Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

26 червня 2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі Ѕ частини від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 26.06.2020 року і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді від 21.07.2020 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Розгляд справи відбувся 10.09.2020 року без учасників справи. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 12.11.2005 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований відділом РАЦС Сколівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №5. За час спільного проживання у них народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, а сім`я фактично перестала існувати. Між ними постійно виникали сварки через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, відсутність взаєморозуміння, а примирювались виключно через дітей. Крім цього, протягом останніх декількох років відповідач зловживає алкогольними напоями, що також в свою чергу призводило до частих конфліктів. З березня 2020 року шлюбні відносини між сторонами припинилися, перестали вести спільне господарство та роз`їхались, почавши проживати кожен окремо за місцем своєї реєстрації. Діти залишилися проживати разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Лавочненською сільською радою, Сколівського району, Львівської області. Вказує, що відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання спільних дітей, хоча працює в ПАТ Регіональна філія «Львівська залізниця» (Стрийська дистанція колії ПЧ-5) та має стабільний дохід. Інших дітей, а також непрацездатних осіб на своєму утриманні не має, а тому на її думку має можливість та достатньо коштів, для сплати аліментів на утримання своїх дітей. Зазначає, що дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, однак на її заробітну плату в розмірі 4 723 грн., вона сама такий рівень забезпечити не може, а відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дітей та участі у їх вихованні та розвитку також не бере, а тому змушена звертатися в суд із даною позовною заявою. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за його відсутності не скористався. Відзив на позовну заяву не подав. На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. У зв`язку з викладеним, судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У ході судового розгляду встановлено, що 12.11.2005 року сторони вступили у шлюб, який зареєстрований Опорецькою сільською радою, Сколівського району Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис №5. З копії свідоцтва про народження, актовий запис №24, серії [NUMBER] вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . З копії свідоцтва про народження, актовий запис №22, серії [NUMBER] вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . З копії свідоцтва про народження, актовий запис №34, серії [NUMBER] вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з довідок №№425, 426, виданих 16.06.2020 року виконкомом Лавочненської сільської ради, Сколівського району, Львівської області, позивачка [PERSON] проживає в с. Лавочне, Сколівського району, Львівської області, до складу її сім`ї входять її троє неповнолітній дітей, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідно до довідки про доходи №141, виданою відділом освіти Сколівської державної адміністрації, позивачка [PERSON] працює на посаді прибиральника у відділі освіти Сколівської РДА. Загальна сума доходу за період з грудня 2019 року по травень 2020 року становить 17 026 грн. 02 коп. Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.17 Постанови від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтями 8, 11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей, суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною людиною, має можливість працювати та забезпечувати утримання дітей, відсутність заперечення відповідача щодо пред`явленого позивачкою розміру аліментів, враховуючи потреби дітей для забезпечення їх гармонійного розвитку, беручи до уваги рівність батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі Ѕ частини від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 26.06.2020 року і до досягнення дітьми повноліття, підлягають до задоволення. На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду у межах суми аліментів за один місяць. Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, такий у розмірі 840 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved