Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

27.11.2019 року органу опіки та піклування в особі Білгород-Дністровської районної державної адміністрації (далі по тексту - позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту - відповідачка) за участю Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області, виконавчого комітету Підгірненської сільської ради, Білгород-Дністровського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді та центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації (далі по тексту - треті особи) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів (а.с.1-6). Так, позивач просить суд: - позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , доньки - [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] ; - стягувати щомісячно з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , доньки - [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.12.2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі № 495/8936/19 за позовом органу опіки та піклування в особі Білгород-Дністровської РДА до [PERSON] за участю третіх осіб Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області, виконавчого комітету Підгірненської СР, Білгород-Дністровського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді та центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Білгород-Дністровської РДА про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. По справі призначено підготовче судове засідання (а.с.38-39). Позивач - орган опіки та піклування в особі Білгород-Дністровської РДА, в судове засідання не з`явився, але його представник - Кучеров С.О. подав до суду заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за відсутністю сторони позивача. Не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.120). Третя особа - центр соціальних служб сімї, дітей та молоді Білгород-Дністровської РДА в судове засідання не з`явився, але його представник - Стукан Г.О. подала до суду заяву, згідно з якою просить вказану справу розглянути за її відсутністю та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.121-122). Третя особа - центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Білгород-Дністровської РДА в судове засідання не з`явився, але його представник подав до суду заяву, згідно з якою просить вказану справу розглянути за його відсутністю та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.118-119). Третя особа - виконавчий комітет Підгірненської СР в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі (а.с.86, 96, 113). Прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідачка - [PERSON] , відзив або заперечення на позов органу опіки та піклування в особі Білгород-Дністровської РДА до суду не надавала та в судові засідання не з`явилася без поважних причин, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань не заявляла, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було надіслано запит до Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо доступу до персональних даних [PERSON] , [INFO] (а.с.36). Згідно відповіді, що надійшла з Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 05.11.2018 року знята з обліку (а.с.37). Так, ухвала суду та повістки про призначення слухання справи, а також копія позовної заяви органу опіки та піклування в особі Білгород-Дністровської РДАз додатками до неї були надіслані на адресу [PERSON] ( [ADDRESS] ), яка наявна в матеріалах справи, але за якою вона не зареєстрована. До суду надійшло поштове повідомлення про отримання адресатом копії позовної заяви з додатками до неї (а.с.87). Також судом були розміщені оголошення про виклик до суду на офіційному сайті судової влади України (а.с.51, 62). Відповідно до ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи . У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно із ч.3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.223 ЦПК України). Частиною 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою (ст.281 ЦПК України). Як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, відповідачка - [PERSON] , була належним чином повідомлена про дату, час і місце судових засідань (а.с.51, 62, 87), не з`явилася в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подавала відзив, а позивач - орган опіки та піклування в особі Білгород-Дністровської РДА, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.07.2020 року постановлено розгляд справи № 495/8936/19 за позовом органу опіки та піклування в особі Білгород-Дністровської РДА до [PERSON] за участю третіх осіб Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області, виконавчого комітету Підгірненської СР, Білгород-Дністровського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді та центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Білгород-Дністровської РДА про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів провести у заочному порядку. У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [PERSON] , [INFO] є матір`ю малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , доньки - [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини вказані відповідно до ст.133 Сімейного кодексу України, про що свідчать копії довідок № 3534/54-18 Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 27.07.2019 року та № 1861-16.24-38 відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Тростянецькому та Чечельницькому районах від 08.08.2019 року (а.с.12-13). [INFO] помер [PERSON] - батько малолітніх дітей, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.14). [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Малолітні діти перебувають у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, на підставі рішення № 31-2018 виконавчого комітету Підгірненської сільської ради від 08.11.2018 року «Про тимчасове влаштування малолітніх дітей до центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації у зв`язку зі складними життєвими обставинами» (а.с. 17). Згідно з наказами служби у справах дітей Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 09.11.2018 року № № 114, 115, 116, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] взято на облік дітей, які опинились складних життєвих обставинах (а.с.18-20). За твердженням позивача, [PERSON] прибула вперше до села Підгірне влітку 2018 року. Останнім часом мешкала в найманому житлі, власного житла та роботи на території сільської ради немає, зловживає алкоголем. При проведенні обстеження житлово-побутових умов сім`ї було виявлено, що житло не відповідає санітарним нормам, запасу продуктів харчування немає, що підтверджується актами обстеження житлово-побутових умов від 06.11.2018 року та 08.11.2018 року (а.с.23-24). Відповідно до листа від 16.11.2018 року № 704/01-14 Білгород-Дністровського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді родина [PERSON] перебуває на обліку сімей, які опинились у складних життєвих обставинах у Білгород- Дністровському районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Мати безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов`язків, не забезпечувала дітей відповідним одягом та необхідним шкільним приладдям, належним харчуванням. З матір`ю неодноразово проводились бесіди профілактичного характеру, надавались рекомендації щодо задоволення потреб дітей, створення належних умов проживання. Від соціального супроводу родина [PERSON] відмовилась. За клопотанням Білгород- Дністровського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді працівниками ВП ГУНП [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов`язків (а.с.25). Відповідно до листа від 04.03.2019 року № 165/01-12 Білгород-Дністровського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, родина [PERSON] знаходиться під соціальним супроводом матері надано ряд соціальних послуг, але при неодноразових виїздах до родини, жінка перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Мати жодним чином не реагує на зауваження та надані рекомендації, не виконує завдання плану соціального супроводу та умови договору, не докладає активних зусиль до вирішення власних проблем (а.с.27). Відповідно до листа від 18.07.2019 року № 475/01-12 Білгород-Дністровського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, в результаті соціального супроводу: покращено умови проживання в будинку (зроблено косметичний ремонт); придбано речі першої необхідності для дітей; забезпечено продуктами харчування в мінімально-необхідній кількості; створені необхідні умови для повернення дітей до рідної родини. Проте, відповідачка продовжує вживати алкогольні напої, не працює, та реєстрацію не отримала. Неодноразово з нею проводилась роботи стосовно ведення здорового способу життя, в тому числі співбесіди, проте жінка на зауваження не реагує. Крім цього, [PERSON] неодноразово було наголошено на обов`язок реєстрації, направлялася до Одеського обласного центру обліку бездомних громадян, наголошувалось на офіційному працевлаштуванні, були надані рекомендації стосовно постанови на облік Білгород-Дністровського міськрайонного центру зайнятості, а також надані рекомендації щодо звернення до Управління соціального захисту населення та охорони здоров`я Білгород-Дністровської районної державної адміністрації для оформлення належних виплат. Надавалася гуманітарна допомога у вигляді сезонного одягу та продуктів харчування. Відповідно до листа від 04.11.2019 року № 731/01-12 Білгород-Дністровської районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, за підсумками роботи з [PERSON] та при неодноразових виїздах за фактичним місцем проживання, відповідачка жодним чином не реагує на зауваження та надані рекомендації, не виконує завдання плану соціального супроводу та умови договору, не докладає активних зусиль для вирішення власних проблем, навіть за допомогою суб`єктів з соціальної роботи (а.с.29). За інформацією № 02-19/328 виконавчого комітету Підгірненської сільської ради від 17.07.2019 року, родина [PERSON] проживає в найманому житлі, свого житла та майна не має, за час проживання не зроблено нічого для повернення дітей в родину. Постійної роботи не має, живе на те що інколи випасає худобу та іншу роботу по найму селян, часто зловживає спиртними напоями. Рекомендації соціального працівника по проведенню реєстрації постійного місця проживання Одеським центром бездомних громадян не виконані, за поясненням що не має коштів на поїздку до міста Одеси. В березні поточного року за запит центру соціально-психологічної реабілітації дітей після проведеної з нею бесіди, вона написала заяву з проханням не відривати дітей від школи та надати можливість закінчити їм цей навчальний рік у закладі. Після даної заяви відповідачка своїми малолітніми дітьми не цікавилася та Підгірненською сільською радою порушено питання щодо позбавлення її батьківських прав (а.с.31). [PERSON] , за весь час перебування дітей в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Білгород-Дністровської РДА відвідала їх лише один раз, що вказує на свідоме ухилення матері від виконання своїх батьківських обов`язків, про що свідчить довідка № 06-04/433 від 04.11.2019 року(а.с.32). Термін перебування дітей в закладі складає майже рік з можливих дев`яти місяців, тому з метою захисту прав та законних інтересів малолітніх дітей позивачем ініційоване питання щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] . Відповідно до рішення виконкому Підгірненської сільської ради № 25-2019 від 26.09.2019 року, орган опіки та піклування виконавчого комітету вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до її малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.33). Відповідно до висновку Підгірненської сільської ради № 02-19/299 від 23.09.2019 року, виконавчий комітет вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до її малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.34). Позивач зазначає, що зазначені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можливо розцінювати як повне усунення матері від виховання своїх дітей, свідомого нехтування своїми обов`язками, відсутність серйозного ставлення до своїх батьківських обов`язків. Дані обставини і стали підставою для звернення до суду органу опіки та піклування в особі Білгород-Дністровської РДА з відповідною позовною заявою. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Згідно із ст.3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року (набрала чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно із ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину (ст.166 Сімейного кодексу України). У відповідності до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, малолітні діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебувають у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Білгород-Дністровської РДА, знаходяться на державному забезпеченні. В свою чергу, мати - [PERSON] участі у вихованні своїх дітей не приймає, матеріально не забезпечує їх та знаходиться в складних життєвих обставинах. За таких обставин, суд приходить до висновку про відповідність та доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Крім того, частиною 3 статті 166 Сімейного кодексу України визначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Такий обов`язок не припиняється і в тому випадку, коли діти набувають повну дієздатність до досягнення ними повноліття при укладанні шлюбу у випадку зниження їм шлюбного віку. Лише після досягнення повноліття діти втрачають право на утримання. У випадку невиконання батьками обов`язку утримувати неповнолітню дитину добровільно, аліменти можуть стягуватися за рішенням суду. При злісному ухиленні батьків від сплати аліментів вони підлягають притягненню до кримінальної відповідальності, відповідно до ст.164 Кримінального кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Так, при визначенні розміру аліментів, що стягуються з батьків на користь дитини, суд має враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Зокрема, чим гірше стан здоров`я дитини, тим більше коштів на утримання вона потребує. При розгляді справи про стягнення аліментів при визначенні їх розміру, суд повинен враховувати також стан здоров`я та загальний матеріальний стан того з батьків дитини, з якого вони будуть стягуватися. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів, незалежно від правових підстав їх праці (робота за трудовим договором, відповідно до вимог КЗпП, робота за контрактом за кордоном тощо). Зазначені положення передбачають мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідного віку, у той час як максимальний розмір аліментів закон не встановлює. Останній буде визначатися судом у кожному конкретному випадку, враховуючи як потреби самої дитини, так і можливості платника аліментів - матері або батька дитини. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дана норма передбачає можливість визначення судом в окремих випадках розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не у частці від заробітку платника аліментів. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку (доходу), приблизний перелік яких наводиться у частині 1 даної статті. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. У такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу її матері або батька може призвести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Стягнення аліментів у твердій грошові сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. Також доцільно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у випадку отримання платником аліментів заробітку або доходу повністю в натурі або в іноземній валюті, що можна віднести до інших обставин, які мають істотне значення, відповідно до змісту ч.1 даної статті. Положеннями ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Згідно із положеннями Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», з 01.07.2020 року по 30.11.2020 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлений в розмірі 1 859 грн. (50 % = 929,50 грн.), а для дітей віком від 6 до 18 років - 2 318 грн. (50 % = 1 159 грн.). За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність стягнення щомісячно з [PERSON] , [INFO] , на користь законного представника дітей аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі половини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до повноліття дітей. Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно із ст.2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 76-77 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про обґрунтованість, правомірність та законність позовних вимог органу опіки та піклування в особі Білгород-Дністровської РДА до [PERSON] за участю третіх осіб Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області, виконавчого комітету Підгірненської СР, Білгород-Дністровського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді та центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Білгород-Дністровської РДА про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved