Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

27.10.2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Недотримання строку звернення із заявою про прийняття спадщини заявник пояснила тим, що вона звернулася до приватного нотаріуса Великоновосілківського нотаріального округу з метою складання заяви, але отримала відмову, зокрема, у звязку з тим, що призначений законом шестимісячний строк звернення до нотаріуса сплинув. Вважала, що оскільки є заповіт, то їй не потрібно звертатися до нотаріуса до спливу шестимісячного строку, а тому у визначений строк до нотаріуса не зверталася. У подальшому, відмова у вчиненні нотаріальних дій, стала підставою для її звернення до суду з вказаною позовною заявою. У своїй заяві, представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідачі, повідомлені судом в належний спосіб про час та місце розгляду справи до суду не зявилися, не повідомивши про причини неявки. За таких обставин суд прийшов до висновку про можливість заочного розгляду справи за наявними документами. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено: 28.12.2016 року помер батько позивача [PERSON], про що 28 грудня 2016 року складено актовий запис про смерть № 38. Місце смерті с-ще Розлив Великоновосілківського району Донецької області, Україна. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в селищі Урожайне по вулиці Садова, буд. 10, Великоновосілківського району Донецької області, приватизованої земельної ділянки площею 0,1877 га., цільове призначення - для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована на території с. Урожайне Старомайорської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області та земельної ділянки площею 5,9511 га., кадастровий № 1421284800:02:001:0246, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та яка розташована на території Старомайорської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області (а.с. 10-12). За життя [PERSON] склав заповіт, що був посвідчений секретарем Старомайорської сільської ради [PERSON], 07.11.2016, зареєстрованого в реєстрі за № 421, відповідно до заповіту вищезазначене майно він заповів позивачу (а.с. 6). Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої 24.10.2017 року приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON], відмовлялося у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого батька [PERSON] через пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 16). З пояснень позивача вбачається, що вона пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини, у звязку з тим, що вважала, що оскільки на неї складений заповіт, то звертатися до нотаріуса для оформлення спадщини до спливу шестимісячного строку не потрібно. Позивачем, також, надано копії заяв про відмову від прийняття спадщини, які складені відповідачами, та які посвідчені секретарем Старомайорської сільської ради [PERSON], відповідно до яких відповідачі відмовляються від прийняття спадщини на користь позивача (а.с. 13-15). Неможливість оформити у встановленому законом порядку своє право на спадщину, стало підставою для звернення до суду із відповідним позовом про його відновлення. Встановленим судом фактам відповідають спадкові правовідносини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Як вбачається зі змісту позову та додаткових пояснень позивача, спадкоємець майна померлого за заповітом, своєчасно не прийняла спадщину через невірне розуміння ним строків та порядку прийняття і оформлення спадщини. Суд також приймає до уваги відсутність заперечень з боку відповідачів. За таких обставин, суд вважає, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропущений з поважних причин, тому є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного,

Outcome: approved