Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

27 березня 2015 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач [PERSON] з вищевказаним позовом, який обґрунтовано тим, що 24 лютого 2000 року між його батьками , які також діяли в інтересах неповнолітніх дітей був укладений договір міни квартири з відповідачем [PERSON] і відповідно до вказаного договору, вони, а саме його бабуся - [PERSON], батько - [PERSON], а також він - позивач [PERSON] отримали право власності на квартиру [ADDRESS]. Вказана квартира договором міни нерухомого майна по домовленості з відповідачем була оформлена договором міни в Криворізькому філіалі «Придніпровської товарної біржі». У вказаному договорі було вказано, що згідно ст.15 Закону України від 10 грудня 1991 року «Про товарну біржу» договір зареєстрований на біржі нерухомості не підлягає нотаріальному посвідченню. Даний договір був зареєстрований в Криворізькому Бюро технічної інвентаризації, тобто ними були виконані умови згідно договору міни нерухомого майна. [INFO] померла його бабуся - [PERSON], а [INFO] помер його батько - [PERSON] і в нього виникло право на отримання спадщини після смерті своїх родичів. При подачі документів для прийняття спадщини до нотаріуса стало відомо, що він не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в зв'язку з тим, що договір міни квартири був оформлений не нотаріально, а на товарній біржі і тому виникла необхідність визнання договору міни нерухомого майна оформленого на товарній біржі дійсним, так як і нотаріус не може оформити дану спадкову справу і видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Вважає, що договір міни нерухомого майна є дійсним. На підставі вищевикладеного просив суд вимоги задовольнити, та винести рішення, яким визнати дійсним договір міни нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] і [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 24 лютого 2000 року, оформленого в товарній біржі «Придніпровська товарна біржа». Присутні у судовому засіданні позивач [PERSON] (а.с.3) та його представник [PERSON] (а.с.14,15) кожен окремо надали пояснення по суті справи, підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просили суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі відповідача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Суд, приймаючи до уваги вимоги ч.1 ст.157 ЦПК України, зі згоди позивача та його представника ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст.45 ЦК УРСР, недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі. Відповідно до ч.1, 2 ст.241 ЦК УРСР, за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у договорі міни, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує. Статтею 242 ЦК УРСР визначено, що до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін. Згідно зі ст.47 ЦК УРСР, нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст.48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. За вказаним договором міни нерухомого майна від 24 лютого 2000 року (а.с.4), його сторони виконали всі умови договору, а саме: відчужувач [PERSON] передав [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у власність квартиру [ADDRESS], а останні передали відчужувачеві [PERSON] у власність квартиру [ADDRESS]. Тобто за договором відбувся еквівалентний обмін. У вказаному договорі було вказано, що згідно ст.15 Закону України від 10 грудня 1991 року «Про товарну біржу» договір зареєстрований на біржі нерухомості не підлягає нотаріальному посвідченню. [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] (а.с.5), а [INFO] помер батько позивача [PERSON], а отже у позивача [PERSON] виникло право на отримання спадщини після смерті своїх родичів. З копій довідок №92 та №93, виданих 11 лютого 2013 року КП «ЖЕО №8» вбачається, що на момент смерті померлі [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). З копії довідки Криворізької об'єднаної міської довідково-інформаційної служби «Нова-Ком» №4 від 24 березня 2014 року вбачається, що уповноваженим власником на момент видачі довідки є позивач [PERSON], а його сім'я складається з нього, та його доньки - [PERSON], [INFO] (а.с.7). При подачі документів для прийняття спадщини до нотаріуса позивачеві стало відомо, що він не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в зв'язку з тим, що договір міни квартири був оформлений не нотаріально, а на товарній біржі і тому виникла необхідність визнання договору міни нерухомого майна оформленого на товарній біржі дійсним, так як і нотаріус не може оформити дану спадкову справу і видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Постановою державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON] позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], та яка належала його батькові - [PERSON], який помер [INFO], в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вищевказану квартиру, та пропущенням строку на прийняття спадщини (а.с.8-13). Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] про визнання договору дійсним є законним та обґрунтованим, тому його слід задовольнити. Крім того, у зв'язку з тим, що сторони договору [PERSON] та [PERSON] померли, позивач позбавлений можливості нотаріально посвідчити договір міни нерухомого майна за відсутності повного складу сторони відчужувачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved