Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

27.05.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить звільнити з-під арешту все майно, яке належало на праві власності [PERSON], померлому [INFO], накладеного постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Бориспільського районного управління юстиції від 18.04.2003 року. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого залишалася спадщина у вигляді земельних ділянок та ? частини квартири [ADDRESS]. Позивач прийняв дану спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що постановою державної виконавчої служби Бориспільського районного управління юстиції від 18.04.2003 року на все майно покійного [PERSON] накладено арешт у зв'язку із борговими зобов'язаннями останнього перед БРПТМ «Райтепломережа» у розмірі 545,93 грн.. Просив звільнити майно з-під арешту, так як даний борг сплачено ще у 2006 році, а виконавче провадження знищено, що у свою чергу перешкоджає винести відповідну постанову про скасування арешту. Позивач в судове засідання не з'явився, однак від його представника [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява в якій останній просив справу розглядати у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача, як і представники третіх осіб, до суду не з'явилися, подали письмові заяви у яких просили справу розглядати у їхню відсутність, проти позову не заперечують. На підставі ст.197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось Суд, дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані у справі докази у їх сукупності і прийшов до висновку про обґрунтованість позову, який підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у виді ? частини квартири [ADDRESS], земельної ділянки площею 2,3999 га., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельної ділянки площею 0,25 га., наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку у с. Проців Бориспільського району. Достовірність вищевказаних обставин підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4), копією свідоцтва про народження позивача (а.с.5), копіями державних актів на земельні ділянки (а.с.9,10) та копією ордеру на квартиру (а.с.8). Відповідно до Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 31157871 від 24.07.2012 року позивач прийняв дану спадщину (а.с.6). Згідно ст.. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.. 1218 ЦК України). Як вбачається зі змісту ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття. Аналіз змісту вказаних норм свідчить про набуття позивачем права власності на спадкове майно з [INFO] - з часу смерті спадкодавця [PERSON]. Одночасно з набуттям права власності на спадкове майно спадкоємець набуває і невиконаних зобов'язань спадкодавця. Судом встановлено, що у зв'язку із борговими зобов'язаннями спадкодавця [PERSON] перед БРПТМ «Райтепломережа» у розмірі 545,93 грн., постановою державної виконавчої служби Бориспільського районного управління юстиції від 18.04.2003 року на все його майно накладено арешт (а.с.7,12). Однак, з довідки БРПТМ «Райтепломережа» від 20.05.2014 року вбачається про відсутність будь-якої заборгованості за надані послуги з теплопостачання за адресою [ADDRESS], починаючи з вересня 2006 року (а.с.19).Таким чином, з вересня 2006 року відсутні будь-які підстави для арешту всього майна [PERSON]. Відповідно до листа ВДВС Бориспільського МРУЮ від 19.05.2014 року виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] боргу у сумі 545,93 грн. на користь БРПТМ «Райтепломережа» завершено ще 20.03.2003 року, а виконавчий лист повернуто стягувачу без виконання. Дане виконавче провадження згідно акту про знищення виконавчих проваджень за І півріччя 2003 року, знищено 31.01.2007 року (а.с.12). Згідно ст..ст.. 25, 27, 51 Закону України «Про виконавче провадження» всі виконавчі дії вчиняються державним виконавцем у межах відкритого або відновленого виконавчого провадження. Поза їх межами вчинення будь-яких виконавчих дій не допускається. Також як вбачається із положень ст.ст. 47, 49, 50, 60 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу без виконання у зв'язку з відсутністю майна на яке може бути звернене стягнення за борговими зобов'язаннями не є підставою для зняття накладеного державним виконавцем арешту. Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» зняття арешту у випадку незавершеного виконавчого провадження можливо лише за рішенням суду. Викладені обставини свідчать про відсутність правових підстав для подальшого перебування всього майна, належного [PERSON] під арештом, а також про неможливість зняття арешту державною виконавчою службою у зв'язку із знищенням виконавчого провадження. Згідно ст.. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.. 319 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено ст.. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Зважаючи на те, що право власності позивача на спадкове майно ніким не оспорюється, однак останній позбавлений можливостей розпорядження ним, позов підлягає задоволенню із звільненням майна з-під арешту. На підставі викладеного та ст..ст. 317, 321, 391, 1216, 1218, 1268 ЦК України, ст..ст. 1, 2, 25, 27, 51 47, 49, 50, 60 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved