Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

28.08.2015 позивач ПАТ «ЗЛАТОБАНК» направило до Бориспільського міськрайонного суду Київської області позовну заяву, яка надійшла до суду 04.09.2015 року та відповідно до якої позивач просить суд стягнути на свою користь з відповідача [PERSON] заборгованість за [PERSON] про надання кредиту в формі овердрафту на картковий рахунок №263/13/OVERПК від 26.06.2013, яка становить 110315 гривень 58 копійок і складається з : заборгованість за основним боргом (кредитом) -69894 гривні 21 копійка, заборгованість за процентами 22140 гривень 79 копійок, пені 16676 гривень 53 копійки, 3% від простроченої суми заборгованості 604 гривні 05 копійок, штраф за неналежне виконання зобовязань 1000 гривень(а.с.1-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26 червня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про надання кредиту в формі овердрафту на картковий рахунок №263/13/OVERПК, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит у формі овердрафту на поточні потреби з максимальним лімітом заборгованості у сумі 30000 гривень для здійснення трансакцій із застосуванням Платіжної картки з карткового рахунку при відсутності або недостатності власних коштів позичальника на картковому рахунку, які відповідач зобовязався повернути в повному обсязі та сплатити проценти за користування кредитом в формі овердрафту та виконати інші умови цього договору. Умовами договору було передбачено графік погашення кредиту : 01.06.2014 року 15000 гривень, кінцева дата повернення кредиту не пізніше 26.056.2014 року та встановлені проценти у вигляді фіксованої процентної ставки у розмірі 21% річних. Позивач зазначає, що протягом дії договору сторонами були внесені зміни до договору, а саме: Додаткова угода №1 від 24.07.2013 року, згідно з умовами якої сторонами було збільшено максимальний ліміт заборгованості до 100000 гривень; Договір про внесення змін від 30.05.2014, відповідно до якого збільшено ставку за користування овердрафтом до 25% річних; Додаткова угода №2 від 25.06.2014, якою кредитний договір було викладено в новій редакції, змінено графік погашення кредиту в формі овердрафту та змінено кінцеву дату погашення кредитних коштів не пізніше 24 червня 2015 року; Договір про внесення змін від 28.08.2014, яким сторони домовились викласти кредитний договір в новій редакції та відповідно до якого змінено суму кредиту у форму овердрафту до 70000 гривень та змінено відсоткову ставку за користування кредитним коштами до 30% річних. Позивач стверджує, що виконав свої зобовязання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти, а відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 26.08.2015 року заборгованість відповідача за [PERSON] про надання кредиту в формі овердрафту на картковий рахунок №263/13/OVERПК від 26.06.2013 становить 110315 гривень 58 копійок і складається з : заборгованість за основним боргом (кредитом) -69894 гривні 21 копійка, заборгованість за процентами 22140 гривень 79 копійок, пені 16676 гривень 53 копійки, 3% від простроченої суми заборгованості 604 гривні 05 копійок, штраф за неналежне виконання зобовязань 1000 гривень. Відповідач [PERSON] 23.12.2015 року звернувся до позивача ПАТ «ЗЛАТОБАНК» із зустрічним позовом, в якому просить: відмовити в позові ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та задовольнити зустрічний позов, розірвати Договір про надання кредиту в формі овердрафту на картковий рахунок №263/13/OVERПК від 26.06.2013 з моменту набрання рішенням суду законної сили; припинити зобовязання за договором про надання кредиту в формі овердрафту на картковий рахунок №263/13/OVERПК від 26.06.2013 з дати винесення рішення по справі, стягнути з банку судові витрати; зобовязати ПАТ «ЗЛАТОБАНК» повернути відповідачу сплачену за договором про надання кредиту в формі овердрафту на картковий рахунок №263/13/OVERПК від 26.06.2013 грошову суму (сплачені проценти за користування кредитними коштами) в розмірі 12915 гривень 08 копійок (а.с.96-98). Свої зустрічні позовні вимоги відповідач обґрунтовує тим, що в порушення вимог ст.ст.10,11,15 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст.ст.2,3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою НБУ від 10 травня 2007 року №168, перед укладенням кредитного договору 26 червня 2013 року банк не надав його розрахунок сукупної вартості кредиту та зазначає, що, якщо б у нього була інформації на момент укладення Кредитного договору про сукупну вартість кредиту, реальну процентну ставку тощо, він не уклав би вищевказаний кредитний договір. Крім того, банк надав до суду Додаток №1 до договору про внесенні змін від 15 серпня 2015 року, але ніяких змін до кредитного договору в цей день він не укладав. Він зазначає, що відповідно до п.1 ч.7 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право розірвати договір за умови, коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей. Він також зазначає, що 20 серпня 2014 року його було звільнено з посади начальника відділу супроводження кредитних операцій за згодою сторін, одночасно він був змушений підписати додаткову угоду на збільшення процентної ставки за користування кредитними коштами до 30% річних з 25%, а 30 травня 2014 року його по незрозумілим для нього причинам змусили укласти договір про внесення змін про збільшення процентної ставки до 25% річних з 21% річних. Він зазначає, що не працює, не має інших джерел доходу, що обумовлено економічною кризою та, якщо б він передбачав ці обставини, то не уклав би вказаний кредитний договір, та вважає, що у разі не розірвання договору, це призведе до подальших порушень договору, оскільки у позивача буде можливість продовжувати нараховувати штрафні санкції. Відповідач стверджує, що порушення банком обовязку щодо переддоговірної роботи з повідомлення в письмовій формі споживача про кредитні умови, надати обовязкову інформацію, передбачену Законом, є істотним порушенням кредитного договору, та що дії позивача, який намагається стягнути в судовому порядку суми, завдає відповідачу реальних збитків та значною мірою позбавляє позивача того, на що він розраховував при укладенні кредитного договору, а саме погашення кредиту та відсотків за рахунок заробітної плати, що дає йому підстави звернутися до суду з проханням розірвати договір відповідно до норм ст.651 ЦК України. Він також зазначає, що його права порушено тим, що порушується принцип рівності сторін договору, обмежується право споживча на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації, тому обраний ним спосіб захисту є припинення правовідношення шляхом розірвання кредитного договору, що має наслідком припинення зобовязань сторін. Представник позивача в судове засіданні не зявився, про час та місце судового розгляду був повідомлений, направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, відповідно до якого позовні вимоги повністю підтримує, проти зустрічних позовних вимог заперечує. Згідно направлених до суду письмових поясненнях позивача на заперечення відповідача та на зустрічну позовну заяву (а.с.99-100,106-107) позивач додатково зазначає, що на підтвердження наданнями банком кредитних коштів є анкета-заява на отримання кредитних коштів та банківські виписки по рахунку, заявою відповідача про збільшення ліміту кредитування, а також зазначає, що нарахування 3% річних позивачем здійснено відповідно до вимог ст.625 ЦК України, а нарахування пені за несвоєчасну сплату відсотків (порушення вимог п.п.3.3.2 договору), штраф за несвоєчасне повернення кредитних коштів (порушення п.3.3.3 договору). Вони звертають увагу, що основними аргументами відповідача є ненадання достовірної інформації щодо сукупної вартості наданого кредиту, безпідставність змін умов договору, недотримання позивачем переддоговірної роботи, що спростовується п.8.1 [PERSON] овердрафту, яким визначено, що підписанням цього договору сторони підтверджують, що його укладення відповідає вільному волевиявленню сторін, жодна із сторін не знаходилась під впливом тяжких обставин. Сторони фіксують свою згоду з тим, що ними узгоджені усі істотні умови, і зобовязуються надалі ніяких претензій одна до одної з цього приводу не мати. Цей договір відображає повне розуміння сторонами його предмету та інших питань, зазначених в цьому договорі. Посилаючись на вимоги ч.1 ст.627, ч.1 ст.628 ЦК України, позивач зазначає, що відповідач не був позбавлений можливості внести зміни до підписання [PERSON] овердрафту або взагалі відмовитися від його підписання, а також, що відповідач повністю надав своє волевиявлення в підписання даного [PERSON] та визнав для себе обовязковість його умов. Позивач звертає увагу суду, що умовами договору чітко врегульовано питання розміру кредиту, процентної ставки та строку, які дають можливість визначити сукупну вартість кредиту, тому вимоги відповідача за зустрічним позовом позивач вважає необґрунтованими та незаконними. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримав, проти задоволення первісного позову банку заперечує, посилаючись на викладені ним в зустрічній позовній заяві обставини. Він визнає, що має заборгованість по тілу кредиту в сумі 69894 гривні 21 копійка та пояснив, що серпня 2014 року, до свого звільнення з роботи, сплачував заборгованість за кредитним договором, а саме, що банк сам кожного місяця здійснював списання коштів з його рахунку, утримуючи кошти із нарахованої йому заробітної плати, щомісячно по 1700-1800гривень. При звільненні від був вимушений підписати зміни до кредитного договору із якими не був згодний. Він зазначає, що внаслідок укладення договору йому завдані збитки, які він визначає в сумі 12915 гривень 08 копійок утриманих з нього відсотків за користування кредитними коштами, про що зазначено в наданому позивачем розрахунку суми боргу. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові пояснення позивача, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.10, 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що 26 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ЗЛАТОБАНК» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про надання кредиту в формі овердрафту на картковий рахунок №263/13/OVERПК, відповідно до умов п.1.1,1.2,1.3,1.4,1.5 якого кредитодавець надає позичальнику кредитні кошти, а позичальник зобовязується в повному обсязі повернути кредитні кошти, оплатити проценти за користування кредитом у формі овердрафту та виконати інші умови цього договору; кредитні кошти надаються банком після набрання чинності цим [PERSON] та підписання заяви-анкети про акцепт публічної пропозиції на оформлення [PERSON] про відкриття карткового рахунку та надання і користування платіжної картки; банк надає позичальнику кредит у формі овердрафту на поточні потреби з максимальним лімітом заборгованості у сумі 30000 гривень для здійснення трансакцій із застосуванням платіжної картки з карткового рахунку при відсутності або недостатності власних коштів позичальника на картковому рахунку; погашення кредиту у формі овердрафту здійснюється згідно з графіком 01.06.2014 15000 гривень; кредитні кошти надаються строком по 25 червня 2014 року включно; за користування овердрафтом позичальник сплачує проценти у вигляді фіксованої процентної ставки, яка встановлюється у розмірі 21 % річних (а.с.4-8). Згідно з умовами підпункту 2.3.3 п.1.3 [PERSON] передбачено, що дострокове повне або часткове повернення кредиту у форму овердрафту дозволяється у будь-який банківський день. За змістом підпунктів 2.4.1, 2.4.1 п.2.4 [PERSON] передбачено умови нарахування та сплати процентів, а саме, що проценти за користування кредитним коштами нараховуються кредитодавцем в валюті кредиту у формі овердрафту, за період з дня одержання кредиту до дня його повернення, при цьому день повернення кредиту у Формі овердрафту до розрахунку не приймається; сплата процентів позичальником здійснюється за фактичний строк користування кредитними коштами. При розрахунку плати за користування кредитними коштами приймається місяць рівний календарній кількості днів і рік рівний 365/366 днів. Як передбачено підпунктом 3.2.10 п.3.2 [PERSON] має право на договірне списання коштів з будь-якого рахунку позичальника, в т.ч. з карткового рахунку позичальника. При цьому, як визнали сторони в п.8.1, 8.2 [PERSON], підписанням цього договору сторони підтверджують, що його укладення відповідає вільному волевиявленню сторін, жодна із сторін не знаходилась під впливом тяжких обставин, ними узгоджені усі істотні умови, і зобовязуються надалі ніяких претензій одна до одної з цього приводу не мати. Цей договір відображає повне розуміння сторонами його предмету та інших питань, зазначених в цьому договорі (п.8.1). Шляхом підписання цього [PERSON] позичальник підтверджує, що він ознайомлений та згодний з умовами відкриття, ведення та закриття карткового рахунку, тарифами банку та всіма сумами коштів, які позичальник має сплатити за підписаною Заявою-анкетою про акцепт публічної пропозиції на оформлення [PERSON] про відкриття карткового рахунку та надання і використання платіжної картки у звязку з отриманням кредитних коштів, обслуговуванням кредиту та його погашенням. Пунктом.8.11 [PERSON] сторони погодили, що банк перед укладенням цього [PERSON] або в разі істотної зміни його умов (збільшення ліміту кредитування, збільшення процентної ставки, інших змін, за внесення яких передбачені додаткові витрати позичальника) надає позичальнику детальний розпис загальної вартості платежів по цьому [PERSON], що включає у себе суму періодичних платежів по поверненню кредиту, процентів, комісії (комісійних винагород), інших сукупних платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки. Суд також враховує, що згідно з умовами підпункту 3.4.2 п.3.4 [PERSON] позичальник має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі позичальнику примірника укладеного договору. А також враховує, що відповідно до умов підпункту 3.4.4 п.3.4 [PERSON] Позичальник має право звертатися до Банку з клопотанням про зміну та/або доповнення до [PERSON]. Наведене спростовує доводи відповідача, що при укладенні договору позивачем ПАТ «ЗЛАТОБАНК» було порушено вимоги ст.ст.10,11,15 Закону України «Про захист прав споживачів» та ст.ст.2,3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою НБУ від 10 травня 2007 року №168, та що перед укладенням кредитного договору 26 червня 2013 року банк не надав його розрахунок сукупної вартості кредиту, а також доводи про те, що при укладенні [PERSON] про надання кредиту в формі овердрафту на картковий рахунок №263/13/OVERПК від 26.06.2013 року було порушено принцип рівності сторін договору, обмежено право споживча на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації. Встановлено, що протягом дії договору сторонами були внесені зміни до договору, а саме: - укладена Додаткова угода №1 від 24 липня 2013 року, згідно з умовами якої сторонами було збільшено максимальний ліміт заборгованості до 100000 гривень (а.с.9); - 30 травня 2014 року укладено Договір про внесення змін до [PERSON] про надання кредиту в формі овердрафту на картковий рахунок №263/13/OVERПК від 26.06.2013 року, відповідно до якого збільшено процентну ставку за користування овердрафтом до 25% річних (а.с.10); - укладено Додаткову угода №2 від 25 червня 2014 року, якою Договір про надання кредиту в формі овердрафту на картковий рахунок №263/13/OVERПК від 26.06.2013 року було викладено в новій редакції, змінено графік погашення кредиту в формі овердрафту (п.1.3 Додаткової угоди), який передбачає поступове щомісячне зменшення ліміту кредитування до 89000 гривень, а також змінено кінцеву дату погашення кредитних коштів не пізніше 24 червня 2015 року (а.с.11-16); - 20 серпня 2014 року укладено Договір про внесення змін до [PERSON] про надання кредиту в формі овердрафту на картковий рахунок №263/13/OVERПК від 26.06.2013 року, яким сторони домовились викласти вказаний кредитний договір в новій редакції та відповідно до якого змінено суму кредиту у формі овердрафту до 70000 гривень та змінено відсоткову ставку за користування кредитним коштами до 30% річних (а.с.17-28). Як було зазначено в п.8.13 нової редакції [PERSON] про надання кредиту в формі овердрафту на картковий рахунок №263/13/OVERПК від 26.06.2013 року, в т.ч. в редакції 25.06.2014 та в редакції від 20.08.2014, Умови кредитування відповідно до п.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів»,а також інформацію про орієнтовну сукупну вартість кредиту відповідно до Правил надання банками України інформації споживачі про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Національного банку України від 10.05.2007 року №168, позичальником отримано до укладення цього [PERSON] (а.с.16, 27-28) За змістом п.п.1.7, 8.11 Основного [PERSON] про надання кредиту в формі овердрафту на картковий рахунок №263/13/OVERПК від 26.06.2013 року в редакції [PERSON] про внесенні змін до вказаного [PERSON] від 20.08.2014 (а.с.17-28), передбачено, що Сукупна вартість кредиту з урахуванням Процентної ставки за ним, вартість всіх супутніх послуг інших Боргових/фінансових зобовязань Позичальника, а також Графік платежів у розмірі сум погашення основного боргу, сплати Процентів за користування Кредитом, викладені в додатку №1 до цього [PERSON], який є його невідємною частиною цього [PERSON]. Сукупна вартість Кредиту може бути змінена у разі будь-якої зміни будь-яких умов за цим Кредитним договором (п.1.7). Детальний розпис загальної вартості платежів по цьому [PERSON], що включає у себе суму періодичних платежів по поверненню Кредиту, Процентів, Комісії (комісійних винагород, інших супутніх платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки, визначається цим [PERSON] та Додатком №1 до цього [PERSON], що є його невідємною частино (п.8.11). Встановлено, що такий Додаток №1 до [PERSON] про внесення змін від 15.08.2014 до [PERSON] про надання кредиту в формі овердрафту на картковий рахунок №263/13/OVERПК був підписаний сторонами та долучений позивачем до позовної заяви (а.с.29). Факт підписання вказаного Додатку відповідачем не оспорюється. Та обставина, що в долученому до позовної заяви Додатку №1 зазначено про те, що він є додатком до [PERSON] про внесення змін від 15.08.2015, та що за твердженням відповідача в цей день, 15.08.2014, ним не укладались [PERSON] про внесення змін до основного [PERSON] про надання кредиту в формі овердрафту на картковий рахунок №263/13/OVERПК від 26.06.2013, не спростовують визнаного ним факту підписання такого додатку, а отже належного ознайомлення з викладеними в ньому відомостями, в тому числі щодо Графіку платежів та розміру сум погашення основного боргу. При цьому суд вважає, що оскільки сторони з дотриманням встановленої чинним законодавством письмової форми дійшли згоди щодо укладення Додатку до [PERSON] про надання кредиту в формі овердрафту на картковий рахунок №263/13/OVERПК від 26.06.2013 у чинній на момент підписання вказаного Додатку редакції, а в подальшому 20 серпня 2014 року підписали Договір про внесення змін до [PERSON] про надання кредиту в формі овердрафту на картковий рахунок №263/13/OVERПК від 26.06.2013 року, яким домовились викласти вказаний кредитний договір в новій редакції, це не суперечить чинному законодавству та не може бути підставою для припинення взятих на себе відповідачем зобовязань. Крім того, з дослідженого [PERSON] про надання кредиту в формі овердрафту на картковий рахунок №263/13/OVERПК від 26.06.2013 року в чинній редакції від 20.08.2014 (а.с.17-28) встановлено, що п.4.1 сторони домовились, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення Кредитних коштів та/або за несвоєчасну повну чи часткову сплату/несплату Процентів, Позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення за кожен день прострочення та обчислюється з суми неповерненого Кредиту та/або несплачених Процентів. Пунктом 4.3 [PERSON] (а.с.23) сторони також домовились про те, що за кожен випадок невиконання/неналежного виконання зобовязань за цим Кредитним договором, передбачених п.п.3.3.9, 3.3.10, 3.3.11, 3.3.13, Позичальник сплачує Кредитодавцю штраф у розмірі 1000 гривень. Судом встановлено, що сторонами було дотримано умов 1.2 [PERSON] про надання кредиту в формі овердрафту на картковий рахунок №263/13/OVERПК від 26.06.2013 року в редакції, що діяла на момент його укладання, та відповідачем подана Анкета-заява позичальника фізичної особи від 21.06.2013, якою повідомлено про прийняття ним публічної пропозиції банку щодо отримання кредиту у формі овердрафту на платіжну картку з сумою кредиту 30000 гривень на строк 12 місяців з фіксованою процентною ставкою, а також підтверджено відповідачем факт отримання в повному обсязі інформації (в письмовій формі) щодо кредитування та орієнтовної сукупної вартості кредиту у Кредитора відповідно до вимог чинного законодавства про захист права споживачів (а.с.47-49). Також встановлено, що 22.07.2013 року відповідач звертався до позивача із заявою про збільшення максимального ліміту кредитування за вказаним [PERSON] з 30000 гривень до 100000 гривень, а також 12.06.2014 року повторно подавав позивачу [PERSON] позичальника фізичної особи, відповідно до якої зазначив бажані параметри кредиту: у формі овердрафту на платіжну картку, тип картки Visa Gold, з сумою кредиту 100000 гривень, з фіксованою річною процентною ставкою 25%, а також підтверджено відповідачем факт отримання в повному обсязі інформації (в письмовій формі) щодо кредитування та орієнтовної сукупної вартості кредиту у Кредитора відповідно до вимог чинного законодавства про захист права споживачів (а.с.50,51-53). З наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 26.08.2015 (а.с.46) встановлено, що за [PERSON] про надання кредиту в формі овердрафту на картковий рахунок №263/13/OVERПК від 26.06.2013 року в редакції [PERSON] про внесення змін від 20.08.2014 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 110315 гривень 58 копійок і складається з : заборгованість за основним боргом (кредитом) -69894 гривні 21 копійка, заборгованість за процентами 22140 гривень 79 копійок, пені 16676 гривень 53 копійки, 3% від простроченої суми заборгованості 604 гривні 05 копійок, штраф за неналежне виконання зобовязань 1000 гривень. Правильність розрахунку не викликає у суду сумнівів. Наявність заборгованості з кредиту у визначеній в розрахунку сумі повністю визнана відповідачем, крім того розмір сум заборгованості за кредитом та відсотками підтверджується також наданими позивачем виписками по рахунку, відкритому на імя відповідача (а.с.30-45). Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості, окрім заперечень щодо підстав їх нарахування, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Не викликає у суду сумніви правильність розрахованих позивачем сум пені та 3% річних, враховуючи, що згідно з наведеними в розрахунку даними нарахування пені та 3% річних було здійснено,виходячи із сум наявної простроченої заборгованості на дату їх нарахування за кредитом та відсотками (пеня) та кредитом (3% річних), фактичної кількості днів прострочення та в розмірі відповідно до умов укладеного [PERSON] про надання кредиту в формі овердрафту на картковий рахунок №263/13/OVERПК від 26.06.2013 року в чинній редакції від 20.08.2014 (п.4.1Договору - пеня) та вимог ч.2 ст.625 ЦК України (3% річних). Проте нарахування позивачем штрафу в сумі 1000 гривень не відповідає вищенаведеним вимогам п.4.3 [PERSON]. Як про це зазначено в письмових поясненнях представника позивача (а.с.93-94), позивачем нараховувались різні види неустойки за окремі порушення Відповідачем умов договору: пеня за несвоєчасну сплату відсотків (порушення п.3.3.2 договору), а штраф за несвоєчасне повернення кредитних коштів (порушення п.3.3.3 договору), однак це не відповідає наведеному розрахунку заборгованості (а.с.46), з якого вбачається, що позивачем нарахована пеня за прострочку заборгованості за основним боргом за період з 01.10.2014 по 26.08.2015 включно в сумі 11645 гривень 54 копійки та пеня за прострочену заборгованість за відсотками за той самий період в сумі 5030 гривень 99 копійок, а загальний розмір заборгованості по пені, який позивач просить стягнути на свою користь становить 16676 гривень 53 копійки (11645,54+5030,99). Крім того, вищенаведеним п.4.3 [PERSON] про надання кредиту в формі овердрафту на картковий рахунок №263/13/OVERПК від 26.06.2013 року в редакції [PERSON] про внесення змін від 20.08.2014 не було передбачено право позивача нараховувати штраф за порушення зобовязань позичальника при несвоєчасному поверненні кредитних коштів, а саме п.3.3.3 [PERSON], а зазначені в п.4.3 [PERSON] пункти 3.3.9, 3.3.10, 3.3.11, 3.3.13 стосуються інших видів порушень, не повязаних з виконанням грошових зобовязань з повернення кредиту та сплати відсотків. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За визначенням ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За змістом ч.2 вказаної статті припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з вимогами ч.2 вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за кредитом, процентами, пенею, та три відсотки річних є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню на визначену позивачем суму. При цьому суд враховує, що банком вимога щодо розірвання договору та припинення зобовязання заявлена не була, а предявлення позову про стягнення всієї суми боргу, не тягне за собою припинення зобовязань за договором та суперечить умовам п.8.7 [PERSON] (а.с.27), відповідно до якого кредитний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення печаткою Банку та діє до повного виконання сторонами свої зобовязань. Щодо нарахованої позивачем суми штрафу в розмірі 1000 гривень суд, відмовляючи в задоволенні позовних вимог в цій частині, виходить також з тих міркувань, що за змістом вищенаведених пояснень позивача відповідача притягнуто двічі за порушення одного й того самого грошового зобовязання щодо повернення кредитуза один і той самий період, як у вигляді пені так і у вигляді штрафу, внаслідок чого відповідача двічі притягнуто до одного і того ж виду відповідальності. Так, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідну правову позицію Верховного Суду України, викладено в постанові №6-2003ці15 від 23 жовтня 2015 року. Щодо заявлених відповідачем зустрічних позовних вимог, суд, відмовляючи у їх задоволенні, виходить з того, що вони не гуртуються на вимогах чинного законодавства та спростовані встановленими в судовому засіданні вищенаведеними обставинами. Суд при цьому враховує, що відповідно до положення частини другої статті 652 ЦК України, закон пов'язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою цієї статті, при істотній зміні обставин. Так, за змістом ч.1 ст.652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Відповідно до вимог ч.2 вказаної статті, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Так, відповідачем як істотною обставиною, яка є підставою для заявлених зустрічних позовних вимог, зазначено порушення банком обовязку щодо переддоговірної роботи з повідомлення в письмовій формі споживача про кредитні умови, надати обовязкову інформацію, передбачену Законом«Про захист прав споживачів». Проте, як було встановлено в судовому засіданні, ці доводи відповідача спростовуються дослідженими в судовому засіданні вищенаведеними доказами. Крім того, судом встановлено, що за змістом п.3.4.2 [PERSON] про надання кредиту в формі овердрафту на картковий рахунок №263/13/OVERПК від 26.06.2013 року, який збережений в усіх укладених сторонами редакціях [PERSON], було передбачено право відповідача (Позичальника) протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Проте, відповідач не скористався своїм правом, що підтверджує встановлені в судовому засіданні обставини, що він отримав усю необхідну передбачену чинним законодавством інформацію про умови кредитування, орієнтовну сукупну вартість кредиту. Та обставина, що відповідач був звільнений та не працює, що може свідчити про зміну його майнового стану, проте це за змістом ч.1 ст.625 ЦК України не звільняє його від обовязку виконання грошового зобовязання, а також, на думку суду така зміна матеріального становища відповідача не свідчить проте, що вона зумовлена причинами, які відповідач не міг та не може усунути після їх виникнення. Крім того, із суті договору випливає, що ризик зміни матеріального становища відповідача, як позичальника, несе позичальник. А отже за відсутності усіх, передбачених ч.1,2 ст.652 ЦК України умов, підстави для розірвання договору з ініціативи відповідача, відсутні. Відсутні також підстави для розірвання договору з підстав, визначених п.1 ч.7 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів», яка передбачає право споживача розірвати договір за умови, коли надання недоступної, недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію спричинило придбання продукції, яка не має потрібних споживачеві властивостей. Проте такі обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а отже і з цих підстав в задоволенні зустрічного позову щодо розірвання кредитного договору слід відмовити. В звязку з цим, усі інші зустрічні вимоги відповідача, які безпосередньо повязані та були б наслідком задоволення вимог про розірвання кредитного договору, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. З урахуванням усього вищенаведеного суд прийшов до висновку, що позов ПАТ «ЗЛАТОБАНК» підлягає частковому задоволенню на суму 109315 гривень 58 копійок, яка складається з заборгованості за основним боргом (кредитом) 69894 гривні 21 копійка, заборгованості за процентами 22140 гривень 79 копійок, пені 16676 гривень 53 копійки, 3% від простроченої заборгованості - 604 гривні 05 копійок, а в задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, в звязку з тим, що на час звернення з позовом до суду, позивач був звільнений від сплати судового збору, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1% від суми задоволених позовних вимог, що складає 1093 гривні 16 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial