Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

28.02.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки Катерини, [INFO] до 1/7 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно та на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] до 1/7 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до рішення Доманівського районного суду Миколаївської області від 09.10.2014 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки Катерини, [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 03 вересня 2014 року і до її повноліття. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16.07.2015 року з нього на користь [PERSON], стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 17.06.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що на сьогоднішній день його сімейний та матеріальний стан змінився, з нього стягується 45 % з усіх видів заробітку (доходу), а в звязку з тим, що він офіційно до листопада 2015 року не працював, виникла заборгованість, з врахуванням якої відрахування по сплаті аліментів становлять 70-85 %. Крім того, 19.12.2015 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] та на теперішній час проживає з дружиною в смт. Березанка Миколаївської області. На його утриманні перебуває неповнолітня донька його дружини [PERSON]. Також квартира, в якій він проживає зі своєю сімєю придбана згідно кредитного договору, за який теж необхідно сплачувати щоквартальний платіж. [PERSON] вважає, що з часу винесення рішень Доманівським районним судом та Южноукраїнським міським судом Миколаївської області про стягнення з нього аліментів, змінився його сімейний стан та погіршився матеріальний стан, а тому просить суд зменшити розмір аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки Катерини, [INFO] до 1/7 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно та на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] до 1/7 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надіслав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без його участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. [PERSON] пояснила, що підставою для зменшення розміру аліментів позивач зазначає зміну сімейного стану одруження та погіршення матеріального стану. Однак вважає, що доказів погіршення матеріального стану позивачем не надано. Щодо кредиту на квартиру, його було отримано дружиною [PERSON] ще до реєстрації шлюбу. Відповідач працює та отримує заробітну плату. Вважає, що зменшення розміру сплачуваних аліментів погіршить права та законні інтереси їх дітей. Тому вона вважає безпідставними вимоги позивача про зменшення розміру аліментів та просить суд в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, вважає, що позов задоволенню не підлягає за наступних підстав. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В силу вимог ст. 182 СК України та роз'яснень, даних у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року № 3 при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Стаття 192 Сімейного Кодексу України, передбачає, що розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Із зазначених норм закону випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов'язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Судом встановлено, що сторони з 05.03.2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 17.10.2014 року, рішення набрало законної сили 28.10.2014 року (а.с. 9). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей доньку Катерину, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 09.10.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки Катерини, [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 03 вересня 2014 року і до її повноліття (а.с. 10). Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16.07.2015 року з [PERSON] на користь [PERSON], стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 17.06.2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11). Як видно з копії свідоцтва про шлюб серії І-ФП №121210, 19.12.2015 року [PERSON] зареєстрував шлюб в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Березанського районного управління юстиції у Миколаївській області з [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до копій розрахункових листів за жовтень 2016 року-березень 2017 року [PERSON] працює в ТОВ «ТІС» на посаді монтажника та за вказаний період йому нарахована заробітна плата в сумі 52575,05 грн., тобто щомісячно має середню заробітну плату у розмірі 8762, 51 грн. Аліменти за цей період складають 16580, 74 грн. ( а.с. 63-68). [PERSON] інших аліментних зобов'язань не має, є працездатним. Позивач вважає, що змінився його як сімейний стан, так й матеріальний - наразі перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Проте, погодитися з такою позицією в цілому не можна. Так, позивач хоча й змінив свій сімейний стан - одружився, проте іншої біологічної дитини окрім двох дітей від першого шлюбу, станом на час розгляду справи не має, тому вважається платником аліментів щодо двох дітей. Сам по собі факт укладення позивачем шлюбу, не має правового значення для вирішення вказаного спору. Крім того, не можуть бути прийняті судом до уваги і посилання позивача, що на його утриманні перебуває неповнолітня донька його дружини [PERSON], оскільки згідно копії свідоцтва про її народження (а.с. 17), батьками останньої записані [PERSON] та [PERSON] А згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Посилання позивача, що його матеріальний стан значно погіршився і з нього стягується 45% з усіх видів заробітку (доходу), судом також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Також доводи позивача про наявність у нього кредитних зобов'язань суд не бере до уваги, оскільки вказані кредитні правовідносини не впливають на обов'язок батька щодо утримання дітей. Суд визнає, що надані позивачем докази жодним чином не доводять тих обставин, які є підставою для зменшення розміру аліментів та передбачені частиною першою\~статті 192 СК України. Наведене свідчить про те, що підстави для зменшення розміру аліментів, відсутні. При цьому суд вважає, що розмір стягуваних з [PERSON] аліментів є розумним та не суперечить чинному законодавству, інтересам сторін та неповнолітніх дітей, а обставини, на які посилається позивач, як на підставу зменшення розміру аліментів на даний час не змінилися, доказів протилежного ним суду не надано, у звязку з чим суд прийшов до висновку що, позовні вимоги [PERSON] є необгрутнованими та задоволенню не підлягають.\~\~

Outcome: dismissed