Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

28.07.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів. У позовній заяві зазначала, 01.06.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. 26.08.2013 року у сторін з відповідачем народилась двійня, а саме [PERSON] та [PERSON]. Увесь цей час, вони з відповідачем мешкали з моїми батьками за адресою: м. Запоріжжя, вул. Петровського, буд. 132. 27.06.2014року Відповідач зібрав свої речі та покинувши її з дітьми, переїхав жити до своєї матері за адресою: [ADDRESS]. 15.09.2014року Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 536 5365/14-ц (провадження № 2/336/2506/2014) було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 липня 2014 року і до досягнення повноліття [PERSON] та [PERSON] Також судом було вирішено стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на її тримання у розмірі 1/6 частки заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 14 липня 2014 рзку до досягнення [PERSON] та [PERSON] трирічного віку. 04.08.2015року рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 536 4241/14-ц (провадження № 2/336/2191/2015) між позивачем та відповідачем було розірвано шлюб. Всупереч вимогам закону відповідач ухиляється від належного виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2014 року по справі № 336/5365/14-ц провадження № 2/336/2506/2014) про стягнення аліментів, сплачує аліменти несвоєчасно та не в певному обсязі. Зокрема, згідно із розрахунком Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 21.06.2016 року заборгованість [PERSON] по аліментам на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] складає 5431,34 грн. а заборгованість зі сплати аліментів на утримання [PERSON]О, складає 7761,34 грн. Просила суд стягнути з [PERSON] пеню за несвоєчасну сплату аліментів у сумі 4155,35 грн. Позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, без проведення фіксації судового процесу, підтримала викладене в позовній заяві, наполягала на позовних вимогах, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. У судові засідання по цій справі відповідач повторно не з'явився, причину своєї неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином у зв'язку із чим, судом визнана неповажною причина неявки відповідача у вищезазначені судові засідання. Згідно із ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. При вищевикладених обставинах, на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи за відсутністю позивача, відповідача на підставі наявних у справі матеріалів та доказів. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково . Відповідно до ст.3 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 536/5365/14-ц (провадження № 2/336/2506/2014) від 15.09.2014 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 липня 2014 року і до досягнення повноліття [PERSON] та [PERSON] Також судом було вирішено стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на її тримання у розмірі 1/6 частки заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 14 липня 2014 рзку до досягнення [PERSON] та [PERSON] трирічного віку. 04.08.2015 року рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 536 4241/14-ц (провадження № 2/336/2191/2015) між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб. Всупереч вимогам закону відповідач ухиляється від належного виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2014 року по справі № 336/5365/14-ц провадження № 2/336/2506/2014) про стягнення аліментів, сплачує аліменти несвоєчасно та не в певному обсязі. Згідно із розрахунком Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 21.06.2016 року заборгованість [PERSON] по аліментам на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] складає 5431,34 грн. а заборгованість зі спати аліментів на утримання [PERSON] складає 7761,34 грн. Окрім того, згідно ч.1\~ст.196 Сімейного кодексу України\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Пунктом 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~передбачено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені), визначена у\~ст. 196 СК України, настає лише за наявності вини цієї особи, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, будь-яких доказів щодо незадовільного стану здоров'я відповідач суду не представив, доказів того, що він має інших утриманців суду не надав, а тому має змогу працювати і сплачувати аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі, що визначений судовим рішенням, в зв'язку з чим суд приходить до висновку, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини [PERSON] Оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму\~. Такої правової позиції дійшов Верховний Суд України у постанові від 11 вересня 2013 року у справі № 6-81цс13, яка відповідно до ч. 1ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. При визначенні розміру неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, що підлягає стягненню з відповідача суд виходить з того, що дана неустойка підлягає нарахуванню з 11.09.2015 року, обчислення суми пені належить здійснювати в межах позовних вимог згідно до ст.10 ЦПК України по 31.05.2016 року включно. Згідно розрахунку пені по несплаті аліментів наданому позивачкою, загальна сума неустойки за несвоєчасну сплату аліментів складає 4155,35 грн., суд погоджується із зазначеним розрахунком, який відповідає вимогам закону та враховує, що відповідачем контррозрахунку суду не надано. Отже, позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Крім того, з відповідача на користь держави на підставі\~ч.3 ст.88 ЦПК України\~підлягають стягненню судові витрати у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved