Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

28.11.2018 року [PERSON], [INFO], звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [INFO], в якій просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] 08.11.2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 3432. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що у шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Впродовж останніх трьох років сімейне життя з відповідачем з об'єктивних причин, зумовлених різними характерами та поглядами на життя, не склалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, сім'я розпалася, подружжя проживають окремо, а шлюб існує лише формально. Спільне господарство не ведеться. Наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою судді від 29.11.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. У підготовчому судовому засіданні представник позивача позов підтримав, відповідач двічі до суду не прибув. Ухвалою суду від 17.01.2019 закрито підготовче провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та призначено справу по суті. Відповідач до суду не прибу, був повідомлений про судове засідання, заяв клопотань не подав, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було, а тому за згодою представника позивача, на підставі ст.280, 281 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, 08.11.2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №3432 (а.с.7-а). У шлюбі у них народилися син [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.7,8). Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сімейне життя подружжя з об'єктивних причин, зумовлених різними характерами та поглядами на життя не склалося та постійно погіршувалося і в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, сім'я розпалася, сторони проживають окремо, а шлюб існує лише формально. Спільне господарство не ведеться. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сім'ю, виховання дітей. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. Примирення між сторонами не відбулося. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, їх дітей, що мають істотне значення. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved