Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

27.02.2017 року до суду звернувся [PERSON] із позовною заявою до Міністерства Оборони України про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив наступне. З 28.10.1966 по 19.08.1992 роки, позивач проходив військову службу в Збройних Силах. При виконанні службового обовязку, у позивача було виявлено захворювання: «Розширений остеохондроз з порушенням хребетного відділу, вторинний, постійно рецидивуючий хребетно-крестцовий радикуліт з порушенням Л5-І корішків зліва, з появою симпаталгії, стійким больовим та різким порушенням функції». Згідно довідки до акта огляду МСЕК серії АД №067351 від 17.09.2007 року позивачу було встановлено другу група інвалідності. Після проходження військової служби, позивач отримав значні чисельні захворювання, які турбують його і по сьогоднішній день, а саме постійні головні болі, які підсилюються при фізичному навантаженні, часто виникає запаморочення, похитування при ходінні, погіршення памяті, зниження слуху, працездатності, порушення сну та інше, внаслідок чого останній неодноразово знаходився на лікуванні в неврологічному відділі та психоневрологічному диспансері. В своєму позові [PERSON] зазначає, що вище перелічені захворювання не дають йому можливості працювати та утримувати себе та свою родину, через що просить відшкодувати відповідача моральну шкоду у розмірі 100000 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав повністю, просив суд задовольнити вимоги з підстав, які викладені в заяві. Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи міститься підтвердження про отримання судової повістки (а.с. 38). Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається із військового квитка №119433, [PERSON] з 28.10.1966 по 19.08.1992 роки проходив військову службу в Збройних Силах СРСР (а.с. 19). Відповідно до свідоцтва про хворобу №214-ІІ від 26.03.1992 року, [PERSON] встановлено захворювання: «Розширений остеохондроз з порушенням хребетного відділу, вторинний, постійно рецидивуючий хребетно-крестцовий радикуліт з порушенням Л5-І корішків зліва, з появою симпаталгії, стійким больовим та різким порушенням функції» (а.с. 17). Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії АД №067351 від 17.09.2007 року, [PERSON] було встановлено другу групу інвалідності (а.с. 20). Статтею 170 ЦК України передбачено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обовязки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Статтею 3 Закону України «Про Збройні Сили України» передбачено, що Міністерство оборони України є центральним органом влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Отже, обов'язок держави відшкодувати позивачу завдану моральну шкоду покладається на Міністерство оборони України як на уповноважений орган державного управління. Статтею 17 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»\~від 20.12.1991 року визначено, що відшкодування військовослужбовцям заподіяної моральної і матеріальної шкоди проводиться у встановленому законодавством порядку. Отримання [PERSON] вищезазначених захворювань та другу групу інвалідності під час проходження військової служби підтверджується свідоцтвом про хворобу та довідкою МСЕК. За змістом ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Згідно ст. 48 Конституції України, кожен має права на достатній життєвий рівень для себе і своєї сімї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Внаслідок отриманих захворювань позивач змушений тривалий час знаходитися на лікарняному, проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури, він постійно відчуває фізичний біль, не може вести звичайний та повноцінний спосіб життя, чим порушений звичайний ритм його життя. Отримані позивачем захворювання призвели до його моральних страждань, порушення нормальних життєвих зв'язків, до позбавлення можливості реалізувати свої звички та бажання. Крім цього, позивач не має змоги реалізувати своє право на працю, щоб утримувати себе та свою родину. Відповідно до ст. 23 ЦК України, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, окрім глибини фізичних та душевних страждань, має також враховувати і інші обставини, які мають істотне значення. За таких обставин, беручи до уваги конкретні обставини справи, ступінь втрати професійної працездатності, характер отриманих позивачем захворювань і повязані з ними фізичні і моральні страждання позивача, істотність вимушених змін у життєвих стосунках і наслідків, що настали, виходячи із збалансованості інтересів сторін, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 40000 грн. Оскільки позивач по даній категорії справ звільнений від сплати судового збору при подачі позову, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial