Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

28.06.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому вказує, що йому на праві власності належить будинок № 30 по вул. Чкалова м. Шостка Сумської області. У його в будинку зареєструвався його зять [PERSON] Відповідач в будинку не проживав жодного дня, однак залишається в ньому зареєстрованими. Увесь цей час відповідач проживає без реєстрації у своєму власному будинку № 25 по вул. Воронізька м. Шостка Реєстрація відповідача в будинку створює позивачу перешкоди в розпорядженні власністю, тому він змушений звертатись до суду і просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування належним йому будинком. В судовому засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] зустрічний позов не визнали , надали суду пояснення, аналогічні викладеним в первісній позовній заяві, просили суд задовольнити первісний позов, у задоволенні зустрічного відмовити. Відповідач не проживає в будинку з часу його реалізації, відповідач витрат по утриманню житла не несе, проте ухиляється від зняття з реєстрації в зазначеному будинку і реєстрації за фактичним місцем проживання. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що він користується зазначеним будинком, тому звернувся до суду з зустрічним позовом в якому просить надати йому можливість проживати в цьому будинку. Свої позовні вимоги підтримує просить їх задовольнити. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником будинку № 30 по вул. Чкалова в м. Шостка Сумської області. Дане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Проте відповідач за місцем реєстрації взагалі без поважних причин не проживав та не бажає в подальшому користуватися будинком, оскільки постійно мешкає за адресою Воронізька, 25 м. Шостка витрати по утриманню житла не несе, його особистих речей в будинку немає, проте він без поважних причин не знявся з місця реєстрації, внаслідок чого створюються незручності власнику житла. Вказані обставини підтверджуються також поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] які підтвердили, що відповідач в будинку не живе і ніколи не мешкав. Положеннями ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім»ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно положень ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач за місцем реєстрації без поважних причин не проживає з часу реєстрації, тобто понад встановлений законом річний строк, між ним та власником житла не встановлено наявність домовленості щодо іншого порядку користування житлом або інших строків збереження житлового приміщення. Доводи представника відповідача [PERSON] в тій частині, що відповідач по первісному позову [PERSON] не може бути позбавлений права користування будинком позивача оскільки довідки зібрані позивачем вказують на те, що річний термін ( ст. 405 ЦК) не сплинув і питання про позбавлення права користування будинком є передчасним. Однак дане спростовується показами свідків зокрема як свідок [PERSON] так і свідок [PERSON] суду пояснили, що дочка позивача [PERSON] одружилася з відповідачем в 2000 році, однак з цього періоду вони жодного разу не бачили відповідача [PERSON] за місцем реєстрації м. Шостка, вул. Чкалова,30.Згідно акту від 01.10.2016 року [PERSON] не проживає і ніколи не проживав [INFO]. Враховуючи, що [PERSON] не проживає за адресою реєстрації понад строки, визначені ст. 405 ЦК України, добровільно залишив будинок, фактично мешкає за іншою адресою, тобто обрав інше постійне місця проживання, не приймає участі в утриманні спірного житла та оплаті комунальних послуг за користування ним, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] З урахуванням вказаного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Що стосується зустрічного позову то суд заслухавши доводи учасників процесу та дослідивши матеріали справи прийшов до наступного. Як зазначає позивач по зустрічному позову [PERSON] він є членом сім»ї позивача за первісним позовом, вселився в будинок за згоди власника, зареєстрований з 2005 року. На підставі викладеного та на підставі пояснень відповідача [PERSON] вбачається, що [PERSON] більше року відсутній за місцем реєстрації, він не є членом сім'ї позивача, договір найму з ним не укладався, доказів того, що він з поважних причин був відсутній понад встановленні строки за місцем реєстрації суду не надав, а тому суд приходить до висновку, що він втратив право користування спірним жилим приміщенням і необхідно відмовити в задоволенні позову. Крім того відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003р. „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою) свідоцтва про смерть.

Outcome: approved