Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

26 лютого 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 16 вересня 1995 року Борівською селищною радою Фастівського району Київської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від вказаного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого у них часто виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. Сторони не ведуть спільне господарство, з 2011 року проживають окремо. За таких обставин, позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Таким чином позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем,після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10.03.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином шляхом отримання судового виклику, про що свідчить зворотнє повідомлення про вручення та відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується розміщеним оголошення на офіційному веб-порталі Фастівського міськрайонного суду Київської області про його виклик до суду. У відповідності до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 вересня 1995 року Борівською селищною радою Фастівського району Київської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблений відповідний актовий запис №33 /а.с.5/. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 01.09.2003 року виконкомом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області /а.с.6/. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила її шлюбне прізвище « [PERSON] » залишити без змін. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 113-114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved