Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

28 жовтня 2015 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою до Борівської селищної ради Фастівського району про визнання права власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 0, 0789 га, розташовану в [ADDRESS], з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по ? частині кожній, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що [INFO] померла їх мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0, 0789 га, розташовану в [ADDRESS], з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель. За життя мати заповіт не склала, тому у встановлений законом 6-ти місячний термін позивачі звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та 11.03.2014 року отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з відповідними будівлями та спорудами. Разом з тим, 20.10.2015 року державним нотаріусом Фастівської районної нотаріальної контори позивачам було письмово відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки у них відсутній оригінал Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] від 10.03.2009 року. Вважають, що не мають можливості будь-яким іншим способом визнати право власності на спадкове майно, крім визнання цього права в судовому порядку. В судовому засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, через канцелярію суду надав заяву в якій повідомляє, що заперечень по цивільній справі за позовом [PERSON] та [PERSON] не має, просить розглядати справу без участі представника. Частина 4 статті 174 ЦПК України встановлює, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з'ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 113.11.2006 року виконкомом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області, серія [NUMBER] ( а.с. 14). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], про що зроблений відповідний запис №21 (а.с.15). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 31.10.1992 року, [PERSON] уклала шлюб з гр.[PERSON], після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.15). З наведеного виходить, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] являється матір'ю [PERSON], [INFO], про що зроблений відповідний запис №68 (а.с.23). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 14.02.1987 року, [PERSON] уклала шлюб з гр.[PERSON], після укладення шлюбу їй було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.24). З наведеного виходить, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.03.2014 року, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями майна після смерті [PERSON], зокрема житлового будинку [ADDRESS], по ? частині будинку кожна (а.с.18,21). Разом з тим, відповідно до листа №871/02/14 від 20.10.2015 року державного нотаріуса Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області, [PERSON] та [PERSON] повідомлено про те, що по питанню оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0, 0789 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою [ADDRESS], після смерті [INFO] [PERSON] їм необхідно надати правовстановлюючий документ (свідоцтво про право власності та державний акт на право власності на земельну ділянку тощо), а у разі відсутності такого правовстановлюючого документа роз'яснено право звернутись до Фастівського міськрайонного суду із позовною заявою про визнання права власності на вищезазначену земельну ділянку в судовому порядку. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 60 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Об'єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки (ст.179 ЦК України). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як зазначалось, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивачам було відмовлено у зв'язку з відсутністю належного правовстановлюючого документу на зазначену земельну ділянку, оскільки державний акт на імя спадкодавця виданий після її смерті, а саме 10.03.2009 року виготовлений Державний акт серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] на земельну ділянку площею 0, 0789 га в смт.Борова, Фастівського району, Київської області з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с.17). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до роз'яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Враховуючи те, що спадкодавець [PERSON] набула майнове право на земельну ділянку, оскільки за її життя було прийнято рішення компетентним органом про передачу земельної ділянки їй у власність, однак не набула права власності, оскільки не отримала державний акт та не провела його державної реєстрації, то, відповідно, і спадкоємці позивачі у справі набули лише майнові право в порядку спадкування на дану земельну ділянку. Згідно з п. 1 ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки спадкодавець за життя своє право власності на земельну ділянку у встановленому законом порядку не оформила, документ, який підтверджує зареєстроване право власності (державний акт на право власності на земельну ділянку) не отримала, однак такий документ оформлений та виданий після її смерті, що посвідчує її право власності на земельну ділянку. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає доведеним, що [PERSON] мала право власності на земельну ділянку в межах згідно з планом, право на яку посвідчено державним актом серії [NUMBER], а відтак після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять усі права та обов'язки на зазначену земельну ділянку. Суд вважає доведеним, що позивачі є спадкоємцями за законом, тому мають право спадкування земельної ділянки, але не мають оригіналу документа про право власності на зазначену земельну ділянку, саме тому у суду є всі підстави для визнання за ними права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, оскільки іншого порядку визнання права власності в порядку спадкування при відсутності оригіналу Державного акту про право власності на землю не існує. На підставі вищевикладеного, з урахуванням відсутності заперечень зі сторони відповідача щодо позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved