Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

27.08.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], Козлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визнання недійсним заповіту. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON], який по день смерті постійно проживав та був зареєстрований на [ADDRESS]. Після смерті чоловіка залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки площею 2,2772 га, що знаходиться на території Козлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області. Вона є спадкоємцем майна за законом, оскільки є дружиною померлого, постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявила про відмову від спадщини протягом шести місяців після смерті чоловіка. В ході підготовки матеріалів для оформлення спадщини виявилося, що за життя її чоловік - [PERSON] зробив заповіт на все майно, де б воно не було і з чого б не складалося, на відповідачку - [PERSON] Заповіт був посвідчений за два тижні до смерті чоловіка - [INFO] року. Заповіт вона вважає недійсним та таким, що був складений з порушенням чинного законодавства, виходячи з наступного. При житті її чоловік часто вживав спиртні напої, був залежний від потреби щоденного вживання спиртних напоїв, тому на час складання заповіту не був здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, оскільки погоджувався на будь-які пропозиції, аби йому за це придбали спиртні напої. Вважає, що і заповіт був ним підписаний саме при таких обставинах. На теперішній час відповідачка [PERSON] відмовилася від оформлення спадщини, про що написала відповідну заяву, але протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця написала заяву про прийняття спадщини. З наведених вище підстав при усному зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини їй було роз'яснено про наявність заповіту на ім'я [PERSON] і те, що вона може оформити спадщину тільки на обов'язкову частку. Просить визнати недійсним заповіт її чоловіка - [PERSON] на користь [PERSON], посвідчений секретарем Козлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області [INFO] року та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №69. В попередньому судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі довіреності від 26.08.2014 року, посвідченої секретарем виконкому Козлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області Блах Ф.Ф. та зареєстрованої в реєстрі нотаріальних дій за №111, підтримав позов, посилаючись на ті самі обставини. Просив визнати недійсним заповіт [PERSON] на користь [PERSON] від [INFO] року, посвідчений секретарем Козлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області [INFO] року та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за №69. Суду пояснив, що [INFO] року в с. Козлівка Шаргородського району Вінницької області помер чоловік позивачки - [PERSON] Позивачка постійно проживала із померлим на одному погосподарському номері на час відкриття спадщини, протягом шестимісячного строку з дня смерті чоловіка не заявила про відмову від спадщини, тому вважається такою, що прийняла спадщину. У 2014 році позивачка вирішила оформити спадщину, для чого звернулася до нотаріуса, де з'ясувалося, що її чоловік [PERSON] при житті зробив заповітне розпорядження на користь відповідачки [PERSON] Вважає, що заповіт був зроблений чоловіком позивачки на користь відповідачки [PERSON] на грунті щоденного вживання алкогольних напоїв, під впливом відповідачки і його волевиявлення не було вільним, не відповідало дійсній волі. Відповідачка [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнала, про що надала суду відповідну заяву, в якій зазначила, що безумовно визнає підстави заявленого до неї [PERSON] позову, просить позовні вимоги задовольнити і ухвалити судове рішення в попередньому судовому засіданні (а.с.34). Суду пояснила, що проживає по сусідству із позивачкою. Діти позивачки і її покійного чоловіка проживають окремо від останніх, тому вона, на звернення [PERSON] та ще при житті [PERSON], враховуючи їх похилий вік, неодноразово допомагала у виконанні різних господарських робіт, часто готувала їсти, прала. [PERSON] часто вживав спиртні напої, майже щодня, проте, вона не сприяла йому в цьому, а навпаки, робила все для того, щоб останній не пив горілки. При житті [PERSON] повідомив її про те, що залишить на її ім'я заповіт на належну йому земельну ділянку за те, що вона піклується про нього та дружину. Після смерті [PERSON] вона дізналася в сільській раді, що дійсно останній залишив на її ім'я заповіт і у 2010 році звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте, спадщини не оформила і оформляти не бажає, так як у померлого є дружина, діти, а [PERSON] під впливом щоденного вживання спиртних напоїв міг не усвідомлювати, що, зробивши заповітне розпорядження на її ім'я, позбавляє їх права на спадщину. Представник відповідача - Козлівської сільської ради сільський голова Блах Г.П. в попередньому судовому засіданні позов визнав, про що надав суду відповідну заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги [PERSON] безумовно, просить позов задовольнити і ухвалити судове рішення в попередньому судовому засіданні (а.с.33). Суду пояснив, що позивачка [PERSON], [INFO], на час відкриття спадщини після смерті свого чоловіка [PERSON], [INFO], постійно проживала із спадкодавцем, прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом шестимісячний строк не заявила про відмову від спадщини. При житті [PERSON] залишив заповіт на ім'я сусідки [PERSON], яка часто допомагала йому та дружині виконувати різні хатні та господарські роботи. [PERSON] при житті щодня вживав спиртні напої і під впливом цього міг не усвідомлювати того, що вчиняє заповіт на ім'я сторонньої особи, маючи дружину і дітей, тому ці дії могли не відповідати його волі, а волевиявлення було не вільним. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Частиною другою пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» встановлено, що у разі визнання відповідачем позову можливе лише ухвалення рішення про задоволення позову… Визнання позову повинно бути безумовним, а якщо у справі беруть участь кілька відповідачів, то ухвалення рішення про задоволення позову за наявності для цього законних підстав можливе лише у разі визнання позову всіма відповідачами… Ухвалюючи рішення по суті спору в попередньому судовому засіданні, суд у мотивувальній частині судового рішення зазначає лише про дії сторін щодо розпорядження своїми процесуальними і матеріальними правами та здійснені судом заходи з перевірки таких дій. Відповідно до ч. 6 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. За таких обставин суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачами позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З матеріалів цивільної справи встановлено, що позивачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 12.01.1982 року, проживала з ним на одному погосподарському номері по день смерті останнього. Вказаний факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.5), довідкою виконкому Козлівської сільської ради №606 від 26.08.2014 року (а.с.7), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.6). [INFO] року [PERSON] помер в с. Козлівка Шаргородського району Вінницької області (а.с.6). Позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON], оскільки постійно проживала з останнім на час відкриття спадщини і протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не заявила про відмову неї, що підтверджується матеріалами спадкової справи до майна померлого [PERSON] (а.с.20-28). Проте, як встановлено судом із матеріалів цивільної справи, позивачка не може оформити спадщину після смерті чоловіка [PERSON], оскільки ним зроблено заповіт на ім'я відповідачки [PERSON] Судом встановлено, підтверджується матеріалами цивільної справи і не заперечується сторонами, що [INFO] року секретарем виконкому Козлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області [PERSON], який є відповідальним за вчинення нотаріальних дій, посвідчено заповіт від імені [PERSON] на користь [PERSON] (а.с.9). Як вбачається із заповіту: його складено о 09 годині 45 хвилин [INFO] року у с. Козлівка Шаргородського району Вінницької області та підписано заповідачем у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, і що заповіт підписаний особисто [PERSON] у присутності секретаря Козлівської сільської ради Блах Ф.Ф., яким [PERSON] роз'яснено зміст статей 1241, 1254,1307 ЦК України, [PERSON] особисто прочитано вголос заповіт і зміст заповіту та умови відповідають його дійсним намірам. Один із примірників заповіту знаходиться у справах Козлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області і оглянутий в судовому засіданні, а другий примірник був виданий заповідачу. 22.01.2010 року, в межах шестимісячного строку з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON], відповідачка [PERSON] звернулася у Шаргородську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, що вбачається із матеріалів спадкової справи до майна померлого [PERSON] за №23/10 (а.с.21). Проте, спадщини за заповітом від [INFO] року після смерті [PERSON] [PERSON] не оформила, на неї не претендує, що підтверджується поясненнями останньої в попередньому судовому засіданні та заявою в Шаргородську ДНК від 15.08.2014 року (а.с.10). Відповідачкою [PERSON], на користь якої [PERSON] складено заповіт, та представником відповідача Козлівської сільської ради, де посвідчувався заповіт [PERSON] - [PERSON] безумовно визнано, що вказаний заповіт від [INFO] року є недійсним, оскільки волевиявлення заповідача [PERSON] не було вільним і не відповідало його внутрішній волі внаслідок вживання останнім алкогольних напоїв і не можливістю через це та похилий вік усвідомлювати значення вчинення заповіту. Встановленому судом факту відповідають цивільні правовідносини щодо спадкування за заповітом, які регулюються цивільним законодавством України та спеціальним законодавством в галузі нотаріату. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт, згідно зі ст.1234 ЦК України, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Згідно із ч.ч.1,2 ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть належати йому в майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Статтею 1247 ЦК України встановлено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 ЦК України. Відповідно до ст.1251 ЦК України та ст.1 ЗУ «Про нотаріат», якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Згідно з п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про нотаріат», у населених пунктах, де немає нотаріусів, посадові особи органів місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують заповіти. Відповідно до ст.41 ЗУ «Про нотаріат» нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, в державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, чи приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваної угоди, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями. На підставі ч.2 ст. 1257 ЦК України, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Оскільки відповідачкою [PERSON] та представником відповідача Козлівської сільської ради Блахом Г.П. безумовно визнано, що заповіт від [INFO] року від імені [PERSON] на ім'я [PERSON] є недійсним, так як волевиявлення заповідача [PERSON] не було вільним і не відповідало його внутрішній волі внаслідок вживання останнім алкогольних напоїв і не можливістю через це та похилий вік усвідомлювати значення вчинення заповіту, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що права позивачки [PERSON] на спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] порушені відповідачами і підлягають судовому захисту, а позов - задоволенню.

Outcome: approved