Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

28 грудня 2016 року (згідно штампу) позивач звернувся до суду з цим позовом та просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору №487/5454CLBPS від 07 липня 2013 року в розмірі 16805,40 грн., з яких: 9232,50 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 1889,20 грн. заборгованість по процентам та комісією; 5683,70 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості та судові витрати, згідно квитанції, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не виконує умов кредитного договору. У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, про розгляд справи їй повідомлено належним чином, про що свідчить виклик до суду в засобах масової інформації, а саме в газеті «Урядовий Курєр» за 04 лютого 2017 року №22. Враховуючи позовні вимоги позивача, та беручи до уваги належне повідомлення відповідача про день і час розгляду справи і можливість розглянути справу без її участі, суд приходить до висновку про можливість заочно розглянути справу відповідно до ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як встановлено судом, між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №487/5454CLBPS від 07 липня 2013 року на суму 10620,00 грн. Між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «ФК «Бізнесфінанс» було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким право вимоги по вищезазначеним кредитним договорам було відступлене на користь ТОВ «ФК «Бізнесфінанс». Згідно з умовами договору факторингу № 1706/1 від 17.06.2015 року ТОВ «ФК «Бізнесфінанс» відступило право вимоги на підставі ст. 512, 514 ЦПК України, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право вимоги за кредитним договором №487/5454CLBPS від 07 липня 2013 року укладеним між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON]. Відповідно до кредитного договору банк надав відповідачу кредит, а Відповідач в свою чергу зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути Позивачу вказані кредитні кошти у строки, зазначені в Кредитному договорі, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом, в порядку та на умовах, що визначені в Кредитному договорі. Згідно з п. 1.2 кредитного договору Банк надає Позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов кредитного договору, а Позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші платежі, визначені кредитним договором. Згідно умов кредитних договорів позичальник зобовязаний повністю повернути суму отриманого кредиту та виконати всі інші зобовязання встановлені Кредитним договором. Однак позичальником було порушено умови кредитного договору щодо своєчасного погашення заборгованості. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Таким чином, Банк виконав свої зобовязання перед позичальником і оскільки, відповідач в добровільному порядку борг не повертає, то позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору №487/5454CLBPS від 07 липня 2013 року в розмірі 16805,40 грн., з яких: 9232,50 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 1889,20 грн. заборгованість по процентам та комісією; 5683,70 грн. пеня за порушення графіку погашення заборгованості та судові витрати, згідно квитанції, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не виконує умов кредитного договору. Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ч.1 ст. 509 ЦК України зобовязання правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ч.2 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають із підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів. Зобовязання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч.1 ст. 598 ЦК України). Відповідно до ст. 599 ЦК України за відсутності інших підстав припинення зобовязання, передбачених договором або законом, зобовязання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи положення ч.2 ст.1054 ЦК України згідно яких, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави 71, а саме: положення про позику, та ч.2 ст. 1050 ЦК України, яка передбачає що при встановленні договором обовязку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідач в добровільному порядку не сплачує заборгованості за кредитним договором, на попередження про невиконання умов договору не реагує. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню, оскільки відповідач отримав банківський кредит, а в подальшому не виконує умов договору і в добровільному порядку не сплачує заборгованості по кредиту та відсоткам, а також відповідачу необхідно розяснити, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за його письмовою заявою, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії. Оскільки, позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, понесений ними при зверненні з позовом до суду в розмірі 1378,00 грн., а також з відповідача на користь держави підлягає стягненню недосплачений судовий збір у розмірі 222 грн. (1600-1378=222). Також позивач поніс витрати за публікацію в газеті оголошення про виклик до суду відповідача в розмірі 630 грн., тому ці витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved