Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

27 липня 2015 року позивач звернувся до Софіївського районного суду із вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 25 січня 2005 року № 32 на ім»я [PERSON] був виданий 17 травня 2006 рроку Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 544087 відповідно до якого їй було передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 7, 0290 га., яка розташована на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області На підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON] земельна ділянка площею 7, 0290 га зареєстрована та внесена до державного земельного кадастру. Кадастровий номер 1225287700:01:003: 0063. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на час звернення до суду становить 161439, 62 грн. 09 липня 2015 року [PERSON] заповітом, посвідченим секретарем виконкому Першотравенської сільської ради Дніпропетровської області зареєстрований у реєстрі № 72 належну їй земельну ділянку площею 7,0290 га., яка знаходиться на території Першотравенської сільської ради Софіївського району заповіла позивачу [PERSON]. 22 жовтня 2014 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 7, 0290 га, вартістю 161439. 62 грн., яка належала померлій на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 25 січня 2005 року № 32. Позивач подав заяву до Софіївської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. 27 травня 2015 року позивач звернувся до Софіївської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 7, 0290 га., яка розташована на території Першотравенської сільської ради Ссофіївського району та належала [PERSON], померлій 22 жовтня 2014 року Софіївською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області позивачу було відмовлено у зв»язку з невідповідністю правовстановлюючого документа на майно вимогам законодавства України . Тобто відсутня дата видачі та номер реєстрації на Дерржавному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 544087 виданого на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 25 січня 2005 року № 32. За життя [PERSON] отримавши після виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку Державний акт на право на земельну ділянку не провела його реєстрацію в Книзі записів реєстрації державних актів, на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі та не підписала в Софіївській районній державній адміністрації Дніпропетровської області, таким чином виникла ситуація, коли позивач успадкував земельну ділянку відповідно до закону, однак позбавлений можливості оформити спадщину на земельну ділянку шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Крім позивача спадкоємицею є донька померлої -[PERSON], яка відмовляється від спадщини і звертатись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом не буде. Зазначені обставини змусили позивача звернутись до суду за захистом свого порушеного права, у зв'язку із зазначеним, позивачі просять визнати за ними, в порядку спадкування, право на земельну частку, яка належала померлій на підставі державного акту. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, посилаючись на обставини, викладені у поданій до суду позовній заяві, на задоволенні позову наполягає, просить розглянути справу за його відсутності, про що надав до суду відповідну заяву. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає, просить позов задовільнити, про що надали до суду відповідну заяву. Треті особи - відділ Держземаганства у Софіївському районі, проти позову не заперечують надали суду заяву у якій просять розглянути справу за відсутності їхніх представників. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. В судовому засіданні за матеріалами справи встановлено: На підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 25 січня 2005 року № 32 на ім»я [PERSON] був виданий 17 травня 2006 року Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № 544087 відповідно до якого їй було передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва земельну ділянку площею 7, 0290 га., яка розташована на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області (а.с. 5-7). На підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку [PERSON] земельна ділянка площею 7, 0290 га зареєстрована та внесена до державного земельного кадастру. Кадастровий номер 1225287700:01:003: 0063 (а.с. 8-11). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на час звернення до суду становить 161439, 62 грн (а.с. 23). 09 липня 2015 року [PERSON] заповітом, посвідченим секретарем виконкому Першотравенської сільської ради Дніпропетровської області зареєстрований у реєстрі № 72 належну їй земельну ділянку площею 7,0290 га., яка знаходиться на території Першотравенської сільської ради Софіївського району заповіла позивачу [PERSON] (а.с. 12). 22 жовтня 2014 року [PERSON] померла (а.с. 19). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 7, 0290 га, вартістю 161439. 62 грн., яка належала померлій на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 25 січня 2005 року № 32. Позивач подав заяву до Софіївської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. 27 травня 2015 року позивач звернувся до Софіївської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 7, 0290 га., яка розташована на території Першотравенської сільської ради Ссофіївського району та належала [PERSON], померлій 22 жовтня 2014 року Софіївською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області позивачу було відмовлено у зв»язку з невідповідністю правовстановлюючого документа на майно вимогам законодавства України . Тобто відсутня дата видачі та номер реєстрації на Дерржавному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 544087 виданого на підставі розпорядження голови Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 25 січня 2005 року № 32 (а.с. 24, 25). Крім позивача спадкоємицею є донька померлої -[PERSON], (а.с. 15, 16,17). Для того, щоб позивач міг володіти та користуватися спадковим майном, а саме: земельною ділянкою, позивачу потрібно набути таке право в порядку спадкування. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 Цивільного Кодексу України позивач являється спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом. Стаття 1223 ЦК передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 Цивільного кодексу України. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У випадку, коли спадкодавець склав заповіт, - до спадщини закликаються спадкоємці за заповітом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи. Стаття 1225 ч. 1 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. А спадкодавець за життя отримала такий правовстановлюючий документ - Державний акт на право власності на земельну ділянку, що також підтверджується копіє Державного акту (а.с. 7). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. А як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Тому у позивача є всі законні права на земельну ділянку. Судом встановлено, що у державному акті відсутня дата видачі, номер реєстрації. У п. 3.5 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 1.03.2013р. зазначено, що спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). За таких обставин і в силу вимог, які містяться в ст. 60 ЦПК України, позивач довів ту обставину, що він має право успадкувати майно після смерті [PERSON] На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved