Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-10 00:00:00

27.08.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Кожанської селищної об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на земельну частку (пай) на території Волицького старостинського округу розміром 2,93 в умовних кадастрових гектарах. [PERSON] за життя заповіту не склав, спадкоємцем першої черги за законом є позивач у справі. Реалізовуючи своє право на спадщину, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, проте йому було відмовлено, оскільки ним не надано оригіналу правовстановлюючого документа, тобто Сертифікату на право на земельну частку (пай). Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 30 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. В судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду подав заяву в якій просив справу слухати у його відсутність та задовольнити позовні вимоги. Рішення постановити в підготовчому судовому засіданні. В підготовче судове засідання представник відповідача не з`явився, надав до суду письмове клопотання про слухання справи у їх відсутність, проти позову не заперечував. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.04.2017 року виданим Виконавчим комітетом Гульської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 8. Після його смерті відкрилася спадщина на майно до складу якого, зокрема, увійшла земельна частка (пай), площею 2,93 умовних кадастрових гектарів за № 214, що знаходиться на території Волицького старостинського округу Фастівського району Київської області. Спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] заповіту не залишив. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є його син позивач по справі, що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Волицькою сільською радою Фастівського району Київської області, про що 05.08.1994 року зроблено відповідний актовий запис № 7. Стаття 1268\~ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач, реалізовуючи своє право на спадщину, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте постановою [PERSON] , державного нотаріуса Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області від 04.06.2021 року за вих. № 407/02-31/23 йому було відмовлено, оскільки на вищевказану земельну ділянку не було подано правовстановлюючого документа, а отже не підтверджені права та обов`язки померлого на вказане майно. Виходячи з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ\~Про нотаріат\~відмова нотаріуса є обґрунтованою. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у\~постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування умовою для переходу в порядку спадкування права власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 4 ст.\~41\~Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Статтею 1218\~ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Земельний сертифікат - це документ, що засвідчує право позивача на земельну частку й містить відомості про її вартість та розмір в умовних гектарах і не підтверджує право позивача на конкретну земельну ділянку. Спадкодавець заповіту не залишив. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, як син спадкодавця, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Відповідно до довідки від 03.10.2019 року за № 505, виданою Волицькою сільською радою Фастівського району Київської області, [PERSON] дійсно був виділений пай згідно сертифіката на право власності на землю серії КВ № 028059 за № 214 площею 2,93 умовних кадастрових гектарів, щознаходиться на території Волицької сільської ради Фастівського району. Як зазначає позивач, оригінал вказаного сертифіката був втрачений, про що зроблено оголошення в газеті «Перемога». Відповідно до листа Головного управління держгеокадастру у Київській області відділ у Фастівському районі, згідно Книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай), що видавались по Волицькій сільській раді Фастівського району Київської області, КСП «Прогрес» с. Волиця, зберігається запис видачі сертифікату № 0285059 від 16.02.2000 року на ім`я [PERSON] , площа земельної ділянки (паю) 2,93 га. Відповідно до роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За нормами ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved