overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

27 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з 11.06.2011 року вона та відповідач перебувають у шлюбі, який зареєстровано Козлівською сільською радою Могилів-Подільського району Вінницької області за актовим записом №3. Від спільного подружнього життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Намагання зберегти сімю ні до чого не привели. Просить прийняти рішення, яким розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 11 червня 2011 року Козлівською сільською радою Могилів-Подільського району Вінницької області за актовим записом №3 та стягнути на її користь сплачений судовий збір. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її присутності, позовні вимоги повністю підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги повністю визнає та не заперечив проти їх задоволення. За таких обставин, суд ухвалив розглянути справу без участі сторін, ухваливши рішення у даному судовому засіданні на підставі доказів, які є в матеріалах справи. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що з 11.06.2011 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано Козлівською сільською радою Могилів-Подільського району Вінницької області за актовим записом №3. Від спільного подружнього життя мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-АМ №134443 від 18.04.2011 року. Спільне життя у сторін не склалося через те, що вони не зійшлися характерами, у них різні погляди на сімейне життя. Сторони припинили шлюбні відносини та перестали вести спільне сімейне господарство. Протокольною ухвалою Новодністровського міського суду Чернівецької області від 10 травня 2016 року сторонам по даній цивільній справі було надано строк для примирення терміном до 13 червня 2016 року, однак примирення між сторонами не досягнуто. Таким чином, враховуючи наведені обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що їх сімя остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Згідно ч.1 ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, прізвище позивачу після розірвання шлюбу відновити на дошлюбне прізвище, а саме: «Діденкул». На підставі ст.ст.110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

27 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та Нікіти, [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного. Позивачка в судовому засіданні повністю підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. При цьому додала, що на разі вже є рішення суду про розірвання шлюбу між нею та чоловіком, діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, а колишній чоловік ніякою матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Її стан здоровя добрий, вона працездатного віку, проте, на разі безробітня. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав повністю, вважає, що і так надає матеріальну допомогу на утримання дітей, а тому, за судовим рішенням немає необхідності їх стягувати. Його стан здоровя задовільний. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали у справі, встановивши обставини та визначивши до них правовідносини, вважає заявлені вимоги законними, обґрунтованими та у повному обсязі підтвердженими матеріалами справи. Так, встановлено, що сторони з 03.03.12006 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.5), проте, на сьогодні за рішенням суду шлюб розірвано. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які проживають разом із матірю, що вбачається із довідки з місця реєстрації (а.с.4). Відповідач же проживає та зареєстрований окремо від них (а.с.14), не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Батьківство відповідача підтверджується свідоцтвами про народження дітей, в яких він записаний батьком (а.с.6-7). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, але тільки за заявою платника чи одержувача аліментів, проте, таких заяв до суду не надходило. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище як дитини, так і платника аліментів, а також наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, дочки, сина. З викладеного сторонами також встановлено, що інших дітей у відповідача немає, а також непрацездатних батьків, які б потребували допомоги з його боку. Відповідач працездатного віку, медичних документів про стан здоровя, що б могло вплинути на розмір стягуваних аліментів, відповідач судові не надав. Обидва батьки на разі безробітні і не надано відомостей про стан здоровя дітей. Таким чином, враховуючи той факт, що у відповідач відсутні на утриманні інші особи, крім вказаних дітей, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю, вважаючи визначений розмір позивачкою достатнім.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

27 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 26 січня 2016 року у виконкомі Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №2. Від даного шлюбу дітей немає. Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, з початку березня 2016 року вони разом не проживають, спільне господарство не ведеться, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, а тому суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу, оскільки на проведенні розгляду наполягав позивач. В судове засідання позивач не зявився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 26 січня 2016 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане виконкомом Королівської селищної ради Виноградівського району Закарпатської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №2 (а.с.4). Від шлюбу сторони дітей не мають. З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано бажання [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено на його користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

27 квітня 2016 року до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 25 березня 2016 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 86. Спільних дітей від шлюбу немає. З 26 березня 2016 року шлюбні відносини припинені у звязку з тим, що відповідачка зловживає спиртними напоями, веде непристойний спосіб життя, не працює, вчиняє сварки. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечать його інтересам. Відповідачка на розірвання шлюбу не згодна. Примирення між сторонами неможливо. Спору відносно розподілу майна немає. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з'явилась по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлялась належним чином, тому, зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у юридичному шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 25 березня 2016 року, актовий запис № 86 (а.с. 5). Спільних дітей від шлюбу не мають. Фактичні шлюбні відносини припинені 26 березня 2016 року з причин зловживання відповідачкою спиртними напоями, веденням непристойного способу життя, відсутністю роботи та постійними сварками. Примирення між сторонами неможливо. Спору відносно розподілу майна немає. Відповідно до \~статті 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Стаття 110 СК України\~передбачає право позивача на пред'явлення позову про розірвання шлюбу.\~\~\~ Відповідно до\~статті 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки встановлені законом. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 551,21 гривень. Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

27 квітня 2016 року до Слов'янського міськрайонного суду позивач звернулась з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2008 року, що був зареєстрований Микитівським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції в Донецької області, про що зроблено актовий запис № 304. Зазначає, що від даного шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спору про розподіл спільного сумісного майна між ними немає. Зазначає, що з відповідачем проживають окремо з липня 2015 року. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в яких позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Так, встановлено, що сторони одружені з 14 червня 2008 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданого Микитівським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції в Донецької області, про що зроблено актовий запис № 304. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені в липні 2015 року. Спору про розподіл майна - немає. Від наведеного шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені судові витрати, а саме сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

27 квітня 2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання [PERSON] недієздатною, встановлення опіки та призначення заявника опікуном над недієздатною, посилаючись на те, що [PERSON] страждає на хронічне стійке психічне захворювання, через що не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над нею опіки, заявник бажає бути її опікуном. Представник органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради не заперечив проти задоволення заяви про визнання [PERSON] недієздатною, встановлення опіки та призначення заявника опікуном над недієздатною [PERSON] Суд, дослідивши надані докази, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON], [INFO], є сестрою [PERSON], [INFO]. Згідно з висновком судово-психіатричних експертів КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоровя» за № 121 від 22 березня 2017 року, \~[PERSON], [INFO], страждає на хронічне стійке психічне захворювання у вигляді помірної розумової відсталості зі значним порушенням поведінки, у звязку з чим не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення опіки. \~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 39 ЦК України,\~ \~фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі \~визнання її \~недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. \~ Як вбачається з подання за № С-261/п від 06 червня 2017 року, Київська районна адміністрація Одеської міської ради дійшла висновку щодо доцільності встановлення опіки на недієздатною особою та призначення заявника [PERSON] опікуном над [PERSON] \~ Тому суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Слід визнати [PERSON] недієздатною, оскільки вона страждає на хронічне стійке психічне захворювання у вигляді помірної розумової відсталості зі значним порушенням поведінки, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над неї опіки, тому є доцільним встановлення опіки над хворою [PERSON], призначення заявника [PERSON] її опікуном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

27 квітня 2016 року заявник звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просив встановити факт належності йому державного акту серії ІV-МК №007229 про право приватної власності на землю, площею 5, 87 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області. Вказував, що при написанні його по-батькові в зазначеному державному акті відбулася помилка: замість Омелянович зазначено Омилянович. Посилаючись на те, що в адміністративному порядку він не може встановити та підтвердити факт належності документа, тому просив підтвердити це в судовому порядку. Розгляд справи було проведено без участі заявника, його представника та представника заінтересованої особи. Дослідивши матеріали цивільної справи суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до паспорту заявника серії ЕР № 024541, його по-батькові Омелянович. Заявник отримав у приватну власність земельну ділянку, площею 5,87 га, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення 14 сесії 23 скликання Воскресенської селищної ради від 17 лютого 2001 року. На підтвердження права власності йому був виданий 20 березня 2001 року державний акт серії ІV-МК №007229. В той же час в ньому його по-батькові було записано з помилкою: замість «Омелянович» зазначено «Омилянович». Між тим співпадання інформації про заявника (прізвище, ім`я, по-батькові, місце проживання та ін.) в державному акті з інформацією в інших документах на його ім'я (паспорті, пенсійному посвідченні тощо) вказують, що державний акт оформлений саме на нього. Встановлення факту належності документу необхідно заявнику для отримання можливості належним чином володіти та користуватися своєю земельною ділянкою. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

27 квітня 2016 року Заявник звернувся до суду із заявою про призначення опікуна над недієздатною матір'ю [PERSON], [INFO]. В заяві посилався на те, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 02.07.2013 року [PERSON], [INFO], визнано недієздатною. Проте, судом під час розгляду справи не вирішено питання про призначення його опікуном, у зв'язку з чим піклуючись про свою матір, Заявник не має законних підстав здійснювати будь-які дії для захисту інтересів [PERSON], а саме: отримувати пенсію, укладати договори. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі та просив призначити його опікуном над своєю недієздатною матір'ю. Представник органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала, надала суду подання, щодо доцільності призначення опікунства над [PERSON] її сином. Згідно з поданням органу опіки та піклування від 04.05.2016р. №108-6780, [PERSON], 1945 року народження, страждає на психічне захворювання, яке істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON], 1985 року народження, піклується про свою матір, купує необхідні продукти харчування, ліки, веде домашнє господарство. Медичних протипоказань для призначення його опікуном немає. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними, може бути визнана судом недієздатною. Статтею 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою в разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що підстав для заперечення вказаних висновків судово-психіатричної експертизи немає, рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 02.07.2013 року набрало законної сили, подання Органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації, що підтверджує доцільність встановлення опіки, суд вважає заяву про призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 39, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

27 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачкою вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 червня 2013 року, актовий запис № 4, від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. З 10 грудня 2015 року сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивач вважає неможливим примирення і подальше збереження сімї, тому просив розірвати шлюб з відповідачкою. У судове засідання позивач не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримує позовні вимоги (а.с. 11). Відповідачка у судове засідання не з*явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, визнає позовні вимоги, вважаючи також неможливим збереження сімї та примирення з позивачем, просила залишити за нею право іменуватися шлюбним прізвищем (а.с. 15). З*ясувавши позицію сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 21 червня 2013 року зареєстрували шлюб (а.с. 6), актовий запис виконкому Олександро-Калинівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис №4. Від шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 9). З грудня 2015 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Наявності між сторонами у справі спору про спільне майно не встановлено. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї [PERSON] суперечить інтересам сторін, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved