Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

28.09.2020 [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнення з відповідача аліментів на особисте утримання позивача у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трирічного віку; стягнення з відповідача 3000 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача він надання матеріальної допомоги на утримання спільного малолітнього сина та на її особисте утримання, якої вона потребує на час здійснення догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У судовому засіданні позивачка пред`явлений позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідач визнав позов у частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Просив суд врахувати, що позивач без його згоди вивезла з квартири усе спільне майно та привласнила грошові заощадження у вигляді іноземної валюти та коштів на банківській карті, в зв`язку з цим просив відмови в позові в частині стягнення аліментів на утримання позивача та у відшкодуванні витрат на правничу допомогу адвоката. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в шлюбі, при цьому мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Натепер подружжя припинили сімейні відносини і проживають окремо. Малолітній син сторін залишився разом із позивачем, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та самостійно здійснює виховання та матеріальне утримання сина. Відповідач не надає позивачеві матеріальної допомоги на утримання сина, а також на особисте утримання позивача. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 Кодексу). В силу положень частини першої статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною першою статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Враховуючи викладене та позицію відповідача, суд вважає можливим присудити позивачеві аліменти на утримання дитини в розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписом частин другої, шостої статті 84 Кодексу дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; дружина має право на утримання і в разі розірвання шлюбу. Суд констатує, що натепер позивачка позбавлена можливості працювати і самостійно заробляти на життя, що дає підстави для стягнення з відповідача аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Суд частково погоджується з доводами позивачки і вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку. Отже, пред`явлений позов підлягає задоволенню. Виходячи з приписів частини четвертої статті 137 ЦПК України та незначну складність цієї справи, на користь позивачки слід стягнути у відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката 2000 грн.

Outcome: partial