Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

28 травня 2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Свій позов мотивує тим, що після смерті [PERSON], який помер 25 жовтня 2014 року, відкрилась спадщина на 3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вулиці Чапаєва, 3 в селищі Головне Любомльського району Волинської області. Вказує, що дружини та дітей у останнього не було. Вона являється спадкоємцем другої черги за законом після смерті брата [PERSON]. Крім того, спадкоємцями другої черги за законом після смерті [PERSON] є брат останнього - [PERSON] та сестра [PERSON]. Проте останні подали нотаріусу заяви про відмову від прийняття спадщини. Вона ж у встановленому законом порядку спадщину прийняла, звернувшись в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, проте оформити свої спадкові права належним чином не має можливості у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. На підставі викладеного, просить визнати за нею право власності на 3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вулиці Чапаєва, 3 в селищі Головне Любомльського району Волинської області у порядку спадкування за законом, що залишились після смерті [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що він не має права розпоряджатися майном своєї 14-річної доньки. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечила, просила суд відкласти вирішення даного спору до досягнення її донькою [PERSON] повноліття . Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, зазначивши, що проти задоволення позовних вимог не заперечують. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 листопада 1990 року помер [PERSON], який був зареєстрований і проживав в [INFO] (а.с.13). На час смерті [PERSON] в вищезазначеному будинку проживали: дружина [PERSON] та син [PERSON]. Згідно довідки виконкому Головненської селищної ради від 01.03.1985 року господарство [PERSON] відносилося до категорії господарства колгоспників. Відповідно до ст.ст. 120,123,563 ЦК України 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995р. право власності на майно, яке належало колгоспному двору та збереглося після припинення існування колгоспного двору, мають ті члени колгоспного двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку у майні. Розмір частки двору визначається, виходячи з рівності часток членів. На момент припинення колгоспного двору 15.04.1991 року, право на частку в майні [PERSON] мали інші члени колгоспного двору: дружина [PERSON] та син [PERSON]. Виходячи з рівності часток усіх членів двору, кожен з них був власником ? частини майна колгоспного двору. 26 лютого 2014 року померла [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №154179 (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частину спірного будинку. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ще за життя, [PERSON] склала заповіт, за умовами якого заповіла все своє майно, де б воно не було й з чого б воно не складалося, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в рівних частках. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. [PERSON] у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України фактично прийняв спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], оскільки постійно проживав в будинку разом з спадкодавцем. Так, після смерті [PERSON], [PERSON] належало вже 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вулиці Чапаєва, 3 в селищі Головне Любомльського району Волинської області, 1/2 з яких належить йому як колишньому члену колгоспного двору, а 1/4 в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Проте, [PERSON] своїх спадкових справ оформити не встиг, так як помер 25 жовтня 2014 року (а.с.9). Отже, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вулиці Чапаєва, 3 в селищі Головне Любомльського району Волинської області. В судовому засіданні встановлено, що дружини та дітей у останнього не було. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями за законом другої черги є брат [PERSON] - [PERSON], сестри [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] подали заяви про відмову від прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] (а.с.17-18). В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем другої черги за законом після смерті [PERSON], відповідно як сестра спадкодавця. Даний факт стверджується свідоцтвом про народження серії І-УР №705557 [PERSON] та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії IV-БК №291167 (а.с.6). Фактично [PERSON] прийняла спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] у відповідності до ст.1269 ЦК України, оскільки подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом у встановлені строки. Однак, оформити свої спадкові права на житловий будинок не має можливості в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Стаття 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за [PERSON], право власності на частку спадкового майна, а саме на 3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по вулиці Чапаєва, 3 в селищі Головне Любомльського району Волинської області.

Outcome: approved