Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

28 липня 2017 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON]\~ про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 05 листопада 2012 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON]\~був укладений кредитний договір № 14/02-ДК-42264 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою. Відповідно до п. 7.1 Договору відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 12 000,00 грн. зі сплатою 24,0 % річних за користування кредитом. Для користування кредитною лінією було відкрито картковий рахунок. Під час укладання договору для можливості користуванням картрахунком відповідачу була видана платіжна карта ( БПК). Відповідно до п. 6.1.2 договору сплата процентів за кредитом та несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно. А також у відповідності до п.7.5 клієнт зобов'язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі у разі: закінчення строку дії платіжної картки та не продовження її дії на новий строк; звільнення з організації з якою банком укладено договір про поновлення послуг по зарахуванню та виплаті заробітної плати. Відповідно до г. 6.1.4 договору відповідач зобов'язався щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня. наступного за вихідним, святковим днем або неробочим згідно з Договором. Позивач виконав умови кредитного договору надавши позичальнику кредит, однак позичальник не виконував належним чином зобовязання передбачені кредитним договором, у звязку із чим, станом на 08 червня 2017 року заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 19\~561,34 грн., яка складається з : - заборгованості за основним боргом (тіло кредиту) - 11 996,01 грн.; - заборгованість за нарахованими відсотками - 3 026,67 грн.; - інфляційне збільшення заборгованості - 3 783,50 грн.; - три проценти річних від простроченої суми - 755,16 грн.; За таких обставин позивач вважає, що відповідач у строк, вказаний в договорі своїх зобовязань по кредитному договору не виконує, а тому\~ просить суд стягнути вказані кошти з відповідача на його користь. В судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, проти вирішення справи у заочному порядку не заперечував. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Згідно із\~Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», пересилання пошти не здійснюється до м. Горлівка Донецької області, де зареєстровано місце проживання відповідача, що позбавляє суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання та розташування відповідача (ч.5 ст.74 ЦПК України). Тому, відповідно розяснень ВССУ (вих. № 10-1437/0/4-14 від 13 жовтня 2014 року), згідно із вимогами ч. 9 ст. 74 ЦПК України, виклик у судове засідання відповідача було здійснено шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий курєр». Однак, незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач [PERSON]\~ у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, суд зі згоди позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно ст. 224-228 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON]\~ про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні ним докази. Як вбачається з матеріалів справи, 05 листопада 2012 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON]\~був укладений кредитний договір № 14/02-ДК-42264 про відкриття фізичній особі карткового рахунку для платіжної картки та здійснення розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою. Відповідно до п. 7.1 Договору відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 12 000,00 грн. зі сплатою 24,0 % річних за користування кредитом. Для користування кредитною лінією було відкрито картковий рахунок. Під час укладання договору для можливості користуванням картрахунком відповідачу була видана платіжна карта ( БПК). Відповідно до п. 6.1.2 договору сплата процентів за кредитом та несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно. А також у відповідності до п.7.5 клієнт зобов'язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі у разі: закінчення строку дії платіжної картки та не продовження її дії на новий строк; звільнення з організації з якою банком укладено договір про поновлення послуг по зарахуванню та виплаті заробітної плати. Відповідно до г. 6.1.4 договору відповідач зобов'язався щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня. наступного за вихідним, святковим днем або неробочим згідно із договором (а.с. 10-12). Судом встановлено, що зміст вказаного договору (правочину) не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України цей договір є обовязковим для виконання. Позичальник не виконував належним чином зобовязання передбачені п.п. 6.1.2, 6.1.4 договору, у звязку із чим, станом на 08 червня 2017 року заборгованість відповідача за кредитом становить 19\~561,34 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом (тіло кредиту) - 11 996,01 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками - 3 026,67 грн.; інфляційне збільшення заборгованості - 3 783,50 грн.; три проценти річних від простроченої суми - 755,16 грн. (а.с.5-7). Враховуючи наведені обставини, суд визнає, що між сторонами склалися спірні кредитні правовідносини, які регулюються нормами статей 523, 629, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що банк повністю виконав умови кредитного договору, видавши [PERSON]\~ кредитні кошти, та належним чинним виконував взяті на себе зобовязання протягом всього строку дії кредитного договору. Відповідач ж не виконував своєчасно зобовязання по договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що [PERSON]\~ порушуються умови укладеного договору, внаслідок чого утворився борг перед позивачем в зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобовязань за договором. В матеріалах справи відсутні будь-які обєктивні дані того, що відповідач вживав заходів для належного виконання зобовязання по даному правочину, у звязку із чим порушення зобовязання визнається судом таким, що сталося з його вини. Суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач у судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України, \~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON]\~ належним чином не виконує зобовязання, передбачені укладеним в установленому законом порядку договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON]\~ про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Суд визнає правильними представлені ПАТ «Державний ощадний банк України» розрахунки періоду і суми заборгованості, що утворилась в [PERSON]\~ за договором № 14/02-ДК-42264 від 05 листопада 2012 року. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. Склад та розмір витрат, повязаних з оплатою оголошення в пресі, входять до предмету доказування по справі. \~ Як видно із витягу газети «Урядовий Курєр», дійсно,\~ було здійснено оголошення у пресі про виклик відповідачки до суду, загальна вартість яких якого склала 420,00 грн. Також, як видно з платіжного доручення, позивачем був сплачений судовий збір в сумі 1600 грн. 00 коп. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно із розясненнями п. 36 Постанови Пленуму ВССУ України № 10 від 17 жовтня 2014 року, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі\~ 1600 грн. 00 коп., та витрати позивача повязані із публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, у розмірі\~420 грн. 00 коп., оскільки позов задоволений повністю. На підставі наведеного,

Outcome: approved