Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

27.08.2018 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги змінила в частині розміру частки, яку слід стягнути з відповідача на її користь , як аліменти на утримання двох малолітніх дітей. Пояснила, що у них з відповідачем є двоє спільних неповнолітніх дітей: син [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Відповідач сплатив їй аліменти за вересень 2018 року на утримання двох дітей, але бажає, щоб аліменти відповідач сплачував на підставі рішення суду. Просить аліменти стягувати з відповідача починаючи з 01 жовтня 2018 року, зважаючи на отримання нею коштів за вересень місяць. Просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дитини сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] змінені позовні вимоги позивачки визнав. Пояснив, що дійсно у них з позивачкою є двоє неповнолітніх дітей. Він з 01 вересня 2018 року добровільно сплачує кошти на утримання дітей, звернувшись з відповідною заявою до бухгалтерії за місцем своєї роботи. В той же час не заперечує, щоб таке стягнення проводилося на підставі судового рішення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони мають спільних неповнолітніх дітей сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] (а.с.4-5). \~ \~ \~ \~Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. \~ \~ \~ \~Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. \~ \~ \~ \~Частинами 2, 3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. \~ \~ \~ \~Батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. \~ \~ \~ \~Главою 15 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. \~ \~ \~ \~Зазначений обовязок, згідно з засадами ч.6 ст.7 СК України, в рівній мірі стосується обох батьків та покладається на них за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. \~ \~ \~ \~При ухваленні рішення суд бере до уваги, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. \~ \~ \~ \~Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. \~ \~ \~ \~Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду цивільних справ, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. \~ \~ \~ \~Суд оцінює докази відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 76, 77 ,78, 83, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. \~ \~ \~ \~Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] проживає окремо від дітей, працює та має стабільний заробіток. Самостійно звернувся до бухгалтерії підприємства, де працює з приводу відрахування з його заробітку коштів на утримання дітей та дружини (а.с. 26). Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні частки доходу що підлягає до стягнення з відповідача на утримання дітей, суд виходить із розміру прожиткового мінімуму, що існує в державі України для дитини, розмір заробітку відповідача, ту обставину, що він повинен забезпечити належний рівень життя як дітям, так і собі та вважає, що аліменти з відповідача, слід стягувати у розмірі 1/3 частини від його заробітку, як з особи, яка має стабільний дохід, що відповідатиме як інтересам дітей так і не призведе до порушення прав відповідача, буде відповідати засадам розумності та справедливості. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved