Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

28 серпня 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 30 391 грн. 03 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Банком та відповідачем 01.10.2011 року був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на умовах, встановлених Умовами та правилами надання банківських послуг у Приватбанку, банківськими тарифами. Взяті на себе зобов`язання, відповідно до умов кредитного договору, Банк виконав у повному обсязі. Проте відповідач, незважаючи на це, порушив його, оскільки, своєчасно не погашав кредит та не сплачував проценти за користування ним, внаслідок чого станом на 29.07.2019 року утворилася заборгованість по кредитному договору в вищевказаному розмірі. Ухвалою суду від 30.08.2019 року було відкрито провадження по вказаній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 20.09.2019 року представник відповідача подав відзив на позов Банку, в якому просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі. При цьому зазначав про необґрунтованість наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, виникнення останньої з причини, незалежних від відповідача, неврахування Банком сплати частини боргу. Представник позивача в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач, його представник у судове засідання не з`явились. Останній надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, у задоволенні позовних вимог Банку відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] 01.10.2011 року був укладений кредитний договір б/н, в якому сторони узгодили всі його умови. Договір складається з анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, Умов та правил надання банківських послуг, пам`ятки клієнта, банківських тарифів. Відповідно до договору Банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту (п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил), а відповідач зобов`язався щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 2,3 % на місяць (27,6 % річних) від суми залишку заборгованості за кредитом. Вказана процентна ставка була змінена Банком з 01.09.2014 року - 2,4 % на місяць (32,4 % річних), з 01.04.2015 року - 3,5% на місяць (42 % річних). В разі порушення строку повернення кредиту (його частини) відповідач зобов`язався сплачувати проценти в подвійному розмірі (п. 2.1.1.12.2.1 Умов та правил). Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобов`язань позичальником є право позивача вимагати від відповідача сплати неустойки в розмірі, визначеному Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами Банку, а також при порушенні грошових зобов`язань понад 30 днів - штрафу в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Крім цього в разі порушення позичальником взятих на себе зобов`язань Банк наділений правом вимоги дострокового повернення кредиту. Так, згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов`язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов`язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст. 611, ч. 2 ст. 612, ст.ст. 623-625, ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики (в тому числі достроково), сплатити заборгованість, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, виписки по рахунку, [PERSON] користувався кредитними коштами, як до зміни, так і після введення в дію нових тарифів, зміни розміру кредитного ліміту. Останній, станом на 29.07.2019 року (в межах заявлених позовних вимог) з урахуванням здійснених ним платежів на вказану дату, має заборгованість за тілом кредиту в загальному розмірі 18 827 грн. 33 коп. (заборгованість за поточним тілом кредиту - 11 769 грн. 99 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 7 057 грн. 34коп.). Заборгованість за процентами була погашена за рахунок застосування Банком договірного списання коштів у розмірі нарахованих процентів з рахунку позичальника (п. 2.1.1.12.2 Умов та правил). Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом відповідачем у передбаченому законом порядку, відповідно до вимог ст.ст.12, 76-81 ЦПК України, не спростовано. Водночас, перевірка розрахунку заборгованості за тілом кредиту, процентами, враховуючи обставини справи (зняття позичальником кредитних коштів, здійснення ним розрахунку за придбані товари, часткове погашення заборгованості), виходить за межі поняття «простий арифметичний розрахунок», а тому не може бути здійснена судом. Отже, в зв`язку з невиконанням обов`язків за кредитним договором у відповідача перед Банком утворилась заборгованість, яка обґрунтована належним чином. Обставин, внаслідок яких зобов`язання припиняється, в судовому засіданні не встановлено. Крім того Банком були нараховані: - пеня за прострочене зобов`язання - 9 540 грн. 32 коп., - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. - 100 грн. 00 коп., - штраф у загальному розмірі 1 943 грн. 38 коп. (фіксована частина 500 грн. 00 коп., процентна складова 1 423 грн. 38 коп.). Вирішуючи питання щодо нарахованої неустойки, суд виходить з наступного. Так, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 даної статті). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно п.2.1.1.7.6, п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг за порушення зобов`язань по поверненню кредитних коштів, нараховується пеня, а також штрафи у розмірах визначених даними Умовами. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених уст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Оскільки угодою сторін передбачено застосування двох видів пені та штрафу за одне й те саме порушення зобов`язань за договором, їх одночасне стягнення є неприпустимим, тому підлягає застосуванню лише один вид неустойки, а саме, враховуючи обставини справи, в вигляді штрафу. Розмір штрафу становить 1 441 грн. 37 коп. (фіксована частина - 500 грн. + процентна складова - 941 грн. 37 коп. (18 827 грн. 33 коп. (загальний розмір боргу) х 5%)). Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (67 %), на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 287 грн. 07 коп.

Outcome: partial