Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

27.12.2018 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. 16.01.2019 позивач уточнила позовні вимоги. З урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача аліменти на дитину у розмірі 5000 грн та дружину у розмірі 4000 грн. В обґрунтування позову зазначено, що з відповідачем позивач перебувала у шлюбі. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею. З 2017 шлюбні відносини припинені. З самого народження дитини відповідач не виконує обов'язки батька щодо утримання дитини, добровільно [PERSON] відмовляється надавати матеріальну допомогу. Позивач здійснює повне та цілодобове піклування за дитиною, а тому позбавлена можливості працювати та отримувати дохід. У зв'язку з викладеним позивач просила задовольнити позов. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов, просив задовольнити з підстав, викладених у позові. Додатково пояснивши, що відповідачем за січень - березень 2019 сплачено аліменти на дитину у розмірі по 5000 грн за кожен місяць. Відповідач та його представник у судовому засіданні частково заперечували проти позову, пояснивши, що не заперечують проти стягнення аліментів на дитину у розмірі 5000 грн, проте не згодні зі стягненням аліментів у розмірі 4000 грн на дружину, обґрунтовуючи, це тим, що позивач зловживає своїми правами, так як працює та у період після народження дитини перетинала кордон України. Ухвалою суду від 05.03.2019 за клопотанням представника позивача та представника відповідача витребувано докази зі Східного управління Головного ДФС в Харківській області, Адміністрації Державної прикордонної служби України. Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи приходить до наступного: Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. ст.180, 181 Сімейного Кодексу України, якими передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.03.2019. У шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO] (а.с.18). Як випливає з пояснень позивача та відповідача на теперішній час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина [PERSON] фактично проживає з матір'ю. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Метою законодавчого закріплення права одного з батьків, з ким проживає дитина на отримання аліментів у твердій грошовій сумі є перш за все захист інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями статей 75, 80, 84 СК України передбачено право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями частини другої, четвертої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і уразі розірвання шлюбу. Відповідно до частини другої статті 80 СК України розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до довідки Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань [PERSON] з 02.11.2016 зареєстрований як фізична особа- підприємець. З довідки начальника Головного центру обробки спеціальної інформації вбачається, що [PERSON] перетинала державний кордон України: пункт пропуску Бориспіль 11.06.2018 напрямок виїзд, пункт пропуску Харків 21.06.2018, напрямок в'їзд. Листом начальника Східного управління ДФС у Харківській області підтверджено, що ФОП [PERSON] знаходиться на обліку як суб'єкт підприємницької діяльності з 02.11.2016. За період з 01.01.2017 по 31.12.208 підприємницьку діяльність здійснював у спрощеній системі оподаткування, обліку звітності 3 група. Згідно наданих податкових декларацій платника податку обсяг виручки наростаючим підсумком з початку року склав: 2017 р. - 114139,23 грн, 2018 р.- 262656,37 грн. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд приймає до уваги, що відповідач має стабільний дохід від підприємницької діяльності, що підтверджується податковими деклараціями. Але, судом враховано, що у разі стягнення з відповідача аліментів у сумі 5000 грн щомісячно на дитину та 4000 грн щомісячно на дружину, його буде поставлено у скрутне матеріальне становище, так як сума у загальному розмірі 9000 грн буде перевищувати розмір прожиткового мінімуму для особи відповідно віку у декілька разів. Однак судом також враховано, що утримання малолітньої дитини потребує значних матеріальних витрат і суму в розмірі 5000 грн суд вважає достатньою, в якості участі відповідача в цих витратах. Також судом враховано, що позивач на теперішній час здійснює догляд за дитиною, яка не досягла трьох років та позбавлена можливості працювати та отримувати дохід, проте судом також враховано, що позивач перетинала кордон України у період з 11.06.2018 по 21.06.2018, а отже, на думку суду, не перебуває у критично скрутному стані, тому суд вважає, що аліменти на її утриманні у розмірі 1000 грн будуть достатніми у якості участі відповідача у цих витратах. Позивачем та відповідачем узгоджено, що аліменти необхідно стягувати з 01.04.2019, у зв'язку з тим, що відповідачем сплачено аліменти на дитину за січень - березень 2019 р. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При таких обставинах суд вважає необхідним при вирішенні питання про час з якого необхідно стягувати аліменти, не застосовувати приписи ст. ч.1 ст. 191 СК України, якою встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Разом з тим, аліменти на утримання дружини підлягають стягненню від дня подання позовної заяви, що відповідає приписам ст. 79 СК України. Системно аналізуючи норми матеріального права та надані сторонами докази, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням положень ст.ст. 77,80,182 СК України, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, що відповідатиме принципам розумності та справедливості. За вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial