Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

29.03.2016р. [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просив зобов'язати відповідача не перешкоджати йому у вихованні та спілкуванні з його сином [PERSON]. 16.05.2016р. та 24.05.2016р. позивач до початку розгляду справи по суті, в порядку ст. 31 ЦПК України, подав до суду заяви про уточнення позовних вимог, в яких просить зобов'язати відповідача не перешкоджати йому брати участь у виховані та вільному спілкуванні з його сином [PERSON] та проводити зустрічі по наступним дням: субота та неділя кожного календарного тижня, державні святкові дні, передбачені законодавством з можливістю забрання дитини в ці дні за місцем свого проживання: [INFO]. Судом прийнято дані заяви до розгляду. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після розірвання шлюбу їх неповнолітній син [PERSON], [INFO], залишився проживати разом з матір'ю. Відповідач не дозволяє йому спілкуватися з сином, перешкоджає в спілкуванні, штучно створює такі обставини через, які він не може зустрічатися з сином. Намагання позивача мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів. В зв'язку з вищевикладеним протоколом комісії з питань захисту дитини при Врадіївській райдержадміністрації №12 від 31.10.2014 року було визначено порядок побачень з сином за умови, якщо батько [PERSON] буде приїжджати до с. Сирово за місцем проживання дитини в ті дні, коли в нього буде відпустка. Також був повторний розгляд заяви позивача 26.12.2014 року, де вказаною вище комісією був прийнятий протокол №14 у відповідності до якого, позивачеві встановлені дні побачення з дитиною за домовленістю з матір'ю дитини. Однак, як зазначає позивач, відповідачем не виконується визначений порядок спілкування позивача з дитиною. Також позивач зазначив, що у весь час намагається налагодити нормальний зв'язок із дитиною, приймати участь у її виховані, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та становлення. Таким чином, позивач вважає, що його права як батька є порушеними. 18.04.2016р. відповідач подала до суду заперечення на позовну заяву, в яких вказує, що не перешкоджає спілкуватися позивачу з дитиною та дозволяє їм спілкуватися. У вересні 2015 року позивач брав дитину на тиждень у смт. Ширяєве до своєї матері, після чого без її відома забрав до м. Миколаїв. Позивач безперешкодно спілкується по телефону з сином. Також відповідач, у своїх запереченнях зазначив, що оскільки її син відвідує Сирівське НВК, тому промить встановити дні побачення у дні не відвідування закладу (вихідні та святкові), що не буде перешкоджати інтересам дитини. 24.05.2016р. відповідач подала до суду заяву, в якій визнає позовні вимоги в частині визначення днів побачень позивача з дитиною: субота та неділя кожного календарного тижня, державні святкові дні, передбачені законодавством з можливістю забрання дитини в ці дні за місцем проживання позивача: м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, буд. 90. В судовому засіданні 24.05.2016р. позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав вказаних у позовній заяві та просив суд судові витрати понесені ним зі сплати судового збору залишити за ним. В судове засідання 27.05.2016р. не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала частково та просила суд задовольнити позов в частині визначення днів побачень позивача з дитиною: субота та неділя кожного календарного тижня, з можливістю забрання дитини в ці дні за місцем проживання позивача: м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, буд. 90. Щодо визначення днів побачень у державні святкові дні, передбачені законодавством заперечила. В задоволенні решти позовних вимог просила відмовити. Крім того, відповідач пояснила, що хоча вона не заперечує щодо побачень дитини з позивачем, однак просила звернути увагу позивача, що йому необхідно більш уважніше ставитися до виконання своїх батьківських обов'язків щодо безпеки дитини, коли вона перебуває з ним, збереження речей дитини, а також щодо належного матеріального забезпечення потреб дитини, в тому числі щодо відпочинку. Представник третьої особи в судовому засіданні 24.05.2016р. зазначила, що служба у справах дітей не заперечує щодо спілкування позивача з своїм сином. В судове засідання 27.05.2016р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про місце, дату та час судового засідання. Суд, заслухавши пояснення сторін та представника третьої особи, дослідивши надані сторонами докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони з 25.09.2010р. перебували в зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Балтського районного суду Одеської області від 29.05.2013р. було розірвано. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ЖД № 272711 від 29.06.2011р.). Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом із матір'ю - відповідачем, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї від 13.04.2015р., згідно якого відповідач разом із сином - [PERSON] проживає [INFO]. За зверненням позивача 31.10.2014р. комісія з питань захисту прав дитини при Врадіївській районній державній адміністрації прийняла рішення, оформлене протоколом засідання комісії № 12, згідно якого вирішила встановити дні побачення з дитиною за умови, якщо батько - позивач буде приїжджати до с. Сирове за місцем проживання дитини в ті дні коли в нього буде відпустка. 26.12.2014р. комісія з питань захисту прав дитини при Врадіївській районній державній адміністрації прийняла рішення, оформлене протоколом засідання комісії № 14, згідно якого вирішила встановити дні побачення з дитиною за домовленістю з матір'ю дитини. Вказане рішення комісії було прийняте також за зверненням позивача. Згідно висновку органу опіки та піклування Врадіївської районної державної адміністрації № 528/16-01 від 23.05.2016р., останній

Outcome: partial