Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

29.04.2021 [PERSON] звернувся в суд з цивільним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що з 02.12.2009 сторони перебувають у шлюбі від якого дітей не мають. Проте, протягом останніх років відношення з Відповідачем поступово погіршувались. В результаті чого, у них зникло взаєморозуміння. Будь-які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у Позивача і у Відповідача різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Таким чином, подружні відносини між ними припинилися більше року потому до дня подання позову. З цього часу Позивач і Відповідач проживають окремо, спільне господарство не велося. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27.05.2021 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання для розгляду справи по суті позивач не прибув, проте подав заяву, в якій вказав, що позов підтримує, просить суд розглядати справу у її відсутність та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не прибула, хоча про день час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, відзив на позовну заяву від неї не надходив, із заявами та клопотаннями до суду не зверталась. Суд розглянув справу за відсутності сторін. З урахуванням положень ст. 280, 281 ЦПК України та з позицією позивача викладеної в заяві, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд розглянув справу в заочному порядку. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 2 грудня 2009 сторони зареєстрували шлюб. Дітей від шлюбу не мають. Сторони втратили взаєморозуміння, не мають загальних інтересів, подружні відносини між ними припинилися більше року потому до дня подання позову, з цього часу Позивач і Відповідач проживають окремо, спільне господарство не велося. Згідно ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотні значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved