Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

28.03.2017 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 100 грн. на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення повноліття дітьми, щомісячно. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 6.06.2014 року, від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] батьком яких в свідоцтві про народження вказаний відповідач. З відповідачем припинили подружні відносини, але проживають разом, діти перебувають на її утриманні. Відповідач здоровий, працездатний не має постійного місця роботи, але отримує мінливі доходи, які дозволяють надавати грошову допомогу на утримання їхніх дітей. В судове засідання позивач не прибула, подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, починаючи з дня подачі заяви та до повноліття дітей, оскільки відповідач отримує регулярний дохід у вигляді пенсії по інвалідності, розгляд справи просить проводити без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув, подав письмову заяву, в якій зазначив, що уточнені позовні вимоги визнає повністю, просив справу слухати без його участі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.3,4). Відповідно до свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.09.1980 року (а.с.5). Діти проживає разом із позивачем та знаходяться на її утриманні (а.с.7). Відповідач є працездатною особою, отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам 3-ї групи, що підтверджується довідками № 1910/02,1 від 6.06.2017 (а.с.1); інших неповнолітніх дітей, окрім [PERSON] та [PERSON], непрацездатних осіб на утриманні - не має. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У главі 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. А згідно ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами - будь-яких причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дітей, у розмірі, що зазначений позивачем в уточненій заяві, на момент розгляду справи судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене, а також обставини, передбачені ст. 182 СК України та законодавчо закріплений розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, підтверджується належними доказами, а тому підлягає до задоволення повністю. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне утримання синів Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved