Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

28 жовтня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 17 липня 2002 року Малопургинським районним відділом РАЦС Удмуртської Республіки, актовий запис №91, посилаючись на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння та поваги один до одного. Вказав, що від шлюбу мають неповнолітню дитину- [PERSON] , [INFO] , який проживає із матір`ю. Зазначив, що з відповідачем не підтримує шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливим. Ухвалою суду від 12 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явилась, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позов визнала у повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечила, згодна на розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, задовольняючи позовні вимоги, виходить з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2002 року, що підтверджується копією свідоцтва укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 17 липня 2002 року Малопургинським районним відділом РАЦС Удмуртської Республіки (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 08 грудня 2005 року (а.с.7). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Враховуючи те, що позов визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони припинили шлюбні відносини, дітей віком до одного року не мають, примирятися не бажають, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позовних вимог відповідно до ст. 206 ЦПК України. В силу вимог ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ст. ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 50 відсотків, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved