 01.07.1993 року шлюб між [PERSON] та [PERSON]. ([PERSON]) розірвано, в довідці № 11/10 від 15.10.2013 року ЖБК № 297 «Весна-6» зазначено, що саме [PERSON] ([PERSON]) була членом кооперативу і сплати вартість квартири [ADDRESS] ордер № 437 від 03.03.1985 року на житлове приміщення у будинку ЖБК виданий на ім'я [PERSON]. ([PERSON]). Враховуючи, що у судовому засіданні відповідачем та її представниками не заявлено клопотання про залучення по справі в якості третьої особи - [PERSON], не надано інформації щодо його місцезнаходження, суд вважає за можливе вважати, що спір про поділ майна взагалі відсутній, а у разі його наявності [PERSON] має право звернутись з відповідним позовом до суду. У березні 2013 року [PERSON] зверталась до суду із позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування та зміну черговості одержання права на спадкування. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2013 року у задоволенні позову [PERSON] відмовлено, ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 25.03.2014 року рішення залишено без змін. Підставою для відмови у задоволенні позову була недоведеність того факту, що [PERSON] ухилявся від надання спадкодавцеві ([PERSON].) допомоги, факт знаходження [PERSON] у безпорадному стані і потреби в допомозі саме її чоловіком - [PERSON] При цьому, доводи відповідача про протиправну поведінку позивача відносно спадкодавця ([PERSON]), з посиланням на акт судово-медичного обстеження [PERSON] від 29.06.2000 року неможливо прийняти до уваги, тому що на цей час [PERSON]. та [PERSON] не знаходились в зареєстрованому шлюбі, крім того, цей факт спростовується довідкою ЖБК № 297 «Весна-6», у якій зазначено, що за місцем проживання [PERSON] сварок не було і від [PERSON] скарг на поведінку [PERSON] не надходило. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно довідки до акта огляду МСЕК, серії АД № 166189 від 03.11.2011 року [PERSON] є інвалідом другої групи (причина інвалідності: загальне захворювання органів руху) (а.с. 48). На підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди 1 та 2 групи. Відповідно до консультативної довідки суб'єкта оціночної діяльності СПД ФО [PERSON] середньо ринкова вартість двокімнатних квартир, розташованих на останніх поверхах в дев'ятиповерхових житлових будинках по пр. 40-річчя Перемоги складає 4 500 - 5 000 грн. за 1 кв. м. (а.с. 46). Спірна квартира - [ADDRESS] розташована на дев'ятому поверсі, є двокімнатною, загальна площа квартири складає - 49,64 кв.м. Отже, вартість спірної квартири складає не менше 223 380 грн. (4 500Х49,64). Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 2 233 грн. (1% від ціни позову) в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved