overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

28 вересня 2015 року [PERSON] звернулася з заявою про встановлення факту, який має юридичне значення. В обґрунтування заяви [PERSON] посилалася на те, що її дошлюбне прізвище [PERSON], 03 жовтня 1971 року у Радянській сільській раді Бердичівського району Житомирської області вона зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 15, після реєстрації шлюбу їй було присвоєне прізвище чоловіка [PERSON]. 31 травня 1996 року її чоловік отримав паспорт громадянина України та Довідку про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків, де прізвище її чоловіка було помилково зазначене як [PERSON]. 25 липня 2015 року її чоловік [PERSON] помер. 28 серпня 2015 року вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області з заявою про оформлення пенсії в звязку з втратою годувальника, але їй було відмовлено, з посиланням на відсутність підтвердження родинного звязку з померлим. В звязку з наведеним, заявник [PERSON] просила суд встановити факт, який має юридичне значення, а саме, що вона, [PERSON] була дружиною [PERSON], померлого 25 липня 2015 року. У судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в м. Новомосковську та Новомосковському районі Дніпропетровської області в судове засідання не зявився. Суд дослідивши докази, надані заявником, приходить до переконання, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 08 липня 1951 року, що підтверджується свідоцтвом про народження. 03 жовтня 1971 року Радянською сільською радою Бердичівського району Житомирської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] [INFO], уродженцем [INFO] та [PERSON], [INFO], уродженкою [INFO], актовий запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Згідно вищезазначеного свідоцтва, після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєне прізвище чоловіка [PERSON]. Встановлено, що 31 травня 1996 року Ленінським РВ УМВС України в Луганській області [PERSON], [INFO], уродженцю [INFO] був виданий паспорт громадянина України. 25 липня 2015 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд приходить до висновку, що при видачі паспорту громадянина України чоловікові заявника, його прізвище помилково зазначене як [PERSON], в звязку з чим, враховуючи надані заявником докази, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли підтвердження факти, на які посилається заявник, тому вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

28 вересня 2015 року до суду звернулася [PERSON] з позовом, в обґрунтування якого вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю. Посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин з відповідачем, через різні погляди на життя, позивач просила суд шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Ухвалою суду від 12 жовтня 2015 року подружжю був наданий строк для примирення до 14 грудня 2015 року. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, про день місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Подала заяву у якій позовні вимоги підтримала, просила суд розглянути справу за її відсутності, дала згоду на заочний розгляд справи у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 березня 2005 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Варвинського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 13 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON] (а.с.6), який після розірвання шлюбу залишається проживати з матір'ю. Фактично шлюбні стосунки між подружжям припинені. Вживані судом заходи по примиренню подружжя позитивних результатів не дали. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи позицію сторін, суд вважає встановленим, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, оскільки шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, подружжя під час наданого строку для примирення не знайшло можливості для відновлення та збереження подружніх стосунків. За таких обставин суд вважає, що шлюб слід розірвати. Спір про розподіл сумісного майна подружжя між сторонами на момент розгляду справи відсутній. Відповідно до вимог ч. 8ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] слід залишити теперішнє прізвище «[PERSON]», оскільки вона не виявила бажання його змінити. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

28 вересня 2015 року до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення. Свої вимоги мотивував тим, що рішенням суду було повністю задоволено позов позивачів та стягнуто понесені ними судові витрати. Разом з тим, при вирішенні питання про стягнення понесених позивачами судових витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи судом не вказано конкретно на користь кого із позивачів стягнуто витрати на проведення вказаної експертизи. Просив суд задовольнити заяву, ухвалити додаткове рішення та стягнути судові витрати на проведення вказаної експертизи з відповідача на користь позивачів, які понесли такі витрати. У судове засідання сторони, яких належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи, не з'явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не подали. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 23 вересня 2015 року задоволено цивільний позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] до ТзОВ «ФГ Тракт» про визнання недійсними договорів оренди землі та скасування їх державної реєстрації, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, управління Держземагенства в Красилівському районі Хмельницької області, визнано недійсними договори оренди землі, сторонами яких є ФГ «Тракт» та позивачі, щодо належних останнім земельних ділянок, стягнуто судові витрати по сплаті судового збору та витрати на проведення почеркознавчої експертизи. При вирішенні питання про стягнення понесених позивачами судових витрат на проведення судової почеркознавчої експертизи судом не вказано конкретно на користь кого із позивачів стягнуто витрати на проведення вказаної експертизи. З огляду на це заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що згідно квитанції №QS24677806 від 28.04.2015 витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи у сумі 2250,24 гривень понесли лише позивачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON]. Враховуючи наведене, до стягнення з відповідача ТзОВ «ФГ ТРАКТ» підлягають понесені позивачами [PERSON], [PERSON] і [PERSON] документально підтверджені судові витрати на проведення судової почеркознавчої експертизи у сумі 2250,24 гривень по 750 гривень 08 копійок кожному.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

28 вересня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, АНД р-н, вул. Грінченко, 323/2 Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 27.09.2015р. о 10 год. 48 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 27.09.2015р. о 10 год. 48 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «[PERSON] клінічна психіатрична лікарня» [PERSON] обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора тривожна, багатомовна, настрій нестійкий, висловлює маячні ідеї відношення. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

28 вересня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 27.09.2015 р. о 10 год. 30 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, 27.09.2015 р. о 10 год. 30 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за повідомленням Прокуратури Дніпропетровської області, прокурора Шустової В.А. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий доступний формальному контакту, орієнтується в місці перебування, часі та власній особистості; мислення прискорене, непослідовне, паралогічне. Емоційно неадекватний, дещо збуджений, напружений, негативістичний, агресивний, підозрілий. Злобно висловлюється на адресу оточуючих. Некритичний до свого стану. Стверджує, що батько сам на нього кидався, тому він його і зв'язав. Не шкодує ні про що. Ніяких міркувань з приводу свого майбутнього не має. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - Шизофренія, параноїдна форма, афективно-параноїдний синдром. Є інвалідом 2 групи. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

28 вересня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, АНД р-н, пр. Правди 79/58. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 27.09.2015р. о 15 год. 53 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 27.09.2015р. о 15 год. 53 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Коцюба лікарні КЗ „Дніпропетровська МЛ № 1 ДОС. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий дезорієнтований у навколишньому середовищі. Зниження памяті на поточні та минулі дії. Агресивний. Висловлює маячню збитку в адресу рідних та оточуючих. [PERSON] було поставлено попередній діагноз розлад особистості та поведінки внаслідок складного генезу, психоорганічний синдром з психотичними включеннями. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

28 вересня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Бабушкінський р-н, вул. Героїв Сталінграду, 113/99. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 27.09.2015 р. о 18 год. 12 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, 27.09.2015 р. о 18 год. 12 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «[PERSON] клінічна психіатрична лікарня» [PERSON] обласної Ради без направлення, по заяві батька. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий напружений, тривожний, підозрілий. Іспитує обмани сприйняття. Багато розмовляє про Бога. Заявляє, що у нього в язику сатана. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

28 вересня 2015 року заявники звернулися до суду із заявою про розірвання шлюбу між ними, зареєстрованого16 вересня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис про шлюб № 1854. В судове засідання заявники не з'явилися, у поданих письмових заявах просили справу слухати за їх відсутності, а заяву задовольнити. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2006 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя та виховання дитини, на момент звернення до суду ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам заявників та дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

28 вересня 2015 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, вказуючи, що 14 травня 2011 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 3, 14 га, розташована на території Вільховатської сільської ради Кобеляцького району Полтавської, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вона є спадкоємицею першої черги за законом. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в свідоцтві про її народження в графі батько вказане імя Їгор замість [PERSON], так як це імя російське, на той час в правописі українською мовою букви «Є» не існувало, тому писали букву «Ї». Заявник прохала суд встановити факт , що померлий [PERSON] доводиться їй батьком. В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала свої вимоги. Представник заінтересованої особи сільський голова Вільховатської сільської ради в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши заявницю, свідків [PERSON], [PERSON], які пояснили, що заявниця доводиться дочкою померлому [PERSON] , перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14.05.2011 року помер [PERSON]( а.с.4). Заявниця являється донькою померлому [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). В свідоцтві пронародження в графі батько записаний [PERSON] .Згідно Державного акту на право власності на землю померлому [PERSON] належить земельна ділянка площею 3.14 га, розташована на території Вільховатської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.6). Згідно довідки виконкому Вільховатської сільської ради заявниця [PERSON] доводиться дочкою [PERSON]( а.с.10). Відповідно довідок ВДРАЦС Кобеляцького РУЮ, актовий запис про народження [PERSON] не зберігся ( а.с.8). Таким чином, суд приходить до висновку, що заявниця [PERSON] доводиться дочкою [PERSON]. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявниці для оформлення спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

28 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказав, що він з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2010 року. Від даного шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Через постійні конфлікти, сварки, суперечки життя з дружиною стало неможливим. Сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного домашнього господарства. Все це призвело до припинення шлюбних відносин. Позивач глибоко переконаний, що сімейні відносини припинені назавжди, їх поновлення і збереження не можливе, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву від 19 жовтня 2015 року, в якій просить розглянути справу без його присутності, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На позовних вимогах наполягає, просить шлюб з [PERSON] розірвати. Відповідач [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином: через оголошення у газеті «Урядовий кур'єр» від 17 жовтня 2015 року № 193(5567). Зі згоди позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 04 вересня 2011 року сторони [PERSON] та [PERSON] у виконкомі Пісківської сільської ради Ясинуватського району Донецької області зареєстрували шлюб, актовий запис №11. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Сторони припинили спільне проживання у січні 2014 року. Причинами цього є стало постійні конфлікти, сварки та непорозуміння в сімейних відносинах. Суд вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторони проживають окремо один від одного і фактично сімейних відносин між ними не має. Поновляти сімейні стосунки вони не бажають.

Outcome: approved