Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

27 січня 2021 року приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі ПАТ «СК «Українська страхова група») звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації. В обґрунтування позову посилається на те, що 25 травня 2020 року в м. Києві з вини відповідача, внаслідок порушення ним ПДР України, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль, марки «FAW», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та автомобіль «Audi Q7», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , отримали механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2020 року [PERSON] визнано винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді та притягнуто його до адміністративної відповідальності за\~\~ст. 124 КУпАП. На момент ДТП автомобіль «Audi Q7», д.н.з. [NUMBER] , був застрахований в ПАТ «СК «Українська страхова група» відповідно до договору добровільного страхування від 10 березня 2020 року. На виконання умов вказаного договору ПАТ «СК «Українська страхова\~група» виплатило власнику даного автомобіля страхове відшкодування у розмірі 244388,90 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля марки «FAW», д.н.з. [NUMBER] , на момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «АСК «Інго Україна». 25 червня 2020 позивач звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування до ПрАТ «Інго Україна», яка здійснила виплату в розмірі 127400,00 грн. 06 серпня 2020 відповідачу було надіслано претензію з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування, однак вищевказана вимога залишилась без реагування з боку останнього. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь на відшкодування матеріальної шкоди 116988 грн. 90 коп. та на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2270 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Представник за довіреністю [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився про час та місце слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення слухання справи або відзиву суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою учасників справи, у відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1\~ст. 13 ЦПК України). \~\~\~\~\~\~ Як встановлено в суді та вбачається із постанови Шенченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2020 року у справі №761/15969/20 (провадження № 3-761/4608/2020) [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП\~та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. за те, що останній в порушення вимог п.п. 12.1, 13.1\~ПДР\~України 25 травня 2020 року об 11 год. у м. Києві по вул. Жилянська, 53, керуючи транспортним засобом марки «FAW», д.н.з. [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Audi Q7», д.н.з. [NUMBER] , який зупинився попереду, що призвело до механічних пошкоджень вказаних автомобілів з матеріальними збитками. Вказана постанова суду набрала законної сили 23 червня 2020 року. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 2\~ст.1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:\~\~шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. \~\~\~\~\~\~\~Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~встановлено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. \~\~\~\~\~\~ Згідно\~ст. 979 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. На момент вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки автомобіль «Audi Q7», д.н.з. [NUMBER] , був застрахований в ПАТ «СК «Українська страхова група» відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту №28-1125-20-00004 від 10 березня 2020 (далі - Договір). На виконання умов Договору ПАТ «СК «Українська страхова група» здійснило страхувальнику виплату страхового відшкодування в розмірі 244388,90 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія автомобіля марки «FAW», д.н.з. [NUMBER] , на момент вказаної дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «АСК «Інго Україна». 25 червня 2020 позивач звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування до ПрАТ «Інго Україна», яка здійснила виплату в розмірі 127400,00 грн. 06 серпня 2020 відповідачу було надіслано претензію з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування в розмірі 116988,90 грн., однак вищевказана вимога залишилась без реагування з боку останнього. Цивільним кодексом України\~передбачено, що зворотня вимога може бути заявлена у вигляді регресу (\~ст. 1191 ЦК України) або у вигляді суброгації (\~ст. 993 ЦК України). Відповідно до\~ст. 27 Закону України «Про страхування»\~та\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1992 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення. З урахуванням\~вищевикладеного,\~суд вважає\~за необхідне\~задовольнити позовні\~вимоги та\~стягнути з\~ [PERSON] \~на користь\~ПАТ«СК «Українська страхова група» матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП в розмірі 116988,90 грн. Відповідно до вимог\~статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2270 грн. На підставі\~ст. 993 ЦК України,\~ст. 27 Закону України «Про страхування»,

Outcome: approved