Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

28.10.2021 р. [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 31986 від 04.10.2021 р. виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі виконавчого напису № 31986 від 04.10.2021 р., виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем з нього на користь АТ «ПУМБ» стягнуто заборгованість в сумі 30863,91 грн. На підставі цього виконавчого напису 22.10.2021 р. приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. відкрито виконавче провадження № 67231386. Зазначає, що він не отримував письмової вимоги (повідомлення) від відповідача та не визнає розмірів заборгованості, нарахованих відповідачем. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався тільки розрахунком заборгованості, підготовленим працівником банку, що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача. Таким чином, при вчиненні виконавчого напису нотаріусом порушено вимоги закону щодо вчинення виконавчих написів, а тому позивач просить визнати вказаний вище виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. 28.10.2021 р. суд відкрив провадження у цій справі і з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України вирішив її розглянути у порядку спрощеного провадження (а.с. 16-17). Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні. 29.10.2021 р. на адресу відповідача була направлена ухвала про відкриття провадження у справі із пропозицією направити до суду свій відзив на позов (а.с. 19). 08.11.2021 р. відповідач отримав цю ухвалу, проте відзиву на позов не подав. Треті особи у встановлений судом строк пояснень щодо позову не подали. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Закорко В.В. від 22.10.2021 р. на підставі виконавчого напису № 31986, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем 04.10.2021 р., відкрито виконавче провадження № 67231386 щодо стягнення з боржника, яким є: [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 30863,91 грн. (а.с. 7). Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до приписів ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.12 № 296/5 визначений порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. При вчиненні виконавчого напису відповідно до пунктів 3.2, 3.5 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. У пункті 2 вищевказаного Переліку передбачено стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Для одержання виконавчого напису на кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18). Згідно частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що позивач був сповіщений про намір вчинення виконавчого напису, у відповідача на момент його вчинення існувало право на стягнення заборгованості, і що виконавчий напис вчинено на підставі первинних документів, які підтверджують заявлену до стягненню суму заборгованості. Зазначене в сукупності дає підстави для висновку, що на момент вчинення виконавчого напису не існувало обставин, що беззаперечно підтверджували безспірність заявлених відповідачем вимог, що є безумовною підставою для задоволення позову та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, понесені позивачем, а саме: 908,00 грн. на сплату судового збору за подання позовної заяви, 454,00 грн. на сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову, оскільки таку заяву було задоволено, та 1000 грн. понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладено та відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 253, 254, 530, 631 ЦК України,

Outcome: approved