Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

28 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення набутих грошових коштів без достатньої правової підстави. В позовній заяві позивач зазначила, що у листопаді 2011 року між нею та відповідачем було досягнуто домовленості про купівлю - продаж за 23000,00 гривень житлового будинку, розташованого в с. Широколанівка по вул. Миколаївській, 7 Веселинівського району Миколаївської області. На виконання домовленості вона передала 6 листопада 2011 року відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 8000,00 грн. та за його згодою вселилася до будинку та стала в ньому із сім'єю проживати. В лютому 2012 року вона з метою розрахунку за житловий будинок передала відповідачу [PERSON] гроші в сумі 4000,00 грн., про що він написав розписку. 18 липня 2015 року до будинку прийшов відповідач [PERSON] з новими покупцями та повідомив, що будинок продано іншим покупцям. З цього приводу вона звернулася до працівників міліції та 18 липня 2015 року Веселинівським РВ УМВС України в Миколаївській області було винесено висновок про припинення перевірки. У звязку з тим, що договір нотаріально оформлений не був та відповідач відмовляється такий договір нотаріально оформити, то вона звернулася до відповідача [PERSON] з проханням повернути їй отримані ним кошти, але відповідач їй у цьому відмовив. Тому вона просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь 12 000 (дванадцять тисяч) гривень, отриманих відповідачем без достатньої правової підстави та 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 (сорок) копійок судового збору. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, суду пояснила, що вона 06 листопада 2011 року домовилася з [PERSON] про купівлю-продаж житлового будинку, розташованого по вул. Миколаївській, 7 в с. Широколанівка Веселинівського району, за ціною 23 000 (двадцять три тисячі) гривень. В цей же день вона передала відповідачеві 8000 (вісім тисяч) гривень, на підтвердження цього [PERSON] в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] написав розписку про отримання грошей. Потім в лютому 2012 року вона передала відповідачу [PERSON] з метою розрахунку за придбання будинку гроші в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень, про що він на підтвердження цього написав розписку, а останні гроші в сумі 11 000 (одинадцять тисяч) гривень домовилися, що вона віддасть до 01.04.2012 року. Документів на будинок відповідач не передавав та не показував, лише повідомив, що вони в процесі оформлення. Після цього вона заселилася до будинку та за час проживання здійснила прокладку водопостачання до будинку, проводила поточні ремонти, сплачувала за комунальні послуги. 18 липня 2015 року до будинку прийшов відповідач [PERSON] та повідомив, що будинок продано іншим покупцям. Оскільки договір купівлі-продажу не був нотаріально оформлений, то вона звернулася до відповідача з проханням повернути їй грошові кошти, проте він відмовив повернути їй гроші. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь 12 000 (дванадцять тисяч) гривень, отриманих відповідачем без достатньої правової підстави та 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 (сорок) копійок судового збору. Представник позивача [PERSON] підтримала доводи позивача та вважає, що позов підлягає повному задоволенню, оскільки відповідач отримав кошти від позивача, не маючи для цього достатньої правової підстави. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що житловий будинок, розташований за адресою с. Широколанівка, вул. Миколаївська, 7 Веселинівського району Миколаївської області, він придбав у дочки [PERSON] без оформлення документів та проживав в ньому 4 роки. Потім він з дружиною вирішили продати даний будинок позивачці за 23 000 (двадцять три тисячі) гривень. 06 листопада 2011 року він отримав від позивачки [PERSON] завдаток в сумі 8000,00 грн., про що написав розписку. Пізніше позивачка йому передала 4000,00 гривень, про що він теж написав розписку. При цьому позивач зобов'язалася передати решту 11000,00 грн. до 01.04.2012 року. Він їй говорив, що в нього відсутні документи на будинок. На момент досягнення усної домовленості про купівлю - продаж будинку у нього були відсутні документи, які б підтверджували його право власності на вказаний будинок. В подальшому договір купівлі-продажу в нотаріальній формі укладено не було. Вважає, що оскільки позивач йому за три роки не віддала решту суму грошей та привела будинок в стан, непридатний для проживання в ньому, то просить суд відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши матеріали у даній справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 06 листопада 2011 року між [PERSON] та [PERSON] була досягнута домовленість про укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: с. Широколанівка, вул. Миколаївська, 7 Миколаївської області, за 23\~ 000 (двадцять три тисячі) гривень, власником якого він не являвся. На виконання цієї домовленості 06.11.2011р. [PERSON] передала [PERSON] 8000,00 грн. (а.с.15), а 01.02.2012 року вона передала відповідачу 4000,00 грн. (а.с.16), про що відповідачем було складено розписки, і цей факт відповідачем в судовому засіданні не заперечується. За згодою відповідача позивач у листопаді 2011 року вселилася до вказаного будинку та проживала в ньому до липня 2015 року. (а.с.14) Як на момент досягнення домовленості між сторонами про купівлю-продаж житлового будинку, так і надалі, договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в с. Широколанівка, вул. Миколаївська, 7 Миколаївської області, у передбаченій законом нотаріальній формі укладено не було. З липня 2015 року між сторонами виникли неприязні стосунки щодо права користування спірним будинком та позивач з цього часу не проживає в даному житловому будинку. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно з ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Як встановлено в судовому засіданні, домовленість сторін щодо купівлі-продажу житлового будинку не була оформлена нотаріально, тому такий договір не є укладеним. Однак, відповідач отримав від позивача гроші в сумі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень, не маючи для цього достатньої правової підстави. Відповідно до ч.1 ст.570 ЦК України грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання є завдатком. В силу ч.1 ст.570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, яке б мало випливати із договору, укладеного сторонами. Отже, правила ч.1 ст.570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. З аналізу правових норм цієї статті вбачається, що у разі якщо на виконання юридично не укладеного договору стороною передчасно передано майно, між сторонами виникають правовідносини внаслідок набуття, збереження майна без достатньої правової підстави. Оскільки договір купівлі-продажу житловлого будинку між сторонами не було укладено в установленому законом порядку, то передана позивачем на виконання досягнутих домовленостей сума в 12 000 грн. вважається авансом, а тому правових підстав для залишення цієї суми у відповідача не має. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 12 000 (дванадцять тисяч) гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 487,20 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved