Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

27.02.2014 року [PERSON] звернулася з позовною заявою до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Мар'їнському районі Донецької області про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування особи на утриманні. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 2006 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] Під час спільного проживання, вони мешкали за адресою: [ADDRESS], вели спільне господарство, витрачали спільні кошти на сімейні потреби, були пов'язані спільним побутом, мали спільний бюджет, доглядали один за одним, мали взаємні права та обов'язки. [INFO] під час виконання трудових обов'язків [PERSON] загинув. Всі витрати пов'язані з похованням вона взяла на себе. Відповідач відмовляє їй в призначені страхових виплат, оскільки їх брак з [PERSON] не було офіційно зареєстровано та не підтверджено факт знаходження її на утриманні померлого. Позивач просила визнати факт її спільного проживання з [PERSON] однією сім'єю та перебування на його утриманні, а також зобов'язати відповідача призначити та виплатити передбачені чинним законодавством страхові виплати та одноразову допомогу у зв'язку зі смертю чоловіка. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 14 квітня 2014 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Встановлено факт, що [PERSON] постійно з 2006 року мешкала разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу по день його смерті, тобто по [INFO]. Встановлено факт, що [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON] по день його смерті, тобто по [INFO]. В решті позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі ВВД ФСС в Мар'їнському районі Донецької області просить рішення суду скасувати, ухвалите нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на те, що позивача не можна вважати такою, що перебувала на утриманні , оскільки вона отримувала пенсію за віком, розмір якої був вищим прожиткового мінімуму доходів, встановленого Законом України «Про прожитковий мінімум (на поточний рік )» та Законом України « Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії». В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги у повному обсязі. Позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін. Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права. Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду у справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суду першої інстанції. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім»єю у [ADDRESS], були пов»язані спільним побутом, вели спільне господарство; [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON], оскільки свою пенсію витрачала на оплату комунальних послуг та утримання спільного майна , а без доходів [PERSON] не був би забезпечений нормальний рівень її проживання та не були б задоволені її особисті потреби. Проте, з висновком суду першої інстанції у повному обсязі погодитись не можна. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім»єю підтверджений актом депутата Курахівської селищної ради від 03.12.2013 р, довідкою виконкому Курахівської селищної ради, випискою із домової книги про реєстрацію за однією адресою, поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] В цій частині судове рішення є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування не вбачається. Звертаючись до суду [PERSON] просила визнати факт перебування на утриманні у [PERSON], що необхідно для нарахування їй страхових виплат. Правовим наслідком встановлення юридичного факту є призначення страхових виплат та одноразової допомоги у зв'язку зі смертю годувальника, тому при з'ясуванні факту перебування на утриманні померлої особи необхідно керуватися нормами Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Відповідно до ст..33 вказаного Закону у разі смерті потерпілого, право на одержання щомісячних виплат ( пенсій) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті права на одержання від нього утримання. Непрацездатними членами сім'ї вважаються : батько, мати, дружина, чоловік, якщо вони є інвалідами або досягли: чоловіки 60 років, жінки-55 років. Встановлено, що позивачка мала власний дохід - пенсію, яка була вище прожиткового мінімуму ( а.с 50). Закон України «Про прожитковий мінімум» відповідно до статті 46 Конституції України дає визначення прожитковому мінімуму, закладає правову основу для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень. Статтею 1 вказаного закону визначено, що прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Пенсія, яку отримувала позивача, була вищою ніж встановлений прожитковий мінімум, що у встановлених межах забезпечує її особисті потреби. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину, призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім'ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Пенсія, яку отримувала позивача, була вищою ніж прожитковий мінімум, що у встановлених межах забезпечує її особисті потреби. За таких обставин висновок суду першої інстанції про те, що [PERSON] перебувала на утриманні [PERSON] по день його смерті [INFO] є помилковим, оскільки зроблений судом першої інстанції з порушенням норм матеріального і процесуального права. За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції в частині визнання факту перебування позивачки на утриманні [PERSON] та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Outcome: partial