overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

27.08.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.07.2013 року помер його батько [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина на майно. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено у звязку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Після смерті батька, позивач не звертався до нотаріальної контори, оскільки йому не було відомо про наявність заповіту, тому позивач просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку ст.ст.\~74,\~76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач Стовпівська сільська рада Чуднівського району Житомирської областіне забезпечила участь свого представника у судовому засіданні. На підставі статей 158, 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 25.07.2013 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №215533, виданим виконавчим комітетом Стовпівськоїсільської ради Чуднівського району Житомирської областівід 29.07.2013 року (а.с. 10). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-ТП №263365 від 19.07.2016 року, батьком [PERSON] є [PERSON] (а.с. 9). Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Враховуючи, що позивачем не було надано будь-яких доказів того, що він звертався до нотаріуса, така обставина як необізнаність про наявність заповіту не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, тому суд відмовляє у задоволенні позову. На підставі наведеного вище та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

27.08.2018 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 05.08.1995 зареєстрував шлюб з відповідачем, мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, на даний час проживають окремо, вважає, що сімя розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати. В підготовче судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить не надавати строк для примирення, судові витрати залишити за ним. Відповідач в підготовче судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечує, просить не надавати час для примирення та шлюб розірвати. В звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію сторін, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.08.1995 відділом реєстрації актів громадянського стану Охтирського міськвиконкому Сумської області, актовий запис № 225. Мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач не оспорює ту обставину, що на даний час сторони проживають окремо. Наміру відновлювати стосунки сторони не виявляють. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сімї і порушуватиме права сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

27.08.2018 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], який був зареєстрований 24.11.2006 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 160 та стягнути з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі заяви і до повноліття дитини. Позов позивач мотивує тим, що вони з відповідачем прожили у спільному шлюбі 12 років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини, але останні роки сторони не можуть як сім'я проживати разом та виконувати сімейні обов'язки. Протягом останнього часу сімейне життя подружжя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. В результаті чого позивач прийшов до висновку, що розлучення це єдиний вихід для сторін побудувати нове щасливе життя та зберегти нормальне бачення про сім'ю їхньої спільної дитини. Спір про поділ майна та місце проживання дітей у сторін відсутній. Водночас позивач зазначає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий рівень позивач самотужки не в змозі забезпечити, тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), оскільки працює в ТОВ «Катеринопільський елеватор» на посаді головного енергетика та має постійний дохід. За таких умовах, враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

27.08.2018 позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 05.06.1993 року вони зареєстрували шлюб, в якому 11.01.1994 року народився син [PERSON]. Крім того позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обовязки. Вже тривалий час вони живуть кожен окремим життям та своїми інтересами, фактично сімя припинила своє існування, тому позивач вважає, що збереження шлюбу не можливе. Крім того позивач просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати в розмірі 704,80 гривень. У судове засідання сторони не зявились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, відповідач через свого представника [PERSON] позов визнав. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у звязку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. Встановлено, що 05.06.1993 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Бориспільського міськвиконкому Київської області, про що зроблено актовий запис № 161, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а. с. 4-5), в якому у них народився син [PERSON], 11.01.1994 року, що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 8). Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст.141\~ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн. (а.с.1) підлягають стягненню на її користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

27.08.2018 позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб зареєстровано 29.04.1981 року. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства, через втрату фізичних та духовних звязків, тому позивач вважає, що збереження шлюбу не можливе. У судове засідання сторони не зявились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, відповідач позов визнав. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у звязку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що 29.04.1981 року сторони зареєстрували шлюб в Центральному палаці одружень м. Києва, про що зроблено запис № 1737, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON] ІІ-БК № 410038 (а. с. 9). Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

27.08.2018р. [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 07 липня 2007 року Львівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Львівської області, актовий запис № 1459. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від подружнього життя у них дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. Протягом останніх декількох років стосунки між подружжям погіршились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, стали частими сварки. Сторони з травня 2016 року проживають окремо. Вважає, що за таких обставин збереження сім'ї є неможливим, шлюб носить формальний характер. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила шлюб розірвати. Пояснила, що цей шлюб для сторін перший, дітей у подружжя немає, проти примирення заперечила. Просила не змінювати прізвище на дошлюбне. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. В матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд, у відповідності до вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивачку, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 07 липня 2007 року. Даний факт стверджується повторним Свідоцтвом про шлюб серії І-СГ №359484 від 15.08.2018р. Спільних дітей подружжя не має. Суд встановив, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо. Їх шлюб існує формально. Можливість примирення позивачка категорично заперечує. Майнового спору між сторонами не заявлено. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивачки 704,80 грн. судового збору. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу не змінюється. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підставний, підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

27.08.2018р. [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить постановити рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований 12 березня 2015 року Шевченківським відділом РАЦС Львівського МУЮ, актовий запис №95. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від подружнього життя у них є діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, різні погляди на сімейне життя. Їх шлюбні відносини фактично припинені. З березня 2018 року сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Їх шлюб існує формально. Примирення неможливе. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, пояснила, що цей шлюб для неї другий, від шлюбу з відповідачем має двоє дітей, які проживають з нею. Відповідач з нею та дітьми не спілкується, коштів на утримання дітей не надає. Просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. В матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд, у відповідності до вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивачку, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 12 березня 2015 року. Даний факт стверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.03.2015р. Від подружнього життя у них є діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Діти проживають з позивачкою. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Суд встановив, що сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо. Їх шлюб існує формально. Можливість примирення позивачка категорично заперечує. Цей шлюб слід розірвати. Майнового спору та спору про визначення місця проживання дітей не заявлено. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу не змінюється. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивачки 704,80 грн. судового збору. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підставний, підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

27.08.2018 р. до суду заявлено позов, в якому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до її повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обовязку надавати їх спільній неповнолітній дитині щомісячне утримання, хоча має можливість надавати кошти. Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити без її участі (а.с. 22). Відповідач в судове засідання не зявився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.23). З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовільнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обовязку по наданню утримання неповнолітній дитині, хоча має можливість надавати кошти. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач має можливість надавати утримання своїй неповнолітній дочці [PERSON], 01.01.2011р.н., але від добровільного виконання свого законного обов`язку по наданню коштів на її утримання ухиляється, чим порушує її права, то належні кошти необхідно щомісячно стягувати з нього в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку на утримання дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до її повноліття, - в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

27.08.2018 р. до суду заявлено позов, в якому позивачка просить визнати за нею право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], вона є єдиною спадкоємицею цієї спадщини за заповітом, у визначений строк [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття цієї спадщини, однак в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану нерухомість не може нотаріально оформити спадщину. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглядати без неї (а.с.25). Представник Маломочульської сільської ради Теплицького району в судове засідання не з'явився, письмово позовні вимоги визнав, справу просив розглянути без нього (а.с. 23). З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [INFO] померла її мати [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], [PERSON] є єдиною спадкоємцем цієї спадщини за заповітом, у визначений строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття цієї спадщини, однак в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану нерухомість не може нотаріально оформити спадщину. Вказані правовідносини регулюються: - ст.328 ЦК України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; - ч.5 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] як спадкоємиця за заповітом спадкового майна після смерті [INFO] її матері [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] не може нотаріально оформити своє спадкове право в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану нерухомість, то суд визнає за необхідне позов задовільнити, визнати за позивачем право приватної власності вказаної нерухомості в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

27.08.2018 р. до суду заявлено позов, в якому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [INFO]. батька [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,4180га, кадастровий номер [NUMBER] на території Зятковецької сільської ради Гайсинського району Вінницької області, свої вимоги мотивує тим, що [INFO] внаслідок смерті матері [PERSON] відкрилась спадщина на цю земельну ділянку, вона є єдиною спадкоємицею, однак через те, що державний акт був виданий [PERSON] після його смерті, не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини. Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглядати без неї (а.с.33). Представник Зятковецької сільської ради в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи без нього (а.с.34). З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] за життя належала земельна ділянка площею 2,4180га, кадастровий номер [NUMBER], внаслідок його смерті [INFO] відкрилась спадщина, до складу якої входить право власності на цю земельну ділянку, є єдиною спадкоємицею є позивач, однак через те, що державний акт був виданий [PERSON] після його смерті, не може реалізувати свого законного права на нотаріальне оформлення спадщини. Дані правовідносини регулюються: - ч.1 і ч.2 ст.16 ЦК України, за змістом якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту можуть бути , визнання права -ст.328 ЦК України, згідно якої, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; - ч.5 ст.1268 ЦК України, згідно якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини; - ч.1 ст.1269 ЦК України визначає, що спадкоємець який бажає прийняти спадщину має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; - ч. 1 ст.1297 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який приняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. - п.9 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», за яким документом, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно, є рішення суду щодо права власності на нерухоме майно. Оскільки [PERSON] як спадкоємиця за законом спадщини після смерті [INFO]. батька [PERSON] прийняла спадщину, однак через те, що державний акт був виданий [PERSON] після його смерті, - не може отримати свідоцтво про право на спадщину, чим порушується її право на спадщину, то з метою його захисту суд визнає за необхідне позов задовільнити, визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,4180га, кадастровий номер [NUMBER] на території Зятковецької сільської ради Гайсинського району Вінницької області.

Outcome: approved