Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

28.09.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» через свого представника за довіреністю звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором без номеру від 12.02.2013 року у розмірі 14285,07 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 296,38 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 9482,26 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3350,00 грн., а також штрафів у розмірі 1156,43 грн., з яких 500,00 грн. фіксована частина та 656,43 грн. процентна складова штрафу. Також просив стягнути з відповідача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1378,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 12.02.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов укладеного договору він складається із заяви позичальника, «Умов та правил надання банківських послуг», «Правил користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті у мережі інтернет. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору відповідач належним чином зобовязання не виконує, у зв`язку з чим утворилася вищевказана заборгованість та для стягнення якої позивач звернувся до суду. У судове засідання представник позивача не з`явився. Надав суду разом з позовною заявою клопотання, відповідно до якого надав згоду на заочний розгляд справи та слухання справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.39). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про час, день та місце судового засідання двічі (а.с.45 повернута до суду з відміткою, що відповідач за адресою реєстрації не проживає, повістка про виклик у судове засідання 01.11.2016 року разом з позовною заявою, доданими до неї документами та ухвалою про відкриття провадження та а.с.48 повернута до суду з відміткою, що відповідач за адресою реєстрації не проживає, повістка про виклик у судове засідання 23.11.2016 року) повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до абзацу 2 ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому порядку, а згідно з абзацом 3 вказаної частини ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, судом встановлена повторність неприбуття відповідача до суду без поважних причин відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. 12.02.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір без номеру, відповідно до якого [PERSON] отримала у позивача кредит на картку, видану позивачем, у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредитний договір складається із анкети-заяви позичальника відповідача по справі (а.с.6), довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.7-8), а також «Умовами та правилами надання банківських послуг», які затверджені наказом голови правління позивача від 06.03.2010 року за № СП-2010-256 (далі Умови та правила) (а.с.9-32) та «Тарифами банку», копія яких або витяг з яких до матеріалів справи представником позивача не долучені, а є лише посилання на адресу таких тарифів в мережі інтернет. З Умовами та Правилами та тарифами банку позичальник відповідно до взятих на себе обов`язків повинен був (за бажанням) ознайомитися самостійно через мережу інтернет. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та Правил позичальник зобовязується погашати заборгованість за отриманим кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач умови кредитного договору виконував не належним чином, внаслідок чого станом на 31.08.2016 року допустив заборгованість перед позивачем у розмірі 14285,07 грн., яка складається з: - 296,38 грн. заборгованості за кредитом; - 9482,26 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом; - 3350,00 заборгованості за пенею та комісією; - 500,00 грн. штраф (фіксована частина); - 656,43 грн. штраф (процентна складова). Розрахунок штрафів проведено відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та Правил, які відповідач прийняв, отримавши кошти від позивача. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти за його використання. Згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до умов ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені витрати, в даному випадку у розмірі судового збору, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved