Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

29.03.2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом до Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що 18 травня 2003 року в с. Мигія Первомайського району Миколаївської області померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, що складалося з житлового будинку №5 по вулиці Відродження (колишня назва вулиці 25 років Жовтня) в с. Мигія Первомайського району Миколаївської області. За життя [PERSON] заповіту не складала. Спадкоємцями за законом першої черги, які мали право прийняти спадщину, були діти померлої [PERSON] та [PERSON], що померли у 1998 і 2004 роках відповідно та не встигли прийняти спадщину від померлої, а ні в порядку ст. 548, 549 Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року, а ні в порядку ст. 1268 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року. Єдиним спадкоємцем після смерті бабусі [PERSON] є позивач. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок позивач звернувся до Другої Первомайської державної нотаріальної контори. Проте, постановою від 26.09.2016 року, державним нотаріусом [PERSON] на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», п. 4.15, 4.18 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Нотаріус розяснив, що у разі смерті власника нерухомого майна та відсутності правовстановлюючих документів, питання визначення належності майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) підлягає вирішенню у судовому порядку. Житловий будинок належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності від 03.12.1986 року, виданий виконавчим комітетом Первомайської районної ради Миколаївської області, однак КП «Первомайське МБТІ» надати копії свідоцтва та технічного паспорту на житловий будинок на вимогу позивача відмовило на підставі п. 2 ч. 14 Закону України «Про захист персональних даних». Отримати дублікат свідоцтва про право власності на нерухоме майно неможливо, оскільки органи, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, видають дублікати лише власникам або уповноваженим ними особам за довіреністю. Тобто, неможливо отримати дублікат правовстановлюючого документу, стороною якого є фізична особа, правоздатність якої припинилася внаслідок смерті. Таким чином, на даний час [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, і в той же час, за незалежними від нього обставинами, не має змоги оформити спадщину і користуватися спадковим майном, хоча згідно діючого законодавства має на це всі права. Від представника позивача на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Від відповідача на адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу за відсутності його представника, позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Ухвалою суду від 25.05.2017 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено та витребувано у КП «Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації» Миколаївської області інвентаризаційну справу на будинок № 5 по вулиці Відродження (25 років Жовтня) в с. Мигія Первомайського району Миколаївської області. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла 18.05.2003 року в с. Мигія Первомайського району Миколаївської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 20.05.2003 року серії 1-ФП № 162369 (а.с.5). Після її смерті відкрилася спадщина на все її майно, що складалося з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами площею 85,40 кв.м., розташованого по вулиці 25 років Жовтня, 5 в с. Мигія Первомайського району Миколаївської області, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право особистої власності, виданий виконавчим комітетом Первомайської районної ради Миколаївської області від 03.12.1986 року на підставі рішення Первомайської районної ради Миколаївської області від 17.06.1986 року № 195, зареєстрованого Первомайським МБТІ в книзі 1 за реєстровим номером 183, що підтверджується інвентаризаційною справою № 6, заведеною КП «Первомайське МБТІ», свідоцтвом про право особистої власності на будівлю та зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд. Рішенням Мигівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області «Про перейменування вулиць в населених пунктах Мигіївської сільської ради» від 08.10.2015 року № 3 вулицю 25 років Жовтня в селі Мигія Первомайського району Миколаївської області було перейменовано на вулицю Відродження (а.с. 53). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. До першої черги спадкоємців після смерті [PERSON] належали її діти, а саме: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії ІІ-АВ № 445912 від 04.08.1970 року та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00012844319 від 08.10.2013 року (а.с. 6, 8). За життя діти померлої [PERSON] не встигли прийняти спадщину ані в порядку ст. 548, 549 Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року, ані в порядку ст. 1268 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року, оскільки [PERSON] помер 02.11.1998 року в с. Набузьке Миколаївського району Миколаївської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФП № 150071 від 25.11.2011 року (а.с. 9), а [PERSON] помер 04.01.2005 року в с. Мигія Первомайського району Миколаївської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФП № 221513 від 22.06.2015 року (а.с. 7). Позивач є онуком померлої [PERSON] та сином померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФП № 095976 від 09.11.2000 року, і єдиним спадкоємцем спадкового майна померлої, тому він звернувся до Другої Первомайської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини від 03.10.2016 року (а.с. 10, 30). Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок позивач не зміг, оскільки постановою від 26.09.2016 року нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, та розяснено, що у разі смерті власника нерухомого майна та відсутності правовстановлюючих документів, питання визначення належності майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) підлягає вирішенню у судовому порядку. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 5 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. За даними спадкової справи № 357/2016 інші спадкоємці померлої [PERSON] із заявами про прийняття спадщини до держнотконтори не звертались, а позивач від прийняття спадщини не відмовився (а.с. 29-31). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За частиною 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивача є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved