overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

28.10.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві вказує, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими побудовами, який розташований по [ADDRESS]. За життя спадкодавець не встиг оформити правовстановлюючих документів та зареєструвати право власності на вказаний будинок. Спадкоємцем першої черги є позивач - дружина померлого [PERSON], яка відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Отримати свідоцтво про право на спадщину в Кобеляцькій державній нотаріальній конторі позивач не має можливості, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності спадкового будинку. Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на спадковий житловий будинок. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просить суд розглянути справу в її відсутність, задовольнивши позов. Представник відповідача, Кобеляцької міської ради Полтавської області Кліманов О.О. подав заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6). Спадкодавець доводився чоловіком позивачеві [PERSON] ( а.с.7), яка прийняла спадщину, однак внаслідок відсутності правовстановлюючого документу та державної реєстрації права власності спадкового будинку, нотаріусом відмовлено, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на це майно (а.с.8). Оскільки, позивач [PERSON], внаслідок відсутності правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на спадковий будинок, не може оформити спадщину, належність цього майна [PERSON], який помер [INFO] року, підтверджується відповідними документами (а.с.9,10,11,12,13), позивач має право на це майно в порядку спадкування за законом, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

28.10.2016 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 07.05.2007 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 10029,87 гривні, так як відповідач добровільно сплати борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність . Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним чином. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини : 07.05.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір , та відповідач отримав кредит. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту на 30.09.2016 року склався борг перед банком 10029,87 гривні, а саме борг за тілом кредиту 8334,32 гривень, заборгованість за відсотками 1030,07 гривень, розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 444,70 гривень, розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 107,12 гривень розмір інфляційних витрат за кредитом 86,72 гривень, розмір інфляційних витрат за відсотками 26,94 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання ,або одностороння зміна його умов не допускається,якщо інше не встановлено договором ,або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства ,а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1ст 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання ,то воно підлягає виконанню у цей строк . Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання ,або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ,відповідно дост. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець , зобов'язується надати грошові кошти(кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах ,встановленнях договором ,а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає, що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі . З відповідача слід стягнути також за судові витрати з оплати судового збору гривень,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

28.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з відповідача за теплову енергію, яка виникла протягом 01.10.2013 року по 01.10.2016 року на загальну суму 1392,63 грн. В судове засідання представник позивача не прибув, в поданій заяві від 08.12.2016 року просить суд розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не прибув. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі - приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] та за період з 01.10.2013 року по 01.10.2016 року заборгував позивачу за теплову енергію на загальну суму 1392,63 грн. Відповідач порушив зобов'язання щодо обов'язкових виплат за надані позивачем послуги з теплопостачання у зазначене помешкання відповідача, а тому це є підставою, згідно ст.68 ЖК України, для задоволення позову. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору, необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

28.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за послуги теплопостачання, що виникла за період з 01.06.2015 року по 30.09.2016 року включно, в розмірі 4971 грн 02 коп. та відшкодування понесених судових витрат в розмірі 1378 грн. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні; відповідач позов визнав і пояснив, що заборгованість по оплаті за послуги теплопостачання виникла через складні сімейні обставини та відсутність грошових коштів. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідач є власником квартири № 2/2 в будинку № 47 по вулиці Коцюбинського в м. Чернігові і споживачем послуг теплопостачання, які надає позивач. Відповідно до статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статті 19 Закону України «Про теплопостачання» відповідач зобов'язаний своєчасно сплачувати за спожиті послуги. Втім, відповідач за послуги теплопостачання розраховуються неналежним чином, внаслідок чого, в період з 01.06.2015 року по 30.09.2016 року включно, виникла заборгованість, яка складає 4971 грн 02 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 5), при цьому визнана відповідачем, що є підставою для її стягнення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

28.10.2016 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 04.08.2015 року померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS], при житті на випадок смерті мати не залишила заповіту, інші спадкоємці відсутні. В установлений законом строк до нотаріальної контори вона не звернулася так як мати довго хворіла, а тому на момент смерті проживала біля неї, а отже, вона вважала, що з заявою звертатися не потрібно. Просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини в два місяці. Представник позивача в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав посилаючись на вказані обставини. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій просить справу розглянути у їх відсутність, позов визнають. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 04.08.2015 року померла [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть, серія І-ОЛ № 211849. Після її смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS], відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 17.10.2001 року. На випадок своєї смерті [PERSON] не залишила заповіту. Позивач є спадкоємцем померлої за законом, відповідно до ст.. 1261 ЦК України. З інформації наданої Маловисківською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області встановлено, що після смерті [PERSON] до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не зареєстрована. В силу ст.. 1272 ЦК України згідно, якої суд може визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, з урахуванням того, що представник відповідача не заперечує проти задоволення позову, позивач є спадкоємцем за законом померлої, проживала з спадкодавцем на момент її смерті, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

28.10.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач пред'явлений позов підтримала і наполягала на його задоволенні; відповідач позов визнав; від надання судом строку на примирення сторони відмовилися. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 17.07.2007 року, при цьому спільних неповнолітніх дітей не мають. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. Хоча сторони проживають разом, вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю, пред'явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

28.10.2016 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2012р., мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], 22.09.2015р.н. Сімейне життя не склалося через конфлікти, різні погляди на життя, фактичні шлюбні відносини припинено, тому позивачка просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, що зазначені в позові, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 01.09.2012р., актовий запис №80. Сторони мають спільних малолітніх дітей [PERSON], 26.12.2012р.н. та [PERSON], [INFO] Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

28.10.2016 року представник позивача подав в суд позов, в якому просив стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок погашення боргу 720 доларів США, що за курсом НБУ складає 18417,60 грн. В обґрунтування вимог представник позивача посилався на те, що 07.06.2014 року [PERSON] передав у борг [PERSON] грошові кошти в сумі 300 доларів США, з виплатою відсотків у розмірі 5% на місяць. Кошти боржник мав повернути до 07.09.2014 року в розмірі 500 доларів США та відсотки, однак свого зобовязання не виконав. Представник позивача та відповідач в судове засідання не зявилися. Представник позивача прохав проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення в засобах масової інформації, а саме: газеті «Слобідський край», примірник якої знаходиться в матеріалах справи. За таких обставин, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] передав у борг [PERSON] кошти в сумі 300 доларів США зі сплатою відсотків в розмірі 5% на місяць, що підтверджується оригіналом розписки, яка надана представником позивача суду. Термін повернення позики був встановлений до 07.09.2014 року. Відповідно розрахунку заборгованість відповідача за договором позики станом на 28.10.2016 року складає 720 доларів США з яких : сума боргу за договором позики - 300 доларів США, відсотки в розмірі 5 % на місяць - 420 доларів США ((300*5/100*28) строк прострочки відповідача з 07.06.2014 року по 27.10.2016 року складає 28 місяців), що за курсом 25,58 відповідно службового розпорядження НБУ від 27.10.2016 року складає 18417,60 грн. Однак відповідач, в порушення домовленості, позикодавцеві у встановлений термін грошові кошти не повернув, про що свідчать оригінал розписки, наявний у позикодавця. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати в сумі 551 грн. 21 коп. по оплаті судового збору та витрати повязані з розміщенням оголошення в засобах масової інформації в розмірі 313,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

28.10.2016 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 21.09.2013 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28.10.2016 року. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити останній. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

28.10.2016 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 30.01.2010 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Також зазначила, що вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, інших прибутків не має, матеріально не забезпечена, потребує допомоги, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь, у розмірі 1/4 частини усіх його щомісячних прибутків, з дня подачі позову до повноліття доньки, але не менше 30% прожиткового мінімум для дітей відповідного віку, та стягнути з відповідача кошти на своє утримання щомісячно по 1/6 частині із всіх видів заробітку до досягнення донькою 3-х років. Позивач в судове засідання не з'явилась надала суду заяву, в якій просила суд \~розглядати справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

28.10.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 19.08.2016 року зареєстрували з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини фактично припинили у лютому 2017 року, а тому просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала позов, наполягала на розірванні шлюбу. Заявила, що не згодна на примирення, оскільки вважає, що даний шлюб зберегти не можливо. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ФП № 126072 від 19.08.2016 року, [PERSON] та [PERSON] одружились 19 серпня 2016 року. Шлюб зареєстровано Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №159 (а.с. 3). Мають сина [PERSON] [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії 1-ФП № 129705 виданого 21.09.210 року відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області (а.с. 8). Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. На підставі ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього. За такого суд вважає, що подальше збереження сімї є недоцільним. У відповідності до ст. 113 СК України, позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу. Частиною 2 ст. 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-09 00:00:00

28.10.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , зареєстрований 11.08.1999 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №1045. В обґрунтування вимог зазначив, що з 11.08.1999 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] . Спільне життя у сторін не склалось, втрачено почуття любові та поваги. Подальше примирення та збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 06.11.2019 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.13-14). У судове засідання позивач не з`явився, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглядати справу у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, вважає примирення неможливим, просить не стягувати з відповідача судовий збір (а.с.21). Відповідач у судове засідання не з`явилася, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглянути справу у її відсутність, позов визнає в повному обсязі, вважає примирення неможливим (а.с.20). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення. Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 серпня 1999 року Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №1045 (а.с.4). Сторони по справі мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.08.2004 року Житомирським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції (а.с.7). Як вбачається з довідки Комендатури військових сполучень залізничної станції Житомир №429 від 18.10.2019 року дитина перебуває на утриманні позивача (а.с.8). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнала позовні вимоги повністю, таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та сім`я розпалась остаточно, тому є підстави для задоволення позовних вимог. Витрати по сплаті судового збору суд залишає за позивачем, оскільки позивач не наполягає на їх стягненні з відповідача.

Outcome: approved