overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

27 вересня 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13 квітня 2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 1 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 31 серпня 2016 року виникла заборгованість за кредитними зобов'язаннями на загальну суму 11\~072,88 грн., що складається з заборгованості за кредитом 998,40 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 5\~961,01 грн., заборгованості за пенею та комісією 3\~110,00 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 503,47 грн. Так як відповідач не бажає у добровільному порядку сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 13 квітня 2010 року на загальну суму 11\~072,88 грн., а також судові витрати, сплачені у вигляді судового збору, у сумі 1378,00 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, проте надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно частини першої статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

27 вересня 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 16 травня 2013 року відповідач отримала кредит у розмірі 4 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 31 серпня 2016 року виникла заборгованість за кредитними зобов'язаннями на загальну суму 34\~449,06 грн., що складається з заборгованості за кредитом 3\~998,93 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 25\~383,51 грн., заборгованості за пенею та комісією 2\~950,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1\~616,62 грн. Так як відповідач не бажає у добровільному порядку сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 16 травня 2013 року на загальну суму 34\~449,06 грн., а також судові витрати, сплачені у вигляді судового збору, у сумі 1 378,00 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, проте надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з частиною першою статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

27 вересня 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21 жовтня 2011 року відповідач отримала кредит у розмірі 2 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 31 серпня 2016 року виникла заборгованість за кредитними зобов'язаннями на загальну суму 18\~710,57 грн., що складається з заборгованості за кредитом 1 712,02 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 13\~918,18 грн., заборгованості за пенею та комісією 1\~713,200 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 867,17 грн. Так як відповідач не бажає у добровільному порядку сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 21 жовтня 2011 року на загальну суму 18\~710,57 грн., а також судові витрати, сплачені у вигляді судового збору, у сумі 1 378,00 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, проте надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з частиною першою статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

27 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 2007 року. Мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач вказав, що з дружиною вони не мешкають разом з серпня 2016 року, сімейні стосунки не підтримують, спільним господарством не повязані. Причиною цього стало те, що вони перестали розуміти один одного, між ними виникають сварки, і вони втратили почуття один до одного. Поновити сімейні стосунки, відновити подружнє життя неможливо. Позивач дійшов висновку, що зберігати родину немає сенсу, просить розірвати шлюб з [PERSON], визначити місце проживання неповнолітньої дитини разом з дружиною. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, згодна на розірвання шлюбу, просить дитину залишити разом з нею. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, відповідач згодна на це. Суд вважає, що зобовязати сторони проживати у шлюбі неможливо, це суперечить їх інтересам. Сторони не мешкають разом, спільним господарством та побутом не повязані. Суд встановив, що сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Суд вважає за можливе визначити місце мешкання дитини з матір'ю [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

27 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком №67, розташованим по вулиці Костюшко в м. Костянтинівці Донецької області, посилаючись на те, що зазначений житловий будинок належить їй на праві власності. Її син [PERSON] зареєстрований в цьому будинку з 08 лютого 2002 року. В червні 2008 року відповідач виїхав на територію [PERSON] Федерації, де уклав шлюб з громадянкою [PERSON] Федерації [PERSON] В подальшому відповідач отримав громадянство [PERSON] Федерації і з 2008 року постійно проживає в Росії, у звязку з чим вважає, що відповідач втратив право користування спірним житловим приміщенням. Представник позивача за довіреністю [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність і з посиланням на підтримання позову. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність з посиланням на визнання позову. Зясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дістає таких висновків: Судом встановлено, що спірним житловим приміщенням є будинок № 67, розташований по вул. Костюшко у м. Костянтинівці Донецької області, який на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 20 липня 2001 року належить на праві власності [PERSON] (а.с.11-12). У спірному житловому приміщенні у відповідності до копії Домової книги (а.с.13-15) з 08.02.2002 р. зареєстрований на правах члена власника житла відповідач [PERSON], [INFO] Відповідач у спірному житловому приміщенні не проживає і ним не користується, на що вказав у позовній заяві позивач і що підтверджено штампом в паспорті відповідача про реєстрацію місця його проживання з 06.02.2009 р. в м.Усть-Лобінську Краснодарського краю РФ, а також підтверджено самим відповідачем у поданій ним до суду вище згадуваній заяві. Згідно з вимогами ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Вирішуючи питання щодо можливості задоволення позовних вимог, суд виходив з тієї обставини, що відповідач позов визнав, таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд у відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України дістає висновку про необхідність ухвалення рішення про задоволення позову з визнанням відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

27 вересня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача\~надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 29 грудня 1994 року. З весни 2016 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачвено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

27 вересня 2016 року позивач звернулась до суду про стягнення з відповідача на час навчання їхнього сина [PERSON] аліментів у розмірі 5000 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення ним 23-річного віку, посилаючись на те, що відповідач має змогу надавати грошову допомогу, яку син потребує. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд\~ вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає \~частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД за № 162680, виданим 26 серпня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівської райадміністрації виконкому Одеської міської ради. Як вбачається з довідки № 186, виданої Державним навчальним закладом «Одеське вище професійне училище морського туристичного сервісу» від 05 вересня 2016 року, [PERSON] навчається на денній формі навчання у Державному навчальному закладі «Одеське вище професійне училище морського туристичного сервісу», строк завершення навчання 27 лютого 2018 року. Згідно зі ст. 199 СК України,\~ якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів.\~ Доказів, що відповідач може сплачувати щомісячно 5000 грн. на утримання сина [PERSON] позивачем не надано, тому суд дійшов висновку, що стягненню з [PERSON] підлягають аліменти у розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно до закінчення [PERSON] навчання 27 лютого 2018 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

27 вересня 2016 року позивач звернулася до Володарського районного суду Київської області з названим позовом в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі у її вихованні, не цікавиться її життям. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, стягнувши меншу суму аліментів, справедливу, на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. По справі встановлено, що 12 вересня 2006 року сторони уклали шлюб, що стверджено свідоцтвом про одруження серії[NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Сторони разом не проживають. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не бере участі у її вихованні, не цікавиться її життям, чим [PERSON] ухиляється від своїх обов'язків по утриманню та вихованню дочки [PERSON]. В судовому засіданні відповідач [PERSON] просив стягнути з нього меншу суму аліментів, та надав довідку № 5133/15.5-22/2 від 12.10.2016 року, яка видана Володарським районним відділом державної виконавчої служби Київської області, про те, що на виконанні у відділі перебуває виконавчий лист № 2/622 від 30.11.2004 року, виданий Володарським районним судом Київської області, згідно якого з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON], в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення від цього обов'язку кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначені розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Ст. 183 Сімейного Кодексу України вказує, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, враховуючи що з відповідача стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, з [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

27 вересня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 25 серпня 2009 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], про що відділом РАЦС Краматорського міського управління юстиції Донецької області зроблено відповідний актовий запис № 597 та видано свідоцтво про шлюб серії 1-НО № 186014. Подружні відносини між подружжям не підтримуються з жовтня 2010 року, мешкають вони окремо, спільне господарство не ведуть. Основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між позивачем та відповідачем спільних інтересів, взаєморозуміння і довір'я, що спричиняє постійні сварки та скандали. Крім того, відповідач зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Збереження шлюбу неможливе. Просить розірвати шлюб, зареєстрований 25 серпня 2009 року відділом РАЦС Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 597 між [PERSON] та [PERSON]. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримала, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.6). Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 76 ЦПК України до суду повторно не зявився, та не повідомив суд про поважні причини неявки (а.с.26,30-32). У звязку з повторною неявкою відповідача належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутністю, суд відповідно до вимог ст.. 224-225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого розгляду справи (а.с.6). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 25 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 597(а.с.2). Сторони мають різні погляди на сімейні відносини, сімейні обов'язки з ведення спільного господарства . З жовтня 2010 року шлюбні відносини між сторонами припинені, між подружжям втрачені всі фізичні та духовні зв'язки, спільним побутом сторони не пов'язані. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сімя фактично розпалася та її відновлення неможливе, у звязку з чим, суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Судові витрати, підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладенного, ст. ст. 105, 110, 112, 160 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

27 вересня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця до їх повноліття, починаючи з дня предявлення позовної заяви до суду. Позивач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 січня 2010 року (а/с 5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а/с 6, 7). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. \~Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи вимоги закону та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved