Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

28 грудня 2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 14 липня 2007 року у Грядівській сільській раді Іваничівського району Волинської області, актовий запис №03. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14 липня 2007 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] . У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося. Зазначає, що фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства вони не ведуть, а тому просить суд розірвати шлюб в судовому порядку. Також, просить суд після розірвання шлюбу залишити прізвище набуте нею у шлюбі [PERSON] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, у позовній заяві та в заяві поданій до суду 19 квітня 2021 року просила суд розглянути справу у її відсутності оскільки на даний час знаходиться в зоні ООС, позов підтримала, не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с. 27). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади (а.с. 33). Відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, врахувавши наведені норми права, дослідивши письмові докази, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с.5), копію свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.6), копію свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.7), довідку про зареєстрованих в житлі осіб (а.с.9), суд дійшов висновку, що сумісне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, тому суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Також, з врахуванням заявлених вимог, після розірвання шлюбу, суд залишає позивачу прізвище набуте нею у шлюбі [PERSON] . Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 840,80 грн. судового збору, сплаченого при подачі позову до суду та підтвердженого документально (а.с.4).

Outcome: approved