Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

28.05.2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 01.09.2013 року [PERSON] під розписку позичила у неї гроші у сім 1\~151 000 грн. та зобовязалась повернути вказану суму боргу до 31.12.2013 року. Після 31.12.2013 року, вона звернулась до відповідача з проханням повернути їй борг, но що їй було відмовлено. По теперішній час вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням повернути їй гроші, але відповідач ухиляється від добровільного повернення суми боргу, чим порушує взяті на себе зобовязання. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь борг у сумі 1\~151 000 грн., а також сплачену суму судового збору у розмірі 3654 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином. Суд, у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача ухвалює рішення про заочний розгляд справи та прийняття по справі заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до договору позики від 01.09.2013 року [PERSON] надала грошові кошти [PERSON] в розмірі 1\~151 000 грн. з терміном повернення до 31.12.2013 року, що підтверджено власноручно розпискою [PERSON] від 01.09.2013 р., складеної у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України). Встановлено, що свої зобов'язання за договором позики [PERSON] виконала у повному обсязі і передала у власність відповідача зазначену у договорі суму грошових коштів. Однак позичальник належним чином не виконав свої обов'язки за договором позики та не повернув зазначену суму до 31.12.2013 року. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності зі ст. 625 ч.1 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання. За правилами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач, як позичальник, не виконав умови договору щодо своєчасного повернення позики, тому позов підлягає задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути борг в розмірі 1\~151 000 гривень. Крім цього відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути пропорційно до суми задоволеного позову судовий сбір у розмірі 3654 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved