Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

28 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що їй належить ? частина домоволодіння №28-а по вул.. Павла Корчагіна в м. Дніпропетровську на підставі свідоцтва про право власності за № 21/22 від 12 січня 1990 року, виданого на підставі рішення виконком Ленінської ради народних депутатів. ? частина домоволодіння №28-а по вул. Павла Корчагіна в м. Дніпропетровську належить її чоловіку [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності за № 21/22 від 12 січня 1990 року, виданого на підставі рішення виконком Ленінської ради народних депутатів. 28 липня 1999 року [PERSON] помер. Відповідач [PERSON],а син позивачки, зареєстрований в домоволодінні, але не мешкає в ньому з 2007 року. Відповідач добровільно виїхав з будинку та проживає з цивільною дружиною за її адресою, з позивачкою стосунки не підтримує, веде аморальний образ життя, його речей в домоволодінні не має. 23 червня 2008 року відповідач ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська був оголошений в розшук, як неплатник аліментів. Позивачка несе матеріальні витрати по утриманню домоволодіння сама. На підставі вищевикладеного просить усунути їй перешкоди в користуванні домоволодінням №28-а по вул. Павла Корчагіна в м. Дніпропетровську шляхом зняття [PERSON] з реєстраційного обліку В судове засідання позивачка не з'явилася. Письмово просила розглянути справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити. Не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпров'я». Причини неявки відповідача суду не відомі. Третя особа у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не відомі. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням\~статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності за № 21/22 від 12 січня 1990 року, виданого на підставі рішення виконком Ленінської ради народних депутатів [PERSON] та [PERSON] належить по 1/2 частині домоволодіння №28-а по вул.. Павла Корчагіна в м. Дніпропетровську (а.с.6-8). 28 липня 1999 року [PERSON] помер (а.с.16). Відповідач [PERSON], зареєстрований в домоволодінні №28-а по вул.. Павла Корчагіна в м. Дніпропетровську, що підтверджується копією будинкової книги (а.с.17-23), але з 2007 року в ньому не проживає, що підтверджується довідкою І-44 від 25.01.2016 року виданої головою квартального комітету №36 (а.с.14). Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2008 року відповідач [PERSON], [INFO] оголошено в розшук (а.с.15). Відповідно до\~ст. 41 Конституції України\~право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За змістом права власності, визначеного\~ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном. Згідно ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ч. 2\~ст. 319 ЦК України\~власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В силу\~ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Також, в силу ст. 6 вищезазначеного Закону, громадянин України зобов'язаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно\~ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1\~ст. 405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв'язку у сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку, що реєстрація [PERSON], [INFO] у домоволодінні №28-а по вул.. Павла Корчагіна в м. Дніпропетровську порушує права позивача, як власника, [PERSON] за зазначеною адресою не проживає з 2007 року, тобто понад один рік, а, отже є достатні підстави для усунення перешкод у користуванні власністю. Судові витрати розподіляються відповідно до вимог\~ст.. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved