Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

28 березня 2017 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням подружнього життя і неможливістю збереження сім'ї. Зазначив, що 07 серпня 2004 року між сторонами було укладено шлюб, від сумісного життя сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З жовтня 2015 року сторони фактично припинили шлюбні відносини. З цього часу вони не ведуть спільне господарство та не живуть однією сімєю, примирення та подальшого сумісного мешкання, збереженння шлюбу, позивач вважає неможливим. Майнового спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та спору про виховання дитини не мають. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, позивач в судове засідання не прибув, але надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 22). Відповідача [PERSON] було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом направлення судової повістки, про що свідчить розписка про її отимання (а.с.21), але відповідачка в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8\~розділу ІІІ ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Григорєва) О.Г. зареєстрували шлюб 07 серпня 2004 року, місце державної реєстрації відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 107, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 456346, виданим 28 березня 2017 року Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області(а.с.7). Від шлюбу подружжя мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії І-НО № 736580, виданим 28 березня 2017 року Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.8) та [PERSON], [INFO], що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії І-НО № 736581, виданим 28 березня 2017 року Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.9). Відповідно до положень\~статті 51 Конституції України\~та частини першої\~статті 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою\~статті 112 СК\~Україна, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] в жовтні 2015 року припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків, між ними встановились недружні взаємовідносини, ані позивач, ані відповідач не мають наміру зберегти сім'ю. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Згідно до положень\~ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог\~статті 60 ЦПК України\~докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливе та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved