Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

27.02.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи без самостійних вимог - інспектор з реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Єланецької селищної ради, орган опіки та піклування Єланецької селищної ради Миколаївської області, про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька. Свої вимоги мотивує тим, що з 14.06.2008 року по 12.11.2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого вони мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу донька проживає разом з нею у її будинку за адресою: [ADDRESS] , проте, залишається зареєстрованою за місцем проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] . Відповідач проживає окремо, у вихованні та утриманні доньки участі не бере. Спір щодо визначення місця проживання дитини між ними відсутній, жодних заперечень стосовно проживання доньки із нею у відповідача немає. Проте, з`явитися до виконавчого комітету Єланецької селищної ради та надати згоду на реєстрацію місця проживання дитини за її адресою він не бажає. Посилаючись на викладене, просила суд надати дозвіл на реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , без письмової згоди батька за адресою: [ADDRESS] . Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач у визначений строк відзив до суду не направив, у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Представники третіх осіб без самостійних вимог у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечували. Вислухавши позивачку, представників третіх осіб без самостійних вимог, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого. Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається з матеріалі справи та встановлено у судовому засіданні, з 14.06.2008 року по 12.11.2013 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а. с. 7), від якого вони мають спільну малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а. с. 12). Після розірвання шлюбу дитина фактично проживає разом з позивачкою у будинку, що належить їй на праві приватної власності, та знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а . с. 8-11, 14), проте, залишається зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] (а. с. 13). У судовому засіданні встановлено, що відповідач після розірвання шлюбу проживає окремо від дитини, рідко спілкується з дитиною, участі у її вихованні та утриманні не бере. З метою реєстрації місця проживання дитини за її фактичним місцем проживання, позивачка 19.02.2019 року звернулася до інспектора з реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Єланецької селищної ради, де їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю згоди батька дитини на її виписку та реєстрацію за новою адресою (а. с. 6). Нині захист прав позивачки та її доньки можливий лише у судовому порядку. Так, відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного із них, з ким вона проживає. Відповідно до ч.2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини. Згідно з ч.2 cт. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до cт. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Стаття 242 ЦК України встановлює, що батьки є законними представниками своїх малолітніх та/чи неповнолітніх дітей. Згідно ст. 10 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні» правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 затверджено Правила реєстрації місця проживання (далі Правила). Відповідно до п. 11 Правил орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо особа не подала необхідних документів або інформації. Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення в заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику. Згідно п. 26 Постанови зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника за формою з додатком 11. Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого із батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого із батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Аналогічні правила реєстрації місця проживання дітей встановлені в п. 18 Правил. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Позивачка не має можливості отримати від батька дитини письмову згоду на реєстрацію місця проживання дитини за місцем її фактичного проживання, оскільки він ухиляється від спілкування з дитиною та явки до виконавчого комітету Єланецької селищної ради з метою надання письмової згоди на реєстрацію місця проживання дитини за адресою проживання позивачки. Рішенням виконавчого комітету Єланецької селищної ради Миколаївської області від 09.08.2019 року за №53 затверджено висновок щодо визначення місця реєстрації малолітньої [PERSON] , [INFO] , без згоди батька. На засідання виконавчого комітету відповідач не з`явився. Даним висновком визнано за доцільне визначити місце реєстрації дитини без письмової згоди батька разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а. с. 58-59). За таких обставин, суд вважає, що відсутність реєстрації місця проживання малолітньої дитини за місцем фактичного проживання суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист. Враховуючи наведене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Оскільки, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню 768,40 грн. судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved