Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

28.11.2019 року до суду звернулася позивач [PERSON] , з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, до відповідача АТ «Ідея банк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29.11.2019 року відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 13.01.2020 року Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 24 липня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., зареєстрований в реєстрі за № 6767, про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 100827 грн. 60 коп., на користь АТ «Ідея Банк» . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 21.11.2019 року вона поштою отримала постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59916185 від 30.08.2019 року, з якої дізналась, що 24 липня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 6767, про стягнення з неї на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості в розмірі 100827 грн., 60 коп., яка складається: із строкового основного боргу -39259.02 грн.; простроченого основного кредиту-15965.10 грн.; прострочених процентів - 6321 грн.54 коп.; строкових процентів -726.58 грн.; строкової плати за обслуговування кредиту -10229.64 грн.; пені -25415.89 грн.; плати за вчинення виконавчого напису -1900.00 грн. З даної постанови вбачається, що 15.06.2018 року між нею та АТ «Ідея Банк» начебто був укладений кредитний договір № Р36.13019.004010983, строк платежу за яким настав 15.11.2018 року. В матеріалах виконавчого провадження міститься примірник вище вказаного договору, але підпис під даним договором, навіть при візуальному огляді, не її. Крім того згідно п. 6.1 спірного договору, термін розрахунку до 15.06.2020 року, а не 15 листопада 2018 року, як зазначено у в виконавчому написі. Про вчинення зазначеного виконавчого напису їй стало відомо з тексту самого виконавчого провадження ВП № 59916185 від 30.08.2019 року, сам же виконавчий напис вона не отримувала Позивач просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що відсутні всі необхідні первинні документи для вчинення виконавчого напису, а також, що вона зазначений у в виконавчому написі кредитний договір не підписувала, тобто не укладала, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідач, представник АТ «Ідея Банк» відзив на позовну заяву не подав. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М., письмові пояснення на пред`явлений позов не подав. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30.08.2019 року було відкрите виконавче провадження ВП № 59916185 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 24 липня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., який зареєстрований в реєстрі за № 6767, про стягнення з позивача на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості в розмірі 100827 грн.. 60 коп., яка складається: із строкового основного боргу -39259.02 грн.; простроченого основного кредиту-15965.10 грн.; прострочених процентів - 6321 грн.54 коп.; строкових процентів -726.58 грн.; строкової плати за обслуговування кредиту -10229.64 грн.; пені -25415.89 грн.; плати за вчинення виконавчого напису -1900.00 грн., за кредитним договором № Р36.13019.004010983, строк платежу за яким настав 15.11.2018 року, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження та копією виконавчого напису. Позивач зазначає, що підпис на примірнику кредитного договору № Р36.13019.004010983, який знаходить в матеріалах виконавчого провадження, примірник якого доданий до матеріалів справи, належить не їй. Крім того згідно п. 6.1. спірного договору, термін розрахунку складає до 15.06.2020 року, а не 15 листопада 2018 року, як зазначено у в виконавчому написі. Позивач вважає даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що він вчинений без врахування всіх необхідних документів, передбачених ЗУ «Про нотаріат», які підтверджують безспірність вимоги, а також посилається на те, що на примірнику кредитного договору, за яким з неї стягнена заборгованість, міститься не підпис позивача, тобто даний договір нею не укладався. Відповідно до ст. 1054 ЦК України позичальник за кредитним договором зобов`язаний повернути кредит та сплатити відсотки в розмірі та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимог цивільного законодавства та у встановлений в законодавстві строк. Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. А у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлений інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. п. 3.1-3.2. 3.4 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 - нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 Пунктами 1.2 Переліку документів передбачено, що такими документами є: 1) нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів) б) документ, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. 2) кредитні договори, за якими боржником допущено прострочення платежів за зобов`язанням. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка із рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення із відміткою стягувача про погашення заборгованості. Згідно дослідженого виконавчого напису від 24.07.2019 року, судом встановлено, що в ньому не зазначено, на підставі яких документів його було вчинено. А лише вказано грошові суми, які пропонується стягнути з позивача [PERSON] , на користь відповідача АТ «Ідея Банк» за кредитним договором № Р36.13019.004010983 від 15.06.2018 року. З наданих суду документів, які були підставою для видачі виконавчого напису вбачається відсутність документу, що підтверджує безспірність заборгованості боржника та встановлює прострочення виконання зобов`язання; а також засвідченої стягувачем виписки із рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення із відміткою стягувача про погашення заборгованості. З виконавчого напису також вбачається, що в ньому строк за який провадиться стягнення не зазначений, лише вказується, що стягнення заборгованості проводиться за період з 16.12.2018 року по 10.06.2019 року. В свою чергу позивач посилається на те, що примірник договору, за яким виданий виконавчий напис про стягнення з неї заборгованості на користь відповідача, містить не її підпис. Тобто взагалі ставиться під сумнів сам факт укладення кредитного договору, за яким виданий виконавчий напис про стягнення з позивача суми заборгованості. Всі вищезазначені підстави свідчать про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами в результаті укладення кредитного договору № Р36.13019.004010983 від 15.06.2018 року, який став підставою для вчинення виконавчого напису. Відповідно все вищевикладене вказує на наявність спору між сторонами, який може бути вирішений лише в судовому порядку. Так як судом встановлено, що між сторонами існує спір, який може бути вирішений лише в судовому порядку. А саме: з приводу наявності договірних відносин, погашення позивачем заборгованості за укладеним кредитним договором, наявності чи відсутності заборгованості за отриманим кредитом, тощо. Відповідно до ч.1, 2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні, суспільні інтереси у спосіб визначений законом або договором. У випадку , якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, не визнаного або оспорюваного права, свободи або інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної позовної вимоги може визначити у своєму рішенні такий спосіб, який не суперечить закону. Статтею 16 ЦК України не передбачено способу захисту порушеного цивільного права у вигляді визнання документу (а саме виконавчого напису ) таким, що не підлягає виконанню. Проте виходячи з правової природи вчинення виконавчого напису нотаріуса, який є виконавчим документом, суд відповідно до заявленої позовної вимоги з метою ефективного захисту порушеного права позивача, вважає за можливе застосувати такий спосіб захисту прав позивача так як він не суперечить закону і на думку суду найбільш повно захищає права позивача. Виходячи із вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн. 40 коп., оскільки судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved