Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

28 вересня 2016 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], 07.11.1955р.н., уродженця [INFO], зареєстрований 23 травня 1987 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану м.Дніпропетровська, актовий запис № 412. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони уклали шлюб 23 травня 1987 року, який зареєстрований Красногвардійським відділом РАЦС м.Дніпропетровська, актовий запис №412. Від цього шлюбу сторони мають повнолітніх дітей: [PERSON], 1979р.н. та [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем вважає в подальшому неможливим. Відповідач влаштовує постійні скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей і в громадських місцях, що ображає честь і гідність позивача. Відповідач постійно пред'являє позивачу необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним, тому що відповідач постійно ганьбить позивача, зловживає алкогольними напоями, поводить себе агресивно. Для забезпечення своєї потреби у вживанні алкоголю, відповідач виніс практично всі цінні речи з будинку. Жодних обовязків по утриманню будинку, будь-якої допомоги щодо підтримки його у належному стані відповідач на здійснює. Від постійних суперечок і скандалів погіршилося самопочуття позивача, вона перебуває в стані постійного стресу. У позивача порушився сон і погіршилася працездатність. При цьому відповідач не бере участі матеріально в житті сім'ї, весь тягар забезпечення сім'ї лежить на плечах позивача. Фактичні шлюбні відносини припинені між сторонами з липня 2012 року. Втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між сторонами: збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам сторін. Суперечки про розподіл спільного майна не маємо, повнолітні діти давно проживають окремо. У судове засідання позивач не зявилася. Від неї надійшла заява, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати за своєї відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судові засідання двічі підряд не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 23 травня 1987 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану м.Дніпропетровська було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №412, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу (а.с.8). Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей: [PERSON], 1979р.н. та [PERSON], [INFO] (а.с.7). Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини припинені з 2012 року, що підтверджується заявою позивача. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, цивільний позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved