overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

28 травня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Межівського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 23 жовтня 2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини виявились невдалими з причини вчинення [PERSON] сварок, внаслідок чого збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. Шлюбні відносини фактично не підтримуються з 23 лютого 2014 року, батько відповідача погрожував [PERSON] фізичною розправою, в зв'язку з чим останній був змушений виїхати в с.Яворів, Турківського району, Львівської області на постійне місце проживання. Сторони спільного господарства не ведуть. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] та розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Верхненською сільською радою Турківського району Львівської області 23 жовтня 2010 року, підтверджується, що сторони зареєстрували шлюб 23 жовтня 2010 року, актовий запис №12. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 24 липня 2013 року, сторони у справі мають доньку [PERSON]. Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують з 23 лютого 2014 року, сім'я розпалась і подальше її збереження неможливе, збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти цього не заперечує. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам сторін та інтересам їхньої дитини, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

28 травня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 04 серпня 2007 року вони із [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені. Спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя, втрату почуття взаємної любові один до одного. Позивач вважає, що подальше перебування у шлюбі суперечитиме його інтересам, примирення є недоцільним. На підставі наведеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, оскільки подальше спільне життя суперечитиме його інтересам. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 047638, виданого 04 серпня 2007 року Гречишкінською сільською радою Новоайдарського району Луганської області, актовий запис № 4, 04 серпня 2007 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб, після чого подружжю присвоєне спільне прізвище [PERSON] (а.с.6). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.11), [PERSON], [INFO] (а.с.10), [PERSON], [INFO] (а.с.9). Спір про сумісно нажите майно та місце проживання дітей на час розгляду справи відсутній. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судовим розглядом встановлено, що шлюбні відносини фактично припинені, спільне життя не склалося через протилежні погляди на сумісне життя та втрати почуття взаємної любові один до одного. Подальше перебування у шлюбі суперечитиме інтересам позивача, позивач наполягає на розірвання шлюбу з відповідачем. Зважаючи на те, що між сторонами сімейні відносини припинені, позивач і відповідач проживають окремо, жодних дій з боку подружжя, спрямованих на примирення та збереження сім'ї не здійснюється, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Відповідно до ст. ст. 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

28 травня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 жовтня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 595. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені наприкінці квітня 2015 року в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, просила шлюб розіврати. Відповідач в судове засідання не зявився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-КИ № 117229 (а.с.4). Сторони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 4), сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили в наприкінці квітня 2015 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

28 травня 2015 року позивач [PERSON]\~\~звернулася\~\~до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею і знаходиться на її утриманні у розмірі по 1/3 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві та просила їх задовольнити. Представник відповідача\~[PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши доводи сторін, суд\~дійшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КИ № 117229, виданого 06.10.2000 Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради у м. Кривому Розі Дніпропетровської області. (а.с. 3). Від шлюбу сторони по справі мають малолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. (а.с. 3, 4). Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів, суд\~\~відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та відповідача, а тому вважає, що на користь позивача можливо стягнути аліменти\~ у\~розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Також, згідно до положень ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, судовий збір в дохід держави в розмірі 243,60 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

28 травня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 51 у будинку № 167А по вул. 1-го Травня у м. Чернігові. В судовому засіданні позивач позов підтримав та наполягав на його задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався завчасно належним чином, причини неявки не повідомив, про відкладення розгляду справи не звертався. За таких умов суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає \~положенням ст. 224 ЦПК України. \~ Треті особи [PERSON] та [PERSON] наполягали на задоволенні позову. Представник КП «ЖЕК-10» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався завчасно належним чином. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що житло за адресою: [ADDRESS] належить до власності місцевих рад (не приватизоване). Позивач є наймачем вказаної квартири відповідно до договору найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду. З довідки КП «ЖЕК-10» від 29.04.2015 року та особового рахунку № 106902-1 вбачається, що у вищевказаному житловому приміщенні зареєстровані: \~позивач [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] Допитані в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] та [PERSON], пояснили, що є сусідами позивача, проживають з ним в одному будинку, їм відомо, що у позивача є син [PERSON], проте не бачили його понад десять років і місцезнаходження його невідоме. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України особа, яка не проживає на житловій площі більше шести місяців без поважних причин, може бути визнана судом такою, що втратила право користування житловою площею. По даній справі відсутні будь-які дані щодо не проживання відповідача в спірній квартирі з поважних причин чи щодо чинення перешкод в його проживанні.\~ Таким чином, аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] протягом тривалого часу не проживає на спірній житловій площі, не сплачує комунальні платежі \~за квартиру, його особисте майно в квартирі відсутнє, а тому позов щодо визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

28 травня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з його навчанням в Чернігівському національному технологічному університеті. Сторони до суду не зявились, але до початку розгляду справи до канцелярії суду подали заяви в яких просили провести розгляд справи за їх відсутності при цьому позивач позов підтримала, а відповідач проти задоволення позову не заперечував. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони розірвали шлюб 08 серпня 2003 року, актовий запис № 840 (а/с 3). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який навчається у Чернігівському національному технологічному університеті, термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року (а/с 5). Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

28 травня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В позовній заяві зазначила, що 19 жовтня 2013 року уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано виконкомом Федорівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 3. Від шлюбу сторони мають одну дитину, доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Сторони однією сім'єю не проживають, відповідач добровільно матеріальної допомоги дитині не надає, в зв'язку з цим позивачка просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до її повноліття. Позивачка свої вимоги підтримала, надавши до суду письмову заяву, просила про розгляд справи за її відсутності. Відповідач проти задоволення позову не заперечував, про що надав письмову заяву, а справу просив розглянути без його участі. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача та відповідача надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Судом встановлено, що 19 жовтня 2013 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Федорівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис №3 ( а.с.3). Згідно свідоцтва про народження дитини, виданого виконкомом Федорівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], про що зроблено відповідний актовий запис № 4 (а.с.4). Відповідно довідки про склад сім'ї, виданої Федорівською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області 27 травня 2015 року № 86/04-11, дитина проживає з позивачкою, а отже перебуває на її утриманні (а.с.5). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча є працездатним та має можливість надавати таку допомогу, інших стягнень за виконавчими документами не має. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; 4) інші обставини, що мають істотне значення . На підставі викладеного вище, аналізуючи наявні у справі докази, суд доходить висновку про повне задоволення вимог позивачки. Статтею 192 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Також, відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-04 00:00:00

28 травня 2015 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на будинковолодіння № 44 на вул. Незалежності в с. Головятине Смілянського району. Спадкоємицею по закону на майно померлого є його дружина [PERSON] Позивач, посилаючись на те, що вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, подавши заяву в нотаріальну контору, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, звернулася до суду і просить визнати за нею право власності на будинковолодіння. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви, в яких просить розглянути справу без їх участі, представник позивача позов підтримав, представник відповідача його визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], 28 травня 2015 року, відкрилась спадщина на будинковолодіння № 44 на вул. Незалежності в с. Головятине Смілянського району, що підтверджується свідоцтвом про смерть, довідкою виконкому Головятинської сільської ради від 19 січня 2017 року № 26 та технічним паспортом від 22 листопада 2016 року. Після смерті спадкодавця спадщину прийняла позивач, вчасно подавши заяву нотаріусу, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 січня 2017 року у звязку з відсутністю у позивача правовстановлюючого документа на будинок. Інших спадкоємців немає. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття, а тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на будинковолодіння, що залишилося після смерті [PERSON] На підставі викладеного, ст.ст. 1258, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

28 травня 2015 року представник Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» далі - ПОКВППГ «Полтаватеплоенерго» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з останньої, як власника квартири [ADDRESS], заборгованість за надані послуги теплопостачання за період з 01.06.2008 року по 01.05.2015 року з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних в загальному розмірі 10 455 грн. 61 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, прол причини неявки не повідомив, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] позов не визнала, надавши суду заперечення в яких просила звернути увагу на відсутність документів, що підтверджують власність нерухомого майна за спірною адресою, та договору на надання послуг теплопостачання. Також вказує, що за дівочим прізвищем вона «Дергачова» [PERSON], а не «Лопатіна». Повідомила, що не має нерухомого майна в м. Полтава, та те, що послуги центрального опалення отримує від «Лубнитеплоенерго» відповідно договору № 75905 від 19.01.2015 року, заборгованість відсутня. Перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній доказами в їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Так, в ході розгляду справи встановлено, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в житлових будинках комунальної власності. З розрахунку, наданого позивачем загального розміру заборгованості, слідує що за споживачем [PERSON] (Лопатіна) Лопатіна [PERSON], яка, нібито, проживає за адресою [INFO] рахується заборгованість за надані позивачем спожиті послуги, яка утворилася за період з 01.06.2008 року по 01.05.2015 року з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних в загальному розмірі 10 455 грн. 61 коп. (а.с.4-12). Як встановлено в ході розгляду справи, позивачем, в порушення ст.60 ЦПК України, не надано доказів обгрунтовуючих позовні вимоги, а саме, відсутні як договір про надання послуг між сторонами, так і докази про власника квартири за адресою [ADDRESS]. Відповідно ч.ч. 1, 3 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed