Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-28 00:00:00

28 травня 2021 року року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшов вищевказаний позов. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] (далі - відповідач) звернулась до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі - позивач) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 04 березня 2010 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Попри це, відповідач порушила свої зобов`язання за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 13 квітня 2021 року має заборгованість - 12 479,74 гривень, яка складається з наступного: 10 091,32 гривень - заборгованість за тілом кредита, 2 388,42 гривень - заборгованість за простроченими відсотками. У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Стислий виклад заперечень відповідача. [PERSON] у встановлений судом строк відзив на позов не подала, до зали судових засідань не з`явилась, належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Заяви, клопотання. Позивачем до матеріалів позову долучено заявка про отримання процесуальних документів в електронному вигляді (а.с. 68), клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 69), клопотання про розгляд справи за відсутності позивача (а.с. 70). Процесуальні дії у справі. 03 червня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 77-78). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, який укладений між позивачем та відповідачем по справі, станом на 13 квітня 2021 року останній має заборгованість - 12 479,74 гривень, яка складається з наступного: 10 091,32 гривень - заборгованість за тілом кредита, 2 388,42 гривень - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 15). З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (договір б/н), встановлено, що 10 грудня 2010 року була проведена операції «Старт карткового рахунку», 05 грудня 2012 року відбулась операція «Зміна кредитного ліміту», кредитний ліміт 19 000,00 гривень, 03 квітня 2014 року відбулась операція «Зміна кредитного ліміту», кредитний ліміт 20 500,00 гривень, 20 червня 2017 року відбулась операція «Зміна кредитного ліміту», кредитний ліміт 25 000,00 гривень, 15 травня 2018 року відбулась операція «Зміна кредитного ліміту», кредитний ліміт 26 500,00 гривень, 20 лютого 2019 року відбулась операція «Зміна кредитного ліміту», кредитний ліміт 10 000,00 гривень, 29 травня 2020 року відбулась операція «Зміна кредитного ліміту», кредитний ліміт 9 994,99 гривень, 10 червня 2020 року відбулась операція «Зміна кредитного ліміту», кредитний ліміт 9 992,14 гривень, 22 червня 2020 року відбулась операція «Зміна кредитного ліміту», кредитний ліміт 9 790,99 гривень, 03 липня 2020 року відбулась операція «Зміна кредитного ліміту», кредитний ліміт 9 790,99 гривень, 14 липня 2020 року відбулась операція «Зміна кредитного ліміту», кредитний ліміт 9 970,99 гривень, 06 серпня 2020 року відбулась операція «Зміна кредитного ліміту», кредитний ліміт 9 790,99 гривень, 17 серпня 2020 року відбулась операція «Зміна кредитного ліміту», кредитний ліміт 9 765,97 гривень, 28 серпня 2020 року відбулась операція «Зміна кредитного ліміту», кредитний ліміт 9 765,07 гривень, 08 вересня 2020 року відбулась операція «Зміна кредитного ліміту», кредитний ліміт 9 765,07 гривень, 23 вересня 2020 року відбулась операція «Зміна кредитного ліміту», кредитний ліміт 9 765,07 гривень, 07 жовтня 2020 року відбулась операція «Зміна кредитного ліміту», кредитний ліміт 9 765,07 гривень, 19 жовтня 2020 року відбулась операція «Зміна кредитного ліміту», кредитний ліміт 9 765,07 гривень, 30 жовтня 2020 року відбулась операція «Зміна кредитного ліміту», кредитний ліміт 9 765,07 гривень, 11 листопада 2020 року відбулась операція «Зміна кредитного ліміту», кредитний ліміт 9 765,07 гривень, 26 листопада 2020 року відбулась операція «Зміна кредитного ліміту», кредитний ліміт 9 765,07 гривень, 04 грудня 2020 року відбулась операція «Зміна кредитного ліміту», кредитний ліміт 0,00 гривень (а.с. 16). Згідно анкети-заявки про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, [PERSON] засвідчила своїм підписом, що вона погоджується з Умовами та правилами надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 18). При дослідженні матеріалів справи судом був оглянутий витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» (а.с. 19), а також Умови та правила надання банківських послуг (а.с. 20-25). Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Дослідивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, суд прийшов до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Згідно частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судовим розглядом встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, проте, відповідач порушив свої зобов`язання, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, суд зазначає, що ключовою компетенцією Верховного Суду, окрім здійснення правосуддя, є забезпечення єдності судової практики, що, у свою чергу, гарантує стабільність правового регулювання, об`єктивність та прогнозованість правосуддя. Функцію забезпечення єдності судової практики Верховний Суд здійснює шляхом формування правових висновків (позицій) внаслідок казуального тлумачення норм права при розгляді конкретних справ. Так, Велика Палата Верховного Суду (справа №127/15672/16-ц) в постанові від 08 листопада 2019 року зазначила, що для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Диспозиція частини восьмої статті 178 ЦПК України визначає, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Положення частини першої статті 280 ЦПК України визначають, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до положень статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно частини першої статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, № 63566/00Л). Розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пункт перший частини другої вказаної статті ЦПК України визначає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі статей 525, 526, 530, 549, 611, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved