Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

28 серпня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Позов мотивовано тим, що 16 листопада 2007 року позивач уклала шлюб з відповідачем. За час спільного проживання вони придбали житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS]. На даний час стосунки в сім'ї погіршилися, подружжя проживають окремо. В зв'язку з цим виникло питання про поділ спільного будинку, однак згоди щодо поділу даного майна сторони дійти не можуть. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд поділити спільне майно подружжя, яке є об'єктом спільної сумісної власності, визнавши за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами по [ADDRESS], та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Пояснила, що разом із чоловіком прожили майже 10 років. Під час шлюбу за спільні кошти придбали житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Частину коштів на придбання будинку надали їх родичі, частину відповідач заробив на сезонних роботах. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча вчасно був повідомлений про час і місце слухання справи у встановленому законом порядку, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і такими, що підлягає до задоволення повністю. З оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб (а.с. 9) встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2007 року. Відповідно до статей 60, 61 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Згідно зі статтями 70, 71 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Як вбачається з договору купівлі-продажу житлового будинку від 30 грудня 2013 року (а.с. 6-7) сторони в період шлюбу придбали житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] та являється їх спільною сумісною власністю. Вказане нерухоме майно 30 грудня 2013 року було зареєстроване на ім'я відповідача, що вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 8). У відповідності до ст. 372 Цивільного кодексу України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки спірний житловий будинок набутий сторонами за час шлюбу та являється їх спільною сумісною власністю, підстав для відступлення від принципу рівності часток у спільному майні немає, тому є всі підстави для визнання за позивачем права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]. Разом з тим, оскільки житловий будинок ділиться з визначенням часток його співвласників, тому право спільної сумісної власності на дане нерухому майно слід припинити. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 696 грн. 59 коп. (а.с. 1).

Outcome: approved