Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

27 грудня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 листопада 2012 року у відділі ДРАЦС по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області з [PERSON], актовий запис F 348. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17 листопада 2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу є неповнолітня дитина, дочка [PERSON], [INFO]. Причинами розірвання шлюбу позивач зазначає відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги. Подружні відносини припинені. Умов для примирення не існує, оскільки тривалий час сторони проживають окремо. Ухвалою судді від 07.02.2019 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі . Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21.03.2019 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не зFявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 42). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зFявилася повторно, про місце та час розгляду справи належно повідомлена за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади (а.с. 15,25,27,36,38). Враховуючи згоду позивача суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.223 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України. В звFязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 17 листопада 2012 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (дошлюбне прізвище Криворучко) [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС по місту Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис F 348 (а.с.6). Від шлюбу є неповнолітня дитина, дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Позивач наполягає на задоволенні судом заявлених позовних вимог, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б його інтересам. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предFявлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд зFясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у звFязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач [PERSON] не заявила, яким вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем, тому суд вважає за необхідне залишити відповідачу прізвище «Гусак». Так як позивач [PERSON] просив не стягувати з відповідача [PERSON] понесені судові витрати, тому судовий збір сплачений позивачем не підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved