Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

29.01.2021 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивач просить суд винести рішення, на підставі якого: 1. Розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що був укладений 01.06.2019, актовий запис № 45 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Кагарлицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. 2. Визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , із [PERSON] , [INFO] . 3. Після розірвання шлюбу залишити [PERSON] , [INFO] , прізвище « [PERSON] ». 4. Стягнути із [PERSON] , [INFO] на мою користь, сплачені мною судові витрати в сумі 908 грн. при подачі позову до суду. Свої позовні вимоги позивачка [PERSON] в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступними обставинами та нормами права: 01 червня 2019 року між [PERSON] (далі-Позивач) та [PERSON] (далі-Відповідач) було укладено шлюб, у зв`язку з чим Кагарлицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області було складено актовий запис № 45 та видано свідоцтво про шлюб. Від спільного шлюбу Позивач та Відповідач мають спільну малолітню дитину, а саме: [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з Відповідачем у Позивача не склалося, оскільки на даний час з`ясувалось, шо характери є різними, погляди Позивача та Відповідача на різні сторони життя та сімейні питання кардинально відрізнялись, що постійно призводить до постійного з`ясування відносин та сварок. Між Позивачем та Відповідач не було взаєморозуміння та взаємоповаги. Позивач та Відповідач вже з грудня 2020 року спільно не проживають, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного побуду, не мають спільного бюджету, взаємних прав та обов`язків щодо один одного. Окрім того, станом на даний час сторони проживають на різних житлових площах. Враховуючи вищезазначені обставини, шлюбні відносини між Позивачем та Відповідачем не носять характеру подружніх, оскільки вже з грудня 2020 року вони не проживають як чоловік та дружина. Отже, шлюбні відносини між Позивачем та Відповідачем на даний час припинились, тому збереження шлюбу є недоцільним. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу сугіеречитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Необхідно зазначити, що на сьогоднішній день збереження шлюбу між Позивачем та Відповідачем є неможливим, оскільки Позивач не має бажання проживати однією сім`єю з Відповідачем. Подальше спільне Життя Позивача та Відповідача як подружжя із збереженням шлюбу буде суперечити інтересам Позивача та Відповідача, оскільки проживання в спільному шлюбі є безперспективним з точки зору подальших шлюбних стосунків між Позивачем та Відповідачем. Отже, є неможливим збереження шлюбу між Позивачем та Відповідачем, який у разі надання Позивачу та Відповідачу судом строку на примирення все одно не буде збережено, тому Позивач просить не надавати термін на примирення. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її віїста з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою - батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. З питання щодо виховання та проживання дитини спору немає, оскільки спільна дитина Позивача та Відповідача проживає з Позивачем. Майнових спорів між сторонами на даний час немає. Шлюб сторони розривають вперше. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Виходячи з вищезазначених обставин та норм Сімейного кодексу України Позивач має право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, а у суду є всі підстави для прийняття рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved