Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

27 жовтня 2020 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі -АТ КБ «ПриватБанк») звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що відповідно до підписаної заяви № б/н від 19 жовтня 2010 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», викладеними на сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 16920 грн. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача станом на 21 вересня 2020 року наявна заборгованість у розмірі 31432,37 гривень, яка складається з: 21829,57 гривень - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі за простроченим тілом кредиту, 4560,99 гривень заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, 5041,81 гривень - нарахована пеня. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором\~ в розмірі 31432,37 гривень та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~В судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. 04 лютого 2021 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому останній позов не визнає в повному обсязі. Вказує, що позивачем не надано суду доказів, що між позивачем та відповідачем виникли кредитні відносини. Роздруківка сайту не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Не підписані правила не розповсюджуються на відповідача, що підтверджується правовою позицією, відображеною в постановах ВСУ. Зазначає, що має двох малолітніх дітей та дружину, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, які знаходяться на його утриманні. Він працює, але заробітної плати не вистачає на забезпечення родини і тому сплачувати надумані борги він не має, ані можливості, а ні бажання. Від представника позивача на адресу суду надійшов відзив, в якому останній зазначає, що зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах, в заяві позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Укладення договору таким чином законодавству не суперечить. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 10 років, позичальник в Банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився. При укладенні кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору. Ознайомлення відповідача з умовами кредитування підтверджено підписанням анкети-заяви. Умовами договору визначено, що Банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Відповідач 19 жовтня 2010 року пройшов ідентифікацію, згодом на підставі укладеного кредитного договору 12 листопада 2014 року отримав пластикову картку та користувався нею. Просить позов задовольнити. Дослідивши докази в сукупності, суд \~вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 19 жовтня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, який представляє собою анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанк, Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку, згідно з яким відповідач отримав кредит у вигляді\~ встановленого\~ кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказана анкета-заява містить підпис відповідача /а.с. 20, 21, 22-45/. Протягом дії договору позичальником було отримано три кредитні картки строк дії останньої до 09/22. За даними кредитними картками встановлено кредитний ліміт 12 листопада 2014 року 5000 грн., який збільшувався, останній раз до 16920 грн. 16 травня 2019 року кредитний ліміт зменшено на 0,00 грн. /а.с. 18,19/. Як вбачається з копії статуту АТ КБ «ПриватБанк» /а.с. 99-100/ згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року №519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк». Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складає між ним та Банком кредитний договір. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитах і Овердрафту), оплати винагороди Банку. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). Згідно зі ст. 526, ст. 527\~ ЦК України\~ зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.\~ Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором стосовно надання кредиту виконав, а [PERSON] в порушення умов договору зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим у нього перед банком утворилася заборгованість. Боржник вважається\~ таким, що\~ прострочив, якщо\~ він не\~ приступив\~ до\~ виконання\~ зобов`язання або\~ не виконав\~ його\~ у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється\~ від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Як видно з розрахунку заборгованості /а.с. 6-10, 11/ та виписки по рахунку /а.с. 12-17/ відповідач за період дії договору активно користувався кредитними коштами, зокрема знімав їх та вносив кошти на погашення заборгованості, чим фактично визнавав наявність кредитних відносин між ним та АТ КБ ПриватБанк. Останнє погашення заборгованості відповідачем відбулось 22 жовтня 2019 року в сумі 1000 грн. /а.с. 10/. Оскільки вказаний договір є договором з щомісячною сплатою кредитного платежу, і відповідач належними чином його не виконував, тобто не сплачував щомісячний платіж у повному обсязі, то є закономірною наявність заборгованості, в тому числі і по простроченій сумі кредиту. Згідно розрахунку заборгованості /а.с. 6-10, 11/ заборгованість [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк» станом на 21 вересня 2020 року за тілом кредиту складає 21829,57 гривень, в тому числі за простроченим тілом кредиту, з якою суд погоджується. Стосовно заборгованості\~ по відсоткам за користування кредитом та пені, вказаних позивачем в розрахунку заборгованості в сумі 4560,99 гривень та 5041,81 гривень відповідно, суд приходить до такого. Умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Відповідно до ст. ст. 633,\~634\~ЦК України другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ст.\~1056-1 ЦК України\~в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У анкеті-заяві позичальника нарахування відсотків не зазначено, як і не зазначено умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» /а.с. 21/ містить певні умови кредитування, однак вказаний витяг не підписаний відповідачем та не містить підтверджень, що саме Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відсотки та пеню. Вказаний правовий висновок, викладено в Постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17. ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції», заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі «S.\~W. проти Сполученого Королівства», заява № 20166/92, § 36). З огляду на\~ викладене, суд вважає, що доведена заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає: заборгованість за тілом кредиту 21829,57 гривень, в тому числі заборгованість за простроченим тілом кредиту. При цьому суд не приймає до уваги посилання відповідача у відзиві на відсутність кредитних відносин між позивачем та відповідачем, оскільки вказане спростовується наведеними вище доказами, зокрема, анкетою-заявою, розрахунком заборгованості та випискою по рахунку. Оскільки, невиконання [PERSON] взятого на себе зобов`язання, потягнуло виникнення заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 21829,57 гривень, порушене право позивача на повернення тіла кредиту, в тому числі простроченого тіла кредиту підлягає судовому захисту шляхом часткового задоволення його позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача\~ підлягає судовий збір пропорційно до суми задоволених позовних вимог, тобто 1459,84 гривень (69,45%) /а. с. 1/.

Outcome: partial