Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

27 жовтня 2016 року [PERSON], подала до суду позов до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн, щомісячно, починаючи з дня подання заяви в суд і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, а батько дитини відповідач [PERSON] в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, рівень доходу відповідача їй не відомий, проте, близько півроку тому відповідач мав власну справу і непоганий прибуток, дитина постійно потребує створення належних умов для розвитку та життя, що послужило підставою для звернення до суду з цим позовом. Позивач [PERSON], належним чином повідомлена про розгляд справи, в судове засідання не зявилася, в заяві просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, заяви про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. По справі встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком, а позивач [PERSON] матірю малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії I-ЕЛ № 102059 від 01 червня 2011 року, виданого відділом РАЦС Куликівського РУЮ Чернігівської області. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 2009 року, який розірвано рішенням Куликівського районного суду від 25 листопада 2016 року. Відповідно до довідки виконавчого комітету Куликівської селищної ради Чернігівської області № 3616 від 26 жовтня 2016 року, [PERSON], [INFO] проживає разом з матірю [PERSON] в [ADDRESS]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, зазначене лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Відповідно до ч 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за інших обставин, що мають істотне значення, суд, за заявою платника або одержувача аліментів, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а тому аліменти, в силу ст. 181 Сімейного кодексу України, підлягають стягненню в судовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зважаючи на те, що відповідачем не надані докази його матеріального становища, працевлаштованості та розміру його доходів, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, у розмірі визначеному позивачем, а саме у розмірі 1000 грн, оскільки він є таким, що виправданий дійсними потребами дитини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити до негайного виконання. Судовий збір, у розмірі 551 грн 20 коп., відповідно до ст.88 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved