Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

28.10. 2009 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: [PERSON], [PERSON], про визнання рішень органу місцевого самоврядування незаконними, визнання права на користування земельною ділянкою. У позовній заяві, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог, позивач просить суд визнати незаконним та скасувати рішення [PERSON] сільської ради народних депутатів № 179 від 17.07.2007року; визнати за позивачем право користування земельною ділянкою площею 0,20га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Сокільники ( «на льоні») Пустомитівського району Львівської області. У позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог позивач покликається на наступні обставини: рішенням [PERSON] сільської ради № 179 від 27.07.2007 року відмінено рішення [PERSON] сільської ради № 46 від 11.08.2006 року в частині надання дозволу на передачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки [PERSON] Зазначене рішення позивач вважає незаконним з наступних підстав: в квітні 1998 року [PERSON] сільською радою було прийнято рішення, про надання земельних ділянок [PERSON], [PERSON], та надання в користування [PERSON] земельної ділянки площею 0,20 га на території так званого «Льону». Відповідно, [PERSON] сільською радою був відкритий особовий рахунок № 574 плати за вищевказану земельну ділянку. Починаючи з 1998 року і по теперішній час позивач постійно користуюся вказаною земельною ділянкою, здійснює плату податку за землю. В 2006 році позивач звернулася до [PERSON] сільської ради із заявою про приватизацію земельної ділянки. 11.08. 2006 року [PERSON] сільською радою народних депутатів Пустомитівського району Львівської області ІV сесії пятого демократичного скликання було прийнято рішення № 946 «Про дозвіл на оформлення технічної документації по передачі безоплатно у приватну власність земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян», яким було передано позивачеві у приватну власність земельну ділянку 1,24 площею 0,20 га надана для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Сокільники ( «на льоні»). Таким чином, оскаржуваним рішенням відповідач самовільно вилучив у позивача спірну земельну ділянку, якою остання користується. На підставі наведеного позивач була змушена звернутися до суду із позовом. Позивача [PERSON], представники позивача [PERSON]: [PERSON], Гавріш [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали, пояснення дали аналогічні викладеним у позовній заяві, позовні вимоги просили задоволити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON], представник третіх осіб [PERSON], [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги заявлені позивачем заперечили, оскільки заявлені позовні вимоги не обґрунтовані. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області у судове засідання не зявився, проте у процесі судового розгляду справи подав суду письмову заяву у якій просить суд розглядати цивільну справу без його участі. Заслухавши пояснення учасників процесу, проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: із копії рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 03.03. 1998 року «Про надання земельної ділянки для ведення підсобного господарства»(т. 1 а.с. 83) слідує, що виконавчим комітетом зазначеного органу місцевого самоврядування ухвалено: надати [PERSON] земельну ділянку площею 0, 20 га для ведення підсобного господарства; земельну ділянку виділити в районі місцевості «Дубівка» на «льонище». Згідно витягу з рішення [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 46 від 11.08. 2006 року «Про дозвіл на оформлення технічної документації по передачі безоплатно у приватну власність земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян» (т. 1 а.с. 4) сільською радою вирішено передати безоплатно у приватну власність земельну ділянку [PERSON] площею 0,20 га, наданої для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Сокільники ( „на льоні). Встановлено, що позивачем рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 03.03. 1998 року «Про надання земельної ділянки для ведення підсобного господарства»(т. 1 а.с. 83) реалізовано, тобто розпочато користування спірною земельною ділянкою про що обєктивно свідчить здійснення останньою оплати за користування спірною земельною ділянко (т. 1 а.с. 16-23). Також позивачем розпочато реалізацію рішення [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 46 від 11.08. 2006 року «Про дозвіл на оформлення технічної документації по передачі безоплатно у приватну власність земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян», що підтверджується узгодженням меж спірної земельної ділянки, що зафіксовано в [PERSON] встановлення та узгодження меж земельної ділянки [PERSON] від 10.05. 2007 року (т. 1 а.с. 15). Зазначені вище рішення органу місцевого самоврядування від 03.03. 1998 року «Про надання земельної ділянки для ведення підсобного господарства» (т. 1 а.с. 83); № 46 від 11.08. 2006 року «Про дозвіл на оформлення технічної документації по передачі безоплатно у приватну власність земельних ділянок» що перебувають у користуванні громадян» (т. 1 а.с. 4) не оскаржувалися та скасованими не були. Встановлено, що 27.07. 2007 року відповідачем прийнято рішення № 179 «Про уточнення рішень, прийнятих сільською радою» (т. 1 а.с. 13). Згідно п.п. 2, 2.1. зазначеного рішення сільською радою вирішено затвердити акт постійної депутатської комісії з питань соціально - економічного розвитку і регулювання земельних відносин від 24 травня 2007 року про виявлення факту користування [PERSON] земельною ділянкою, яка є у приватній власності у іншої особи; відмінити рішення [PERSON] сільської ради № 46 від 11.08.2006 «Про дозвіл на оформлення технічної документації по передачі безоплатно у приватну власність земельних ділянок, що перебувають у користуванні громадян» в частині надання дозволу [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Згідно принципу законності органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з частиною першою статті 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Положенням ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни з будь-якого питання, що є компетенцією органу місцевого самоврядування, дано офіційне тлумачення в рішенні Конституційного Суду від 16.04.2009 №7-рп/2009. Зокрема, в абз. 3 п. 3 зазначеного рішення КС вказано, що органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу й самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обовязковими до виконання на відповідній території, зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами. Із цього можна зробити висновок про те, що будь-яка дія з боку органу місцевого самоврядування має бути чітко передбачена тією чи іншою нормою закону. Згідно з абз. 1 п. 4 рішення КС органи місцевого самоврядування приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють дію норм права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого субєкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію. Абзацами 5 та 6 п .5 рішення КС розяснено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування та громадянами, що породжує в громадян упевненість у тому, що їхнє становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Із аналізу встановленими судом обставинами слідує, що п.п. 2, 2.1. рішення [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 179 від 27.07. 2007 року «Про уточнення рішень, прийнятих сільською радою» (т. 1 а.с. 13) не відповідає зазначеним вище нормам закону, тому оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування в частині п.п. 2, 2.1. підлягає скасуванню. Враховуючи, те що, як судом зазначено вище, рішення [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 03.03. 1998 року «Про надання земельної ділянки для ведення підсобного господарства» (т. 1 а.с. 83); № 46 від 11.08. 2006 року «Про дозвіл на оформлення технічної документації по передачі безоплатно у приватну власність земельних ділянок» що перебувають у користуванні громадян» (т. 1 а.с. 4) набрали чинності, суд прийшов до переконання про наявність у позивача права користування спірною земельною ділянкою, протилежного учасниками процесу перед судом не доведено. Таким чином, вимога позивача про визнання за останньою права користування земельною ділянкою площею 0,20 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в с. Сокільники («на льоні») Пустомитівського району, Львівської області задоволенню не підлягає, оскільки вказане вище субєктивне право у позивача існує на підставі рішення [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 03.03. 1998 року «Про надання земельної ділянки для ведення підсобного господарства» (т. 1 а.с. 83). Документально підтвердженні понесені сторонами судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed