Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

28 липня 2015 року [PERSON] звернувся з позовом до Миколаївської міської ради Львівської області відповідно до якого просить визнати за ним право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом, після смерті його бабусі [PERSON], зобов'язати [PERSON] звільнити вищевказану квартиру та передати позивачу свідоцтво про право власності на кваритру та ключі від неї. В обґрунтування позовних вимог наведено наступне. [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON]. На день її смерті їй належала [ADDRESS]. За життя бабуся позивача склала заповіт, відповідно до якого заповіла усе своє майно позивачу. Позивач спадщину прийняв, оскільки протягом визначеного законом строку звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Оформити право власності на спадщину у позасудовому порядку не може, оскільки на спадщину відсутні правовстановлюючі документи. Оригінал правовстановлюючого документа знаходиться у відповідача, однак, він його не надає позивачу. Нотаріус видала позивачу відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вищевказану квартиру. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили такий задоволити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] подав заперечення на позов. Відповідно до заперечень відповідача, зазначено, що заповіт складений на користь позивача у справі є недійсним, оскільки підпис [PERSON] на заповіті є підробленим. Крім того слід викликати у судове засідання свідків, які можуть ствердити, що спадкодавець на момент посвідчення заповіту, хворіла психічним захворюванням та перебувала вдома, а не у нотаріуса. Представник відповідача - Миколаївської міської ради Львівської області - у судове засідання не з'явився, подав клопотання про проведення судового розгляду справи у його відсутності, зазначивши, що при прийнятті рішення у справі покладається на думку та правову позицію суду. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, подав заяву про проведення судового розгляду справи у його відсутності, зазначивши, що у позові зацікавленості немає. Надав письмові пояслення, відповідно до яких зазначив наступне. 17.04.2014 року позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї бабусі [PERSON]. Державним нотаріусом було заведено спадкову справу. 27.08.2014 року поштою надійшла заява від відповідача у справі [PERSON] про прийняття спадщини. Крім того, відповідач [PERSON] повідомив, що він звернеться до суду з позовом про визнання заповіту недійсним. За результатами розгляду даної позовної заяви було постановлено ухвалу про залишення позову без розгляду. Однак, позивач не надав правовстановлюючих документів на майно, тому видати свідоцтво про право на спадщину немає можливості. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Відповідно до заповіту від 03.07.2007 року, який був посвідчений Миколаївською державною нотаріальною конторою, [PERSON] заповіла все належне їй на день смерті майно позивачу. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на квартиру [PERSON] була власником квартири [ADDRESS] [INFO] [PERSON] померла. В судовому засіданні були допитані свідки: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які є сусідами спадкодавця. Дані свідки ствердили, що відповідач [PERSON] опікувався спадкодавцем, а на даний час у квартирі ніхто не проживає. Позивач спадщину прийняв, оскільки подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до відмови у вчиненні нотаріальної дії від 10.07.2015 року державний нотаріус зазначила, що спадщина не може бути оформлена на ім'я спадкоємця [PERSON] так як відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. За позивачем слід визнати право власності на спадщину у задоволенні решти позовних вимог відмовити. Оскільки відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, однак за позивачем на момент розгляду судом даної справи не зареєстроване право власності на спірну квартиру. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Пунктом 2 ч. 3 постанови № 10 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується виключно ЦПК. Зазначені витрати не є збитками в розумінні статті 22 Цивільного кодексу України, не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватися як збитки. Враховуючи вищевикладені норми, суд приходить до висновку, що судовий збір, який сплатив позивач не є збитками, тому витрати по сплаті такого слід покласти на відповідача [PERSON] пропорційно до задоволених позовних вимог, оскільки Миколаївська міська рада Львівської області є лише формальним відповідачем по даній справі.

Outcome: approved