Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

27 липня 2015 року представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] звернуся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], який мотивує тим, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.01.2014 року №1813/5563/2012, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 09.10.2014 року, було частково задоволено позовні вимоги [PERSON], встановлено факт проживання [PERSON] однією сімєю з [PERSON] з липня 1996 року по листопад 2012 року, визнано за [PERSON] право власності на 13/100 частин житлового будинку з господарськими спорудами, за [PERSON] - право власності на 39/100 частини житлового будинку за адресою: вул. Пилипенка, 64, с. Чернеччина Охтирського району Сумської області. Позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Визнано частково недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 24.10.2010 року на житловий будинок з господарчими спорудами за адресою: вул. Пилипенка, 64, с. Чернеччина Охтирського району Сумської області, видане на імя [PERSON] на підставі рішення виконкому Чернеччинської сільської ради від 16.02.2010 року №11. Визнано за [PERSON] право власності на 48/100 частини житлового будинку за адресою: вул. Пилипенка, 64, с. Чернеччина Охтирського району Сумської області, яка складається з приміщень 2-1 площею 9,8 кв.м., 2-2 площею 14,1 кв.м., 2-3 площею 5,7 кв.м., 2-4 площею 17,2 кв.м. Зазначає, що [PERSON] являється забудовником згідно договору купівлі продажу ? частини недобудованого вищевказаного жилого будинку, однак суд не визнав право власності за позивачем на частину господарських будівель, які були побудовані спільно з відповідачем [PERSON], який є рідним братом. В звязку з чим, в подальшому зменшивши позовні вимоги, просить визнати його право власності на 48/100 частин господарських споруд, розташованих по вул. Пилипенка, 64, с. Чернеччина Охтирського району Сумської області, а саме: прибудову «а» площею 28,6 кв.м., прибудову «а1» площею 8,10 кв.м., сарай гараж «Б» площею 78,9 кв.м. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з вищевикладених підстав, просив задовольнити. Пояснив, що [PERSON] та [PERSON] за спільні кошти здійснювали прибудови до житлового будинку та господарські споруди. [PERSON] у цивільній справі №1813/5563/2012 ставив питання тільки відносно визнання його права власності на частину житлового будинку по вул. Пилипенка, 64, с. Чернеччина Охтирського району без господарських споруд, а тому при вирішенні попередньої справи суд не виходив за межі позовних вимог, і визнав його право власності тільки на частину житлового будинку. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснили, що [PERSON] не брав участі ні працею, ні коштами у зведенні господарських будівель та прибудов, що детально досліджувалося у цивільній справі №1813/5563/2012. Просили відмовити в задоволенні позову. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що господарські будівлі та прибудови до будинку зводили вони вдвох з братом [PERSON] до 1996 року , а [PERSON] участі в будівництві не брала, так як з нею він став проживати однією сімєю тільки з 1997 року. З позовом [PERSON] згодний, просить його задовольнити. Свідок [PERSON] Л М. в судовому засіданні пояснила, що [PERSON], [PERSON] перебуваючи у шлюбі, побудували коробку і верх житлового будинку по вул. Пилипенка, 64 с. Чернеччина, потім приблизно у 1992 році розійшлися і розїхалися, [PERSON] свою частку у будинку продала [PERSON], після чого недобудову ніхто не добудовував. Потім на початку літа 1996 року подружжя знову зійшлися, проживали у недобудові та разом будували літню кухню, прибудову, сарай. [PERSON] участі у будівництві не брав, хоча відвідував домоволодіння, оскільки хворів, жив неподалік. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є рідним братом [PERSON] і як родич вдвох з [PERSON] на початку літа 1996 року будували літню кухню, в 1997 році сарай. Також [PERSON] наймав робочих. [PERSON] та [PERSON] з початку червня 1996 року у недобудові мешкали разом, [PERSON] допомагала: подавала цеглу, шифер, змішувала цеглу, годувала робочих у домоволодінні батьків [PERSON] Вважає, що допомагав будувати сестрі, оскільки господарські споруди, що будувалися, знаходилися біля частини будинку, що належала [PERSON] [PERSON] свою частину недобудови не добудовував, участі у будівництві господарських споруд не брав, хоча відвідував домоволодіння, але нічого не робив. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] з 14.06.1989 року по 29.01.1992 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Охтирського районного суду від 02.12.1993 року визнано право власності за [PERSON] на 48/100 частин домоволодіння, розташованого в с.Чернеччина по вул.Пилипенка,62-А, та виділено їй у користування наступні приміщення: 1-6 площею 10 кв.м., 1-2 площею 19,7 кв.м., 1-5 площею 17,10 кв.м.\~\~Визнано за [PERSON] право власності на 52/100 частин житлового будинку, розташованого в с. Чернеччина по вул..Пилипенка,62-А, та виділено йому в користування приміщення: 1-1 площею 13,2 кв.м., 1-3 площею 10,3 кв.м., 1-4 площею 25,7 кв.м. Також даним рішенням суду зобовязано сторони влаштувати у будинку відповідні переобладнання (а.с.109). Встановлено, що 01.09.1995 року [PERSON]продала свої 48/100 частини будинку по вул.Пилипенка,62-А с.Чернеччина брату [PERSON] - [PERSON] Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16.01.2014 року у справі №183/5563/2012, яке набрало законної сили 09.10.2014 року, встановлено факт спільного проживання [PERSON] однією сімєю з [PERSON] з липня 2006 року до листопада 2012 року. Визнано за [PERSON] право власності на 13/100 частини житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою вул. Пилипенка, 64 с. Чернеччина Охтирського району Сумської області, загальною площею 124,7 кв.м., житловою площею 66,9 кв.м. Визнано за [PERSON] право власності на 39/100 частини житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою вул. Пилипенка, 64 с. Чернеччина Охтирського району Сумської області, загальною площею 124,7 кв.м., житловою площею 66,9 кв.м. Визнано за [PERSON] право власності на 48/100 частини житлового будинку, розташованого за адресою вул. Пилипенка, 64 с. Чернеччина Охтирського району Сумської області, яка складається з приміщень 2-1 площею 9,8 кв.м., 2-2 площею 14,1 кв.м., 2-3 площею 5,7 кв.м., 2-4 площею 17,2 кв.м. У відповідності до ч. 3\~ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням суду у цивільній справі №1813/5563/2012, в межах якої в тому числі вирішувався спір між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] з приводу права власності на житловий будинок та господарські споруди, встановлено, що за час спільного проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] без реєстрації шлюбу ними в домоволодінні за адресою вул. Пилипенка, 64 с. Чернеччина Охтирського району в 1996 році було за спільні грошові кошти та внаслідок спільних трудових затрат збудовано прибудову до житлового будинку літ.а, а в період часу з 1997 по 1998 роки було збудовано прибудову до житлового будинку літ.а1 та збудовані господарські споруди (сарай-гараж Б; погріб пг; навіс б; сарай-прибудова б-1; убиральня В, ворота №1; огорожа №2). Рішення суду цивільній справі №1813/5563/2012 переглядалося Апеляційним судом Сумської області і вступило в законну силу 09.10.2014 року. В даній цивільній справі суд дійшов висновку: в результаті того, що за час спільного проживання [PERSON] разом з [PERSON] однією сімєю ними внаслідок спільних трудових та грошових затрат було здійснено будівництво прибудов до житлового будинку, будівництво господарських споруд, проведена реконструкція 52/100 частини будинку, вартість 52/100 частини спірного житлового будинку по вул. Пилипенка, 64 с. Чернеччина Охтирського району, що належала на праві особистої власності відповідачу [PERSON], істотно збільшилась. Внаслідок цього, при розрахунку ринкової вартості 52/100 частин житлового будинку, яка відповідно до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 1512 від 12.12.2013 р., склала 150300 грн., повністю враховувалася вартість прибудов до житлового будинку літ.а площею 28,6 кв.м., літ.а1 площею 8,1 кв.м., сараю-гаражу «Б» площею 78,9 кв.м. та інших господарських споруд. Таким чином, у цивільній справі №1813/5563/2012 при розрахунку розміру частини у житловому будинку, належної [PERSON], [PERSON], в повному обсязі бралася до уваги вартість зведених ними за час спільного проживання прибудов та господарських споруд. Як вбачається з рішення суду №1813/5563/2012, під час розгляду справи [PERSON] як третя особа із самостійними вимогами на предмет спору заявив позов про визнання права власності на 48/100 частин спірного житлового будинку, при цьому на прибудови до житлового будинку літ.а, літ.а1 та господарські споруди не претендував, доказів на підтвердження своєї участі у їх зведенні у даній справі не подавав. В судовому засіданні третя особа [PERSON] повідомив суду, що частина житлового будинку, що належить [PERSON], що була реально виділена згідно з рішенням суду від 02.12.1993 року, в даний час залишається недобудованою, а земельна ділянка площею 0,0595 га по вул. Пилипенка, 64 с. Чернеччина між співвласниками домоволодіння реально не розподілена, що не заперечувалося сторонами в судовому засіданні. Відповідно до змісту статей 186, 381 ЦК України, розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько-побутові будівлі й споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо, є приналежністю головної речі (будинку). В звязку з чим право власності на господарські споруди повинно вирішуватися одночасно з позовними вимогами про визнання права власності на будинок. Проте цим правом позивач у попередній справі не скористався, а в даній цивільній справі належних, допустимих, беззаперечних доказів своєї участі в будівництві прибудов, сараю-гаражу суду не подав. Доводи представника позивача про те, що [PERSON] в 1996 році брав в банку позику на будівництво, що свідчить про його участь у будівництві господарських будівель, не приймаються судом, оскільки в матеріалах справи відсутні докази спрямування цих коштів саме на будівництво господарських споруд по вул. Пилипенка, 64 с. Чернеччина, а відповідач [PERSON] даний факт заперечує, пояснивши суду, що позика для будівництва дійсно бралася [PERSON], проте кошти були використані на навчання сина. З рішення суду у цивільній справі №1813/5563/2012 вбачається, що суд відніс збудовані у 1996-1997 роках господарські споруди до реально виділеної за рішенням суду 52/100 частини житлового будинку, належної [PERSON] та [PERSON], в звязку з чим визнав право власності на господарські споруди повністю за останніми. Виходячи з викладеного, відсутні підстави для задоволення позову [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: dismissed