Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

27 листопада 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила стягнути з останнього аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває у зареєстровану шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON] [PERSON] , [INFO] . Відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання. Вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, доходів не має, а тому перебуває у скрутному матеріальному становище, у зв`язку з чим вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 05 грудня 2019 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву, його право на пред`явлення зустрічного позову. Позивач в судове засідання не з`явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до\~ст. 247 ч. 2 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 07 червня 2019 року сторони зареєстрували шлюб у Покровському районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 283, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 07.06.2019 (а.с. 4). [INFO] народився [PERSON] [PERSON] , батьками якого записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] , актовий запис №954 від 02 жовтня 2019 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.10.2019 (а.с.5). Згідно ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Згідно\~статті 84СК України\~ дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4\~статті 84СК України\~регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, а тому суд приходить до висновку, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення сином [PERSON] [PERSON] , [INFO] , трьох років у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно. З огляду на викладене, виходячи з принципу розумності та справедливості, а також з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягує з відповідача (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved