Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

27.05.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку, надану для обслуговування житлового будинку № 87 по вул. Матросова в м. Вознесенську Миколаївської області, площею 0,0650 га. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона є власником житлового будинку № 87 по вул. Матросова в м. Вознесенську Миколаївської області, згідно договору купівлі-продажу від 01.06.2005 року.\~\~ За вказаним будинком закріплена земельна ділянка площею 0,0650 га., яка призначена для обслуговування вказаного житлового будинку. Вказана земельна ділянка зареєстрована за попередніми власником житлового будинку [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 25.10.1993 року, яка померла 26.01.2014 року, спадкоємцем після її смерті є її син [PERSON] Посилаючись на те, що в позасудовому порядку переоформити земельну ділянку не можливо,\~\~позивач просила визнати за нею право власності на земельну ділянку. Ухвалою суду від 10.07.2015 року замінено відповідача - [PERSON] на належного відповідача Вознесенську міську раду Миколаївської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але її представник за довіреністю [PERSON] в судовому за сіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини справи, просила суд позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача Вознесенської міської ради Миколаївської області не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника та повне визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено,\~\~що відповідно до договору\~\~купівлі-продажу від 01.06.2005 року, укладеного між\~\~[PERSON], як продавцем та [PERSON], як покупцем - остання придбала у власність житловий будинок\~\~№ 87 по вул. Матросова в м. Вознесенську Миколаївської області. Зазначений договір посвідчений приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу [PERSON] за № 888 (а.с.3). Право власності на вказаний житловий будинок зареєстроване за позивачем, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.5) від 08.06.2005 року. Однак, право власності на земельну ділянку, надану для обслуговування житлового будинку № 87 по вул. Матросова в м. Вознесенську Миколаївської області на даний час зареєстровано за [PERSON], що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 25.10.1993 року, витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 02.02.2015 року (а.с.12 ). 26.01.2014 року [PERSON] померла в м. Вознесенськ Миколаївської області, що підтверджується копією актового запису про смерть № 81 від 30.01.2014 року, складеного Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Вознесенського МРУЮ Миколаївської області ( а.с. __). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 40538521 від 02.06.2015 року та повідомлення державного нотаріуса Другої Вознесенської державної нотаріальної контори від 02.06.2015 року вих.. № 704/01-09 спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 26.01.2014 року не заведена ( а.с. 21). Відповідно до ч. 1\~ст. 377 ЦК України\~(в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Згідно ч. 4\~ст. 120 ЗК України\~(в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Разом з тим, згідно п.п. ґ п. 18\~постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 р., згідно зі\~статтею 377 ЦК, а з часу внесення змін\~\~до\~\~статті\~\~120 ЗК\~Законом України від 27 квітня 2007 р. N 997-V\~( 997-16 ) - і згідно зі\~статтею 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. [PERSON], як відчужувач житлового будинку не заявляла своїх прав щодо спірної ділянки. Навпаки, після укладення обумовленого договору купівлі продажу житлового будинку остання передала оригінал Державного акту на право приватної власності на землю позивачу, тим самим визнавши, що спірна земельна ділянка перейшла у власність до набувача житлового будинку позивача по справі. За таких обставин суд вважає вимоги обґрунтованими, а тому вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved