Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

28.01.2019 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 474,25 грн. щомісячно, але не менше 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, до досягнення дитиною 18-річного віку. Також просить суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати, що складаються з правничої допомоги. Обґрунтовуючи вимоги тим, що з 14 вересня 2012 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження. Спільне життя із відповідачем не склалось. Сторони спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Дочка проживає разом із позивачем та перебуває повністю на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча за законом зобов`язаний її утримувати. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Враховуючи, що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання дочки, а досудове врегулювання спору виявилось неможливим, позивач змушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 04 квітня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за [PERSON] , поданої в особі представника [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 23). Указаною ухвалою роз`яснено сторонам їхні права та надано сторонам строк для надання заяв, клопотань, відзиву, відповіді на відзив, тощо. 22.05.2019 року до суду надійшла заява представника позивача про збільшення розміру позовних вимог, у якій позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1501,10 грн. щомісячно, але не менше 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, до досягнення дитиною 18-річного віку. Вимоги обгрунтовано з аналогічних підстав, за яких подано позов в первісний редакції. Необхідність збільшення розміру заявленого позову мотивована тим, що представником позивача встановлено, що відповідач [PERSON] офіційно працевлаштований за основною формою працевлаштування в ДП «Антонов» та має регулярний щомісячний дохід, виходячи з розміру якого має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1501,10 грн. щомісячно. Відповідач у встановлений судом строк відзив не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, з урахуванням вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 14 вересня 2012 року сторони перебувають у зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві шлюбі, про що складено відповідний актовий запис за № 602 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . (а.с. 4). Від даного шлюбу у позивача та відповідача народилась спільна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, видане 19.10.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м Києві, актовий запис № 2972. (а.с. 4 зворот). Згідно свідоцтва про зміну імені, позивач змінила ім`я на [PERSON] , про що 13.03.2018 року складено відповідний актовий запис № 47, та видано Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві свідоцтво серії [NUMBER] . (а.с. 13). Із матеріалів справи убачається, що сторони проживають окремо, спільна дочка позивача і відповідача [PERSON] , [INFO] проживає разом із матір`ю - [PERSON] Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно із ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Як передбачає ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Позивач просить про стягнення аліментів із відповідача на утримання дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 1501,10 грн., але не менше 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, до досягнення дитиною 18-річного віку щомісячно, оскільки вважає, що саме такий розмір є достатнім для забезпечення інтересів дитини. Відповідно до довідки Державного підприємства «Антонов» від 08.05.2019 року № 1121, [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ДП «Антонов» та за період з 14.05.2018 року по 01.02.2019 року його дохід склав у сумі 53 725,98 грн. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не надав суду відзиву проти позову та доказів на спростування обставин, що за своїм матеріальним станом він не спроможний утримувати спільну із позивачем доньку. [PERSON] , 1979 року народження, є чоловіком працездатного віку. Належних та допустимих доказів про незадовільний стан його здоров`я або неплатоспроможності чи наявності будь-яких інших обставин, які б перешкоджали наданню ним матеріальної допомоги на утримання власної дитини відповідно до вимог законодавства України суду не надано. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» визначено мінімальний прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно прецедентної практики Європейського Суду з прав людини об`єктом статті 8 указаної Конвенції є, в основному, захист людини від будь-якого втручання з боку державних органів. Однак це положення не просто змушує державу утримуватись від такого втручання. Крім цього, насамперед поряд з існуванням негативних зобов`язань, існують позитивні зобов`язання, пов`язані з ефективною повагою до приватного або сімейної життя. Ці зобов`язання можуть включати в себе вжиття заходів, спрямованих на забезпечення поваги до приватного життя навіть у сфері відносин між окремими особами (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13). Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, посувати її до самостійного життя та праці (ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст.5 Цивільного процесуального кодексу України). Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , суд виходить з меж заявлених позовних вимог, та з того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Також, враховує вік та стан здоров`я дитини і платника аліментів, та виходить з того, що відповідач за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем спроможний надавати матеріальну допомогу. Інших дітей або непрацездатних осіб, які б перебували на утриманні відповідача - судом не встановлено. З огляду на те, що відповідно до положень ст. 181 СК України аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, проте позивач просить стягнути тверду грошову суму 1501,10 грн., але не менше ј частини доходів відповідача, то позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Оскільки аліменти у сумі 1501,10 грн. відповідають 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, про що просить позивач, суд приходить до висновку, що саме в такому розмірі і слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позовна заява подана 28 січня 2019 року, а тому суд присуджує стягнення аліментів з 28 січня 2019 року . На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими витратами. Відповідно до п.1,2 ч. 2 ст. 137 розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою стороною; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 20.12.2018 року між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Мазуренко Войтюк та партнери» укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 20/12/2018. 17.05.2019 представник Позивача надав докази сплати витрат пов`язаних з наданням правничої допомоги у розмірі 7048,00 грн., які були сплачені Позивачем на підставі вказаного договору, акта приймання передачі правової допомоги від 14.05.2019 року. Факт оплати якої підтверджується даними квитанції до прибуткового касового ордеру № 20/12/2018 від 27.01.2019 року А відтак, вирішуючи питання розподілу судових витрат виходячи з положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід Держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. Також, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею витрати по оплаті правничої допомоги у розмірі 7048,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial