Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

28.10.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, заявивши вимоги до ТОВ «Компанія Авіатехсервіс». В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що відповідно до наказу №1 від 02.09.2013 року та на підставі протоколу №1 установчих зборів засновників ТОВ «Компанія Авіатехсервіс» від 05.08.2013 року і його ж заяви про прийняття на роботу він приступив до виконання обов»язків директора ТОВ «Компанія Авіатехсервіс». 27.09.2016 року наказом №75к/ТР його було звільнено з займаної посади за угодою сторін згідно пункту 1 ст. 36 КЗпП України, з яким його було ознайомлено. Вважає його звільнення та наказ №75к/ТР від 27.09.2016 року незаконним та таким, що грубо порушують його трудові права, оскільки він не подавав письмової заяви з проханням розірвати трудові відносини та не заявляв про це усно. Жодної домовленості між ним та власником щодо припинення трудового договору не було, а тому відповідач зобов»язаний поновити його на роботі, а також виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу, починаючи з 27.09.2016 року. 19.12.2017 року позивач подав на розгляд суду позовну заяву про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу зі збільшеним розміром позовних вимог. Позивач в обґрунтування заявлених уже позовних вимог додатково зазначав, що 20.09.2016 року відбулися загальні збори учасників ТОВ «Компанія Авіатехсервіс», на яких було прийнято рішення: припинити повноваження (звільнити директора) товариства [PERSON] 20.09.2016 року, та обрати (призначити) на посаду директора товариства [PERSON] з 20.09.2016 року; доручити новопризначеному директору товариства на підставі цього протоколу (рішення) загальних зборів учасників товариства - видати кадрові накази по товариству про звільнення [PERSON] з посади директора товариства відповідно до частини 5 ст. 41 КЗпП України та про вступ на посаду директора товариства [PERSON] Наказ №75к/ТР про його звільнення за угодою сторін було видано 27.09.2016 року і в цей же день ознайомлено його з ним, однак вважає, що його звільнення 27.09.2016 року за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України є незаконним, оскільки: він не подавав письмової заяви про розірвання трудового договору та звільнення його з посади директора товариства з обмеженою відповідальністю за угодою сторін, не заявляв про це і усно; не існувало жодної домовленості між ним та відповідачем про припинення трудового договору за взаємною згодою; у нього не було волевиявлення на припинення трудового договору з відповідачем, як станом на 20.09. так станом і на 27.09.2016 року в день видачі наказу про звільнення. Просив поновити його на посаді директора ТОВ «Компанія Авіатехсервіс», стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, розмір якого просив визначити із середньоденної заробітної плати в розмірі 455, 92 грн. за період часу з 28.09.2017 року і по день ухвалення рішення суду. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги [PERSON] з викладених у позовній заяві підстав, просив поновити позивача на посаді директора ТОВ «Компанія Авіатехсервіс», стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з урахуванням даних про середньоденний заробіток [PERSON] на момент його звільнення у розмірі 455, 92 грн., який за проведеним представником позивача розрахунком, за період часу з 28.092016 року і по 31.05.2018 року складає 192 854, 16 грн. Представник відповідача ТОВ «Компанія Авіатехсервіс» позовні вимоги [PERSON] про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Представник позивача, заперечуючи проти позову [PERSON], стверджував що 20.09.2016 року загальними зборами учасників відповідача №20-09/16 було прийнято рішення про припинення повноважень директора ТОВ «Компанія Авіатехсервіс» [PERSON] з 20.09.2016 року. Таке право товариства передбачено ст.98 ЦК України, відповідно підставою для звільнення позивача із займаної посади було саме рішення загальних зборів учасників товариства. Вказана причина звільнення позивача в наказі №75 к/ТР від 27.09.2016 року була помилкою, допущеною працівником, який готував цей же наказ для підпису. Зазначена причина звільнення позивача в наказі про звільнення не може бути підставою для висновку, що саме звільнення є незаконним, оскільки рішення загальних зборів про звільнення [PERSON] є чинним, а тому відсутні підстави для його поновлення на роботі. Зазначені позивачем підстави для позову можуть бути тільки підставою для зміни формулювання причин звільнення у відповідності до законодавства. Третя особа директор ТОВ «Компанія Авіатехсервіс» [PERSON] у судове засідання не з»явився, про його дату та місце повідомлений належним чином, з будь-якими клопотаннями про відкладення розгляду справи до суду не звертався. З огляду на викладене, врахувавши думку представників позивача та відповідача, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності третьої особи - директора ТОВ «Компанія Авіатехсервіс» [PERSON] Заслухавши учасників справи, дослідивши докази наявні у справі, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, наказом від 27 вересня 2016 року №75 к/ТР про звільнення, директором ТОВ «Компанія Авіатехсервіс» наказано: [PERSON], директора, звільнити 27 вересня 2016 року за угодою сторін, п.1 ст. 36 КЗпП України. Підстава: рішення загальних зборів учасників ТОВ «Компанія Авіатехсервіс» від 20 вересня 2016 року (протокол №20-09/16 від 20.09.2016 р.) (а.с.7). Звертаючись до суду з позовом позивач заявив, що він не погоджується з його звільненням з роботи за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України, оскільки між ним та відповідачем не існувало жодної домовленості про припинення трудового договору за взаємною згодою, він не заявляв про це і усно, у нього не було волевиявлення на припинення трудового договору з відповідачем, як станом на 20.09. так станом і на 27.09.2016 року в день видачі наказу про звільнення. За даними протоколу №20-09/16 загальних зборів учасників ТОВ «Компанія Авіатехсервіс» від 20 вересня 2016 року - на зазначених зборах були присутні учасники: [PERSON], який володіє 50% статутного капіталу товариства, [PERSON], який володіє 40% статутного капіталу товариства; [PERSON] який володіє 10% статутного капіталу товариства, на збори був запрошений [PERSON]. На порядок денний зазначених зборів, серед інших питань було винесено і питання про переобрання директора товариства. Слухали з приводу питання №5 порядку денного [PERSON], який запропонував відповідно до положень ч. 3 ст. 99 ЦК України припинити повноваження (звільнити) директора товариства [PERSON] 20.09.2016 року, та обрати (призначити) на посаду директора товариства [PERSON] з 20.09.2016 року. Також [PERSON] запропонував доручити новопризначеному директору товариства [PERSON] на підставі цього протоколу (рішення) загальних зборів учасників товариства: видати кадрові накази по товариству про звільнення [PERSON] з посади директора товариства відповідно до ч. 5 ст. 41 КЗпП України, та про вступ на посаду товариства [PERSON] Рішення прийняте більшістю голосів присутніх на зборах учасників (90% голосів) - припинити повноваження (звільнити) директора товариства [PERSON] 20.09.2016 року та обрати (призначити) на посаду директора товариства [PERSON]. з 20.09.2016 року. Доручити новопризначеному директору товариства [PERSON], на підставі цього протоколу (рішення) загальних зборів учасників товариства: - видати кадрові п накази по товариству про звільнення [PERSON] з посади директора товариства відповідно до ч. 5 ст. 41 КЗпП України, та про вступ на посаду директора товариства [PERSON]. (а.с.75-77). Заперечуючи проти позову, представник відповідача стверджував, що учасники ТОВ «Компанія Авіатехсервіс» скористалися своїм правом на припинення трудових відносин із позивачем, яке передбачено, як нормами цивільного права так і узгоджувалося з положеннями трудового законодавства, однак при оформленні припинення трудових відносин із позивачем працівником товариства було допущено помилку та зазначено в наказі про звільнення [PERSON] інші підстави ніж ті, які були застосовані загальними зборами учасників ТОВ «Компанія Авіатехсервіс» при прийнятті рішення щодо припинення трудових відносин із позивачем. Як видно зі змісту статуту ТОВ «Компанія Авіатехсервіс», створено згідно Статуту як суб»єкт підприємницької діяльнос учасниками товариства є фізичні особи, які підписали статут товариства: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Статутний капітал товариства становитььб 300 000, 00 грн. [PERSON] належить частка у розмірі 150 000, 00 грн., що становить 50% розміру статутного капіталу товариства. [PERSON], належить частка у розмірі 120 000, 00 грн., що становить 40% розміру статутного капіталу товариства. [PERSON] належить частка у розмірі 30 000, 00 грн., що становить 105 розміру статутного товариства. Вищим органом управління товариством є збори його учасників. У разі прийняття зборами учасників рішень кожний з учасників товариства має кількість голосів пропорційну його частці у Статутному капіталі. До компетенції зборів учасників товариства належить питання обрання та відкликання членів виконавчого органу та ревізійної комісії. Виконавчим органом товариства є директор, який призначається з числа учасників товариства або з осіб, які не є його учасниками. Відкликання директора з посади здійснюється зборами учасників на підставах передбачених КЗпП України, цим статутом або умовами трудового договору, у разі його наявності. (а.с.149-159). Даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 18.10.2016 року ТОВ «Компанія Авіатехсервіс» зареєстровано за кодом 38856960, його засновниками є [PERSON], [PERSON], [PERSON], , орган управління загальні збори учасників/директор, керівник - [PERSON] (а.с.161-166). Правилами частини 3 статті 99 ЦК України визначено, що повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень, а правилами пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України визначено, що трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадку припинення повноважень посадових осіб. Правовий аналіз пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України та частини третьої статті 99 ЦК України у Постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року (справа №711/5711/16-ц, провадження №61-535св18) свідчить, що припинення повноважень члена виконавчого органу може відбутися у будь-який час та з будь-яких підстав При цьому припинення повноважень члена виконавчого органу гарантується нормами цивільного права для припинення або запобіганню негативного впливу на управлінську діяльність товариства. Необхідність таких правил обумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За встановлених судом обставин, що позивач перебував на посаді директора ТОВ «Компанія Авіатехсервіс», загальними зборами учасників цього ж товариства в установленому законом порядку прийнято рішення про припинення його повноважень директора, яке є чинним та не оскаржено позивачем, відповідно у суду відсутні підстави для висновку, що відповідачем було порушено права та інтереси позивача у справі при розірванні з ним трудових правовідносин. Суд погоджується з запереченням представника позивача, що наказ №75к/ТР від 27.09.2016 року про звільнення [PERSON] за угодою сторін, п.1 ст. 36 КЗпП України, в якому зазначено про підстави такого звільнення - рішення Загальних зборів учасників ТОВ «Компанія Авіатехсервіс» від 20.09.2016 року (протокол №20-09/16 від 20.09.2016 року), яким передбачено припинення повноважень директора товариства [PERSON] відповідно до правил ч. 3 ст. 99 ЦК України та п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України у частині запису про звільнення за угодою сторін п.1 ст. 36 КЗпП України є помилковим. Відповідно до пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06.11.1992 року, при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з»ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Суд не вправі визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов»язували звільнення, в наказі (розпорядженні) дана неправильна юридична кваліфікація, суд може змінити формулювання причин звільнення і привести його у відповідність з чинним законодавством про працю. Звільнення позивача [PERSON] з підстав з якими відповідач пов»язував його звільнення є правильним, однак у наказі про звільнення дана неправильна юридична кваліфікація обставинам, які стали підставою для звільнення. Судом встановлено, що зазначена в наказі про звільнення позивача [PERSON] юридична кваліфікація обставин, які стали підставою для звільнення була помилковою, відповідно суд може змінити формулювання причин звільнення та привести наказ про звільнення позивача у відповідність до чинного законодавства про працю. З огляду на висновки суду щодо відсутності підстав для визнання незаконним звільнення позивача та поновлення його на роботі, а відтак і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, судові витрати від яких був звільнений позивач при зверненні до суду з позовом віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed