Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

28.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Миколаївської міської ради та до третьої особи Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У заяві позивач зазначив, що Державний нотаріус Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори відмовив йому у відкритті спадкової справи після смерті його дядька, [PERSON], мотивуючи свою відмову тим, що ним не надано доказів на підтвердження родинних стосунків з померлим. Посилаючись на вищенаведене, просив встановити факт родинних відносин, а саме, що він є племінником [PERSON], померлого 10.04.2014 року та визначити йому додатковий термін для прийняття спадщини після смерті його дядька [PERSON], померлого 10.04.2014 року. У судовому засідання позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. В подальшому у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У судове засідання представник відповідача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. У судове засідання третя особа представник Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори не зявився. Вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи 487/11909/14-ц (провадження 2/487/3832/14) за позовом [PERSON] до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, 13.05.1952 року народився [PERSON]. Згідно зазначеного свідоцтва про народження, батьками заявника є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого подружжя від 05.08.2014 року, дошлюбним прізвищем [PERSON], є «Іванова Ганна Георгіївна». Архівною довідкою, наданою Державним архівом Миколаївської області від 05.08.2014 року, зазначено, що у книзі відділу РАЦС Миколаївської міської Ради депутатів трудящих за 1937 рік є актовий запис № 5009 про народження 24.11.1937 року у м.Миколаїв [PERSON], батьками якого зазначені «батько - [PERSON]», «мати - [PERSON]». Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 11.02.2015 року, 10.04.2014 року помер - [PERSON]. Після смерті [PERSON], позивач звернувся до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав. Постановою від 06.11.2014 року, [PERSON] було відмовлено у відкритті спадкової справи після смерті [PERSON] померлого 10.04.2014 року, оскільки спадкоємцем не надано доказів на підтвердження родинних стосунків з померлим. Також, згідно листа від 13.05.2016 року наданого Третьою Миколаївською державною нотаріальною конторою, за даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 10.04.2014 року, не виявлена. Крім того, вказаний факт родинних відносин, підтверджується наявністю у позивача особистих документів померлого, а також показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, у судовому засіданні, що позивач [PERSON] є племінником померлого [PERSON], оскільки мати позивача [PERSON] та померлий [PERSON] були рідними братом та сестрою. Таким чином, судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO] є племінником [PERSON], померлого 10.04.2014 року. Частиною 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. \~\~\~\~\~\~Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. \~\~\~\~\~\~У пункті 7 вказаної Постанови Пленуму роз'яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. На підставі ст.1272 ч.3 ЦК України, за позовом спадкоємця, що пропустив термін для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий термін, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, позивач пропустив строк для прийняття спадщини в силу своєї правової необізнаності, вважав, що він, користуючись спадковим майном, прийняв спадщину після смерті свого рідного дядька [PERSON], померлого 10.04.2014 року. Тому суд вважає можливим надати позивачу [PERSON] додатковий термін для прийняття спадщини строком на три місяці, з дня вступу рішення суду в законну силу. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи, а тому вимоги [PERSON] обґрунтовані, законні і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved