Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

27.08.2020 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Провадження у справі відкрито 07.10.2020 р. після усунення позивачем недоліків поданої позовної заяви. Справу призначено до розгляду 17.11.2020 р. Короткий зміст вимог позовної заяви Позовні вимоги позивач обґрунтовував наступним. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У відношенні дитини [PERSON] відповідач [PERSON] позбавлення батьківських прав на підставі рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 11.10.2008 р., справа № 220/1893/18. [PERSON] знаходиться на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах в службі в справах дітей Великоновосілківської райдержадміністрації (наказ ССД від 03.09.2018 р. № 60/1). За період перебування родини на обліку здійснювався постійний контроль за умовами виховання та навчання дитини. Центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді здійснювався соціальний супровід сім`ї , надавалась натуральна допомога у формі продуктових наборів за рахунок субвенції бюджету. З 23.07.2020 р. [PERSON] тимчасово влаштована др. Великоновосілківського центру соціально-психологічної реабілітації на підставі заяви батька у зв`язку зі складними життєвими обставинами. 20.08.2020 р. біло прийнято рішення про негайне відібрання дитини [PERSON] , оскільки в сім`ї склалася загроза для життю та здоров`ю дитини, вона була направлена до дитячого відділення КЗОЗ «Волноваська центральна лікарня». Оскільки мати [PERSON] зловживає алкогольними напоями, відповідачі, як батьки дітей не займаються належним чином їх вихованням, цікавляться життям дітей, свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками, просять позовні вимоги задовольнити та позбавити відповідачів батьківських прав у відношенні малолітньої [PERSON] , [INFO] та відповідача [PERSON] позбавити батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] , [INFO] . Стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей та покласти на них сплату судового збору (а.с. 35-39). Відповідачі відзив за позовом не надали. Процедура судового розгляду Прокурор належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Представник позивача [PERSON] (а.с. 109, 110-115) у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов не визнав, зазначив, що він дійсно допускав помилки у вихованні дітей, це його вина і він її визнає. На теперішній час він закодувався від алкоголю, алкоголь не вживає. Має город, вирощує овочі, а також має коз та домашню птицю. В будинку прибирає коли сам, коли дружина. Працює, але робота носить сезонний характер і на теперішній час він звільнений до наступного сезону. Заробляє тимчасовими заробітками. Вказав, що дитячого садка не має на селі, але в нього є знайомі, які зможуть бути з дітьми, поки він підробляє. Пояснив, що коли [PERSON] проживала із ним, він отримував допомогу, як одинокий батько. Зазначив, що дружина зловживає алкоголем, в судове засідання прийти не бажала, її розгляд справи не цікавить. Дружина проживає із ним, проте він планує самостійно виховувати дітей. Розповів про розвиток та вподобання дитини [PERSON] . Вказав, що піклувався про стан здоров`я [PERSON] , вони були на обліку у сімейного лікаря, щеплення у дитини за графіком. Будинок, у якому він проживає, на нього не оформлений, але він його придбав у людей, яким він достався у спадок та які тех. Не оформили на нього документи, але він сплатив за нього гроші, власники не заперечують проти проживання його у будинку. Дитину [PERSON] не відвідує, оскільки не знає, де вона перебуває. Активних заходів щодо встановлення її місцезнаходження, з`ясування умов її проживання, стану здоров`я не вживав. Вказав, що в нього є ще дитина, він фактично є її батьком, але батьківство не встановлював, у відношенні її позбавлена [PERSON] батьківських прав, він також хочу забрати дитину, але не знає, де вона перебуває та також не вживав активних заходів з метою встановлення батьківства та повернення дитини. Представник третьої особи Біленька Н.І. зауважила, що [PERSON] постійно відвідує дитину [PERSON] у центрі, але слід його позбавити батьківських прав, з урахуванням обставин, викладених у позові та доказів, наданих суду. Також вважала доцільним позбавити відповідача [PERSON] та відповідача [PERSON] батьківських прав у відношенні дитини [PERSON] , з обставин, вказаних у позові та зазначила, що батьки навіть не знають та не намагалися дізнатися, де зараз дитина перебуває. Відповідач [PERSON] , представник третьої особи - Служби у справах дітей в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] повідомлялась про дату, місце розгляду справи особисто під підпис, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності, як і доказів причин поважності її неявки до суду не надходило. Представник Служби у справах дітей просив справу розглянути без їх участі, позицію по справі висловив у відповідному висновку. Учасники справи не заперечували проти розгляду справи за відсутності відповідача [PERSON] та представника третьої особи Служби у справах дітей. На підставі наведеного суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача [PERSON] , визнаючи причину її неявки до суду неповажною. Враховуючи можливість розгляду справи за її відсутністю, відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України та без участі третьої особи - Служби у справах дітей на підставі поданої ними заяви, оскільки неявка третіх осіб не перешкоджає розгляду справи. В справі достатньо даних для прийняття законного та обґрунтованого рішення за відсутності вказаних осіб. Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 19.05.2020 р. [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , актовий запис № 2 від 19.05.2020 р. (а.с. 9). Згідно зі свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей, [PERSON] , [INFO] (а.с. 10) та [PERSON] , [INFO] (а.с. 22). Щодо дитини [PERSON] відповідачем [PERSON] було визнано його батьківство, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 14-15). Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 11.10.2018 р. по справі № 220/1893/18 (провадження № 2/220/70218) [PERSON] позбавлена батьківських прав у відношенні малолітньої [PERSON] , [INFO] ( [PERSON] , згідно даних повного витягу щодо актового запису про народження) (а.с. 16-18). Великоновосілківським районним центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді проводилась робота з родиною [PERSON] , вказано, що соціальний супровід добре впливає на батька. Вказане підтверджується відповідями № 109 від 04.04.2019 р., № 277 від 03.07.2019 р., № 450 від 04.10.2019 р. (а.с. 19,20,21). Згідно повідомлення Великоновосілківського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді № 187 від 08.04.2020 р., 08.04.2020 р. фахівцю із соціальної роботи надійшло повідомлення про те, що [PERSON] пиячить у сусідів та маленьку донечку залишив вдома; фахівцем з соціальної роботи було встановлено, що дійсно [PERSON] разом з дитиною за адресою вул. Бондаренка , дійсно перебував в компанії невідомих осіб, на підпитку, в ході розмови було встановлено, що 06.04.2020 р. вони почали святкувати день народження [PERSON] , [INFO] [PERSON] отримав соціальну допомогу, як одинокий батько та продовжив святкувати вже третій день (а.с. 22). 09.04.2020 р. було проведено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що в будинку брудно, дитина має дві іграшки, спальне місце, але постіль брудна; продукти харчування в достатній кількості; стосунки в сімёї незадовільні, співмешканка зловживає алкогольними напоями, батько недостатньо приділяє уваги доньці; роз`яснено в відповідності до ст. 150 СКУ обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, рекомендовано навести лад в будинку (а.с. 23). 20.08.2020 р. також було проведено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Встановлено задовільні умови проживання: в будинку прибрано, продукти харчування в наявності, санвузол та водопостачання відсутнє, вода привозиться до села; наявне підсобне господарство, є город, проте він не обробляється, чоловік працює на СФГ «Атол», дружина отримує допомогу до досягнення дитиною трирічного віку; дитина має свої спальне місце, одяг, аптечку, коляску для прогулянок, але на дитині брудний одяг, дитина брудна. З 19.08. по 20.08 мати зловживає алкоголем, під час проведення обстеження чоловіка вдома не було, встановлено загрозу життю та здоров`ю дитини, рекомендовано органу опіки та піклування прийняти рішення про негайне відібрання дитини, підготувати документи для звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав (а.с. 24). 20.08.2020 р. виконавчим комітетом Керменчицької сільської ради Великоновосілківського району Донецької області прийнято рішення № 75 про негайне відібрання [PERSON] , [INFO] у зв`язку з існуванням загрози життю та здоров`ю дитини (а.с. 25-26). Згідно відповіді Служби у справах дітей № 721/01-21 від 26.08.2020 р., у якій викладені обставини, встановлені актами обстеження умов проживання від 09.04.2020 р., 20.08.2020 р., вбачається, що родині 02 та 18 червня 2020 р. була надана натуральна допомога у формі продуктових наборів за рахунок субвенції з обласного бюджету; 23.07.2020 р. [PERSON] , [INFO] тимчасово влаштована до Великоновосілківського центру соціально-психологічної реабілітації дітей на підставі заяви батька [PERSON] у зв`язку зі складними життєвими обставинами; станом на 25.08.2020 р. [PERSON] , [INFO] тимчасово влаштована до Великоновосілківського центру соціально-психологічної реабілітації дітей, [PERSON] , [INFO] - до дитячого відділення КЗОЗ «Волноваська районна центральна лікарня» (а.с. 27). Відповідно до даних Акта обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 21.08.2020 р., під час проведення обстеження [PERSON] вдома не було, двір в незадовільному стані. [PERSON] приїхав до сільської ради та повідомив, що дружина вночі з кимось голосно сварилась на дворі і зникла в невідомому напрямку; комісія вважає, що належних умов для проживання дітей не створено (а.с. 77). Також, згідно даних акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї 29.09.2020 р. двір [PERSON] знаходиться в незадовільному стані, до будинку комісія потрапити не змогла, батько знаходиться на роботі, місце знаходження дружини невідоме, вона зловживає алкоголем; діти [PERSON] , [INFO] знаходиться в Великоновосілківському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей, [PERSON] , [INFO] знаходиться в Краматорському будинку житини «Антошка»; комісія вважає, що належних умов для проживання дітей не створено, вирішення питання про повернення дітей в сім`ю [PERSON] неможливе (а.с. 78). Досліджуючи вказані акти (а.с. 77,78), суд звертає увагу, що фактично комісією не було проведено обстеження умов проживання родини [PERSON] , оскільки в актах вказано, що до будинку комісія потрапити не змогла. Достатнє обґрунтування, що саме дало підстави комісії для висновку про неналежні умови проживання для дітей, в акті не зазначено, а отже, висновки, викладені в актах від 21.08.2020 р. та від 29.09.2020 р. (а.с. 77,78) про відсутність належних умов проживання дітей, суд до уваги не приймає, як недостатньо обґрунтовані та безпідставні. Як вбачається з довідки-характеристики [PERSON] від 21.08.2020 р. № 431, [PERSON] характеризується негативно, надходять скарги жителів, що мати не виконує батьківські обов`язки; зі слів сусідів та мешканців села [PERSON] зловживає алкогольними напоями, палить; у 2015 р. [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , у 2018 р. [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 28). Згідно довідки-характеристики від 21.08.2020 р. № 430, [PERSON] мешкає в [ADDRESS] разом із дружиною [PERSON] , доньками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . За місцем проживання характеризується задовільно, приділяє уваги вихованню доньок, але зі слів мешканців села, час від часу зловживає спиртними напоями. Утримсує дружину та доньок, на даний час працює підсобним робітником СФГ «Атол», отримує соціальну допомогу на доньку [PERSON] . З мешканцями села підтримує нормальні відносини, скарг та заяв у відношенні нього не надходило (а.с. 29). Як вбачається з характеристики [PERSON] з місця роботи С(Ф)Г «Атол», від 23.11.2020 р., наданою директором вказаного підприємства [PERSON] , працівник [PERSON] працює сезонно, з 05.06.2020 р. по 30.10.2020 р. працював різноробочим, за необхідністю - на посаді тракториста. [PERSON] турботливий батько, слідкував за здоров`ям дітей, він неодноразово відвозив [PERSON] з дітьми до лікарні в с. Старомлинівку на необхідні щеплення. Працюючи в С(Ф)Г «Атол» [PERSON] , крім безпосередніх обов`язків, завжди приходив на допомогу, не порушував правила трудового розпорядку, працював сумлінно та старанно, є дисциплінованим працівником, чемний, доброзичливий, ввічливий (а.с. 80). Односельцями [PERSON] надана характеристика, у якій зазначено, що він характеризується ними з позитивного боку, в конфліктних ситуаціях не помічений, надає допомогу. Оцінюючи вказаний доказ, суд звертає увагу, що він має підписи осіб з зазначенням їх прізвищ та ініціалів, місце проживання вказаних осіб не вказане, дата характеристики також не зазначена, але вона надана на адресу Великоновосілківського районного суду Донецької області. Суд зазначає, що хоча вказаний доказ й не містить вказаних вище даних, проте його зміст узгоджується з іншими характеризуючи ми матеріалами по справі, у тому числі й з характеристикою сільського голови від 21.08.2020 р. (а.с. 29), а учасниками справи не надано належне обґрунтування сумнівів у викладеній в характеристиці інформації (з боку представника позивача), та третьою особою зазначено, що односельці підтримують [PERSON] та дійсно добре до нього ставляться, суд приймає вказану характеристику до уваги, вказана в ній інформація дійсно має характеризуючі дані [PERSON] , що необхідно для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі. Також відповідачем надано довідки про те, що він та [PERSON] закодовані по методу А.Р. Довженко строком на три роки, довідки датовані 24.11.2020 р. (а.с. 82,83). Їх оригінал судом оглянуто. Зі слів відповідача [PERSON] він не вживає алкогольні напої, але [PERSON] вживає. Вказана інформація не спростована представником позивача та третьою особою. Оцінюючи вказаний доказ, суд зазначає, що саме по собі звернення відповідача [PERSON] та [PERSON] свідчить про їх бажання виправити свою поведінку, позбутися алкогольної залежності, оскільки, як вбачається з досліджених матеріалів справи з пояснень відповідача [PERSON] , фактично алкогольна залежність призвела до негативних наслідків у вихованні їх дітей, саме внаслідок такої залежності відповідачі не виконували належним чином своїх батьківських обов`язків. Також суд зазначає, що як вбачається з пояснень [PERSON] , представника позивача та третьої особи, відповідач [PERSON] продовжує вживати алкогольні напої, що на теперішній час не можна розцінювати, як бажання відповідача [PERSON] змінити своє ставлення до батьківських обов`язків по вихованню дитини [PERSON] . Суд звертає увагу, що на даний час, зі слів відповідача [PERSON] звільнено, оскільки робота в С(Ф)Г «Атол» є сезонною. На новий сезон він планує влаштуватися знову на вказане підприємство. Причина звільнення судом не досліджувалась, відповідні записи у трудовій книжці не оглядались, у зв`язку з відсутністю клопотання сторін про це, а також відсутністю заперечень та доказів на спростування вказаної інформації позивача та третьої особи щодо даних пояснень [PERSON] . Інформація щодо фактичного місця проживання відповідачів у [ADDRESS] підтверджується також відповідями Керменчицького сільського голови від 02.10.2020 р. (а.с. 47,48). Станом на 25.11.2020 р., як вбачається з відповіді Комунального некомерційного підприємства «Краматорський будинок дитини «Антошка» від 25.11.2020 р. № 01/07-726, на повному державному забезпеченні у вказаному будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , тел./факс (06264) 5-84-55, тел.. 7-75-68, 7-44-34, 7-43-50, e-mail: [INFO] , виховується [PERSON] , [INFO] ; за період перебування дитини [PERSON] , згідно журналу обліку відвідувань, мати [PERSON] та батько [PERSON] заклад не відвідували, не телефонували, листів не надсилали, її долею, життям та здоров`ям не цікавились, не виявляли батьківської уваги та турботи, ніяких заходів для встановлення контакту не здійснювали, матеріальної допомоги не надавали (а.с. 101). Вказана інформація відповідачем [PERSON] не заперечується. Згідно відповіді в.о. директора [PERSON] від 23.12.2020 р.№ 540, [PERSON] , яка перебуває в центрі з 23.07.2020 р. по теперішній час, постійно відвідує її батько, [PERSON] (28.07.2020 р., 16.09.2020 р., 20.10.2020 р., 27.11.2020 р., 01.12.2020 р., 15.12.2020 р.). Він цікавиться станом здоров`я та потребами дитини, пригощує доньку соком, цукерками, печивом. Між дівчинкою та батьком прослідковується тісний емоційний зв`язок (а.с. 107). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що на Новий рік відвідував доньку, приніс їй подарунки. Третьою особою в судовому засіданні вказана інформація не заперечувалась. Зі вказаної інформації Великоновосілківського центру соціально-психологічної реабілітації дітей (а.с. 107) вбачається, що відповідач [PERSON] дійсно цікавиться долею та потребами своєї дитини [PERSON] та бажає її повернення. Така поведінка відповідача може свідчити про його бажання стати на шлях виправлення, повернути дитину додому та виконувати у подальшому свої батьківські обов`язки належним чином, що узгоджується з його поясненнями, наданими в судовому засіданні. Проте, жодних доказів відвідування відповідачами їх спільної дитини [PERSON] , [INFO] , зацікавлення долею, станом дитини, беручи до уваги відповідь Комунального некомерційного підприємства «Краматорський будинок дитини «Антошка» від 25.11.2020 р. № 01/07-726 (а.с. 101), суду не надано. Вказане свідчить про відсутність інтересу обох батьків до дитини [PERSON] , [INFO] . Пояснення відповідача [PERSON] в судовому засіданні про бажання у подальшому з`ясувати місцезнаходження дитини, відвідувати її, не підтверджено жодними активними діями відповідача та не спростовує встановлених судом даних щодо відсутності його інтересу до доньки [PERSON] . Старомлинівською сільською радою Великоновосілківського району Донецької області надано висновок про доцільність (недоцільність) позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , згідно якого, з метою захисту права та законних інтересів дітей, вважають доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 97-99). Службою у справах дітей Великоновосілківської районної державної адміністрації надано аналогічний висновок, згідно якого, з метою захисту права та законних інтересів дітей, вважають доцільним позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів [PERSON] відносно [PERSON] , [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 103-106). Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Згідно п.18 Постанови Пленуму №3, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках, при доведеності винної поведінки батьків, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Вказане узгоджується також і з правовим висновком, викладеним у постанові ВС від 06.05.2020 по справі № 753/2025/19, згідно якого позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. На суспільство та органи публічної влади має бути покладений обов`язок щодо здійснення особливого піклування про дітей, які не мають сім`ї, та про дітей, які не мають достатніх засобів існування. Бажано, щоб багатодітним сім`ям надавалася державна або інша допомога на утримання дітей. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова Пленуму №3) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Суд бере до уваги, що за час знаходження дитини [PERSON] , [INFO] у центрі соціально-психологічної реабілітації, її батько, [PERSON] , постійно відвідує дитину у закладі, цікавиться її здоров`ям та досягненнями, між дитиною та батьком встановлений тісний емоційний зв`язок, що вбачається з відповіді центру соціально-психологічної реабілітації та не спростовано в судовому засіданні. Сам відповідач у судовому засіданні просив не позбавляти його батьківських прав, просив залишити йому дітей, зобов`язувалась приділяти їм належну увагу. При цьому відповів на всі запитання суду щодо інтересів, досягнень, стану здоров`я, кола осіб спілкування своєї дитини [PERSON] . Поведінка [PERSON] щодо відмови від вживання алкоголю, його своєчасна явка в судові засідання та повідомлення про причини неявки, надання ним доказів на підтвердження заперечень за позовом, все це з вищевикладеним у сукупності свідчить про інтерес до дитини [PERSON] , бажання повернути її додому та налагодити їх життя, виконувати батьківські обов`язки належним чином. Як вбачається із висновку Служби у справах дітей Великоновосілківської РДАта Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, вважається доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Стаття 81 ЦПК України, передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд, не погоджується з висновком Великоновосілківської РДА від 24.12.2020 р., у частині необхідності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні доньки [PERSON] , [INFO] , оскільки в цій частині він є недостатньо обґрунтованим і таким, що суперечить інтересам дитини. В даному висновку не наведено підстав та аргументів які б вказували на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, враховуючи зміну поведінки [PERSON] по відношенню до дитини [PERSON] після влаштування дитини до закладу, а також з врахуванням інтересів самої дитини щодо її виховання батьком. У висновку лише зазначена констатація безспірних фактів, щодо умов проживання позивача та її дитини. І хоча в судовому засіданні представником позивача надано докази щодо неналежного виконання [PERSON] своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини [PERSON] , [INFO] , доведено винну поведінку [PERSON] щодо неналежного виконання його батьківських обов`язків у відношенні дитини [PERSON] , що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами та не спростовується відповідачем. Проте, таких доказів, враховуючи поведінку відповідача після влаштування дитини до закладу, недостатньо для задоволення позовної заяви та позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] , [INFO] . Суд зазначає, що таке є крайнім заходом та, в цілому, діючі правові норми та практика судових органів спрямовані на об`єднання сім`ї, намагання залишити дитину в ній, надавши можливість батьками виправити свою поведінку, а дітям - виховуватися своїми батьками, виходячи з інтересів самої дитини, які є приорітетними. Оскільки підстави для застосування судом саме такого крайнього заходу, як позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав у відношенні дитини [PERSON] , [INFO] , позивачем не доведені, беручи до уваги, що інтереси дитини не вимагають позбавлення батьківських прав відповідача, відповідачу [PERSON] потрібно надати термін для виправлення свого відношення до виховання дитини [PERSON] , [INFO] . Оскільки суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача у частині позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] , [INFO] , позовні вимоги у частині стягнення аліментів на утримання такої дитини задоволенню також не підлягають. Стосовно вимоги позивача про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] , [INFO] , суд бере до уваги, що відповідачі тривалий час (з 25.08.2020 року) не спілкуються зі своєю дитиною, не відвідують її у дитячому будинку «Антошка», не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, зокрема: не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, при цьому [PERSON] веде аморальний спосіб життя, [PERSON] фактично участі у вихованні дитини [PERSON] не приймав, вжиті заходи під час знаходження родини під соціальним супроводом, результатів не дали. Відповідачі перебувала під соціальним супроводом з 2019 року, а також у квітні 2020 р., коли народилась дитина [PERSON] , [INFO] , а, отже, їм було надано достатньо часу та можливостей змінити свою поведінку та відношення до виховання доньки, [PERSON] , [INFO] . Зі вказаного, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, можна зробити висновок, що наявна вина у діях [PERSON] та [PERSON] щодо невиконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини, [PERSON] , [INFO] , змінити поведінку відповідачів стосовно виховання дитини у кращу сторону неможливо. Суд погоджується з висновками Служби у справах дітей Великоновосілківської РДА, Старомлинівської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів у відношенні дитини [PERSON] , [INFO] та вважає такі висновки достатньо обґрунтованими та вмотивованими, заснованими на об`єктивному дослідженні та оцінці обставин життя відповідачів та їх дитини, відношення відповідачів до виконання батьківських обов`язків щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Підстави для застосування судом саме такого крайнього заходу, як позбавлення відповідачів батьківських прав, позивачем доведені та є обгрунтованими. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, слід розцінювати як ухилення від виховання дитини [PERSON] , [INFO] за наявності винної поведінки її матері та батька, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частинами 1-3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. При визначенні розміру аліментів судом враховано: стан здоров`я та матеріальне становище дитини [PERSON] , [INFO] ; стан здоров`я та матеріальне становище відповідачів [PERSON] та [PERSON] , які хронічними захворюваннями не страждають, є працездатними особами, інвалідність не встановлена; відсутність доказів щодо наявності у платника аліментів [PERSON] інших дітей та наявність у [PERSON] дитини [PERSON] , [INFO] у відношенні якої вона позбавлена батьківських прав та на утримання якої рішенням суду стягнуто аліменти у розмірі ј частки її заробітку, при цьому докази стягнення аліментів та рішення суду (або інші належні докази) про позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] суду на час розгляду вказаної справи не надані. Судом враховано й інші обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Висновки суду за результатами розгляду позову Ураховуючи викладене, суд, на підставі належним чином оцінених доказів дійшов висновку про те, що позбавлення [PERSON] , який не використав всіх, передбачених законом засобів для того, щоб брати участь у вихованні доньки [PERSON] , [INFO] , батьківських прав, тобто природніх прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин цієї справи позивачем не доведено. При цьому судом також враховано частину першу статті 3 Конвенції про права дитини, відповідно до якої першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За таких обставин, беручи до уваги, що інтереси дитини [PERSON] , [INFO] не вимагають позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , відповідачу потрібно надати термін для виправлення свого відношення до виховання дитини. Таким чином, у задоволенні позовних вимог позивачу у частині позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав у відношенні доньки [PERSON] , [INFO] слід відмовити. Відповідач підлягає попередженню про необхідність зміни ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Вимоги про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON] є похідними від вирішення вимог про позбавлення батьківських прав відповідача щодо даної дитини, вимоги про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] задоволенню не підлягають. Також, враховуючи викладене, суд на підставі належним чином оцінених доказів, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, зокрема ставлення відповідачів до своєї дитини [PERSON] , [INFO] , приходить до висновку про доцільність позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно дитини, [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її підготовку до самостійного життя, зокрема: не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Відповідач [PERSON] веде аморальний спосіб життя, відповідач [PERSON] та відповідач [PERSON] вихованням та доглядом за дитиною [PERSON] , [INFO] , відповідно до її віку, не займаються, дитину у дитячому будинку не відвідують, не цікавляться її станом, долею, потребами, вжиті заходи під час знаходження родини під соціальним супроводом, результатів не дали. Судом встановлено наявність вини у діях відповідачів [PERSON] та [PERSON] щодо невиконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини, [PERSON] , [INFO] , змінити поведінку відповідачів по відношенню до дитини [PERSON] , [INFO] у кращу сторону неможливо. При цьому, судом встановлено та береться до уваги, що відповідач [PERSON] висловив бажання змінити своє ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини[PERSON] , [INFO] та забезпечення належних умов для її розвитку та виховання, але жодних дій з цього приводу не вчинив, хоча й позов не визнав. Відповідач [PERSON] взагалі заперечень за позовом не надала, виклики у судові засідання проігнорувала без поважних причин, бажання змінити свої ставлення до виховання дитини [PERSON] , [INFO] не висловила взагалі. Відповідачі на час знаходження дитини [PERSON] в дитячих закладах, жодної допомоги на її утримання не надавали. Позбавлення батьківських прав відповідачів, приймаючи до уваги винятковість обставин, вік малолітньої дитини, а також те, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими, цілком відповідає найкращим інтересам малолітньої [PERSON] , [INFO] . Також, з відповідачів необхідно стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , оскільки вони ухиляються від свого обов`язку утримувати дитину. Діючи з метою захисту прав та інтересів неповнолітніх осіб, суд прийшов до висновку про необхідність стягнути в відповідачів аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] по 1/4 частини заробітку з кожного. Розмір стягнутих аліментів з [PERSON] , з врахуванням наданих суду доказів, не перевищує 1/2 частини її заробітку (доходу). З врахуванням того, що суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , стягнення аліментів саме у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) буде цілком відповідати інтересам його дитини, [PERSON] , [INFO] . При цьому суд вважає доцільним роз`яснити відповідачам, що розмір аліментів може бути змінено відповідно до положень ст. 192 СК України. Таким чином, позовні вимоги стосовно позбавлення відповідачів батьківських прав у відношенні дитини [PERSON] , [INFO] та стягненню аліментів на її утримання підлягають задоволенню. Щодо судових витрат Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки у задоволенні позовних вимог до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів у відношенні дитини [PERSON] , [INFO] позивачу відмовлено, враховуючи, що позовні вимоги до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав у відношенні дитини [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів задоволено судом у повному обсязі, з відповідачів у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial