overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

27.12.2017 року позивач ТОВ Бахмут енергія звернувся до суду з заявою, в якій вказує, що відповідачці по справі [PERSON], яка є власником квартири за адресою: м. Бахмут (Артемівськ) Донецької області, вул. Чайковського, 22/33, підприємство ТОВ «Бахмут-енергія регулярно надавало послуги по постачанню теплової енергії, за які необхідно щомісячно вносити плату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляється від сплати вартості наданих їй послуг і, не зважаючи на попередження, у добровільному порядку заборгованість, яка утворилася за період з 01.01.2011 року по 01.06.2017 року, не погашає. Розмір заборгованості за вказаний період складає 14 827 грн. 37 коп. Позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь вказану суму боргу, а також судовий збір у сумі 1\~600 грн., сплачений ним при подачі позовної заяви. У судове засідання представник позивача не зявилася, від неї надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу у її відсутність та вказала, що на вимогах позовної заяви наполягає та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, вона у встановленому законом порядку була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки вона суд не сповістила, від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 281 ЦПК України. На підставі ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у звязку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: м. Бахмут (Артемівськ) Донецької області, вул. Чайковського, 22/33, що підтверджується Інформаційної довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та отримує послуги по теплопостачанню, які надає позивач. Порядок надання послуг та розрахунків встановлено відповідно до Закону України Про житлово-комунальні послуги, а також Правилами надання послуг по централізованому опаленню, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Згідно зі ст. 32 Закону України Про житлово комунальні послуги та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по постачанню теплової енергії і гарячого водопостачання стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON]Є дійсно не виконує своїх обовязків по оплаті за надані їй послуги і має заборгованість, що виникла за період з 01.01.2011 року по 01.06.2017 року у розмірі 14 827 грн. 37 коп., що підтверджується випискою з особового рахунку № 7748. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. Беручи до уваги наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

27.12.2017 р. позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що 30.10.2010 р. був укладений шлюб з останнім, у якому народилося двоє дітей. Зазначила, що спільне життя у них з чоловіком не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні обовязки, сімя існує лише формально, тому просить позов задовольнити, розірвавши шлюб, залишивши дітей проживати з нею. 30.03.2018 р. сторони у судове засідання не з'явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судові засідання 09.02.2018 та 30.03.2018 рр. не зявився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав. При цьому, відповідачем не було подано відзив на позов та будь-яких інших доказів. На підставі ст.ст. 259, 280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Згідно вимог ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.10.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ № 148810. Від шлюбу у сторін є двоє дітей син [PERSON] [INFO], донька [PERSON], [INFO], що стверджується копіями відповідних свідоцтв про їх народження. Зі змісту позовної заяви вбачається, що сімейне життя в сторін не склалося, вони не підтримують жодних стосунків, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак шлюб між ними слід розірвати. Окрім цього, в силу приписів ст. 141 ЦПК України, судовий збір, сплачений позивачкою, підлягає стягненню у її користь з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

27.12.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29.04.2016, який був зареєстрований Армавірським територіальним відділом реєстрації актів цивільного стану, м. Армавір, Вірменія, актовий запис №240. Від даного шлюбу дітей не мають. На теперішній час шлюбні відносини між ними припинені, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином, позивач вважає, що їх сім`я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення у неї немає. Майнового спору не мають. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, згодна на заочний розгляд справи та просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.06.2019 постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові\~докази,\~суд приходить\~до наступних\~висновків. Судом встановлено, що з 29.04.2016 сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.15-16). Від даного шлюбу дітей не мають. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору не мають. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оскільки між сторонами шлюбні відносини фактично припинені, суд вважає, що подальше перебування в шлюбі порушує права позивача, а тому позов слід задовольнити, а шлюб розірвати. На підставі ст.ст.24, 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.12, 13, 211 ч.3, 247 ч.2, 263, 265, 272, 273, 280-282, 284 ЦПК України, суд,- \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

27.12.2018 позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 31.07.1998 він з відповідачем зареєструвала шлюб, від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Протягом спільного життя між ними виникали непорозуміння на побутовому ґрунті, вони втратили почуття довіри та любові один до одного. Примирення між ними не можливе, шлюб існує формально. У звязку з чим позивач просить розірвати шлюб. Позивач надав заяву, в якій просив розглядати справу у підготовчому засіданні за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач надала заяву, в якій просила розглядати справу у підготовчому засіданні, позов підтримала, просила задовольнити. Приписами ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований 31.07.1998 у Харківському міському відділ реєстрації актів громадського стану, актовий запис №982. Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на теперішній час сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

27.12.2018позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилась спадщина на нерухоме майно, до складу якої входить житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишився заповіт, за яким все майно спадкодавець заповів позивачу. Позивач є спадкоємцем за заповітом, спадкоємець за законом дружина покійного відмовилась від спадщини, інші спадкоємці, які претендують на спадкове майно, відсутні. Позивач звернувся з письмовою заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок до Чуднівської державної нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. З метою отримання відомостей про реєстрацію спірного домоволодіння за померлим позивач звернувся до Бердичівського міжміського бюро технічної інвентаризації і йому було повідомлено про відсутність реєстрації правовстановлюючих документів на даний житловий будинок з господарськими спорудами. В судове засідання сторони не з`явились. В тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності. Від представника до Тютюнниківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області сільського голови Михалюка М.І. до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника сільської ради, у якій одночасно зазначено, що сільська рада позов визнає повністю. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

27.12.2018позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилась спадщина на нерухоме майно, до складу якої входить квартира розташована за адресою: [ADDRESS] . Квартиру покійний брат придбав у [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі - продажу, але право власності не зареєстрував. Позивач є спадкоємцем за законом другої черги, інші спадкоємці відсутні, проте у зв`язку з тим, що спадкодавець не зареєстрував право власності на квартиру, позивач змушений звернутись до суду з позовом, оскільки в нотаріальному порядку не може оформити свої спадкові права. Позивач у судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позов підтримує повністю. Відповідач - Іванопільська селищна рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом селищного голови Іванопільської селищної ради Чуднівського району Житомирської області Маркова І.А., згідно якої Іванопільська селищна рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника селищної ради. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

27.12.2018р. до Словянського міськрайонного суду звернулась з позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу,\~пояснюючи вимоги\~наступним:\~вони\~знаходяться в\~зареєстрованому шлюбі\~з 07\~липня 2017р.,\~одруження було\~зареєстровано у\~Соборному районному\~у місті\~Дніпрі відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції Дніпропетровській\~області,\~актовий запис\~№ 487.\~\~Від шлюбу\~неповнолітніх дітей\~не мають.\~Спільне життя\~між ними\~не склалося. Причиною розпаду сімї стало відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, втрата почуття любові. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені з липня 2018 року. Подальше збереження шлюбу є неможливим.\~Спору про поділ майна не має. Просить суд\~ розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю,\~просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомленим про дату та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду, заяв про відкладення судового розгляду від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. З наданих письмових доказів слідує наступне: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 07 липня 2017 року, одруження було зареєстровано у Соборному районному\~у місті\~Дніпрі відділі\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Головного\~територіального управління\~юстиції Дніпропетровській\~області,\~актовий запис\~№ 487 (а.с.\~3). Згідно ч.1\~ст.24 СК України,\~ст.51 Конституції України, ст.16 Загальної декларації прав людини шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Позивач [PERSON] на розірванні шлюбу наполягає, зазначила у позовній заяві про те, що вона не бажає продовжувати шлюбні стосунки з відповідачем. Як вбачається зі\~ ст.56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження … є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставинах суд приходить до переконання, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Під час укладання шлюбу\~[PERSON] своє прізвище не змінювала. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 704,80 грн. сплачена при подачі позовної заяви до суду, що підтверджено відповідним платіжним дорученням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

27.12.2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю. У підготовчому засіданні позивач позов підтримала та наполягала на його задоволенні; відповідач визнав позов повністю; від надання судом строку на примирення сторони відмовилися. В силу положень частини третьої статті 200 ЦПК України визнання відповідачем позову дає суду підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 21.10.2014 року, при цьому мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. Як випливає з позовної заяви та пояснень сторін, сторони припинили сімейні відносини; з листопада 2018 року сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки натепер шлюб носить формальний характер, при цьому сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю, пред'явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. За приписом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

27.12.2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] (далі - відповідач) таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] з підстав, встановлених статтею 405 ЦК України. Позов мотивує тим, що відповідача вироком суду засуджено до 8 років 2 місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання обчислюється з 21 квітня 2016 року по 17 червня 2023 року. Виходячи з малозначності справи, ухвалою судді від 14.01.2019 року відкрито провадження в цивільній справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, при цьому відповідачу надано п'ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - п'ятиденний строк для подання відповіді на відзив. У встановлений судом строк сторони процесуальні заяви по справі (відзив на позовну заяву і відповідь на відзив) суду не надіслали, в зв'язку з цим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач є власником 1/6 частини квартири [ADDRESS] (далі - Квартира) на підставі договору дарування частки квартири від 17.02.2016 року (а. с. 14), в якій зареєстровано місце проживання відповідача (а. с. 16). Як убачається з матеріалів справи (а. с. 11) відповідач [PERSON] засуджений до 8 років 2 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. З 06.07.2017 року він відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Бориспільська виправна колонія» зі строком з 21.04.2016 року по 17.06.2023 року. Позивач посилається на те, що відповідач не проживає в Квартирі без поважних причини понад один рік. Він не бере участі в оплаті житлово-комунальних послуг, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач не проживає в Квартирі у зв'язку з відбуванням покарання в місцях позбавлення волі, що є поважною причиною, то немає законних підстав для визнання його таким, що втратив право користування Квартирою. У зв'язку з викладеним, позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed