Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

29.03.2019 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 01 січня 2001 року вона вселилася в будинок під [ADDRESS] , з дозволу [PERSON] , яка надала їй будинок у повне безстрокове володіння та передала їй всі документи на даний будинок. Протягом 18 років вона постійно проживає в даному будинку, проводить заходи щодо поліпшення та утримання будинку, сплачує комунальні послуги та підтримує будинок в належному стані, відкрито та безперервно володіє нерухомим майном. На даний час вирішила оформити соціальну допомогу на комунальні послуги, однак через відсутність правовстановлюючих документів оформити соціальну допомогу не має можливості, тому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку набувальної давності. Позивач в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов визнали. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини. Згідно архівної довідки за №79 від 15.03.2019 року, право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , за архівними даними реєстрових книг Маловисківської дільниці БТІ, за станом до 01.01.2013 року належало [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої 25.02.2019 року за №321 виконавчим комітетом Великовисківської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, згідно запису в погосподарській книзі №19, особовий рахунок № [NUMBER] , [PERSON] з 2001 року по даний час проживає на правах власника в житловому будинку, розташованому в [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. Отже, враховуючи, що позивач більше десяти років добросовісно, відкрито, безперервно володіє вищевказаним житловим будинком, відповідач не заперечує проти задоволення даного позову, інші особи не претендують на дане домоволодіння, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved