overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

27 травня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], з якою зареєстрував шлюб 25 вересня 2010 року, мотивуючи невдалим одруженням, втратою почуття один до одного, взаємної поваги та любові. Шлюбні стосунки припинилися, спільне господарство не ведуть і збереження сімї є неможливим. У судове засідання позивач не зявився, але двічі надавав суду письмову заяву, в якій позов підтримав та просив його задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявилася, але надала суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги не визнала та просила надати термін на примирення з чоловіком. У подальшому у судове засідання без поважних причин не зявлялася. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2010 року. Від вказаного дітей не мають. Зі змісту позовної заяви позивача видно, що він проживає окремо від дружини. Причиною цього є те, що вони втратили почуття один до одного, взаємну повагу та любов. Позивач примирення категорично заперечував. 09 червня 2015 р. ухвалою суду за заявою відповідача подружжю надано час для примирення, а саме два місяці, тобто до 10 серпня 2015 року, але вказана дія до позитивних результатів не призвела. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження вказаної сімї неможливе, так як залишення позивача та відповідача у шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

27 травня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною свою дочку [PERSON], [INFO], яка хворіє на психічне захворювання параноїдну шизофренію з наростаючим ефектом. В судовому засіданні заявник підтримав заяву і суду пояснив, що визнання дочки недієздатною необхідно для встановлення над нею опіки. Представник органу опіки та піклування Красноармійської міської ради Донецької області не заперечувала проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши письмові докази по справі, висновок судово-психіатричної експертизи та заслухавши висновок прокурора, яка вважала, що є підстави для визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно довідки поліклініки Красноармійської центральної районної лікарні від 6 лютого 2015 року [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO], мікрорайон Лазурний[ADDRESS], перебуває на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті Красноармійської ЦРЛ Донецької області з 1999 року з діагнозом параноїдна шизофренія, непереривна течія з наростаючим ефектом. Згідно довідки Комунальної лікувально-профілактичної установи Обласна психіатрична лікарня м. Слов'янська № 52 від 20 березня 2015 року [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в психіатричній лікарні м. Слов'янська з 26 січня 2015 року по 20 березня 2015 року. [PERSON] проживає за адресою: [INFO], мікрорайон Лазурний[ADDRESS], з лютого 2003 року не працює, є інвалідом П групи за загальним захворюванням безстроково. Відповідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи судово-психіатричного експертного відділення КЛПУ Обласна психіатрична лікарня м. Слав*янська № 110 від 17 липня 2015 року [PERSON], [INFO], страждає на хронічне психічне захворювання шизофренія безперервно-прогредиєнтний тип течії, параноїдна форма з наростаючим параноїдним типом особи. Ступень відображеності активної психосимтоматики, дефицитариї розладу, обумовлених течією ендогенного захворювання позбавляють досліджувану здатність розуміти значення своїх дій та керувати ними. Для захисту цивільних прав та інтересів потребує опіки. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, на підставі чого підлягає визнанню недієздатною. Відповідно до ч.1 ст.41 ЦК України над недієздатною [PERSON] необхідно встановити опіку. Відповідно до ч.2 ст.240 ЦПК України судові витрати, повязані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного, відповідно до 39 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

27 травня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивачка зазначила, що 05 березня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], про що Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис № 04. Від шлюбу мають двох діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різниці в поглядах на життя, відсутністю взаєморозуміння та довіри. Шлюбні відносини припинилися з жовтня 2014 року. У судовому засіданні, що відбулося 24.06.2015 року, [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвати. Відповідач просив суд надати строк на примирення з позивачем, строком на один місяць. Суд задовольнив клопотання відповідача. В судове засідання, призначене на 24.07.2015 року, зявилась позивачка, суду пояснила, що примирення не відбулося, стосунки відновлювати не збираються, любов та повага між ними відсутні, просить суд задовольнити вимоги про розірвання шлюбу. Також уточнила позовні вимоги в частині призвіща, просить після розірвання шлюбу залишити їй призвіще «Тарасова». Відповідач в судове засідання, призначене на 24.07.2015 року, не зявився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлений належним чином. Суд, в межах заявлених вимог та наданих доказів, заслухавши пояснення сторони, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі з 05 березня 2019 року, від шлюбу народилися діти Дмитро, [INFO], та [PERSON] [INFO], але на теперішній час шлюбні відносини припинили, підстав для примирення суд не вбачає. Стосунки відновлювати не збираються, любов та повага між ними відсутні. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Виходячи з викладеного, суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

27 травня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 17 травня 2008 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований виконкомом Курахівської міської ради Мар*їнського району Донецької області, актовий запис № 39. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені у зв'язку з різними поглядами на життя, характерами, фінансовими розбіжностями. З березня 215 року вони стали проживати окремо. З урахуванням наведеного позивачка просить шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала заява, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явися, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути за його відсутності. У зв'язку з тим, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, судом на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України ухвалено рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 травня 2008 року виконкомом Курахівської міської ради Мар*їнського району Донецької області, актовий запис № 39. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з березня 2015 року. Сім'я у сторін розпалась через з різними поглядами на життя, характерами, фінансовими розбіжностями. Сторони проживають окремо з березня 2015 року, не пов*язані спільним побутом та взаємними права та обов*язками. Примирення між сторонам неможливе і недоречне. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати, що складаються з судового збору, підлягають відшкодуванню відповідачем на її користь. Відповідно до ст. ст.104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

27 травня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про надання їй права на вступ до шлюбу, вказавши, що вона народилась [INFO] року, та тривалий час знаходиться фактично у шлюбних відносинах з [PERSON], [INFO], від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Він та вона бажають створити повноцінну сім'ю та одружитися, зареєструвати батьком дитини [PERSON] Оскільки заявниця не досягла повноліття, вона просить суд надати їй право на шлюб. У судовому засіданні заявниця повністю підтримала заявлені вимоги і їх підстави, вказані в заяві. Заінтересована особа [PERSON] суду пояснила, що вона є матір'ю заявниці, підтвердила, що її дочка тривалий час знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] та народила від нього дитину, просила надати її дочці право на вступ до шлюбу до досягнення нею повноліття. Заінтересована особа [PERSON] підтримав заявлені вимоги, повідомив, що бажає одружитися із заявницею, оскільки тривалий час фактично знаходяться у шлюбних відносинах, мають спільну дитину. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, про явку в суд була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомла. Представник органу опіки та піклування Карпушин В.С. не заперечував проти надання заявниці права на шлюб. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилась [INFO] року, що підтверджується паспортом [NUMBER], виданим 24 листопада 2014 року Костянтинівським МВ ГУДМС України в Донецькій області (а.с.3-5). Тривалий час заявниця співмешкає разом з [PERSON], [INFO]. Від спільного проживання вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.23). [PERSON] підтвердив, що ця дитини є їх спільною, що він є батьком дитини та бажає одружитися із заявницею для створення повноцінної сім'ї. Мати неповнолітньої [PERSON] не заперечує проти надання дочці права на вступ до шлюбу. Суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки не суперечитимуть моральним засадам суспільства, сприятимуть узаконенню фактичних шлюбних відносин, що склалися, створенню повноцінної сім'ї. На підставі визначеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

27 травня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від своїх обовязків щодо утримання неповнолітньої дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає, а тому позивач утримує дитину самостійно. Відповідач [PERSON] є працездатним, не має на утриманні дітей чи непрацездатних осіб і взмозі надавати утримання їх дитині. Просить суд присудити до стягнення аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі, по 1000 грн. щомісячно з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з наведених у позові підстав, просила його задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що взмозі сплачувати на утримання дитини по 700 грн. щомісячно у звязку з тим, що працює на сезонних роботах і має невисокий дохід. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, а саме: копію паспорта [PERSON] (а.с. 3), копію паспорта [PERSON] (а.с. 5), копію свідоцтва про одруження (а.с. 7), копію свідоцтва про народження (а.с. 8), суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Як зазначено в ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, або непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що малолітня дитина проживає разом з позивачем і перебуває на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] не приймає участі в утриманні дитини, є працездатним. Беручи до уваги ці обставини, суд присуджує до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO] аліменти щомісячно в розмірі по 800 грн., починаючи з 27 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Також до стягнення з відповідача в дохід держави належить 243,60 грн. судового збору. В задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

27 травня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 18 липня 2006 року виконкомом Чорноморської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок, які проживають з нею. Сімейні стосунки припинені, через прояви неповаги з боку відповідача та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Сторони в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивачка, крім цього, зазначила, що підтримує заявлені вимоги; відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 липня 2006 року виконкомом Чорноморської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 03 (а. с. 5), від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а. с. 6, 7), які проживають з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

27 травня 2015 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON], який потім уточнила, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. З позовної заяви вбачається, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, проте жили спільно та мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини відповідач не надає, через що позивачка звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення нею повноліття, на свою користь. До судового засідання позивач не зявилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без нього, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, в звязку з розглядом справи судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком, а [PERSON] матірю [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, працює та має стабільний заробіток тому зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обовязки не виконує. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

27 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві зазначила, що 02 квітня 2005 року у виконавчому комітеті Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис № 1, зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу дітей не мають. В даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Їх подружнє життя не склалося. Причиною розпаду сімї стало те, що вони не зійшлися характерами та не знайшли спільної мови, а тому просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій прохає справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, заперечень на позов не надав. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та прийняти заочне рішення відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявленим одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 квітня 2005 року у виконавчому комітеті Лівенської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис № 1 (а.с. 9). Від шлюбу дітей не мають. Вбачається, що між сторонами існують конфліктні стосунки. Шлюб зберегти наміру не мають. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як сімя розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього, суд вважає, що судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 243 грн. 60 коп. належить стягнути з відповідача по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

27 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 16 березня 2002 року. Зазначала, що спільне життя у них не склалось через різність характерів, вже понад 10 років проживають окремо, тому через неможливість подальшого спільного проживання однією сімєю, просила шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах позивач позов підтримала, відповідач позов визнав, обоє просили розглядати справу без їх участі та строк для примирення не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 16 березня 2002 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконавчим комітетом Кімличанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, актовий запис №1. [PERSON] зареєстрована та проживає [INFO]. [PERSON] зареєстрований та проживає у [INFO]. Сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст.3, ч.ч.5, 6 ст.7, ст.51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч.2 ст.112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved