Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

27.11.2019 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.06.2016 року у розмірі 21267,73 грн. станом на 16.07.2019 року, а також понесені судові витрати у розмірі 1921,00 грн. судового збору(а.с.1-5). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 21.06.2016 відповідач отримав кредит у розмірі 5000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії, передбачених цим договором. При порушенні строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань більш ніж на 30 днів, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Крім того зазначено, що банк виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, при цьому відповідач ухиляється від виконання зобов`язань, внаслідок чого, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, виникла заборгованість станом на 16.07.2019 у розмірі 21267 грн.73 коп., з яких : 11857,36 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7219,03 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту; 702,40грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 0,00грн. нарахована пеня за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 гривень; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; 500,00 гривень штраф (фіксована частина); 988,94грн. штраф (процентна складова). Ухвалою від 13 січня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду (а. с. 44). У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином, надали суду клопотання (а.с. 35), про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання\~ повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи\~ повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за\~ її відсутності\~ та відзиву на позовну заяву\~ до суду не надходило. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Суд, дослідивши заяву,\~ письмові матеріали справи,\~ вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України,\~ кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим\~ Кодексу. Відповідно до вимог ч.6\~ст.81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, 21.06.2016 між Акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг на отримання кредиту та платіжної кредитної картки «Універсальна», що підтверджується укладеною сторонами Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 21.06.2016 (а.с.7). Так, за змістом ч.1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 3\~ст. 1054 ЦК України\~особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч.1\~ст.1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до вимог ч.1-3\~ст.638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ч.1, 2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ч.1\~ст.640 ЦК України\~договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. При цьому, суд також враховує, що відповідно до ч.1\~ст.634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до змісту вказаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 21.06.2016 відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Обґрунтовуючи позов, позивач стверджує та надає Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», виходячи зі змісту яких: базова процентна ставка в місяць становить 2,5 %, - за тратами здійсненими з 01.09.2014р.-2,9%, - за тратами здійсненими з 01.04.2015 р.-3,6%; розмір обов`язкових щомісячних платежів - 7% від заборгованості( але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості), - з 01.04.2014 р.-5% від заборгованості(але не менше 100грн. та не більше залишку заборгованості) (а.с. 8). Підпис відповідача про ознайомлення на вказаному Витягу відсутній. Дослідженням долученого до позовної заяви Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, діючого на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 р. та розміщеного на сайті https:// privatbank.ua/terms/( а.с.9-25), встановлено наступне. Згідно п. 1.1.2.1.2 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобов`язаний вчасно здійснювати оплату банківських послуг відповідно до тарифів Банку, здійснювати погашення заборгованості у строки та в розмірах, визначених Договором. Відповідно до п. 1.1.5.1, 1.1.5.6 Умов та правил, зміни та доповнення до цього Договору вносяться Банком в односторонньому порядку у випадках, не заборонених чинним законодавством України, шляхом його розміщення на цьому сайті у новій редакції. Про такі зміни Банк повідомляє Клієнтів шляхом використання будь-якого з наступних каналів: розміщення інформації на офіційному сайті банку www. privatbank.ua; розміщення інформації у відділеннях Банку; смс-повідомлення на фінансовий номер телефону Клієнта; повідомлення на електронну пошту Клієнта; інформування у Системі «Приват24» або «Приват24 для бізнесу»; IVR-дзвінки; повідомлення через банкомати та термінали самообслуговування; месенджери (Telegram> Viber та інш.) шляхом направлення листа поштою тощо. Продовження користування Клієнтом послугами Банку після дати публікації на цьому сайті Умов та Правил надання банківських послуг у новій редакції є актом надання Клієнтом згоди на зміни та доповнення до Договору та їх погодження шляхом мовчазної згоди. У відповідності до п. 2.1.1.9.1 Умов та правил, договір починає діяти з дати встановлення кредитного ліміту на картці та діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Також посилаючись на п.п.2.1.1.12.2, 2.1.1.12.6 Договору позивач зазначає, що за користування Кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. Також, посилаючись на п. 2.1.1.3.5 Договору, вказує, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний спалити банку штраф в розмірі 500 грн.( в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритими у валюті ) +5% від суми позову. Проте, в долучених до позовної заяви Умовах та правилах п.2.1.1.3.5 не містить зазначених в позовній заяві умов, а також відсутні зазначені п.п.2.1.1.12.2, 2.1.1.12.6. Підпис відповідача про ознайомлення на вказаному Витягу відсутній. З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 6) встановлено, що станом на 16.07.2019, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, за відповідачем рахується заборгованість у сумі 21267,73 грн., яка складається з : 11857,36 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7219,03 гривень заборгованість за простроченим тілом кредиту; 702,40грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 0,00грн. нарахована пеня за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 гривень; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; 500,00 гривень штраф (фіксована частина); 988,94грн. штраф (процентна складова). Водночас, перевіркою наданого розрахунку встановлено, що сума фактично використаних коштів становить 11302,60грн., та складається з сум, що зазначені позивачем в колонці «витрати клієнтом кредитних коштів». Підстави сумніватися в дійсності наведеної в розрахунку інформації в частині використаних відповідачем кредитних коштів, у суду відсутні, будь-яких заперечень щодо цих обставин, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Також з наданого розрахунку вбачається, що протягом майже усього часу користування кредитними коштами (з 01.03.2018 по 30.06.2019) позивач нараховував відсотки за користування кредитними коштами з розрахунку 3.5 відсотка (42% річних), які погашались за рахунок кредитного ліміту, внаслідок чого збільшувався розмір заборгованості за використаними кредитними коштами, на який позивач також нараховував відсотки у вищевказаному розмірі. Разом з цим, з наданого розрахунку вбачається, що за весь час користування кредитними коштами відповідачем сплачувались кошти, зазначені в графі «сума погашення за наданим кредитом», та всього за вказаний в розрахунку період з 10.10.2017 по16.07.2019 сплачено 3664,60грн. Будь-яких заперечень щодо повноти та правильності відображення позивачем сплачених відповідачем на погашення боргу за використаними кредитними коштами, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Суд пропонував представнику позивача надати письмові пояснення в частині умов укладеного договору з відповідачем, розрахунку суми заборгованості, а саме: застосованої процентної ставки, формули та підстав нарахування відсотків, пені та комісії, розміру витрачених кредитних коштів, проте представник позивача в призначене судове засідання не з`явився та жодних пояснень суду не надав. Водночас, надаючи оцінку обґрунтованості та доведеності заявленої позивачем суми заборгованості, суд дійшов наступних висновків. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання, його умови розроблює підприємець, у даному випадку АТ КБ «ПриватБанк». Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст ст.ст.\~633,\~634 ЦК України,\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Разом з цим, у заяві позичальника від 21.06.2016 року процентна ставка не зазначена, а також відсутня умова про відповідальність боржника у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. При цьому до позовної заяви додано роздруківку витягу з умов та правил надання банківських послуг. Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг ПриватБанку, розміщені на сайті https:// privatbank.ua/terms, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана ним і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Відповідна правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року №342/180/17, яка згідно до ст.263\~ЦПК України\~враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Так, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 зробила висновок, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Таким чином, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою\~статті 11\~Закону №\~1023-XII «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. А отже, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. У цьому зв`язку, суд зазначає, що в ході розгляду даної цивільної справи встановлено, що у долучених позивачем Витягах з Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів обслуговування кредитних карт» Універсальна» відсутній підпис відповідача, як і відсутня дата його підписання самим позивачем. Крім цього, матеріали справи не містять жодного доказу, що саме долучені до позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» Умови та Тарифи були додатками до підписаної відповідачем заяви від 21.06.2016 року, оскільки в даному документі відсутня дата. Суд не приймає до уваги Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщені на сайті: www.privatbank.ua, у зв`язку з чим вважає, що не підлягають до стягнення розмір заборгованості по процентам та штрафах, оскільки вони не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 21.06.2016 року шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Вимог про стягнення відсотків за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями\~625,\~1048 ЦК України, позивач не пред`явив. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 21.06.2016, яка складається з заборгованості за тілом кредиту та становить 7638 грн.( 11302,60грн.(витрачені відповідачем кредитні кошти) -3664,60грн.(сплачені відповідачем суми на погашення кредиту). У задоволені решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до вимог ст.\~141\~Цивільного процесуального\~кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 1921,00 гривень, що є мінімальною ставкою, визначеною ст.4 Закону України «Про судовий збір» (а.с. 34), підлягають стягненню на його користь з відповідача, оскільки є як судовими витратами так і прямими збитками позивача, які він був вимушений понести у зв`язку зі зверненням до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial