Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

27.03.2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Позивачка зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з з 06.12.1996. Від шлюбу у них народився син [PERSON] [INFO]. Проте 29.05.2008 шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] добровільно переїхав на постійне місце проживання за іншою адресою, свої речі відповідач перевіз із собою. З часу переїзду відповідач не проживає в квартири [ADDRESS], хоча перешкод для перебування у квартирі та у користуванні нею відповідач не мав і не має. З часу, як відповідач змінив місце проживання, він не брав участі в утриманні та ремонті квартири, не сплачував комунальні рахунки. На даний час в квартирі проживає тільки позивачка з неповнолітнім сином, та всі обов'язки по утриманню квартири несе самостійно. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач проти позовних вимог заперечував у повному обсязі. В обгрунтування заперечень пояснив, що з 14.07.1993 по теперішній час є зареєстрованим та проживає в квартирі [ADDRESS]. На підставі рішення виконавчого комітету Московської районної ради 16.06.2000 є основним наймачем квартири. Окрім зазначеної квартири іншого житла він не має, в ній знаходяться усі його речі, майно, меблі, одяг, взуття, інструменти тощо. Він працює на підприємстві публічне акціонерне товариство «Конкурент» (код ЄДРПОУ 24479195), і його робота пов'язана з постійними відрядженнями на об'єктах підприємства, які розташовані в Дніпропетровській області. З 01.09.2010 по 26.12.2010 він працював на будівництві полігону побутових відходів в м. П'ятихатки Дніпропетровської області, з 10.01.2011 по 12.08.2011 - на будівництві системи водовідведення побутових стічних вод від м. Синельникове Дніпропетровської області, з 25.09.2011 по 25.02.2012 - на будівництві каналізаційної системи з очисними спорудами у сел. Антонівка Солонянського району Дніпропетровської області, з 25.03.2012 по 28.12.2012 та з 01.02.2013 по теперішній час він працює на будівництві полігону твердих побутових відходів с. Васильківка Дніпропетровської області. Зазначив, що в перервах між відрядженнями завжди повертається додому до квартири [ADDRESS], оскільки це є його єдине житло. В січні 2013 року після передостаннього відрядження він не зміг потрапити до квартири, оскільки там виявився зміненим замок на вхідних дверях, [PERSON] на телефонний дзвінок не відповіла. В той день відповідач сильно поспішав, оскільки мав їхати у нове відрядження, тому не став відкривати двері квартири без ключа. Зазначає, що продовжує проживати у вищезазначеній квартирі та сплачує комунальні послуги самостійно. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS], що підтверджується копіями паспортів сторін та довідками з житлово-експлуатаційних організацій. Відповідно до Договору найму житла від 25.07.2004 основним наймачем квартири [ADDRESS] є позивачка - [PERSON]. Згідно вказаного договору (розділ 1 договору), відповідач по справі та син сторін [PERSON] виступають членами сім'ї наймача. Як вбачається згідно Договору про реструктуризацію заборгованістю за послуги теплопостачання від 10.06.2006, саме позивачка [PERSON] виступала особою, яка взяла на себе зобов'язання погашати виниклу заборгованість за послуги опалення та гарячого водопостачання, яка станом на 01.06.2006 складала дві тисячі двісті вісімдесят сім гривень 60 копійок. При цьому, згідно п. 1 зазначеного Договору про реструктуризацію заборгованістю за послуги теплопостачання від 10.06.2006 встановлена розстрочка по сплаті заборгованості на період з 01.06.2006 до 01.06.2009 у сумі 63, 54 гривні щомісячно. Як вбачається з Договору про погашення заборгованості від 10.12.2010 за № 910, саме позивачка [PERSON] прийняла на себе зобов'яання погашати заборгованість за послуги водовідведення, яка згідно п. 1.1. договору за період з грудня 2004 року по грудень 2010 року утворилася у розмірі сімсот сорок вісім гривень 90 копійок. Згідно п. 1.4. Договору про погашення заборгованості від 10.12.2010 за № 910 строки погашення заборгованості встановлено з 10.12.2010 по 10.05.2011 у сумі 149, 60 гривень щомісячно. Позивачем надано до суду квитанції про сплату комунальних послуг. Як випливає зі змісту Договору про реструктуризацію заборгованістю за послуги теплопостачання від 10.06.2006, Договору про погашення заборгованості від 10.12.2010 за № 910 та наданих позивачем квитанцій про сплату комунальних послуг саме позивач, а не відповідач, здійснювала оплату комунальних послуг та погашення виниклої заборгованості по цим послугам. Згідно змісту вказаних документів вони охоплюють період після розірвання шлюбу - після 29.05.2008. Як випливає з актів обстежень санітарно-технічного стану квартири [ADDRESS] від 12.03.2012 та від 05.03.2013, складених співробітниками житлово-експлуатаційної організації, ділянки № 32 КП «Жилкомсервіс», позивачка неодноразово зверталась до вказаної житлово-експлуатаційної організації, при цьому під час таких обстежень, як випливає зі змісту вказаних актів, відповідач по справі, [PERSON], в квартирі був відсутній. Відповідно до нотаріально посвідченої заяви [PERSON], який мешкає за адресою [ADDRESS], відповідач не проживає у своїй квартирі з кінця 2010 року. Відповідно до нотаріально посвідченої заяви [PERSON], яка мешкає за адресою [ADDRESS], відповідач не проживає у своїй квартирі з 2010 року. Відповідно до нотаріально посвідченої заяви [PERSON], який мешкає за адресо. [ADDRESS], відповідач не проживає у своїй квартирі більше пів року. Крім того, у зазначених заявах вищенаведені особи підтверджують той факт, що [PERSON] є відповідальним квартиронаймачем, самостійно сплачує комунальні платежі та утримує квартиру свого проживання. Крім того, відповідно до листа Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківські області з 2010 року [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає, що підтверджується як поясненнями гр. [PERSON], так і поясненнями сусідів. Суд приймає надані позивачкою докази як належні та допустимі в розумінні статей 57 - 59 ЦПК України. При цьому, суд не знаходить достатніх підстав для того, щоб прийняти доводи відповідача. Надана відповідачем квитанція про сплату комунальних послуг датована 19.04.2013, тобто, після відкриття провадження по справі, отже, розцінюється судом як необ'єктивний доказ. Будь-яких інших доказів на підтвердження того, що відповідач приймає участь в утриманні квартири [ADDRESS], відповідач суду не надав. На підтвердження роз'їздного характеру роботи та поважності причин відсутності у житлі протягом тривалих періодів відповідач надав довідку ПАТ «Конкурент» (код ЄДРПОУ 24479195) від 12.04.2013 вих. № 12/04/2013-1. Зазначену довідку ПАТ «Конкурент» (код ЄДРПОУ 24479195) від 12.04.2013 вих. № 12/04/2013-1 суд не може визнати як достовірний документ, враховуючи наступне, а саме: у довідці від 12.04.2013 вих. № 12/04/2013-1 вказано, що основним видом діяльності ПАТ «Конкурент» є будівництво промислових об'єктів. В той же час, дана інформація суперечить Витягу з ЄДРПОУ станом на 20.05.2013, згідно якого основним видом діяльності ПАТ «Конкурент» є «Інші види оптової торгівлі» (код 51.90), у довідці від 12.04.2013 вих. № 12/04/2013-1 зазначено, що місцезнаходженням ПАТ «Конкурент» є Харківська область, м. Зміїв, вул. Леніна, 25. Поряд з цим на довідці від 12.04.2013 вих. № 12/04/2013-1 поставлено відбиток печатки, на якій зазначено «Харківська область. Зміївський район». В той же час, відповідно до Витягу з ЄДРПОУ станом на 20.05.2013 місцем реєстрації даного підприємства є Полтавська область, м. Кременчук, вул. Перемоги, б. 26, кв. 19, 39600. Згідно вказаного Витягу дата та номер запису про взяття на облік до органів Кременчуцької об'єднаної ДПІ Полтавської області ДПС - 06.12.1996, 62; дата та номер запису про взяття на облік в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Кременчуці - 30.08.2012, 1634006994. Отже, станом на день надання довідки від 12.04.2013 вих. № 12/04/2013-1 ПАТ «Конкурент» уже не мало своїм місцезнаходженням Харківську область, м. Зміїв. Відповідач не надав до суду копій трудової книжки, інших документів, які б підтверджували його перебування у трудових чи інших відносинах з ПАТ «Конкурент» за ті періоди, в які за його твердженням він перебував у відрядженнях. Згідно відповідей на запити суду з органів Пенсійного фонду України, Міністерства доходів і зборів України жодних утримань з заробітної плати відповідача не здійснюється. Таким чином, враховуючи викладене, суд не може прийняти надану відповідачем довідку ПАТ «Конкурент» від 12.04.2013 вих. № 12/04/2013-1 як достовірний документ. Факт перебування відповідача у трудових відносинах з ПАТ «Конкурент» не підтверджено. Щодо пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], суд зазначає наступне. [PERSON] та [PERSON] є членами сім'ї, родичами та свояками відповідача, отже, їх показання суд сприймає як суб'єктивні. Крім того, зазначені особи не проживають поряд з адресою реєстрації відповідача, що розцінюється судом як обставина, яка перешкоджає їм спостерігати місцеперебування відповідача. Свідок [PERSON] не зміг чітко пояснити коли та при яких обставинах він час від часу бачив [PERSON] В той же час, якщо [PERSON] бачив відповідача 3 - 4 рази з 2010 року з періодичністю 3 - 4 місяці, то остання зустріч мала би бути навіть при найдовшому інтервалі приблизно у 2011 році, що підтверджує факт відсутності відповідача в житлі понад пів року, про що наполягає позивачка. Згідно пояснень свідка [PERSON] вона бачила [PERSON] приблизно один-два рази на тиждень з 2010 року по теперішній час, в той же час згідно тверджень самого відповідача та змісту наданої ним довідки від 12.04.2013вих. № 12/04/2013-1 він працював без пропусків по декілька місяців в певні періоди в 2010, 2011 та 2012 роках, тобто, не зміг би з'являтись у квартирі кожного тижня. Також, пояснення свідка [PERSON] суперечать поясненням свідка [PERSON] в частині періодичності перебування відповідача за місцем реєстрації. Згідно пояснень [PERSON] та [PERSON] вони знайомі з відповідачем на грунті дружніх стосунків, отже, суд вимушений критично поставитись до їх змісту. Порівнюючи пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з нотаріально посвідченими заявами [PERSON], [PERSON], [PERSON], які, як засіб доказування, дають протилежну інформацію, суд виходить з того, що в поясненях свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] відсутні суперечності, дані особи є найближчими сусідами сторін по місце розташуванню квартир та не є родичами, близькими чи іншими заінтересованими особами щодо будь-якої зі сторін судового спору. Таким чином, враховуючи досліджені під час розгляду справи докази, судом встановлено, що [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] протягом понад пів року. Відповідач не надав суду докази поважності причин відсутності у житлі протягом цього часу. При цьому, усі витрати по утриманню житла лежать на позивачі, [PERSON]. Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи та доводи сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до частин 1, 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги в достатній мірі підтверджені наявними у справі доказами, як окремо так їх сукупністю, отже, підлягають задоволенню. Оскільки відповідач був відсутній у житлі понад пів року без поважних причин, то суд вважає за необхідне визнати його особою, яка втратила право на користування жилим приміщенням на підставі положень ст. ст. 71, 72, 107 ЖК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved