Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

27.02.2017 року заявниця звернулась із заявою про встановлення факту заповіту та прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 07.01.2000 року в м Маріуполі померла її бабуся [PERSON]. У звязку із її смертю на належне їй майно відкрилася спадщина на житловий будинок №21-а по вул. Комінтерна в м. Маріуполі, в 18/25 його частки від загального домоволодіння. При своєму житті 06.08.1993 року [PERSON] їй заповіла належне на праві особистої власності бабусі будинок. У тексті даного заповіту помилково вказано, як предмет заповіту - житловий будинок по вул. Комінтерна, 21 в м Маріуполі. У той же час відповідно до свідоцтва про право на спадщину заповідача на праві особистої власності належав житловий будинок №21-а по вул. Комінтерна в м. Маріуполі. Дану спадщину вона прийняла вступивши в фактичне їм управління протягом 6 місяців з дня смерті бабусі. Вона зробила в будинку поточний ремонт: переклеїла шпалери, пофарбувала віконні рами і двері, привела в порядок прибудинкову територію. Крім того, саме з нею, починаючи з 2003 року укладалися договори про надання послуг на поставку газу. Вона ж поміняла в будинку прогорівший газовий котел, встановила газовий лічильник. Суперечок між нею і спадкоємцями першої черги за законом немає. Прийнявши спадщину фактично, вона юридично свої права не оформила. В теперішній час вирішив звернутись до нотаріальної контори для встановлення факту прийняття спадщини, їй було відмовлено в зв'язку з пропущенням строків прийняття спадщини, а також у звязку з тим, що у заповіті спадкодавця [PERSON] допущена помилка в адресі житлового будинку, який складає спадкове майно. Заявниця в судове засідання не з'явилась, надала на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, вимоги підтримує та просить суд заяву задовольнити. Заінтересовані особи в заявах, наданих на адресу суду, не заперечували проти задоволення заяви, підтримали заяву заявника та просили розглянути справу за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. У відповідності із ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. З наданих суду документів вбачається, що [PERSON] померла 07.01.2000 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії 1-НО №402288, актовий запис № 49. Заявниця [PERSON] з моменту смерті бабусі доглядала за житловим будинком №21-а по вул. Комінтерна в м. Маріуполі та зберігав його в належному стані. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, спадкоємцями майна [PERSON], а саме житлового будинку по вул. Комінтерна, 21-а у м. Маріуполі, є [PERSON]. Як вбачається з заповіту від 06.08.1993 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належне їй на праві особистої власності житловий будинок за № 21 по вул. Комінтерна в м. Маріуполі, заповіла [PERSON]. [PERSON] листа приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області №155/01-16 від 15.02.2017 року, ним було відмовлено [PERSON] у відкритті спадкової справи після [PERSON], померлої 07.01.2000 року, з причин спливу встановленого законодавством строку для прийняття спадщини, а також у звязку з тим, що у заповіті спадкодавця [PERSON], посвідченому Першою маріупольською державною нотаріальною конторою Донецької області 06.08.1993 року за реєстром №6-4290, допущена помилка в адресі житлового будинку, який складає спадкове майно. [PERSON] з п. 2 ч. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки спадщина відкрилась до 01.01.2004 року, спадкові правовідносини повинні регулюватися нормами ЦК УРСР (у редакції 1963 року). Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [PERSON] ст. 549 ЦК УРСР у редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. [PERSON] ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01.01.2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Аналізуючи надані матеріали, суд приходить до висновку, що дії виконані [PERSON], щодо зберігання спадкового майна в належному стані свідчать про прийняття нею спадщини, а помилка у заповіті свідчить про механічну описку. Таким чином позов підлягає задоволенню, адже встановлення такого факту необхідно заявникові для реєстрації права власності на належне йому нерухоме майно в встановленому законом порядку.

Outcome: approved