Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

27.09.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа, - сектор державної реєстрації відділу адміністративних послуг Кагарлицької райдержадміністрації Київської області, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, в якій позивачка просила суд винести рішення, яким: - визнати за нею, [PERSON], в порядку спадкування, право власності на житловий будинок № 55 по вул. Велика в селі Стави Кагарлицького району Київської області (літер А) з прибудовою ( літер-а) та ганком (літер-а1), який власне складається кімнат: - 1-1-веранди площею 6,90 м.кв.; - 1-2-кладової площею 4,70 м.кв.; - 1-3-кухні площею 11,00 м.кв.; - 1-4- житлової площею 13,00 м.кв.; - 1-5-житлової площею 10,10 м.кв.; - 1-6-житлової площею 22,20 м.кв. а також з надвірними будівлями та спорудами, як то: погребом з шийкою - В/Пг, сараєм-В, сараєм-Г, убиральнею-Д, літнім душем-Е, колодязем питним - №1, огорожею-№2, воротами з хвірткою -№3. 27.09.2016 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 1 ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 03.10.2016 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 18.10.2016 року. В судовому засіданні, яке відбулося 18.10.2016 року, позивачка [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині позовної заяви. В судовому засіданні, яке відбулося 18.10.2016 року, відповідачка [PERSON] позов визнала, їй роз»яснено судом процесуальні наслідки визнання позову, які їй зрозумілі. В судовому засіданні, яке відбулося 18.10.2016 року, відповідачка [PERSON] позов визнала, їй роз»яснено судом процесуальні наслідки визнання позову, які їй зрозумілі. Представник третьої особи, - сектору державної реєстрації відділу адміністративних послуг Кагарлицької райдержадміністрації Київської області, в судове засідання не з»явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи. Суд, вислухавши позивачку [PERSON], яка позов підтримала, вислухавши відповідачів [PERSON], [PERSON], які позов визнали, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, шляхом винесення заочного рішення обґрунтовуючи своє ріщення наступним. Підсудність. У відповідності до ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Так, предметом спору є нерухоме майно, - житловий будинок, який розміщено за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Стави, вул.. Велика, 55, відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області як суду першої інстанції загальної юрисдикції. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права. 04 вересня 2014 року помер [PERSON], який є спадкодавцем по даній справі, та був чоловіком [PERSON], яка є позивачкою по даній справі. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії І ОК № 308636, яке видане 04 вересня 2014 року виконавчим комітетом Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, в якому зазначено, що [PERSON] помер 04 вересня 2014 року у віці 76 років, про що 04 вересня 2014 року складено відповідний актовий запис за № 19. Місце смерті, - село Стави Кагарлицького району Київської області. Відповідно, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на підставі ст. 1220 ЦК України. Так, згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є с. Стави Кагарлицького району Київської області на підставі ч. 1 ст. 1221 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. До спадкової маси спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON], зокрема, входить житловий будинок, який розміщено за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Стави, вул.. Велика, 55. Факт належності вищевказаного спадкового будинку саме [PERSON] підтверджується довідкою № 836, виданою 08.09.2016 року виконавчим комітетом Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, в якій вказано, що [PERSON] до дня своєї смерті, - 04.09.2014 року проживав у власному будинку № 55 по вул.. Велика (Жовтнева) в с. Стави Кагарлицького району Київської області. Підстава: о/рахунок № 9 0 погосподарської книги № 1 за 2010 2015 роки. Проте, за життя [PERSON] у встановленому законом порядку право власності на вищевказаний житловий будинок не зареєстрував, що підтверджується довідкою № 1707, виданою 26.08.2016 року КП Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації», в якій зазначено, що станом на 01.01.2013 року державна реєстрація права власності за адресою: Київська область, Кагарлицький район, село Стави, вулиця Велика (колишня вулиця Жовтнева), будинок № 55 в Кагарлицькому БТІ не проводилася. Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу У країни право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За життя [PERSON] заповіт на все своє майно, в тому числі вищезазначений житловий будинок, складено не було. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 нього Кодексу. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] із спадкоємців першої черги залишилися: -[PERSON], дружина, яка є позивачем по даній справі; -[PERSON], дочка, яка є відповідачкою по даній справі; -[PERSON], дочка, яка є відповідачкою по даній справі. Інших спадкоємців першої черги за законом немає. Факт того, що [PERSON] є дружиною покійного спадкодавця по даній справі, - [PERSON] підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке видане 19 березня 2015 року (повторно) відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кагарлицького районного управління юстиції у Київській області, в якому зазначено, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], та [PERSON], [INFO], уродженка село Артьохово Краснопольського району Могилівської області, зареєстрували шлюб 20 березня 1972 року, про що 20 березня 1972 року складено відповідний актовий запис за № 5. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: Чоловіка [PERSON]. Дружини [PERSON]. Отже, враховуючи те, що інших спадкоємців першої черги після [PERSON] немає, Позивачка [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON] відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, як спадкоємці за законом першої черги, за законом успадковують всю спадщину [PERSON] У звязку з відкриттям спадщини після смерті [PERSON] позивачка [PERSON] прийняла спадщину шляхом спільного проживання на момент смерті спадкодавця та, у встановлений ст 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк, зверненням до державного нотаріуса Кагарлицької районної державної нотаріальної контори, на підставі чого державною нотаріальною конторою 29 листопада 2014 року заведена спадкова справа за реєстровим № 297/214, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, та копією спадкової справи. Крім того, відповідачі [PERSON] та [PERSON] в письмовій формі відмовилися від належним їм за законом часток в спадщині на користь позивачки, - [PERSON] Проте, нотаріус попросив Позивачку [PERSON] надати правовстановлюючий документ на право власності на житловий будинок на імя [PERSON] На вимогу нотаріуса Позивачка не змогла надати правовстановлюючий документ, оскільки такий документ за життя [PERSON] не був виготовлений та отриманий, а також не був зареєстрований. У звязку з чим, нотаріус відмовив Позивачці в оформленні свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок, що підтверджується листом № 982/01 16, який видано 07.09.2016 року Кагарлицькою районною державною нотаріальною конторою Київської області, в якому нотаріус рекомендував Позивачці звернутись до суду щодо визнання за нею в порядку спадкування права власності на житловий будинок за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Стави, вул.. Велика, 55. Позивачка [PERSON] звернулася до КП КОР «Південне БТІ» для виготовлення технічного паспорту на житловий будинок. На звернення Позивачки [PERSON] було виготовлено 15.08.2016 року технічний паспорт на вищевказаний житловий будинок. Отже, за умов відсутності правовстановлюючого документи та реєстрації права власності на житловий будинок за [PERSON], позивачка [PERSON] не може у встановленому порядку оформити через нотаріальну контору та прийняти у спадщину житловий будинок за адресою: Київська область, Кагарлицький район, с. Стави, вул.. Велика, 55, в зв»язку з чим звернулася до суду за захистом свого порушеного права. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає, що за даних обставин право позивачки [PERSON] на отримання спадщини за законом порушено, а тому повинно бути поновлено на підставі рішення суду. Відповідно до п. 1 ППВС України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, - спадкові відносини регулюються Цивільним Кодексом України, Законами України від 2 вересня 1993 року № 3425 ХІІ «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709 ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно правовими актами. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності надувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» обов»язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме, - право власності на нерухоме майно. Згідно ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», ( в редакції Закону № 5037 VІ від 04.07.2012 року), державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого набувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Таким чином, станом на даний час зареєструвати в установленому Законом порядку право власності покійного [PERSON] на будинок неможливо, в зв»язку з смертю особи, якій фактично належало нерухоме майно, так як згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент смерті, тому спадкодавець, відповідно, не може самостійно зареєструвати своє право власності на нерухоме майно чи уповноважити другу особу здійснити вказану вище дію. Згідно п. 4.15. «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», який затверджено наказом Міністерства Юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правоустановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті фізичної особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved