Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

27 березня 2019 року позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Маразліївської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, про встановлення факту сумісного проживання та визнання права на спадкове майно, уточнивши свої позовні вимоги 28.03.2019 року остаточно просить суд: встановити факт сумісного проживання [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] за адресою: [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право на земельну частку /пай/ розміром 6,5 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована в с. Широке Білгород-Дністровського району Одеської області та перебувала у колективній власності КСГП «Прогрес» відповідно до сертифікату на право на земельну частку/пай/ серії [NUMBER] , виданого Білгород-Дністровською РДА 20.05.1997 року та зареєстрованого 10.05.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку за № 120. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати спадкодавець - [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай), розміром 6,5 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована в с. Широке Білгород-Дністровського району Одеської області в землях реформованого КСГП «Прогрес» та належала померлій [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку/пай/ серії [NUMBER] , виданого Білгород-Дністровською РДА 20.05.1997 року. При оформленні документів на спадщину, а саме при зверненні до Білгород-Дністровського районного державного нотаріусу виявилось, що у свідоцтві про смерть його матері та інших документах, які були видані на її ім`я прізвище матері вказане як « [PERSON] », а у свідоцтві про народження позивача його ім`я та ім`я матері вказане як « [PERSON] ». Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 07.11.2018 року по справі № 495/9476/18 встановлено факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем [PERSON] Він фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] , оскільки до дня її смерті мешкав разом з нею за однією адресою, вів спільне господарство, надавав їй матеріальну та фізичну допомогу, провів її поховання, на даний час отримує орендну плату за оренду земельної ділянки. Проте, листом приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Базан Т.П. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вказані вище обставини позбавляють його в оформленні спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому він і звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна його заява про розгляд справи у відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити з підстав, наведених у позові. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами Маразліївська сільська рада згодна. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити , виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно [INFO] померла [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 6,5 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі /на місцевості/, яка розташована в с. Широке Білгород-Дністровського району Одеської області та перебувала у колективній власності КСГП «Прогрес», відповідно до сертифікату на право на земельну частку/пай/ серії [NUMBER] , виданого Білгород-Дністровською РДА 20.05.1997 року та зареєстрованого 10.05.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку за № 120. /л.с.23-24/. Згідно довідки № 72 від 1402.2005 року, виданої Широківською сільською радою, земельна ділянка згідно сертифікату серії [NUMBER] виданого 20.05.1997 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією на ім`я [PERSON] , яка померла [INFO] в натурі не виділялась, договір оренди не укладався, державний акт не видавався. /л.с.20/. Матеріалами справи встановлено, що позивач є рідним сином померлої [PERSON] , що підтверджується його свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 07.11.2018 року по справі № 495/9476/18, яким встановлено факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . /л.с.17,19/. У відповідності до довідки № 75, виданої Широківською сільською радою 14.02.2005 року, [PERSON] постійно проживала та постійно була прописана за адресою: [ADDRESS] ./ л.с.21/. Згідно довідки № 337 від 31.08.2018 року, виданої Маразліївською сільською радою, на день смерті з гр. [PERSON] , померлою [INFO] за однією адресою: [ADDRESS] проживали: син [PERSON] , 1957 року народження. /л.с.18/. Таким чином, та на підставі вищенаведених довідок сільської ради, в судовому засіданні достовірно встановлено факт сумісного проживання [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , а тому позовні вимоги [PERSON] в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, позивач, бажаючи прийняти спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , звернуся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, посвідченої старостою виконавчого комітету Маразліївської сільської ради, зареєстрованої в реєстрі за № 28, проте листом № 114/01-16 від 02.04.2019 року приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Базан Т.П. повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] неможливо. Оскільки на момент виникнення спірних правовідносин діяв Цивільний кодекс України від 18 липня 1963 року (надалі - ЦК України 1963 року), то до спірних правовідносин слід застосовувати норми вказаного Закону. Відповідно до ч.1 ст.524 ЦК України, 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. У відповідності до 529 ЦК України 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.549 ЦК України, 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерством юстиції України від 14 червня 1994 року №18/5, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що позивач по справі є спадкоємцем І черги за законом до майна померлої [INFO] [PERSON] , який фактично прийняв спадщину після смерті матері, оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном, а саме прийняв на зберігання документи після смерті спадкодавці, в т.ч. і копію Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого на ім`я [PERSON] , окрім того звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав, не відмовився від прийняття спадщини, інших спадкоємців судом не встановлено, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved