Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

27 січня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить: зняти арешт з всього рухомого та нерухомого майна, що належить на праві власності КС «Український фінансовий союз», накладений постановою державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 13.07.2009 року. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва від 07.07.2009 року № 2-8441/09 про стягнення з КС «Український фінансовий союз» на користь [PERSON] боргу в розмірі 209 567,63 грн. відкрито виконавче провадження, та постановою державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві від 13.07.2009 року № 13740037 накладено арешт на все невизначене рухоме та нерухоме майно, що належить КС «Український фінансовий союз». Як зазначає позивач, 25.02.2010 року між ним та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги на суму 209 567,00 грн., до [PERSON] перейшли права Кредитора за кредитним договором № ГО-259 від 11.09.2008 року. Як зазначає позивач, в грудні 2014 року йому стало відомо про наявність постанови про накладення арешту на майно та він звернувся до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м.Києві з заявою про зняття арешту з майна на що отримав лист в якому було повідомлено про те, що постановою державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 13.03.2010 року закінчено виконавче провадження по виконанню виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва від 07.07.2009 року № 2-8441/09 у зв'язку з направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. Зазначеним листом було рекомендовано звернутись до суду для вирішення питання зняття арешту з майна. В судове засідання представник позивача не з'явився направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Третя особа в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Направила до суду листа в якому зазначає, що заявлені вимоги підтримує та просить розглядати справу в її відсутність. А тому суд на підставі вимог ст. 169 ЦПК України ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін, що не з'явились в судове засідання. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25.02.2010 року між КС «Український фінансовий союз» та [PERSON] укладено договір про відступлення права вимоги. Відповідно до п.1.1. Договору Первісний кредитор передає належне йому право вимоги боргу згідно з Договором № ГО-259 від 11.09.2008 року до [PERSON], а Новий кредитор приймає право вимоги, що належне Первісному кредитору за основним Договором в сумі 209 567,00 грн. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.12.2014 року №31845056, на підставі постанови №13740037 від 13.07.2009 року, Відділу державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ у м.Києві накладено арешт на невизначене майно, все нерухоме майно КС «Український фінансовий союз». Позивач звернувся до відповідача з заявою про зняття арешту з майна, однак як вбачається з листа від 09.12.2014 року, відповідач відмовив позивачу в задоволені його заяви, оскільки постановою державного виконавця від 13.03.2010 року виконавче провадження закінчене, виконавче провадження знищене за терміном зберігання та рекомендовано звернутися до суду щодо зняття арешту з майна боржника. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»). Частина 2 статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Таким чином, оскільки на даний час відсутні підстави для арешту майна позивача, оскільки виконавче провадження відповідачем закінчене та знищене, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та законі та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved