Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

27.10.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В своїй заяві позивач зазначив, що 26 березня 2003 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної частки (паю),\~розташованої на території Броварківської сільської ради Глобинського району Полтавської області,\~яку він не може прийняти оскільки пропустив строк для прийняття спадщини, в вязку з чим нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вказав, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропустив в звязку з правовою необізнаністю щодо процедури оформлення документів на спадщину, втратою документів на спадкове майно, скрутним фінансовим становищем. Посилаючись на викладене, позивач просив суд, визначити йому додатковий строк для подання ним до органів нотаріату заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 26.03.2003 року до трьох місяців з моменту набрання рішенням суду законної сили. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися, були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, направили заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача Броварківської сільської ради в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи без участі їх представника. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 26 березня 2003 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 239578, виданим Броварківською сільською радою Глобинського району Полтавської області 27.03.2003 року. Згідно довідки відділу у Глобинському районі Головного управління Держгеокадастру № 566\\104-17 від 04.09.2017 року, [PERSON] отримав сертифікат на земельну частку (пай) ПЛ № 0248689, зареєстрований за № 1241 від 10.06.1999 року. Зі свідоцтва про народження серія ЯЄ № 216741, виданого 22.10.1956 року Кіріяківським сіль бюро ЗАГС Градизького району вбачається, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] . Як вбачається зі змісту позовної заяви, 04.10.2017 року позивач [PERSON] звернувся до органів нотаріату України з наміром прийняти спадщину, однак зясувалося, що ним було пропущено строки для прийняття спадщини, в звязку з чим нотаріусом було розяснено порядок поновлення строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Доказів звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини позивачем [PERSON] до суду не надано. Як вбачається зі спадкової справи № 179\\2017 р, заведеної Градизькою державною нотаріальною конторою після померлого 26.03.2003 року [PERSON], яка була досліджена в судовому засіданні, з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернулася [PERSON]. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно з\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини і протягом якого відповідно до\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Згідно з п. 24 \~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК) ( 435-15 ), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того,\~що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналогічна правова позиція визначена у постанові Верховного Суду України від 04.11.2015 року по справі №6-1486цс15. Згідно листа ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Відповідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України,\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що правова необізнаність позивача щодо процедури оформлення документів на спадщину, втрата документів на спадкове майно, його скрутне фінансове становище не відносяться до поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Після смерті спадкодавця минуло понад 14 років, суду не надано жодних доказів на підтвердження поважних причин, які пов'язані з об'єктивними,\~\~ непереборними, істотними труднощами, які перешкоджали спадкоємцю подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори вчасно. Окрім цього, суд звертає увагу на те, що на час звернення до суду із згаданим позовом, спадщину після померлого [PERSON] прийняла [PERSON]. В звязку з викладеним, належним позивачем по справі повинна бути [PERSON], оскільки саме між нею та позивачем можливим є виникнення спору з приводу спадкового майна. Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed