Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-27 00:00:00

27.11.2018 року органуопіки та піклування виконкому Соледарської міської ради звернувся до суду з вказаним позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], встановлення над ними піклування та стягнення аліментів, вказуючи, щоза адресою: м. Соледар, вул. Чайковського, 18, проживає родина [PERSON] та [PERSON], які мають на вихованні двох онуків [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказує, що мати дітей - [PERSON] померла 12.07.2018 року, а їх батько - [PERSON], з 2005 року проживає окремо від родини. [PERSON] з 2005 року не підтримує звязок з дітьми, не цікавиться їх життям та розвитком, він ніяким чином не піклується про своїх дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання.Після смерті матері дітей всі питання щодо утримання та виховання дітей вирішуються бабусею та дідусем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Діти знаходяться на повному утриманні родини [PERSON], які прикладають всі свої зусилля та можливості для розвитку онуків., встановлено, що для дітей створені всі необхідні умови для їх здорового та всебічного [PERSON] в своїй заяві від 13.09.2018 року підтвердив, що не може забрати дітей на своє виховання, та згоден із позбавленням його батьківських прав. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконкомі Соледарської міської ради від 25.10.2018 року було розглянуто питання щодо доцільності позбавлення батька [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON]С та [PERSON], під час якого одностайно було прийняте рішення про доцільність позбавлення батьківських прав.Позивач просить суд постановити рішення, яким позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав по відношенню до його неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], встановити піклування над неповнолітніми дітьми та призначити над ними піклувальника [PERSON],[INFO], а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей на їх користь у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, вказала, що позовні вимоги підтримує та просила їх задовольнити, також не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. \~ \~ \~ \~ Представник третьої особи - Соледарської [PERSON] ступенів № 13 у судове засідання також не з'явилася, подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність також вказав, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що24 вересня 2001 року відповідач [PERSON] одружився з [PERSON], актовий запис № 52, та після одруження [PERSON] змінила прізвище на «Позднякова», відповідно до свідоцтва про одруження І НО № 155106 від 24.09.2001 року (а. с. 14). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-НО № 288102, виданого 01.03.2016 року відділом РАЦС по м. Артемівську Артемівського МРУЮ у Донецькій області (а. с. 15), 21 грудня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: - \~ \~ \~ \~[PERSON], [INFO], актовий запис № 76 (відповідно до свідоцтва про народження серія І-НО № 235518) (а. с. 7); - \~ \~ \~ \~[PERSON], [INFO], актовий запис № 254 (відповідно до свідоцтва про народження серія 1-НО № 338760) (а. с. 8). Батьками дітей записані [PERSON] та [PERSON]. 12 липня 2018 року мати неповнолітніх дітей - [PERSON] померла у віці 36 років в м. Бахмут Донецької області, про що 16.07.2018 року складено відповідний актовий запис № 186 та видано виконавчим комітетом Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області свідоцтво про смерть ІІ-НО № 033526 (а. с. 13). Судом встановлено, що батько дітей з 2005 року не приймає участі у їх житті, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні дітей, не піклується про них, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з дітьми, не створює умов для отримання ними освіти. Після смерті матері діти проживають разом з бабусею [PERSON], яка піклується про них та повністю утримує. Вказаний факт також підтверджується письмовими заявами неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] (а. с. 11,12), відповідно до яких діти вказують, що їх батько [PERSON] у вихованні не приймав ніякої участі, не навідувався та не цікавився їх здоровям, не надавав ніякої допомоги. Вказали, що вони його не знають, а тому не заперечують проти позбавлення його батьківських прав. В судовому засіданні встановлений факт того, що батько неповнолітніх дітей систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, їх вихованням та утриманням не займається. Крім того, в матеріалах справи міститься заяваПозднякова [PERSON] від 13.09.2018 року(а. с. 10), в якій він пояснив, що з родиною не проживає з 2005 року, звязок з дітьми не підтримує, та на даний час не готовий забрати їх до себе на виховання, оскільки він для них чужий. Вказав, що у разі позбавлення його батьківських прав, не заперечує проти встановлення над ними піклування з боку їх рідної бабусі [PERSON] Відповідно до висновку № 47 від 29.11.2018 року вбачається, що Орган опіки та піклування виконкому Соледарської міської ради, виходячи з інтересів неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], 190 жовтня [INFO], у відношенні до його дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Статтею 150 СК України визначені обов'язки батьків, зокрема, по вихованню своєї дитини, піклуванню про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, освіту. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно зі ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 243 Сімейного Кодексу України, опіка, піклування встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування. Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування виконкому Соледарської міської ради № 9 від 28.02.2019 року про доцільність встановлення піклування над неповнолітніми дітьми та призначення піклувальником, орган опіки та піклування Соледарською міської ради вважає доцільним призначити [PERSON], [INFO], пенсіонер, за станом здоровя може виконувати обовязки піклувальника, до кримінальної відповідальності не притягувалася, житлово-побутові умови в сімї задовільні, умови для утримання підопічих створені, за місцем проживання характеризується позитивно, піклувальником над неповнолітніми дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Крім того, діти [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти призначення рідної бабусі їх піклувальником, що підтверджується письмовими заявами. Відповідно до ст. 166 ч. 2 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. З огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до його неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], встановити над дітьми піклування та призначити піклувальником їх бабусю [PERSON], оскільки вона має можливість виконувати обовязки піклувальника, а також стягнути з відповідача аліменти на користь на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачеві, що він має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав на підставі ст. 169 Сімейного кодексу України. У звязку із тим, що позивачем при подачі позову судовий збір не сплачувався, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. Беручи до уваги викладене,

Outcome: approved