overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

28.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 29.04.2010 року перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Проте подружнє життя не склалося, так як чоловік не приділяв їй уваги, принижував її людську гідність, були випадки, що бив. Вона втратила до відповідача повагу і любов, тому вирішила розірвати шлюб. 17.11.2014 року у справі було відкрито провадження з призначенням судового розгляду на 03.12.2014 року, за результатами якого була постановлена ухвала про зупинення провадження у відповідності зі ст.111 СК України, п.7 ч.1 ст.201, п.5 ч.1 ст.203 ЦПК України до 03.02.2015 року. 03.02.2015 року [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але 29.01.2015 року надіслала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала і просила вирішити спір у її відсутності. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з'явився, але 03.02.2015 року надіслав суду заяву, якою просив справу слухати у його відсутності, проти позову не заперечив. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини: Сторони одружилися 29.04.2010 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 10 у відділі реєстрації актів цивільного стану Старосамбірського районного управління юстиції Львівської області, при реєстрації одруження відповідач змінила прізвище [PERSON] на [PERSON]. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Дослідженими судом документами (а.с.3,8) встановлено, що сторони тривалий час, із травня 2011 року, проживають окремо: позивач - по [ADDRESS], а відповідач - у [ADDRESS]. В порядку ст.111 Сімейного Кодексу України суд зупиняв розгляд справи з метою збереження сім'ї сторін, проте у визначений судом строк вони не вживали жодних спроб примирення та відновлення подружніх стосунків, що свідчить про розпад сім'ї. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, як встановлено судом, сім'я сторін розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить їх інтересам із-за невизна-ченості їх соціального статусу, неможливості влаштувати особисте життя і викликаного цим психологічного дискомфорту, тому цей шлюб слід розірвати. У відповідності зі ст.113 Сімейного Кодексу України після розірвання шлюбу у зв'язку з вимогою позивачки їй слід повернути дошлюбне прізвище [PERSON]. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

28.10.2014 року гр.[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовано тим, що він являється власником даного житлового будинку. В даному будинку з 05.05.2006 року зареєстрований зять [PERSON], який ніколи в будинку не проживав, комунальних послуг не сплачував, однак відповідач добровільно знятися з реєстрації не бажає. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] на розгляд справи не з'явилися, від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити. Також на розгляд справи не з'явився відповідач [PERSON], який подав письмову заяву про визнання позову, просить справу розглядати без його участі. Враховуючи визнання позову відповідачем, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що спірним житловим приміщенням являється житловий будинок [ADDRESS], власником якого являється [PERSON], що стверджується свідоцтвом про право власності від 26.08.2014 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Як вбачається з даних будинкової книги в спірному будинку зареєстровані дочка [PERSON], внук [PERSON] та відповідач по справі [PERSON], який приходиться зятем позивача [PERSON] Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з травня 2006 року, з часу проведення реєстрації, в даному будинку не проживає і ним не користується, оскільки фактично проживає в квартирі за адресою [ADDRESS], де проживає по даний час. Факт непроживання відповідача в спірному приміщенні стверджується актами комісії Залузької сільської ради від 24.01.2014 року та 27.03.2013 року, а також актом комісії Новояворівської міської ради від 08.08.2014 року про фактичне проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS], фактом отримання відповідачем поштової кореспонденції по фактичному місцю проживання. Згідно з ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням майном, хоч би ці порушення не були пов'язані із позбавленням володіння. А відповідно до ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. 2 Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено, що відповідач [PERSON] з травня 2006 року в спірному житловому приміщенні не проживає, а з вищевказаного часу проживає в житловому приміщенні в м.Новояворівську, де фактично продовжує проживати по даний час, відповідно втратив право користування спірним житловим приміщенням згідно чинного законодавства, спір між сторонами в добровільному порядку не врегульовано, а тому заявлений позов слід задоволити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

28.10.2014 року до Корсунь-Шевченківського суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 08.09.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1518. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Свій позов позивач мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося із-за різних поглядів на сімейне життя, подружні відносини між ними фактично припинені. Основною причиною розпаду сім'ї є різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри. Спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. Спору щодо поділу майна немає. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище [PERSON]. У судове засідання позивач не з'явився, по початку розгляду справи подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю та вказала, що не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, про причини неявки не повідомив. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що сторони одружилися 08.09.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси Черкаського міського управління юстиції 05.10.2010 року, актовий запис №1518 (а.с.3). Сімейне життя з відповідачем не склалося із-за різних поглядів на сімейне життя, подружні відносини між ними фактично припинені. Основною причиною розпаду сім'ї є різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

28.10.2014 року до суду звернулась з позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на її утримання до досягнення їх дитиною 3-річного віку. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29.03.2013 року, від спільного шлюбу із відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка позбавлена можливості одержувати будь-які додаткові джерела доходу, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Матеріальної допомоги Відповідач на її утримання не надає, від чого в родині склалося тяжке матеріальне становище. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач також надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі її фактичні обставини, на яких ґрунтуються всі її вимоги, об'єктивно дослідивши доводи, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також враховується диспозиція ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а також обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказуванню. Судом беззаперечно встановлено, що Відповідачем визнано факт того, що він є чоловіком Позивачки та батьком дитини, та не заперечує проти сплати аліментів на дружину у розмірі визначених позивачкою, а тому дані факти доказуванню не підлягають, відповідно до ст. 61 ЦПК України. У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Дане рішення суд ухвалює в рамках заявлених позивачем вимог і на підставі наданих доказів (ст.ст. 57-66 ЦПК України). Враховуючи вищезазначене, положення ст. 174 ЦПК України щодо визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає за необхідне прийняти рішення про стягнення з останнього аліментів на утримання дружини в розмірі 1/4 частини, з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення їх сином трьох річного віку. Судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти на Відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

28.10.2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06.11.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя видалось невдалим, сімейні відносини припинені з липня 2014 року через відсутність порозуміння. Її особистим інтересам суперечить находження з відповідачем в юридичному шлюбі. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд вважає, що в матеріалах справи досить доказів, щодо правовідносин сторін, а тому по справі варто ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що сторони 06.11.2013 року зареєстрували шлюб. (а.с.3). Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки як встановлено в судовому засіданні, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

28.10.2014 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору № 003-07046-250811 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 25.08.2011 року відповідач отримав кредит на платіжну картку, однак порушив зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість станом на 10.09.2014 року склала в сумі 6781,85 грн., з якої заборгованість по тілу кредиту в сумі 4071,62 грн., заборгованість по простроченому тілу кредиту в сумі 811,90 грн., заборгованість за комісіями в сумі 1898,33 грн., прохає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 6781,85 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. У судове засідання позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

28.10.2014 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору № 005-07046-310711 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 31.07.2011 року відповідач отримала кредит на платіжну картку, однак порушила зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість станом на 10.09.2014 року склала в сумі 6680,68 грн., з якої заборгованість по тілу кредиту в сумі 4116,17 грн., заборгованість по простроченому тілу кредиту в сумі 807,36 грн., заборгованість за комісіями в сумі 1757,15 грн., прохає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 6680,68 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. У судове засідання позивач, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи судом, не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

28.10.2014 року Оболонським районним судом міста Києва був виданий судовий наказ 2-н-756/520/13 за заявою КП «Житлосервіс «Куренівка» Оболонського району у м. Києві про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з [PERSON], [PERSON]. Боржники звернулись до суду з заявою про скасування вказаного наказу посилаючись на те, що існує спір про право щодо розміру боргу за житлово-комунальні послуги. В судове засідання заявники не з'явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Представник КП «Житлосервіс «Куренівка» Оболонського району у м. Києві в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України - за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Суд, враховує всі зазначені обставини, вважає, що судовий наказ підлягає скасуванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

28.10.2014 року позивач [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м.Києва з позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що є власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира була отримана позивачем в наслідок договору міни з його сестрою - [PERSON], яка придбала її у власність у 2000 році у громадянина [PERSON] Відповідач з 2000 року виїхав з вказаного житла та не повертається, у житловому приміщенні відсутні його особисті речі. В судовому засіданні позивач підтримав позовні просив задовольнити зазначивши, що перешкод в користуванні житлом [PERSON] ніхто не чинив. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши позивача, та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Договору міни від 09.11.2000 року АВО № 257641 посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] (а.с.5) та Реєстраційним посвідченням Київського міського бюро технічної інвентаризації квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON]. Відповідно до Довідки Ф-3 про склад сім'ї та реєстрацію від 08.09.2014 року виданої Начальником ЖЄД-222 в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з пояснень позивача та свідків [PERSON], [PERSON] листів КП «Господар» (а.с.22,23,24,25) з 2000 року відповідач в квартирі не проживає, у житловому приміщенні відсутні його особисті речі. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст..319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Крім того ч.1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Підстави передбачені ч.7 ст..319 ЦК України (діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом) - відсутні. Враховуючи, що відповідач в квартирі не проживає з 2000 року, у житловому приміщенні відсутні його особисті речі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Враховуючи наведене, та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

28.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 серпня 2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Харківської області за актовим записом № 136, мотивуючи свій позов тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Це призвело до того, що вони з лютого 2014 року припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Фактично сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей - сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовну заяву повністю підтримує, просить її задовольнити. Відповідач надала заяву про розгляд справи без її участі, з позовними вимогами згодна, не заперечує проти розірвання шлюбу. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім'ї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

28.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та припинення виплати аліментів на утримання дружини. У позові зазначив, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 15.09.2012 року в Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №275. З липня 2013 року шлюбні відносини припинилися, спільне життя з відповідачем розладналося. Зараз мешкає у цивільному шлюбі з іншою жінкою. Від шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Спору про розділ майна не існує, за взаємною згодою сторін дитина проживає з відповідачем. Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя №263/1444/14-ц від 28.02.2014 р. з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ? частки всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 17.02.2014 року, та досягнення дочкою - [PERSON] 3-х років. У зв'язку з тим, що відповідач на теперішній час має дохід та перестала потребувати матеріальної допомоги, просить суд припинити виплату аліментів на її утримання. Позивач у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, наполягав на задоволенні позову на підставах, викладених у позовній заяви. На примирення не згоден. В обгрунтуванн позову зазначив на теперішній час не працює та не має засобів для існування, тому не має можливості сплачувати аліменти. У разі працевлаштування згоден сплачувати матеріальну допомогу дружині та дитині добровільно. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти розірвання шлюбу та припинення виплати аліментів на її утримання. В заяві також зазначила, що знаходиться в матеріальному становищі , достатньому для свого власного забезпечення , яке не вимагає виплати їй допомоги від чоловіка. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Outcome: approved