Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

27.08.2019 представник позивача ТОВ «ХАРКІВ ЕКОРЕСУРС» - Павленко Ю.С. звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за надання послуг з вивезення побутових відходів у розмірі 1502,96 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача посилається на те, що 23.08.2017 ТОВ «ХАРКІВ ЕКОРЕСУРС» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів. 21.11.2017 ухвалою Київського районного суду м.Харкова судовий наказ №640/13089/17-ц від 09.10.2017 було скасовано та роз`яснено ТОВ «ХАРКІВ ЕКОРЕСУРС» про право звернення до суду із тими самими вимогами в порядку позовного провадження. Таким чином, у зв`язку із скасуванням судового наказу щодо стягнення заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів з [PERSON] , [PERSON] , Товариство звертається до суду із позовною заявою у порядку позовного провадження. Позивач зазначає, що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.12.2011 № 940 виконавцем послуг з вивезення побутових відходів встановлено Товариство з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс». На виконання вимог ст. 35-1 Закону України «Про відходи» від 05.03.1998, ст. 21, 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 позивачем опубліковано Договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 25.06.2013 в офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради - газеті «Харьковские известия». 25.02.2012 між Українським державним підприємством поштового зв`язку «Укрпошта» та ТОВ «Харків Екоресурс» укладено Договір про надання послуги з доставки рекламної та інформаційної продукції № 28/168 за яким, УДППЗ «Укрпошта» здійснено доставку примірника газети «Харьковские известия», в якому опубліковано Договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 26.02.2013, в тому числі, за адресою відповідачів, а саме: [ADDRESS] . Договір про надання послуг з вивезення побутових відходів, опублікований 26.02.2013 у офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради газеті «Харьковские известия», набрав чинності для жителів приватного сектору Слобідського району м. Харкова 01.04.2013. До набрання чинності зазначеним договором від [PERSON] , [PERSON] не надходило жодних заяв про свою незгоду з умовами опублікованого договору. Посилаючись на те, що за інформацією позивача за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , які є споживачами послуг з вивезення побутових відходів за особовим рахунком № [NUMBER] та невиконання ним пунктів 1,11,13-15 договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, опублікованого 26.02.2013 в газеті «Харьковские известия», представник позивача просить задовольнити позовні вимоги та стягнути на користь позивача заборгованість за надані послуги, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 28.08.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, 21.02.2020 до суду подала заяву про розгляд справи без участі представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує та просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, не використали наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явились у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило. Відповідачами не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідачі обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надали, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачів. Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Відповідно до ухвали суду від 19.05.2020, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлялись про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідачів та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Судом встановлені наступні фактичні обставини. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21.11.2017 судовий наказ від 09 жовтня 2017 року за заявою ТОВ «Харків Екоресурс» про стягнення з [PERSON] , [PERSON] суми заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів у розмірі - 1 503 грн. 02 коп., а також судовий збір у розмірі 800,00 грн. скасовано. Згідно ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі скасування судового наказу заявник має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. Отже, позивач звернувся з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів в порядку позовного провадження. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з реєстру територіальної громади міста Харкова. Відповідно до абз. 11 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Пунктом 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», передбачено, що виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно до ч. 2 та 10 ст. 35-1 Закону України «Про відходи», власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі житлових будинків, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка в установленому порядку визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання побутових відходів. Орган місцевого самоврядування на конкурсних засадах визначає виконавця послуг з перевезення побутових відходів з певної території населеного пункту. Так, рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.12.2011 № 940 «Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів в місті Харкові» виконавцями послуг з вивезення побутових відходів у м. Харкові визначено КП «Комплекс з вивозу побутових відходів», КП КГ «Харківкомуночиствод», та ТОВ «Харків Екоресурс». Відповідно до ст. 35-1 Закону України «Про відходи» та ст. 20,21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ТОВ «Харків Екоресурс» 21.06.2013 опубліковано Договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 21.06.2013 в офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради - газеті «Харьковские известия» № 75/1 (2669/1), умови якого відповідають умовам типового договору затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 № 1070. Пунктами 1 та 11 вказаного договору передбачено, що виконавець (ТОВ «Харків Екоресурс») зобов`язується згідно з графіком надавати споживачу послуги з вивозу побутових відходів на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 940 від 28.12.2011 «Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів в місті Харкові» та відповідно до схеми санітарного очищення, затвердженої рішенням 18 сесії Харківської міської ради 4-го скликання № 284/03 від 24.12.2003 зі змінами та доповненнями, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим Договором. Розрахунок обсягу і вартості послуг здійснюється згідно з Правилами надання послуг з вивезення побутових відходів та додатком 1 до цього Договору, який є невід`ємною частиною цього договору. Оплата послуг здійснюється щомісячно. Платежі вносяться не пізніше 15-го числа періоду, що настає за розрахунковим. За змістом пунктів 3, 5 цього Договору, послуги з вивезення твердих відходів надаються за контейнерною та без контейнерною схемами; в місцях, де не встановлені контейнери, вивезення твердих відходів здійснюється за без контейнерною схемою. Пунктом 34 вказаного Договору передбачено, що споживач із Правилами надання послуг з вивезення побутових відходів та витягами із законодавства про відходи, санітарними нормами і правилами поводження з побутовими відходами та утримання території населених пунктів ознайомлений, оскільки вищевказані документи публікуються разом із Договором в офіційному друкованому засобі масової інформації Харківської міської ради - газеті «Харьковские известия». 25.02.2012 року між Українським державним підприємством поштового зв`язку «Укрпошта» та ТОВ «Харків Екоресурс» було укладено Договір про надання послуги з доставки рекламної та/або інформаційної продукції № 28 / 168 за яким, УДППЗ «Укрпошта» здійснено доставку [PERSON] , [PERSON] примірника газети «Харьковские известия» в якому було опубліковано Договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 26.02.2013. Відповідно до ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору. Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», процедура погодження договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. Відповідно до ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Тобто, укласти договір з виконавцем послуг на вивезення побутових відходів є також обов`язком користувачів житлових будинків (земельних ділянок) приватної власності, якими є відповідачі по справі. Судом встановлено, що з моменту опублікування договору та протягом одного місяця після цього відповідачі не зверталися до ТОВ «Харків Екоресурс» із заявою про незгоду з умовами публічного Договору про надання послуг з вивезення побутових відходів. Відповідно до частини третьої статті 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. Згідно частиною третьою статті 205 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Таким чином, згідно Договору про надання послуг з вивезення побутових відходів, цей Договір набрав чинності для сторін з 01.04.2013 та згідно ч. 3 ст.205, ст.ст.639-643 ЦК України вважається укладеним строком на 3 роки, якщо інше не буде заявлено споживачем у письмовій формі. Згідно ч. 1ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Надання позивачем послуг з вивезення побутових відходів за адресою відповідачів підтверджується Графіком планово-подворового вивезення твердих побутових відходів з приватних домоволодінь Київського району м. Харкова. Отже, судом встановлено, що ТОВ «Харків Екоресурс» надає відповідачам послуги з вивезення побутових відходів, а відповідачі їх використовують. Згідно з пунктом «б» частини першої статті 15 Закону України «Про відходи» громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів. Рішеннями Харківської міської ради № 472 від 19.07.2017 встановлено тарифи на послуги з вивезення (перевезення, захоронення) побутових відходів, які надає Товариство з обмеженою відповідальністю «Харків Екоресурс». Згідно Довідки ТОВ «Харків Екоресурс» про рух коштів по особовому рахунку № [NUMBER] у відповідачів [PERSON] , [PERSON] наявна заборгованість, яка станом на 01.08.2017 становить 767,98 грн., яка і підлягає стягненню з відповідачів. Доказів того, що відповідачі не користуються послугами позивача, суду не надано. Згідно зі ст.525,526,530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання. Частиною першою статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Главою 63 ЦК України. За змістом ч. 1ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Суд зазначає, що правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Виходячи з викладеного, враховуючи не надання відповідачами відзиву на позов з відповідними запереченнями, аналізуючи наведені обставини, досліджені докази, встановивши правовідносини, які випливають із з`ясованих обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ТОВ «Харків Екоресурс» про стягнення з відповідачів [PERSON] , [PERSON] заборгованості за надані послуги з вивезення побутових відходів за період з 01.10.2014 по 31.07.2017 в розмірі 1502,96 грн., з яких: 767,98 грн. сума основної заборгованості, 669,65 грн. інфляційні витрати, 65,33 грн. 3% річних від простроченої суми підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд також враховує роз`яснення, які містяться у п. 36 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», про те, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1121,00 грн. за подачу цього позову та 800,00 грн. за подачу заяви про видачу судового наказу підлягає стягненню на користь позивача з відповідачів у розмірі 1921,00 грн. у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved