Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

26 травня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Білопільської міської ради Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 18 січня 2015 року помер його батько, [PERSON]. Після смерті останнього відкрилася спадщина на 34/100 частини житлового будинку, розташованого за адресою: м. Білопілля, вул. Тернівська, 54. Своєчасно спадщину після смерті батька він не прийняв у звязку із скрутним матеріальним становищем та юридичною необізнаністю, оскільки вважав, що у звязку із фактичним вступом в управління та володіння спадковим майном у встановленому законом порядку прийняв спадщину. На даний час він не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно користуватись спадковим майном, так як пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після батька, [PERSON], який помер 18 січня 2015 року, тривалістю в один місяць. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує (а. с. 29). Представник відповідача Білопільської міської ради Сумської області в судове засідання не зявився. Міський голова надіслав листа, в якому просив розглянути справу у відсутність їх представника, позовні вимоги визнають (а. с. 21). Представник третьої особи Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не зявився. Завідувач держнотконтори [PERSON] надіслала заяву про розгляд справи без участі їх представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а. с. 22). Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позов підтримують (а. с. 27, 31). У звязку з неявкою сторін, третіх осіб, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 2 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, а також той із подружжя, який його пережив (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Судом встановлено, що батьком позивача, [PERSON], був [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БП №363306 (а. с. 6). Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-БП № 228627 останній помер 18 січня 2015 року (а. с. 4). У відповідності до свідоцтва на право власності на житло від 25 січня 1999 року, виданого виконавчим комітетом Білопільської міської ради згідно з розпорядженням (наказом) від 22 січня 1999 року, [PERSON] на праві власності належало 34% будинку, що знаходиться за адресою: м. Білопілля, вул. Тернівська, 54 (а. с. 5). З довідки Білопільської міської ради від 17 червня 2016 року вбачається, що [PERSON] постійно і на день смерті був зареєстрований за адресою: [INFO], один. Спадкоємцем майна останнього є син, [PERSON], який на день смерті проживав із батьком, здійснив поховання, провів ремонтні роботи у будинку, в якому продовжує проживати й на даний час (а. с. 30). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру станом на 03 червня 2016 року справа після [PERSON], який помер 18 січня 2015 року, не заводилася (а. с. 23). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивач має право на спадщину за законом після померлого 18 січня 2015 року батька, [PERSON]. Однак, він не може реалізувати його у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. З огляду на положення абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті батька у звязку зі скрутним матеріальним становищем та юридичною необізнаністю, оскільки вважав, що у звязку із фактичним вступом в управління та володіння спадковим майном у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Суд вважає, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після батька з поважних причин, а відтак, його позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved