Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

28.10.2013 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким визнати незаконним та скасувати свідоцтво № 15001096 про відповідність збудованого об'єкта проекційній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, яке було видане 20.10.2009 року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області на підставі визнаного згодом у судовому порядку недійсним та скасованого акта готовності об'єкту до експлуатації від 20.10.2009 року. Свої вимоги мотивувала тим, що 20 жовтня 2009 року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області на ім'я [PERSON] було видано свідоцтво №15001096 про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил. Однак позивач стверджує, що постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.01.2011 року визнано недійсним та скасовано акт державної приймальної комісії від 20.10.2009 року № 1096 про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Таким чином на думку позивача, не може бути законним свідоцтво, яке було видане на підставі акту готовності об'єкту до експлуатації, який згодом в судовому порядку було визнано недійсним та скасовано. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилась, позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Одеської області та третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час, дату та місце розгляду справи сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши сторін, оглянувши матеріали по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що на підставі Акта готовності об'єкту до експлуатації від 20.10.2009 року інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області на ім'я [PERSON] було видано свідоцтво № 15001096 про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, яким інспекція засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта, а саме: будівництво житлової прибудови літ «А», житлової надбудови «А2» та нежитлової будівлі літ «Є», які розташовані за адресою: [ADDRESS], проектній документації, вимогам державних стандартів будівельних норм і правил та підтверджує його готовність до експлуатації. Однак, постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.01.2011 року було задоволено адміністративний позов заступника Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах [PERSON] до Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, інспекції державного архітектурно - будівельного контролю в Одеській області, Білгород-Дністровського РУ МНС України в Одеській області, Білгород-Дністровської міської санітарно-епідеміологічної станції про визнання недійсним і скасування акту. Судом визнано недійсним та скасовано акт державної приймальної комісії від 20.10.2009 року № 1096 про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до п. 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 року № 923 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 534), що діяв на час видачі на ім'я [PERSON] зазначеного свідоцтва від 20.10.2009 року для одержання свідоцтва замовник або уповноважена ним особа подає інспекції, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт, письмову заяву, до якої додаються: проектна документація, затверджена в установленому законодавством порядку та акт готовності об'єкта до експлуатації, підписаний генпроектувальною та генпідрядною організаціями, субпідрядними організаціями, що здійснювали будівництво, замовником, страховою компанією (у разі коли об'єкт застрахований) за формою з додатками. Тобто обов'язковим для одержання свідоцтва про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил є наявність акту готовності об'єкта до експлуатації. Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним і скасовується. Стаття 16 ЦК передбачає право особи на звернення до суду з вимогою про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Стаття 21 ЦК визначає також загальний порядок визнання судом незаконними та скасування правових актів індивідуальної дії, а також нормативно-правових актів, виданих органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо вони суперечать актам цивільного законодавства й порушують цивільні права або інтереси. Умовою для задоволення такого позову є невідповідність актів, прийнятих органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування вимогам закону, а також порушення цими актами права власності або іншого титульного права. Незаконність може полягати як у невідповідності акта компетенції органу, який його прийняв, так і в безпосередньому порушенні права власності виданням такого акта. Акти зазначених органів в розумінні коментованої статті поділяються на нормативно-правові акти та акти індивідуальної дії. І ті, і інші можуть бути визнані недійсними та скасовані в судовому порядку. Правові акти індивідуальної дії можуть видавати різні органи влади, починаючі від Президента України, закінчуючи органами місцевого самоврядування. Форма акта в даному випадку не має значення. Це можуть бути розпорядження, постанови, накази, листи та інші документи, що містять відповідну розпорядчу дію, яка стосується цивільних прав та обов'язків (наприклад, повідомлення-рішення податкової інспекції, видані на підставі акту перевірки діяльності платників податків). Нормативно-правові акти стосуються невизначеного кола осіб та містять загальні правила поведінки. Отже суд вважає, що не може бути законним свідоцтво про відповідність збудованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, яке було видане на підставі акту готовності об'єкту до експлуатації, який згодом в судовому порядку було визнано недійсним та скасовано. Крім того, зазначене свідоцтво, яке є правовим актом індивідуальної дії, суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права та інтереси позивача [PERSON] як співвласника домобудівлі, що підтверджується: актом перевірки спірного питання щодо будівництва у дворі загального користування по [ADDRESS] від 24.09.2008 року та письмовою відповіддю з управління містобудування та архітектури місто Білгород-Дністровський за вих № 18 від 30.01.2009 року. Як стверджує позивач, про наявність зазначеного свідоцтва йї стало відомо під час розгляду у Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області цивільної справи № 2-132511 за позовом Білгород -Дністровської міської ради до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] - про знесення самочинного будівництва, коли представник [PERSON] надав копію вказаного свідоцтва до суду. Таким чином, суд вважає, що встановлена ст. 257 ЦК України загальна позовна давність у три роки для звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу позивачем не пропущено. З урахуванням вищевказаних норм законодавства суд дійшов до висновку, що позов [PERSON] до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Одеської області, третя особа [PERSON] про визнання незаконним та скасування правового акта індивідуальної дії, виданого органом державної влади - обгрунтований, заявлений відповідно до чинного законодавства, а від так підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved