Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

27 травня 2021 року [PERSON] в особі представника адвоката Овчиннікова Д.А. звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути борг за договором позики з [PERSON] . Позовні вимоги мотивовано тим, що 25.12.2018 між [PERSON] та [PERSON] , укладено договір позики грошових коштів, згідно з яким позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 2 000 доларів США та 65 000 грн., про що [PERSON] власноручно склав розписку, відповідно до якої відповідач повинен повернути отримані грошові кошти у строк до 26.02.2021. Грошові кошти відповідач не повернув, на неодноразові вимоги повернути борг не реагує. 01 липня 2021 року ухвалою Роменського міськрайонного суду відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. 25 серпня 2021 року ухвалою Роменського міськрайонного суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши думку позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні судом встановлено, що 25 грудня 2018 року [PERSON] надав розписку [PERSON] , відповідно до якої позивач надав відповідачу грошові кошти у сумі 2 000 доларів США та 65 000 грн., а відповідач зобов`язувався повернути вказані грошові кошти у строк до 26.02.2021 (а.с.14). Звертаючись до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості, позивач вказує, що відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань за договором позики, внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до даних зазначених у витяг з сайту НБУ, отриманих з офіційного сайту Національного банку України, станом на 25.12.2018 року, тобто на день укладання договору (написання розписки), курс долара США к гривні складав 23,43 грн. за 1 долар США (а.с.8,9). Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача в еквіваленті до гривні становить 119 860 грн. За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Борговим документом, що підтверджує укладання договору позики між відповідачем та позивачем є розписки, які посвідчують передання йому визначеної грошової суми. Таким чином, так як договір позики це односторонній договір, то у відповідача виник обов`язок повернути позикодавцю грошові кошти у такій самій сумі, відповідно до ст. 1049 ЦК України. Письмова форма договору позики через його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. У відповідності із ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Відповідач належним чином добровільно не виконав умови договору позики та всупереч вимогам цивільного законодавства до цього часу не повернув борг за вказаним договором, а даних, які б свідчили про повернення відповідачем суми заборгованості позивачу судом не встановлено. Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню основна сума боргу за договором позики у розмірі 2 000 доларів США та 65 000 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 1 198 гривень 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved