Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

27.03.2019 року позивачка звернулась до суду з позовом, у якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . В його обґрунтування послалась на те, що вона являється власником вказаної квартири, в якій зареєстровані також відповідачі, які являються її сином та колишнім чоловіком. Останні протягом тривалого часу не проживають в зазначеній квартирі, не оплачують комунальні послуги, не беруть участі в утриманні житла. Факт реєстрації відповідачів за вказаною адресою позбавляє її можливості вільно користуватись своєю квартирою. Вважає, що відповідачі втратили право користування даним житлом. Тому просить позов задовольнити. 27.03.2019 року разом із позовною заявою позивачка подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю. 03.04.2019 року у справі було відкрито провадження правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначалось на 12.09.2019 року. 12.09.2019 року підготовче провадження було закрито, справа призначалась до судового розгляду по суті. 09.10.2019 року розгляд справи відкладався для повторного виклику відповідача. 09.01.2020 року сторони у судове засідання не з`явились. За місцем проживання відповідачів надсилались копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками та судові повістки про виклик у підготовче судове засідання та у судові засідання. Таким чином відповідачі належно повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. Однак останні у судове засідання повторно не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, заяв, клопотань та відзиву не подали. Тому суд на підставі ст.280 ЦПК України провів заочний розгляд справи. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимог ст.247 ЦПК України. Розглянувши заяву позивачки, оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Позивачка являється власницею квартири, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтв про паво на спадщину. Як вбачається з довідки про склад сім`ї №5826 від 26.03.2019 року у вказаній квартирі зареєстровані також відповідачі, які являються їй сином та колишнім чоловіком. Актом КП «Червонограджитлокомунсервіс» від 25.03.2019 року, складеним у присутності сусідів, стверджується, що відповідачі за фактичним місцем реєстрації по [ADDRESS] не проживають. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користуватись та розпоряджатись своїм майном. На підставі ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В силу того, що відповідачі зареєстровані у зазначеній вище квартирі, але в ній не проживають без поважних причин понад рік, позивачка не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй на праві власності житлом. Беручи до уваги вище наведене, суд приходить до висновку, що їх слід визнати такими, що втратили право на користування даним житловим приміщенням. Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідачів у користь держави слід стягнути 768,40 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved