Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

28 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документа. Свої вимоги заявниця мотивувала тим, що 14 грудня 1954 року зареєструвала шлюб із [PERSON], з яким проживала за місцем реєстрації, за адресою: Сумська область, Білопільський район, смт. Жовтневе, вул. Комсомольська, 22 до дня смерті останнього 23 червня 1981 року. З 1945 по 1981 рік її чоловік перебував на обліку у Білопільському відділі соцзабезпечення райвиконкому та отримував пенсію як інвалід Вітчизняної війни першої групи. На даний час у неї виникла можливість отримувати пенсію як дружині померлого інваліда війни, але у звязку з тим, що в довідці серії АО №345275 від 10 квітня 1962 року щодо визначенні першої групи інвалідності, по-батькові її чоловіка помилково було зазначено як Миколайович, управління Пенсійного фонду України у Білопільському районі Сумської області відмовляє їй у призначенні зазначеного виду пенсії. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить встановити юридичний факт належності померлому 23 червня 1981 року [PERSON], [INFO] довідки ЛТЕК серії АО №345275 від 10 квітня 1962 року щодо визначення І групи інвалідності по причині поранення під час Вітчизняної війни, яка видана на імя [PERSON]. В судове засідання заявниця не зявилася, її представник за довіреністю [PERSON] заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України в Білопільському районі Сумської області [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги [PERSON] підтримала. Заслухавши представників заявника та заінтересованої особи, повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце, час і народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Із розяснень, які містяться в абз. 2 п. 12 вказаної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. За приписами ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист у суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка містить підстави звільнення від доказування. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася 15 березня 1929 року в селищі Жовтневе Білопільського району Сумської області, що підтверджується копією паспорту серії МВ №150202, виданого Білопільським РВ УМВС України в Сумській області 05 грудня 2002 року (а. с. 4 зворотна сторона). У відповідності до свідоцтва про одруження серії ЯУ №414717, 14 грудня 1954 року заявниця уклала шлюб із [PERSON], [INFO], у звязку з чим їй присвоєно прізвище чоловіка - [PERSON] (а. с. 5). Згідно наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про смерть серії І-БП №438068, 23 червня 1981 року помер [PERSON] (а. с. 6). З довідки Жовтневої селищної ради від 04 лютого 2015 року №560 вбачається, що [PERSON], мешканка смт. Жовтневе Білопільського району Сумської області, вул. Комсомольська, 22 є вдовою померлого [PERSON], в повторний шлюб не вступала і на день смерті чоловіка знаходилася на його утриманні (а. с. 7). Відповідно до довідки від 11 березня 1986 року, [PERSON] перебував на обліку у Білопільському відділі соціального забезпечення, отримував пенсію як інвалід Вітчизняної війни першої групи з 1945 року по 1981 рік. Виплата пенсії припинена у звязку з його смертю в червні 1981 року (а. с. 8). Довідка серії АО №345275 про встановлення І групи інвалідності безтерміново у звязку із пораненням видана на підставі акта освідування Сумської обласної ЛТЕК №922 від 10 квітня 1962 року на імя [PERSON], [INFO] є інвалідом (а. с. 9). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 03 вересня 2015 року, яке набрало законної сили 14 вересня 2015 року встановлено юридичний факт родинних відносин між заявницею, [PERSON],[INFO] та померлим 23 червня 1981 року [PERSON], що вони є чоловіком і дружиною. Цим же рішенням встановлено юридичний факт того, що в рядку «по-батькові» свідоцтва про смерть серії 1-БП №438068 від 30 червня 1981 року померлого 23 червня 1981 року [PERSON], замість запису «Миколайович» повинно вважатись - «Микитович». Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що факт належності померлому 23 червня 1981 року [PERSON], [INFO], довідки ЛТЕК серії АО №345275 від 10 квітня 1962 року щодо визначення І групи інвалідності по причині поранення, знайшов своє підтвердження у ході судового розгляду справи. [PERSON], [INFO] має право на пенсію після померлого чоловіка як дружина померлого інваліда війни. Проте, на час звернення із заявою до суду невірність запису «по-батькові» покійного чоловіка [PERSON] у довідці ЛТЕК є перешкодою для отримання нею вказаного виду пенсії, а тому встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення вимог [PERSON] і встановлення юридичного факту належності [PERSON], [INFO], який помер 23 червня 1981 року, правовстановлюючого документа - довідки ЛТЕК серії АО №345275 від 10 квітня 1962 року щодо визначення І групи інвалідності по причині поранення під час Вітчизняної війни, яка видана на імя [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved