overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

28.09.2016 р. до Ленінського районного суду надійшла заява [PERSON] про визнання її доньки [PERSON], [INFO] недієздатною. В своїй заяві заявник просить визнати\~\~недієздатною [PERSON], [INFO],\~ вказавши у заяві, що остання\~ страждає на\~ психічну\~ хворобу, є інвалідом 1 групи з дитинства. Зазначила, що [PERSON] є інвалідом з дитинства, страждає на шизофренію, перебуває з цього приводу на обліку в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, а в вересні 2014р. перенесла ішемічний лівосторонній інсульт. Через своє захворювання та перенесений інсульт вона дезорієнтована у просторі та часі, погано розмовляє та ходить, не вміє читати та писати. В побуті донька себе не обслуговує, потребує її допомоги. Донька не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, не здатна себе обслуговувати, забезпечити свою життєдіяльність, тому заявник просить визнати її недієздатною. Оскільки для вирішення питання про визнання недієздатною [PERSON] необхідні спеціальні знання, тому 31.10.2016 року судом м. Запоріжжя була призначена судово-психіатрична експертиза у справі. З Висновку судово-психіатричної експертизи № 610 від 01.12.2016 року вбачається, що [PERSON], 1975р.н. виявляє ознаки психічного розладу у вигляді деменції, внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного ґенезу (уроджене недоумство, ішемічний інсульт, симптоматична артеріальна гіпертензія, церебральний атеросклероз). Внаслідок чого, вона не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. Заявник у судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району у судовому засіданні проти визнання особи недієздатною не заперечувала. Відповідно ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Дослідивши висновок комісії експертів та інші матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника про визнання недієздатною [PERSON], [INFO] року народження, доведені та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

28.09.2016 року [PERSON] Володяєвич звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] сільської ради Казанківського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для\~ подання заяви про прийняття спадщини, просив визначити додатковий строк у один місяць для прийняття спадщини за заповітом від 24.03.2010 року, яка відкрилась після смерті [PERSON], який помер 14.05.2014 року, оскільки він з поважної причини пропустив строк для прийняття спадщіни, тому що він, як спадкоємєць не знав про смерть спадкодавця, в звязку з тим, що вони проживали у різних населенних пунктах, не знав що спадкоємець помер і відкрилась спадщіна. Спадкодавець [PERSON] проживав і помер в с. Нове, Широківського району Дніпропетровської області а він проживає і зареєстрований в [INFO]. Позивач і представник позивача у судове засідання не зявилися , однак від представника позивача до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Казанківського району Миколаївської області в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника і не заперечують проти задоволення позовних вимог позивача. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. \~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

28.09.2016 року [PERSON] звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі за заявою [PERSON],\~ заінтересована особа: [PERSON] про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. В обгрунтування вимог заяви [PERSON] вказує, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 вересня 2016 року було скасовано рішення Білгород-Дністровського міського суду Одеської області від 10.02.2004 року по справі №2-425, яким [PERSON], [INFO], оголошено померлим. Однак не було вирішено питання щодо скасування актового запису про смерть, що унеможливлює виконання рішення суду. Сторони у судове засідання не з'явилися, що у відповідності до ст. 220 ЦПК України, не перешкоджає розгляду заяви по суті. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, вважає за необхідне відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткого рішення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд може ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; Як вбачається з матеріалів справи №495/5692/16-ц рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07 вересня 2016 року заяву [PERSON] було задоволено в повному обсязі. Однак судом не було ухвалено рішення з приводу скасування актового запису про смерть [PERSON], що є підставою для ухвалення додаткового рішення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

28.09.2016 року [PERSON] звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] сільської ради Казанківського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для\~ подання заяви про прийняття спадщини, просив визначити додатковий строк у один місяць для прийняття спадщини за заповітом від 15.04.2014 року, яка відкрилась після смерті [PERSON], яка померла 23.11.2014 року, оскільки він з поважної причини пропустив строк для прийняття спадщини, оскільки він, як спадкоємєць не знав про смерть спадкодавця, тому що вони проживали у різних населенних пунктах, не знав що спадкоємець помер і відкрилась спадщіна. Спадкодавець [PERSON] проживала і померла в с. Новолазорівка, Казанківського району Миколаївської області а він проживає і зареєстрований в [INFO]. Позивач і представник позивача у судове засідання не зявилися , однак від представника позивача до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Казанківського району Миколаївської області в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника і не заперечують проти задоволення позовних вимог позивача. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. \~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

28.09.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 12.03.1983 року Ювілейною сільською радою Цюрупинського району Херсонської області, актовий запис № 3. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, спільних неповнолітніх дітей не мають. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибула, однак про час і місце розгляду справи була повідомленаналежним чином. Зважаючи на вищевказані обставини, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12.03.1983 року, який зареєстрований Ювілейною сільською радою Цюрупинського району Херсонської області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-КГ № 422552 від 12.03.1983 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

28.09.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви поданої позивачем, [PERSON] вбачається, що 06.11.2012 року в виконавчому комітеті Бовшівської сільської ради Галицького району було зареєстровано шлюб з відповідачем, [PERSON] У шлюбі народилася одна дитина: дочка, [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, постійно виникали сімейні конфлікти, відсутня взаємна повага один до одного. Все це негативно впливає на сімейну атмосферу, що і призвело до розпаду сім'ї, разом не проживають більше трьох років, і подальше перебування в шлюбі неможливе. Просить шлюб розірвати та дочку залишити проживати з відповідачкою. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явився. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без його участі. Відповідач, [PERSON] також в судове засідання не з'явилася, хоча у встановленому законом порядку була повідомлена про час та місце судового засідання. Із поданої нею заяви вбачається, що позов визнає повністю і просить справу розглядати у її відсутності, та залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положення цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.11.2012 року в виконавчому комітеті Бовшівської сільської ради Галицького району, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НМ № 163464 від 06.09.2016 року (а.с.6). У шлюбі народилася одна дитина: дочка, [PERSON], [INFO] (а.с.7). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, часто виникали конфлікти, разом не проживають. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного та ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

28.09.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, про визнання права власності на нерухоме спадкове майно, яке знаходиться за адресою вул. Є.Ляшенко б.22 с. Чулатів, Новгород-Сіверського району Чернігівської області, свій позов мотивує тим, що його батько [PERSON] проживав в [INFO] і мав на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями. 24.08.2007 року [PERSON] помер, а спадкоємцем всього майна є він . При зверненні в нотаріальну контору вияснилось, що правовстановлюючі документи на право власності померлого батька відсутні, тому він змушений звернутися до суду. В судове засідання позивач та представник позивача не зявилися хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового розгляду справи, але надали суду заяву, в якій просять Суд, розглянути справу без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду справи згідно чинного законодавства, але надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справу встановлено і не заперечується сторонами, що житловий будинок з надвірними будівлями за адресою вул. Є.Ляшенко б.22 с. Чулатів, Новгород-Сіверського району Чернігівської області являється власністю померлого [PERSON] (а.с.8). Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ №069253 від 27.08.2007 [PERSON] помер 24.08.2007року (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження серії І-БП №255669 від 22.08.1974 [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.9). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Згідно статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обовязки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Враховуючи наведене в ст.25 ЦК України випливає, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання належності цього майна власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

28.09.2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 01.02.2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. На даний час справа про розірвання шлюбу перебуває у Луцькому міськрайонному суді. Від спільного подружнього життя у сторін народилась одна дитина: дочка [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що проживає разом з дочкою окремо від відповідача, який добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідач офіційно працює, у звязку з чим позивач, уточнивши позовні вимоги, просить суд, стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дочкою повноліття. Сторони подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності за наявними матеріалами справи, відповідач зазначив, що позов визнає. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно копії свідоцтва про шлюб серія 1-ЕГ № 087551, - з 01.02.2014 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 6). Від спільного подружнього життя у сторін народилась дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 7). В судовому засіданні встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні неповнолітньої дитини, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дитині, яка проживає окремо від нього та знаходяться на утриманні та вихованні матері. Згідно копію наказу № 6 від 02.11.2016 року вбачається, що [PERSON] прийнятий на роботу за основним місцем роботи на посаду водія-експедитора з 03.11.2016 року з заробітною платою 1500 грн. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоровя, матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, а також прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Суд вважає, що [PERSON] спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 грн. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

28.09.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 24.06.2011 року виконавчим комітетом Опачицької сільської ради, Макарівського району, Київської області, актовий запис № 1. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають дитину - [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання з'явилась, надала суду пояснення по суті позову, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не з'явився, однак про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зважаючи на вищевказані обставини, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24.06.2011 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Опачицької сільської ради, Макарівського району, Київської області, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 24.06.2011 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

28.09.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з червня 2013 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Дочка знаходиться на її утриманні, відповідач допомоги на утримання дитини не надає, в зв'язку з чим вона змушена звернутись з даним позовом до суду. Просить стягнути на її користь з відповідача на утримання дочки аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення нею повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, будучи належним чином оповіщеною про день та час розгляду справи. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином оповіщеним про день та час розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги, вважаючи їх законними та обґрунтованими, і при цьому виходить з наступного. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON] народилась [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження, відповідно до якого її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). Згідно довідки виконавчого комітету Старомлинівської сільської ради від 27.09.2016 р. №1235 неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю, і знаходиться на її утриманні. Судом встановлено, що відповідач ні в грошовій, ні в натуральній формі допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач ухиляється від матеріальної допомоги дитині, в зв'язку з чим така допомога підлягає до стягнення в примусовому порядку. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зі змісту ч.1 ст.184 СК України вбачається, що суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає доводи позивача такими, що знайшли своє повне підтвердження, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, з моменту звернення позивачки до суду, тобто з 28.09.2016 року. Суд також стягує з відповідача судовий збір на користь держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

28.09.2016 року, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 21.02.1998 року.(а.с.1А-2) Вимогу мотивує тим, що з відповідачем спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з травня 2014 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивачки надійшла заява, в якій вона позов підтримала, справу просить розглянути без її участі, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на неї.(а.с.26) Відповідач також не з»явився в судове засідання, призначене на 11.11.2016 року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявами, суд,

Outcome: approved