Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

28 липня 2021 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач в особі представника за довіреністю, посилаючись на ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», просить визнати виконавчий напис, вчинений 11 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за № 11558, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», заборгованості у розмірі 11 682,09 гривень таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Жарчинським О.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65139035 про стягнення з позивача на користь відповідача боргу в розмірі 11 682,09 гривень на підставі виконавчого напису № 11558, виданого 11.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М.. У виконавчому написі № 11558, вчиненому 11.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зазначено, стягнути з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти у період з 07.05.2020 року по 28.02.2021 року включно у розмірі: 10 145,38 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 1 486,71 гривень - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 50,00 гривень - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 11 682,09 гривень на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору № 2240/К про відступлення прав вимоги від 07.05.2020 року відступлено право вимоги за кредитним договором № 001-24500-190311 від 19 березня 2011 року, який був укладений між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] .. Виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки заборгованість не є безспірною. Згідно договору № 001-24500-190311 від 19.03.2011 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем, відкрито кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 гривень, на день укладення цього договору ліміт кредитної лінії встановлено в сумі 5 000,00 гривень (п. 1.3. договору). Відповідно до п. 1.5. даного договору строк кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів з 19 березня 2011 року, тому строк дії договору закінчився 19 березня 2012 року, інших документів про продовження строку кредитної лінії не надано. З дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, а будь-які письмові угоди, на яких міститься підпис позивача про збільшення строку позовної давності, відсутні. Тобто, починаючи з 20 березня 2012 року права кредиторів порушені за кредитним договором, але за вчиненням виконавчого напису звернулись через 9 років. Крім того, в договорі відсутній підпис позивача про те, що він отримав картку. Нарахування відсотків після закінчення кредитного договору, а саме з 07.05.2020 року по 28.02.2020 року, у розмірі 1 486,71 гривень є безпідставним. Підпунктом 3. 2. пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно» (крім випадку, передбаченого п. 11 цього Переліку (щодо стягнення за іпотечними договорами), для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Верховний Суд України у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Виконавчий напис про стягнення з позивача заборгованості вчинений нотаріусом 11 березня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису не був наданий оригінал нотаріально посвідченого договору, оскільки кредитний договір № 001-24500-190311 від 19.03.2011 року не було посвідчено нотаріально. Отже, приватний нотаріус Остапенко Є.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису № 11558 від 11.03.2021 року застосував не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі. Пункт 1 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів і не може застосовуватись до кредитного договору, укладеного у простій письмовій формі. Ухвалою судді від 30 липня 2021 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд справи на 26 серпня 2021 року. Ухвалою судді від 30 липня 2021 року задоволено заяву [PERSON] в особі представника за довіреністю [PERSON] про забезпечення позову та зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 65139035, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Жарчинським О.А. від 14.04.2021 року на підставі виконавчого напису № 11558, виданого 11.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М.. 20 серпня 2021 року на адресу суду поштою від представника відповідача за довіреністю надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що позовна заява про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є безпідставною та необґрунтованою. Відповідачем виконано вимоги, передбачені п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» і подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенку Є.М. вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а саме: оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості за кредитним договором, а отже виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за № 11558 не підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною. Твердження позивача, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. пропущено строк позовної давності для вчинення виконавчого напису є помилковим, оскільки 07 травня 2020 року між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір відступлення прав вимоги № 2240/к, у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Дельта Банк» є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», в тому числі і за кредитним договором № 001-24500-190311 від 19.03.2011 року. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», підпункт 3.4. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування ст. 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Тому і загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки. Оскільки у ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги виникло лише 07.05.2020 року, після укладення Договору відступлення прав вимоги № 2240/к, то строк звернення відповідача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису перебуває у межах строку з 07 травня 2020 року до 07 травня 2023 року, і до моменту звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису 11 березня 2021 року він не сплив. В призначене судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. До канцелярії суду від представника позивача за довіреністю Піндура М.М. надійшло клопотання, в якому він просив розглянути справу без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач свого представника в призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відзиві на позовну заяву представник відповідача просила розгляд справи здійснювати за відсутності представника відповідача та відмовити у задоволенні позовних вимог. Треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Жарчинський Олексій Анатолійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином в порядку, передбаченому ст. ст. 128-130 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено з матеріалів справи, що 19 березня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено Договір № 001-24500-190311 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Відповідно до п. 1.2. договору № 001-24500-190311, банк, відповідно до наданого держателем пакету документів, а також згідно з вимогами банку та чинного законодавства України, відкриває держателю картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, оформляє та надає в користування держателю картку платіжної системи Visa International та/або Дельта, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті класичний, що міститься в Додатку № 1 до цього Договору, та згідно з умовами цього Договору, Умовами надання правил. Згідно з пунктом 1.3. договору № 001-24500-190311 банк надає держателю кредит шляхом відкриття держателю відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 30 000,00 гривень та на день укладання цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5 000,00 гривень. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Перегляд та/або зміна ліміту кредитної лінії/загального розміру кредитної лінії здійснюється у відповідності до внутрішніх процедур банку та умов цього договору. Банк самостійно може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода до договору про зміну ліміту кредитної лінії/загального розміру кредитної лінії сторонами не складається. Інформація щодо зміни ліміту кредитної лінії/загального розміру кредитної лінії та строків уведення в дію зазначаються у щомісячній виписці та/або текстовим повідомленням в електронному вигляді на номер мобільного телефону. В пункті 1.4. договору зазначено, що у випадку, якщо держатель не погодиться зі зміною ліміту кредитної лінії/загального розміру кредитної лінії, про яку він був повідомлений у порядку та способом, встановленому п. 1.3. цього договору, він зобов`язаний не пізніше 10 календарних днів після інформування його про зміну ліміту кредитної лінії/загального розміру кредитної лінії , повідомити про це банк шляхом надання письмової заяви. У разі, якщо банк у цей строк, не отримає відповідного письмового повідомлення, новий ліміт кредитної лінії/загальний розмір кредитної лінії вважаються погодженими держателем. Пунктом 1.5. договору визначено, що кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угод. З пункту 2.3. договору № 001-24500-190311 вбачається, що держатель сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в Тарифах. Згідно з п. 2.4. договору проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом нараховуються банком у валюті рахунку щоденно, на суму використаних коштів станом на кінець кожного дня виходячи з кількості днів в періоді нарахування (факт/факт). При нарахуванні процентів враховується день виникнення та не враховується день повернення заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом по рахунку. Відповідно до п. 3.6. договору держатель картки зобов`язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов`язкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у Тарифах. Обов`язковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов тарифів до складу ОМП можуть включатись інші платежі. В пункті 5.16 договору зазначено, що банк має право здійснити відступлення прав вимоги за цим договором у будь-якій формі будь-якій третій особі у відповідності з чинним законодавством України без додаткового погодження умов такого відступлення з держателем (без згоди держателя) та без додаткового повідомлення держателя про здійснення банком відступлення права вимоги за цим договором. Згідно з виконавчим написом, зареєстрованим в реєстрі за № 11558, вчиненого 11 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, запропоновано стягнути з [PERSON] , який народився [INFO] , що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП - [NUMBER] , невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ідентифікаційний код: 35625014, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, поштова адреса: 07400, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, поверх 4, якому Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» на підставі Договору № 2240/К про відступлення прав вимоги від 07 травня 2020 року відступлено право вимоги за кредитним договором № 001-24500-190311 від 19 березня 2011 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] , за період з 07.05.2020 року по 28.02.2020 року включно у розмірі: 10 145,38 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 1 486,71 гривень - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 50,00 гривень - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 11 682,09 гривні. Виконавчий напис набрав чинності з дня його вчинення - 11 березня 2021 року. 14 квітня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Жарчинським Олексієм Анатолійовичем на підставі вказаного виконавчого напису було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 65139035. Вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадах. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. За змістом ч. 2 вказаної статті якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Проте, докази отримання [PERSON] вимоги кредитора про усунення порушень відповідачем не надані. Як вбачається зі змісту оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, з [PERSON] за період з 07 травня 2020 року по 28 лютого 2021 року стягнуто, зокрема, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами в розмірі 1 486,71 гривень. Слід зазначити, що згідно з пунктом 2.3. договору № 001-24500-190311 держатель сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в Тарифах. Згідно з п. 2.4. договору проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом нараховуються банком у валюті рахунку щоденно, на суму використаних коштів станом на кінець кожного дня виходячи з кількості днів в періоді нарахування (факт/факт). При нарахуванні процентів враховується день виникнення та не враховується день повернення заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом по рахунку. Відповідно до частини першої, другої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Пунктом 1.5. договору визначено, що кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цьому договорі, та не потребує підписання додаткових угод. Відповідно до п. 3.6. договору держатель картки зобов`язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов`язкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у Тарифах. Обов`язковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов тарифів до складу ОМП можуть включатись інші платежі. Таким чином, відповідно до умов кредитного договору сторони договору встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням заборгованості. Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування, право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Встановлення строку кредитування у кредитному договорі, що передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Відтак, за вказаних умов початок перебігу позовної давності не можна визначати окремо для погашення всієї заборгованості за договором (зі спливом строку кредитування) і для погашення щомісячних платежів (після несплати чергового такого платежу). Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. В кредитному договорі № 001-24500-190311 від 19 березня 2011 року, укладеному між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , розмір процентної ставки не визначений. Так, в пункті 2.3. даного договору вказано, що розмір процентної ставки зазначений в Тарифах, які відсутні в матеріалах справи, що свідчить про те, що розмір заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами, який зазначений в оспорюваному виконавчому написі не є безспірним, оскільки виникає обґрунтований сумнів, що вказана в оспорюваному виконавчому написі заборгованість за процентами виникла в період часу з 07 травня 2020 року по 28 лютого 2021 року, а також чи взагалі існувала вказана заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами в такому розмірі на період часу, що зазначений у виконавчому написі, та чи не пропущено строк позовної давності відносно щомісячних платежів, які складають суму заборгованості. Розрахунок заборгованості із зазначенням руху коштів, розміру відсоткової ставки суду відповідачем не наданий. Суд звертає увагу на те, що відповідачем разом із відзивом на позовну заяву не надано суду документи, які б свідчили про відступлення прав вимоги відповідачу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» первісним кредитором ПАТ «Дельта Банк» за договором № 001-24500-190311 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 19 березня 2011 року, що укладений позивачем [PERSON] з ПАТ «Дельта Банк». Крім того, суд враховує, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, зокрема, п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Таким чином, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. у виконавчому написі від 11 березня 2021 року № 11558 послався на пункт постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, який є не чинним. В той же час підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Установлені обставини свідчать, що серед документів наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. Наданий кредитний договір № 001-24500-190311 від 19.03.2011 року, укладений між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», не посвідчений нотаріально, тому не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що сума заборгованості за кредитним договором № 001-24500-190311 від 19.03.2011 року у розмірі 11 632,09 гривень, яка вказана у виконавчому написі нотаріуса, є спірною. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, зареєстрований в реєстрі за № 11558 від 11.03.2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості за кредитним договором № 001-24500-190311 від 19.03.2011 року у розмірі 11 632,09 гривень та за вчинення виконавчого напису 50,00 гривень, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір за подання позовної в сумі 908 гривень та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454 гривні, всього на загальну суму 1362 гривні, від сплати якого звільнений позивач на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved