Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

28.09.2016р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 3 269,92 грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що між ПАТ «АБ «Експрес - Банк» та [PERSON] 11.04.2012 року було укладено Кредитний договір №29593/06/К3. Кредит було надано відповідачу на споживчі цілі в сумі 20 000,00 грн. строком на 24 місяці з 11.04.2012р. по 11.04.2014р.. За користування кредитом відповідач мав сплачувати фіксовану процентну ставку в розмірі 24 процентів річних. Відповідач не пізніше 11.04.2014 року був зобов'язаний повернути кредит. Однак, в строки, встановлені кредитним договором, зобов'язання за договором відповідачем виконано не було. Станом на 15.09.2016 року загальна сума заборгованості становить 3 269,92 грн. Позивач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи в судове засідання свого уповноваженого представника не направив, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, одночасно зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду за відсутності відповідача. За вказаних обставин, суд визнав можливим розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило. За вказаних обставин, суд на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України, з огляду на відсутність заперечень представника позивача, визнавши причини неявки відповідача неповажними, визнав можливим провести заочний розгляд справи, у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, які вважає достатніми для правильного вирішення справи. Суд, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами шляхом їх дослідження, приходить до наступного. Як встановлено судом, 11.04.2012 між ПАТ «АБ «Експрес-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №29593/06/К3, згідно умов якого, останній було надано кредит в розмірі 20 000,00 грн. зі сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 24% річних та з кінцевим строком повернення 11.04.2014р. Відповідно до п.1.4 кредитного договору з моменту припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства, яке було роботодавцем на момент укладення договору, на поточний (картковий) рахунок, відкритий у кредитодавця, до закінчення строку дії договору, процентна ставка становить 24% річних. Момент припинення зарахування заробітної плати та інших виплат визначається як перше число календарного місяця, наступного після спливу двох календарних місяців, протягом яких не здійснювалось зарахування заробітної плати та інших виплат на поточний (картковий) рахунок від підприємства- роботодавця, відкритий у кредитодавця. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором перед відповідачем, надав відповідачу суму кредиту в розмірі 20 000,00 грн., що підтверджується наданими представником позивача виписками по особовому рахунку, відкритому на ім'я відповідача. Згідно довідки про стан заборгованості станом на 15.09.2016 року [PERSON] по кредитному договору №29593/06/К3 від 11.04.2012р. та руху коштів по рахунку для обліку заборгованості по кредиту, за кредитним договором №29593/06/К3 від 11.04.2012р. всього відповідачем було погашено 19 591, 59 грн. основного зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу - ст.526 ЦК України. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з п.п.1.1, 4.1, 5.2.1 кредитного договору, відповідач, який є позичальником, взяв на себе зобов'язання погашати кредит та сплачувати позивачеві нараховані проценти за користування кредитом щомісячно в останній робочий день звітного місяця ( без врахування останнього робочого дня звітного місяця та послідуючих неробочих днів місяця), починаючи з останнього робочого дня попереднього звітного місяця, а також по факту повного погашення кредиту методом факт за ставкою, визначеною договором, виходячи з 365/366 календарних днів у році. Разом з тим, взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, зокрема, з погашення суми кредитів, процентів та пені відповідачем не були виконані, в зв'язку з чим станом на 15.09.2016 року у останнього утворилась заборгованість. Відповідно до п.6.1 кредитного договору у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором, позичальник відшкодовує кредитодавцю завдані цим збитки в повному обсязі понад неустойку (штраф, пеню), які передбачені договором. Відповідно до п.6.2 кредитного договору за прострочення позичальником визначеного договором строку (терміну) сплати процентів за користування кредитом в розмірі, визначеному договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобов'язання за кожний день прострочення. Пунктом 6.3 кредитного договору передбачено, що за прострочення позичальником, визначеного договором строку (терміну) повернення кредиту (в т.ч. строку (терміну) дострокового повернення кредиту, визначеного кредитодавцем) в розмірі, визначеному договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого невиконанням зобов'язання за кожний день прострочення. Згідно наданого представником позивача розрахунку, правильність якого перевірена судом, заборгованість за кредитним договором станом на 15.09.2016 року складає 3 269 грн. 92 коп., яка складається з: суми простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 408,41 грн., суми простроченої заборгованості за процентами в розмірі 295,40 грн., суми пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 164,86 грн., суми пені за несвоєчасну сплату нарахованих процентів в розмірі 91,68 грн., суми штрафу в розмірі 2 000,00 грн. та інфляційних втрат на суму простроченого кредиту в розмірі 309,57 грн., що підлягає стягненню відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Отже, та обставина, що відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання з погашення кредиту, процентів та пені за кредитним договором, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження, а тому позовні вимоги в цій частині доведені, обґрунтовані та підлягають задоволенню. У зв'язку з задоволенням позовних вимог, суд на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1 378 грн. 00 коп. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved