Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

26 червня 2017 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовом до КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначено, що 10 березня 2017 року на Амурському мості в м. Дніпрі, водій [PERSON] керуючи трамваєм Т-3 вагон № 1241 не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки та допустив зіткнення з автомобілем MG350, який від цього перемістився і скоїв наїзд на автомобіль [NUMBER] під керуванням позивача. Автомобіль позивача в наслідок вказаних обставин здійснив зіткнення з автомобілем Nissan Qashqai. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача 19 258,46 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди завданої працівником відповідача [PERSON] за пошкодження автомобіля [NUMBER]. Також просив стягнути моральну шкоду в розмірі 30 000 грн., розмір якої обґрунтовує порушенням звичного життєвого укладу та неможливістю заробляти гроші без автомобіля (а.с. а.с. 3 - 6). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначав, що позивач не є власником транспортного засобу, щодо якого просить стягнути шкоду та не має повноважень на одержання відшкодування від імені власника. Доказів заподіяння моральної шкоди позивачу, на думку представника відповідача, не надано. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, матеріали справи № 203/1067/17 про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON], суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Постановою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2017 року (справа № 203/1067/17) [PERSON], який працював водієм трамваю у відповідача, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП При цьому судом встановлено, що 10 березня 2017 року на Амурському мості в м. Дніпрі, водій [PERSON] керуючи трамваєм Т-3 вагон № 1241 не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки та допустив зіткнення з автомобілем MG350, який від цього перемістився і скоїв наїзд на автомобіль [NUMBER] який через це здійснив зіткнення з автомобілем Nissan Qashqai. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками серед іншого є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно висновку № 4752 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 15 червня 2017 року, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Seat Malaga, державний номер [NUMBER], ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER], пошкодженого у наслідок від ДТП становить 16 854,46 грн. з урахуванням ПДВ (а.с. а.с. 13 - 31). Крім того, згідно квитанції до прибуткового ордеру № 4752 від 08 червня 2017 року за підготовку та проведення зазначеного дослідження автотоварознавцю [PERSON] було сплачено 1 300 грн. (а.с. 34). Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] автомобіль Seat Malaga, державний номер [NUMBER] належить по праву власності [PERSON], а не позивачу (а.с. 10). Позивач згідно довіреності, посвідченої 01 червня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 3301, має право керування, продажу, здачі в оренду зняття з обліку вказаного транспортного засобу. При цьому згідно вказаної довіреності позивач має право укладати від імені власника угоди про відшкодування заподіяної шкоди та одержувати грошові кошти за такими угодами (а.с. 11). Таким чином, право на одержання відшкодування заподіяної транспортному засобу шкоди в судовому порядку позивачу не надано. Суд не приймає до уваги твердження позивача, що згідно вказаної довіреності позивач має право звертатись до суду та представляти інтереси [PERSON] в судових органах, оскільки таке право передбачає можливість для [PERSON] звернутись до суду від імені та в інтересах [PERSON], в той час як він звернувся з позовом від свого власного імені та в своїх інтересах. Суд також враховує, що позивачем не надавалось доказів проведення ремонту вказаного вище транспортного засобу за власні кошти. Враховуючи вище викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, а також може відшкодовується грішми. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд враховує, що позивач обґрунтовував заподіяння моральної шкоди (в тому числі і щодо зміни звичного життєвого укладу, неможливості заробляти кошти) саме пошкодженням свого автомобіля, в той же час, як було встановлено, вказаний автомобіль належить не йому. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди через безпосередньо обставини ДТП, спричинення ушкоджень тощо, позивачем не заявлялись. При таких обставинах, вимоги про стягнення моральної шкоди також не підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України у зв'язку з повною відмовою в задоволенні позову витрати позивача по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають і покладаються на нього. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed