Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

28.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину, в якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON], ([INFO], ІПН [NUMBER]) на користь [PERSON], (23.07.1978р.н., ІПН [NUMBER]) додаткові витрати, що повязані з хворобою дитини [PERSON], [INFO], а саме кошти в розмірі 24917,50 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30 липня 2004 році шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Від шлюбу з відповідачем у них народилася донька [PERSON], [INFO] Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 14.10.2005 року справа № 2-5237/05 було вирішено стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку. За вказаним рішенням суду відповідач сплачує позивачу 1000,00 гривень аліментів, які перераховує через поштове відділення. Окрім аліментів, відповідач жодної додаткової матеріальної допомоги не надає, хоча має можливість, адже неодружений, на своєму утриманні не має інших неповнолітніх дітей. Культурним та духовним розвитком дитини не займається. Їх спільна донька є в даний час хворою дитиною, а саме хворіє на цукровий діабет 1-го типу, важка форма. Лікування дитини проходить щоденно, а саме знаходиться на інсулінотерапії, що потребує значних коштів та стеження за дитиною, щоб був відповідний раціон харчування. Окрім коштів на продукти харчування - для дитини позивачка змушена була придбати за рекомендацією лікарів інсулінову помпу, вартість якої складає 45 760,00 грн., а також витрачаються кошти щомісячно на придбання інфузійних наборів для інсулінової помпи. Сама упаковка інфузійних наборів до інсулінової помпи складається з десяти одиниць, якої вистачає лише на 1 місяць. Вартість інфузійних наборів складає 2400,00 грн. Окрім цього, позивачем [PERSON] було придбано тест смужки для визначення цукру в крові. Вартість таких смужок на 5 місяців складає 1365,00 грн. Також позивачем було придбано голки для інсулінових ручок і на це було витрачено 310,00 грн. За період часу з серпня 2017 року і по даний час позивачкою [PERSON] було витрачено на придбання медичних препаратів на загальну суму 49 835,00 грн. З даного приводу, а саме витрачання коштів на лікування дитини їх спільна з відповідачем донька мала розмови, щоб відповідач компенсував частину коштів, але відповідач не реагує та не бажає компенсувати частину коштів, що змушує позивача звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину зобов'язаний приймати участь у додаткових витратах на дитину, що визвано особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо. В даному випадку особливою обставиною є хвороба дитини. З огляду на вищевикладене, просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов заперечив, підтримавши письмовий відзив на позовну заяву. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами такі факти. Сторони по справі колишнє подружжя. Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу Серії 1-СГ №139061 від 30.07.2004 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що Відділом РАЦС Залізничного РУЮ м. Львова 30.07.2004 року зроблено запис за №336 (а.с. 9). Як вбачається із копії свідоцтва про народження Серія І-СГ №251496 від 01.06.2002 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Також встановлено, що [PERSON] проживає з позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні, що підтверджується актом ЛКП «Цитадель-Центр» від 25.01.2018 року, який знаходяться в матеріалах справи. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обовязків і не звільняє від обовязків щодо дитини. У відповідності до ст.180 СК України, кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. За вимогами ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір таких витрат визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обовязком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти усіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу змагальності та однакової відповідальності обох батьків за виховання умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається з представленої суду довідки від 14.08.2017 року, виданої Поліклінічним відділенням Комунальної 5-ої міської клінічної лікарні та медичних документів, зокрема, консультаційного висновку спеціаліста Львівського обласного державного ендокринологічного центу, неповнолітній дитині [PERSON], [INFO], встановлено діагноз: цукровий діабет 1-го типу, важка форма, інвалід дитинства. Знаходилась на помповій інсулінотерапії з грудня 2012 року. Так, за рекомендацією лікарів позивачем для доньки [PERSON] придбано інсулінову помпу, вартість якої складає 45 760,00 грн., а також витрачаються кошти щомісячно на придбання інфузійних наборів для інсулінової помпи. Упаковка інфузійних наборів до інсулінової помпи складається з десяти одиниць, якої вистачає лише на 1 місяць. Вартість інфузійних наборів складає 2400,00 грн. Окрім цього, позивачем [PERSON] було придбано тест смужки для визначення цукру в крові. Вартість таких смужок на 5 місяців складає 1365,00 грн. Також позивачем було придбано голки для інсулінових ручок і на це було витрачено 310,00 грн. За період часу з серпня 2017 року і по даний час позивачкою [PERSON] було витрачено на придбання медичних препаратів на загальну суму 49 835,00 грн. Згідно представлених суду фіскальних чеків, які є належними та допустимими доказами, позивачем витрачені кошти на придбання виписаних за рекомендацією лікарів препарати для лікування дитини на загальну суму 49 835,00 грн. Відтак, дитина сторін хворіє, лікується тривалий час та відповідно стан здоровя дитини потребує постійних додаткових витрат на лікування, які надаються позивачем [PERSON] Виходячи з викладеного вище, суд вважає, що позивачем в повній мірі доведені ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Позивач довела належними та допустимими доказами необхідність в додаткових витратах для утримання дитини. Суд не приймає до уваги покликання відповідача на те, що у нього відсутні кошти у звязку з тим, що він не працює через проблеми з хребтом, оскільки є особою працездатного віку, не надав суду доказів існування будь-яких обставин, які обмежують його працездатність, докази існування у нього зобовязань по утриманню інших осіб, докази матеріального та сімейного стану, докази існування інших обставин, що мають істотне значення, що дозволяє зробити висновок про його неспроможність брати участь у додаткових витратах на дитину, які викликані особливими обставинами, зокрема незадовільним станом здоровя дитини. З врахуванням вищевикладеного, а також матеріального становища сторін та дитини, інших обставин, що мають істотне значення, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача додаткових витрат, що повязані з хворобою неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 24917,50 грн., є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved