Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

26 серпня 2015 року представник КС «Кредитсталь» звернувся до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного кредитного договору від 07.08.2014 року № 1425 відповідач отримав кредит у сумі 5000,00 гривень на строк 12 календарних місяців, на умовах повернення та сплати 33% річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення не пізніше 08.08.2015 року. Але умови кредитного договору відповідач належним чином не виконував, у з в'язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 2045,84 гривень, з них 204,74 гривень - відсотки. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у розмірі 2045,84 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень. Представник позивача КС «Кредитсталь» надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає, що причини неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, не є поважними, у зв'язку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.08.2014 року між КС «Кредитсталь» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1425, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 5000,00 гривень на строк 12 календарних місяців, на умовах повернення та сплати 33% річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення не пізніше 08.08.2015 року. Але умови кредитного договору відповідач належним чином не виконував, у з в'язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 2045,84 гривень, яка включає в себе суму залишку за кредитом у розмірі 1841,10 гривень та суму процентів за користування кредитом у розмірі 204,74 гривень. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на отримання від позичальника процентів від суми позики в розмірі та порядку встановленому договором. Відповідно до п. 4.4 Договору, встановлений обов'язок повернення кредиту та процентів за ним в розмірі 495,00 гривень щомісячно, останній місяць - серпень 2015 року 560,85 гривень. Відповідно до п.4.6. Договору прострочення сплати кредиту та процентів згідно пункту 4.4. розділу 4 Договору не зупиняє нарахування процентів, як протягом строку визначеного п.1.1 та п.4.4. Договору, так й після закінчення цього строку протягом подальшого користування Позичальником наданими грошовими коштами. За правилами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Кредит позичальником сплачувався з порушенням вимог п. 4.4. розділу 4 Договору, за травень та червень 2015 року платежів не поступало. Остання сплата за кредитом здійснена 07.04.2015 року в сумі 495,00 гривень. Згідно довідки платежів по кредиту від 13.07.2015 року, [PERSON] не належним чином виконував взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту, кредит та проценти за користування ним сплачував не в належному розмірі, а саме: 05.09.2014 року - 495,00 гривень, 07.10.2014 року - 495,00 гривень, 07.11.2014 року - 495,00 гривень, 05.12.2014 року - 495,00 гривень, 06.01.2015 року - 495,00 гривень, 06.02 року - 495,00 гривень, 06.03.2015 року - 495,00 гривень, 07.04.2015 року - 495,00 гривень, після чого у травні, червні та липні 2015 року внесення сум щомісячного платежу не здійснювалось. Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами виникли спірні цивільні правовідносини з приводу виконання зобов'язань у кредитних відносинах. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) надає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 625, 1046, 1048-1050, 1052, 1054 ЦК України, згідно з якими за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів; якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України; банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі змістом положень ч. 1 ст. 526 Цивільного Кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено обов'язок позичальника повернути чергову суму кредиту, у разі невиконання ним вказаних зобов'язань позивач має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась, та сплати належних йому процентів. З урахування встановлених фактичних обставин у справі та оцінки доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем порушуються зобов'язання за укладеним кредитним договором, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Також на підставі вимог ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідача понесених та документально підтверджених судових витрат у справі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved