overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

28 вересня 2017 року позивач [PERSON] [PERSON] звернулась до суду з\~позовом до відповідача [PERSON] Халєд про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що 06 грудня 1997 року вона\~зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюбні відносини у сторін фактично припинені з червня 2013 року, оскільки відповідач нехтує сімейними цінностями, між ними постійно виникають сварки. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та пояснила, що від шлюбу у них народилось двоє дітей, які на даний час зареєстровані та проживають разом з нею. Свідоцтв про народження дітей вона не має, а є лише довідки про реєстрацію їх громадянами України, які видані Посольством України в державі Ізраїль. З відповідачем сімейне життя не склалося через постійні скандали та сварки. Після розірвання шлюбу просила суд залишити прізвище «Ель Сабі». Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в якій надав згоду на розірвання шлюбу. Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши письмові докази по справі в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Суд встановив, що 06 грудня 1997 року сторони зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська, про що в книзі реєстрації актів про одруження 06 грудня 1997 року зроблено запис № 1217 (а.с.3). Відповідно до частини третьої\~статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно частини другої\~статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з'ясувавши фактичні взаємовідносини позивача та відповідача, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки з червня 2013 року, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та обовязки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Задовольняючи позов, суд враховує те, що сторони фактично з червня 2013 року спільне господарство не ведуть, позивач\~має категоричне небажання подальшого спільного життя з відповідачем, а створити міцної сім'ї за час спільного проживання вони не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог частини 8\~статті 294 Цивільного процесуального кодексу України\~позивачці залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу \~«Ель Сабі». Питання судових витрат слід вирішити на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

28 вересня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачкою вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2016 року, актовий запис № 159, від якого дітей не мають. З грудня 2016 року сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у зв'язку зі сварками, які виникають на ґрунті ревнощів відповідачки. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивач вважав неможливим примирення і подальше збереження сім'ї, тому просив розірвати шлюб з відповідачкою. У судове засідання позивач не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримує позовні вимоги. (а.с. 12, 27). Відповідачка у судове засідання не з*явилась, звернулася з заявою, прийнятою шляхом телефонограми, про розгляд справу за її відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу, просила залишити за нею право іменуватися шлюбним прізвищем (а.с. 28). З*ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 23 липня 2016 року зареєстрували шлюб (а.с. 6), від якого дітей не мають. З грудня 2016 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в зв'язку з постійно виникаючими сварками з побутових й особистих причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Судом вживалися заходи для примирення подружжя за клопотанням відповідачки [PERSON], для чого сторонам ухвалою суду від 15 листопада 2017 року був наданий строк для примирення до 11 грудня 2017 року, однак його досягнуто не було. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тривалість припинення шлюбно-сімейн6их відносин, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї [PERSON] суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

28 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 22 лютого 2003 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 лютого 2003 року, актовий запис № 238 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а/с 4). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

28 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 вересня 1996 року Первомайським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, за актовим записом № 228, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, в сім'ї постійно виникали сварки. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, з позовними вимогами згодна. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім'ї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

28 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з позов та подавши заяву про уточнення позовних вимог просив усунути перешкоди у користуванні житловою квартирою за адресою: [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування вказаним житлом. Позивач обґрунтував свої позовні вимоги тим, що 22 серпня 2017 року стала власницею [ADDRESS]. Під час укладення договору у квартирі був зареєстрований відповідач [PERSON], який був далеким родичем попереднього власника квартири. За домовленістю з продавцем квартири, відповідач одразу після укладення договору мав знятися з реєстрації, однак на даний час залишається бути зареєстрованим у вказаній квартирі та таким чином здійснює перешкоди у користуванні власністю. У судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без її участі, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 197 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 22.08.2017 року [PERSON], від імені якої діє [PERSON] передала у власність покупцю [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с. 6 8). Згідно п. 1.5 договору продавець в особі представника продавця стверджує, що право користування у малолітніх та неповнолітніх дітей, на нерухоме майно, що відчужується , як за законом так і за договором відсутнє. У вищевказаній квартирі зареєстрований [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою №6178, виданою 21.08.2017 року Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради, що доведено до відома покупця. Пунктом 5.1 договору визначено, що продавець та/або представник продавця зобовязані зняти з реєстрації з вищезазначеної квартири зареєстровану особу в строк до 22.09.2017 року. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Попередній власник даної квартири [PERSON] після укладення договору купівлі-продажу квартири знялася з реєстрації, а відповідач [PERSON], який був лише зареєстрований в даній квартирі і не мешкав, як на час укладення договору так не мешкає і в даний час, залишається бути зареєстрованим в даній квартирі. Оскільки відповідач [PERSON] продовжує бути зареєстрований в квартирі, чим здійснює перешкоди позивачеві у користуванні та розпорядженні майном квартирою №97 в буд. 36 по вул. Рокосовського в м. Чернігові, а тому вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні власністю підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

28 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з позов та подавши заяву про уточнення позовних вимог просив усунути перешкоди у користуванні житловою квартирою за адресою: [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування вказаним житлом. Позивач обґрунтував свої позовні вимоги тим, що 22 серпня 2017 року стала власницею [ADDRESS]. Під час укладення договору у квартирі був зареєстрований відповідач [PERSON], який був далеким родичем попереднього власника квартири. За домовленістю з продавцем квартири, відповідач одразу після укладення договору мав знятися з реєстрації, однак на даний час залишається бути зареєстрованим у вказаній квартирі та таким чином здійснює перешкоди у користуванні власністю. У судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без її участі, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 197 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 22.08.2017 року [PERSON], від імені якої діє [PERSON] передала у власність покупцю [PERSON] квартиру [ADDRESS] (а.с. 6 8). Згідно п. 1.5 договору продавець в особі представника продавця стверджує, що право користування у малолітніх та неповнолітніх дітей, на нерухоме майно, що відчужується, як за законом так і за договором відсутнє. У вищевказаній квартирі зареєстрований [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою №6178, виданою 21.08.2017 року Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради, що доведено до відома покупця. Пунктом 5.1 договору визначено, що продавець та/або представник продавця зобовязані зняти з реєстрації з вищезазначеної квартири зареєстровану особу в строк до 22.09.2017 року. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Попередній власник даної квартири [PERSON] після укладення договору купівлі-продажу квартири знялася з реєстрації, а відповідач [PERSON], який був лише зареєстрований в даній квартирі і не мешкав, як на час укладення договору так не мешкає і в даний час, залишається бути зареєстрованим в даній квартирі. Оскільки відповідач [PERSON] продовжує бути зареєстрований в квартирі, чим здійснює перешкоди позивачеві у користуванні та розпорядженні майном квартирою №97 в буд. 36 по вул. Рокосовського в м. Чернігові, а тому вимоги позивача про усунення перешкод в користуванні власністю підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

28 вересня 2017 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 22 листопада 2003 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Виконкомом Войківської сільської ради Згурівського району Київської області, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя не склалося, шлюбні відносини між ними припинилися з 18 травня 2017 року, втратили взаєморозуміння, мають різні погляди на життя. Спільне господарство не ведуть, спору про місце проживання дитини та поділ майна не мають, тому просить шлюб між сторонами розірвати, дочку залишити на її утриманні та вихованні. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, відповідач в судове засідання повторно не з'явився без поважних причин, про час і місце судового розгляду був оповіщений у встановленому порядку, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не направив, заперечень проти позову не надав. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. В судовому засіданні позивач надала пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог, доповнивши, що дитина проживає з нею, проти чого не заперечує відповідач. Надавати строк на примирення не вбачає за доцільне, оскільки вона прийняла виважене рішення. Негаразди в сімейних стосунках тривали між сторонами впродовж двох років. Після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем «[PERSON]». Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 22 листопада 2003 року, який був зареєстрований Виконкомом Войківської сільської ради Згурівського району Київської області, актовий запис № 10 (а.с.4 - свідоцтво про укладення шлюбу), від якого мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5 - копія свідоцтва про народження). Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з травня 2017 року, примирення не вбачається можливим як таке, що буде суперечити інтересам позивача. Після розірвання шлюбу позивач бажає іменуватися прізвищем «[PERSON]». Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України). Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, з'ясувавши фактичні стосунки подружжя, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що сторони припинили шлюбні відносини та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

28 вересня 2017 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом. На підтвердження позовних вимог зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 30 травня 2009 року. Від даного шлюбу у подружжя є дитина дочка [PERSON], [INFO]. [PERSON] в позовній заяві зазначила, що спільне життя між нею та [PERSON] не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння та поваги одне до одного. Спору майнового характеру між сторонами немає. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між сторонами припинено з серпня 2017 року. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Ладошко». Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій розгляд справи просив провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 травня 2009 року. Шлюб зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління Полтавської області, актовий запис - № 73 (а.с.3). Від даного шлюбу у подружжя є дитина дочка [PERSON], [INFO] (а.с.4). Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони наполягали на розірванні шлюбу позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки, позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

28 вересня 2017 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом. На підтвердження позовних вимог зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 21 вересня 2007 року. Від даного шлюбу у подружжя є дитина син [PERSON], [INFO]. [PERSON] в позовній заяві зазначила, що спільне життя між нею та [PERSON] не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння. Спору майнового характеру між сторонами немає. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між сторонами припинено остаточно. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Голуб». Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій розгляд справи просив провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 2007 року. Шлюб зареєстровано Клюшниківською сільською радою Миргородського району, актовий запис - № 04 (а.с. 3). Від даного шлюбу у подружжя є дитина син [PERSON], [INFO] (а.с.4). Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони наполягали на розірванні шлюбу позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки, позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved