Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

27.02.2014р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 22967,30 грн. та судові витрати. Заяву мотивує тим, що 20.04.2011 року між позивачем та відповідачем - [PERSON] було укладено кредитний договір № BLаЖГА00029055, внаслідок укладення даного договору останній отримав кредит у сумі 15000,00 грн., з кінцевим терміном повернення 20.04.2014 р. та сплатою 15% річних за користування кредитом. Оскільки відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав та допустив заборгованість, яка складає 22967,30 грн., тому вимушене звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутність, представник позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 20.04.2011 року було укладено кредитний договір № BLаЖГА00029055, на підставі якого, Публічне акціонерне товариство Всеукраїнський Акціонерний банк (ВіЕйБі Банк) видало відповідачу - [PERSON] кредит у розмірі 15000,00 грн., з кінцевим терміном повернення 20.04.2014р., зі сплатою 15% річних. Погашення кредиту та сплата процентів за його користування повинна була здійснюватися в порядку та строки згідно графіку погашення заборгованості по кредиту та відсотках. У відповідності до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановленні договором або законом, зокрема - сплата неустойки. У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У порушення зазначених норм закону та умов кредитного договору відповідач - [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав та допустив заборгованість у розмірі 22967,30 грн. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved