Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

28 січня 2020 року заявник звернулася до суду із зазначеною вище заявою, посилаючись на те, що її син [PERSON] , [INFO] , є дитиною з інвалідністю 1 групи (підгрупа А) з дитинства довічно, має важку розумову відсталість, перебуває на обліку у невропатолага з діагнозом ДЦП, виражений спастичний тетрапарез верхніх та нижніх кінцівок, порушення функцій тазових органів. Відповідно йому встановлено основний діагноз важка розумова відсталість, внаслідок чого він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У нього відсутня фразова мова, тому просить визнати [PERSON] недієздатним та призначити її опікуном над сином. В судовому засіданні заявник заяву підтримала повністю, заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового розгляду була оповіщена у встановленому порядку, сільський голова направив заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, заяву визнає повністю. В судовому засіданні заявник надала пояснення, які повністю відтворюють зміст заяви. Крім того, зазначила, що [PERSON] внаслідок свого захворювання позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заявник здатна здійснювати опіку над сином. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Згурівської районної державної адміністрації заяву підтримала повністю та вважає за необхідне визнати [PERSON] недієздатним та за доцільне призначити заявницю опікуном над ним. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставин, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] (а.с.6, 15 - копії паспорта та свідоцтва про народження), є особою з інвалідністю з дитинства 1 групи безстроково (а.с.13, 14 - копії пенсійного посвідчення, довідки), йому встановлено діагноз: важка розумова відсталість (виражена імбецильність) (а.с.17 - медична довідка). Згідно з висновком судово-психіатричного експерта від 26.02.2020 № 54-ц [PERSON] , страждає на хронічний, стійкий психічний розлад - глибоку розумову відсталість внаслідок ДЦП. За своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В силу свого стану здоров`я приймати участь в судовому засіданні і особисто давати пояснення не може (а.с.40-41 - висновок). [PERSON] проживає із батьками [PERSON] та [PERSON] . Мати належним чином опікується сином (а.с.11, 18 - акт обстеження та довідка). Виконавчий комітет Усівської сільської ради Київської області як орган опіки та піклування вважає за доцільне призначити заявника опікуном над [PERSON] . Стан її здоров`я дозволяє надавати соціальні послуги (а.с.8, 9, 10, 16 - рішення, подання, висновок, копії довідок). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно до ст. 41 ЦК України вбачається, що над особою, визнаною недієздатною встановлюється опіка. За змістом ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування та фізичними особами, які визнані недієздатними. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. Відповідно до частини четвертої статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Згідно ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки і піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно із ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Частиною 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини, прийнятої Радою Європи 4 листопада 1950 року встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У рекомендації Парламентської Асамблеї Ради Європи від 08 жовтня 1977 року 818 (1977) «Про положення психічно хворих», рекомендаціях Комітету міністрів Ради Європи від 22 лютого 1983 року К (83) 2 «Щодо правового захисту осіб, що страждають психічними розладами, примусово утримуються як пацієнти», від 23 лютого 1999 р. К (99) 4 «Про принципи, що стосуються правового захисту недієздатних дорослих», від 24 лютого 2004 року Кес (2004) 10 «Щодо захисту прав людини і гідності осіб з психічним розладом» передбачається, що особи з психічними розладами повинні мати можливість здійснювати свої права, а обмеження їх прав допускаються лише відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і не можуть ґрунтуватися на одному лише факті наявності у особи психічного захворювання. Державам членам Ради Європи пропонується в законодавчому регулюванні передбачити, що судове рішення не може ухвалюватися на підставі одного лише медичного висновку. Заслухавши пояснення заявника, представника органу опіки та піклування, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що [PERSON] не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, заінтересована особа вбачає за доцільне призначити заявника опікуном над ним. Строк дії рішення про визнання [PERSON] недієздатним визначити 2 роки, з моменту набрання цим рішенням законної сили. Роз`яснити заявнику, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 300 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Судові витрати у справі відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved