Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

28.07.2021 р. [PERSON] звернувся до суду із позовом до Славутського міського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, компенсації за невикористані дні відпустки, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, третя особа на стороні відповідача Хмельницька обласна організація Товариства сприяння обороні України. В обґрунтування поданого позову [PERSON] вказує, що з 25.08.2016 він працював в Славутському спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України (ТСОУ). 31.10.2020 відповідно до наказу директора Славутського спортивно-технічого клубу Товариства сприяння обороні України №16-к від 30.10.2020 року його звільнено з займаної посади за угодою сторін. Позивач вказує, що на день звільнення його з роботи у відповідача існувала заборгованість по виплаті позивачу заробітної плати за вересень 2020 року, компенсації за невикористану відпустку. Виплата належних йому сум 31.10.2020 року в день звільнення відповідачем не була здійснена, наявність заборгованості в сумі 23309,98 грн. відповідачем не оспорюється. Роботодавцем на момент звільнення не було проведено розрахунок (виплата всіх належних позивачу сум), а саме: заробітної плати за вересень 2020 р. в сумі 1886, 98 грн., грошової компенсації за невикористані дні відпустки, що на момент звільнення складають 148 днів в сумі 21 423 грн. Окрім того позивач вказує, що перебіг строку затримки розрахунку при звільнення розпочався у день звільнення та триває до ухвалення рішення суду, у зв`язку із чим позивач просить стягнути з відповідача 30391 грн. 28 коп. середньої заробітної плати за час затримки розрахунку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, до суду не з`явився та про причини неявки не повідомив. Представник третьої особи Хмельницької обласної організації товариства сприяння обороні України в судове засідання не з`явився. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] уклав трудовий договір №41 про роботу за зовнішнім сумісництвом від 25.08.2016 року. Згідно наказу Славутського МСТК ТСОУ №16/к від 30.10.2020 р. [PERSON] звільнено з посади викладача Славутського МСТК ТСОУ 31 жовтня 2020 року за угодою сторін відповідно до п. 1\~ст. 36 КЗпП України. Згідно даного наказу, головному бухгалтеру доручено провести розрахунки за невикористані відпустки. З даним наказом [PERSON] був ознайомлений 30.10.2020. Як видно із розрахунку при звільнені викладача\~ [PERSON] \~компенсація за невикористану відпустку за відпрацьований період з 06.03.2018 по 31.10.2020\~148 календарних днів та нарахована заробітна плата за вересень 2020 у сумі 1886,98 грн. Загальна сума заборгованості\~23 309,98 грн. Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне. Відповідно до\~ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або па яку вільно погоджується. Згідно\~ст. 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Дане право безпосередньо реалізується шляхом гарантування своєчасної та повної виплати заробітної плати (грошового забезпечення). За приписами\~статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Як передбачено ч. 1\~ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Крім того, частинами 1, 2\~ст. 83 КЗпП України\~передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-інваліда з дитинства підгрупи А I групи. З аналізу вказаної правової норми вбачається, що остаточний розрахунок при звільненні працівника проводиться в день його звільнення, з обов`язковим попереднім письмовим повідомленням працівника про розмір нарахованих сум. Однак, в день звільнення позивача відповідач не здійснив виплату належних коштів, що є грубим порушенням ч.1\~ст. 116 КЗпП України. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої позивачу заробітної плати за вересень 2020 року та компенсації за невикористані відпустки. Щодо стягнення з відповідача заробітної плати за час затримки розрахунку суд враховує, що не проведення з вини власника, або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої\~статтею 117 КЗпП України, а саме виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, у позивача наявне право на отримання відшкодування за затримку виплати належних позивачу сум на підставі\~статті 117 КЗпП України. Зокрема\~ст. 117 КЗпП України\~передбачено, що в разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначенні в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити своєму працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 821/1083/17 підсумувала, що оскільки ухвалення судового рішення про стягнення з роботодавця виплат, які передбачені після звільнення, за загальними правилами, встановленими\~Цивільним кодексом України, не припиняє відповідний обов`язок роботодавця, то відшкодування, передбачене\~статтею 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця, у спосіб, спеціально передбачений для трудових відносин, за весь період такого невиконання, у тому числі й після прийняття судового рішення. Згідно Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 р. в інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середнього (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством\~на число календарних днів за цей період. В позовній заяві позивачем надано обґрунтований розрахунок суми середньої заробітної плати за час затримки розрахунку, згідно із яким розмір середньоденної заробітної плати складає 165,17 грн., станом на 28 липня 2021 року з дня звільнення 30.10.2020 року сума середньої заробітної плати складає 30391,28 грн. За таких обставин суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а саме з відповідача слід стягнути нараховану, але не виплачену заробітну плату за вересень 2020 року у сумі 1886 грн., компенсацію за невикористані відпустки у сумі 21423 грн., середню заробітну плату за час затримки розрахунку в сумі 30 391,28 грн.. Судові витрати підлягають розподілу у порядку визначеному\~ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved