Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

27.12.2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом, зазначила, що знаходиться у шлюбі, який був зареєстрований 05 лютого 2016 року Покровським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за № 09. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю, позивачем по справі. У своїй позовній заяві позивач вказує, що між нею та відповідачем шлюбні відносини фактично припинились, з грудня 2016 року, відтоді сторони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Спору, відносно належності спільного майна та місця проживання дитини між позивачем та відповідачем не виникло. В судове засідання сторони не з'явились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій вона наполягає на розірванні шлюбу. Позивач впевнена, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Відповідач також спрямував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та згідно заяви з позовними вимогами погодився у повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження, яке було видане 05 лютого 2016 року Покровським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 09, [NUMBER], сторони у справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі (а.с. 5). Відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER] від 09.03.2016 року, сторони по справі мають дитину [PERSON], [INFO], який, згідно позовної заяви проживає разом з матір'ю, позивачем по справі: [ADDRESS] що позивачем заперечене не було. Відповідач, згідно позовної заяви, проживає за адресою: [ADDRESS], окремо від позивача та дитини, що також відповідачем заперечено не було. У відповідності ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На протязі тривалого часу шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сторони мешкають окремо. Доказів на підтвердження іншого сторонами не представлено а судом не здобуто. Таким чином, встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення для вирішення спору в даній справі. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Статтею 113 СК України, передбачено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач заявила про своє бажання повернути дошлюбне прізвище «[PERSON]». Також згідно ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак позивач у своїй позовній заяві не ставить питання про стягнення з відповідача на її користь сплачених судових витрат, а тому суд це питання не розглядає. Враховуючи ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved