Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

27 квітня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Павлоградський завод Автоматичних ліній і машин» в якому просить (відповідно до уточнених позовних вимог від 07.06.2018) стягнути з Публічного акціонерного товариства «Павлоградський завод Автоматичних ліній і машин» на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати з 01.02.2018 р. по 07.06.2018р, виходячи з розміру середньої зарплати 3038,03 грн. в місяць, а саме 12152,12 грн, а також врахувати у рішенні суду середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати по день ухвалення рішення. Позовна заява мотивована тим, що з 19.11.2013 по 01.02.2018 позивач, [PERSON], працював в Публчному акціонерному товаристві «Павлоградський завод Автоматичних ліній і машин» слюсарем механо-складальний робіт 3 розряду. Середній заробіток з відрахуванням обовязкових платежів становить 3038,03 грн. Станом на 07.06.2018 з позивачем не здійснено розрахунок із виплати заробітної плати, заборгованість складає 26808,96 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки з 01.02.2018 по день ухвалення рішення. Ухвалою від 07 червня 2018 року було відкрито провадження по вищевказаній справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання\~позивач не зявився, надав до суду заяву в якій підтримав позовні вимоги повністю, просив їх задовольнити на підставі доводів позовної заяви. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до копії трудової книжки [PERSON], [INFO], з 19.11.2013 по 01.02.2018 позивач, [PERSON], працював в Публчному акціонерному товаристві «Павлоградський завод Автоматичних ліній і машин» слюсарем механо-складальний робіт 3 розряду. (а.с. 5) Відповідно до копії довідки №44-032 від 28.03.2018 ПАТ «Завод ПАЛМАШ» станом на 28.03.2018 має заборгованість з виплати заробітної плати [PERSON] у розмірі 27741,39 грн. (а.с. 6) Відповідно до копії довідки №44-033 від 28.03.2018 середній заробіток [PERSON] у ПАТ «Завод ПАЛМАШ» із вирахуванням обовязкових податків складає 3038,03 грн. (а.с. 7) Відповідно до копії довідки «Завод ПАЛМАШ» станом на 29.05.2018 має заборгованість з виплати заробітної плати [PERSON] у розмірі 26808,96 грн. (а.с. 29) Середній заробіток в місяць з відрахуванням обовязкових платежів становить 3038,03 грн. Станом на день розгляду справи жодних відомостей щодо розрахунку відповідача із позивачем не надано. Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. За змістом статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Крім того, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.20 своєї постанови №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Виходячи з положень п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року (з послідуючими змінами), про те, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, а у випадках, передбачених чинних законодавством, календарних днів. Середній заробіток визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 з подальшими змінами. Відповідно до\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи, що розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивачем не зроблено, до матеріалів справи долучена довідка, видана відповідачем, про середній заробіток позивача із вирахуванням обовязкових податків у розмірі 3038,03 грн, суд доходить висновку про необхідність здійснення розрахунку середнього заробітку за весь час затримки починаючи з 01 лютого 2018 року по день ухвалення рішення - 07 грудня 2018 року (310 календарних днів). Середньоденний заробіток із розрахунку на календарні дні становить - 101,27 грн. А тому середній заробіток за весь час затримки становить 101,27*310=31393,70 грн (тридцять одна тисяча триста девяносто три гривні 70 копійок). Оцінюючи в сукупності усі зазначені вище обставини, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved