Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

28.05.2015 року [PERSON] (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] (надалі відповідачі) про визнання їх такими, що втратили право користуватися квартирою №2, що розташована по вулиці Шевченка,30 в смт. Білогіря Хмельницької області, яка є його приватною власністю. Вказав, що після одруження його син, [PERSON], з відповідачкою, [PERSON], та їх сином, [PERSON], проживали у квартирі, що належить йому на праві власності. Їхня сімя з відповідачкою розпалася, шлюб між ними розірвано. Відповідачі вибули з її квартири будинку і з 1995 року в ній не проживають, проте в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку з квартири не бажають, що змусило його звернутися з позовом до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що син з невісткою не проживають в його квартирі на протязі багатьох років. Більше 4-х років не проживає і внук, [PERSON]. Відповідачі не сплачують комунальні платежі, не допомагають утримувати квартиру, таким чином втратили право на користування його жилим приміщенням, проте знятися в добровільному порядку з обліку не бажають. Будучи зареєстрованими в його квартирі створюють для нього незручності, не дають можливості здійснювати права власника, оформити субсидію. Відповідачі про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, в судове засідання не зявилися, про причину неявки суд не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення, на підставі доказів наданих позивачем та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], позивачу по справі, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 04.07.1992 року державним нотаріусом Білогірської державної нотаріальної контори Хмельницької області [PERSON], реєстровий №678, та підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №38127127 виданим 27.05.2015 року реєстраційною службою Білогірського районного управління юстиції Хмельницької області. До 1995 року відповідачі проживають у вказаній квартирі як члени сімї власника. З 1995 року у ній не проживають, проте продовжують бути зареєстрованими за вказаною адресою. Вказані обставини підтверджуються також актом Білогірської селищної ради про встановлення відсутності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], за місцем реєстрації від 22.06.2015 року, довідкою Білогірської селищної ради Хмельницької області № 1239 від 14.05.2015 року, іншими матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною ч.2 ст.405 ЦК України встановлено, що член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Право власника на користування своєю власністю в повному обємі передбачено і ст. 150 ЖК Української РСР, якою встановлено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч.2 ст.107 цього Кодексу у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або інше жиле приміщення у тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сімя, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сімї, який вибув, втрачає право користуватися цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, враховуючи, що відповідачі не надали доказів того, що між ними та позивачем існує будь-яка домовленість про користування житлом, чи про поважність причин не проживання в житловому приміщенні позивача більше одного року, суд приходить до висновку, що відповідачі втратили право користування квартирою № 2 в будинку № 30 по вул.Шевченка смт.Білогіря Хмельницької області, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved