Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

27 листопада 2014 року позивачка звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] в інтересах [PERSON], [INFO], [PERSON], треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського нотаріального округу Гуніна І.О., орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом (а.с.2,12-14). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її матір - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 10.06.2006 року була власницею квартири [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], яку належним чином прийняли діти померлої: [PERSON] та [PERSON]. [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на частину квартири [ADDRESS], яку прийняли її чоловік - [PERSON], діти: [PERSON], [PERSON]. Але, оформити належним чином спадщину після смерті матері позивачка не має можливості, у зв'язку із тим, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на квартиру. Враховуючи вищевикладене позивачка вимушена була звернутися до суду із даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO], на 1/2 частину квартиру [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка та її представник за договором адвокат Дейчман Н.М., позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач [PERSON], який діє також в інтересах неповнолітнього [PERSON], [INFO], позовні вимоги визнав у повному обсязі. Співвідповідач [PERSON], який відбуває покарання в Синельниківській виправній колонії №94 УДПС України, до суду надіслав письмову заяву,в якій проти позовних вимог заперечує у повному обсязі (а.с.81). Третя особа - приватний нотаріус ДМНО Гуніна І.О., в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. До суду надіслала заяву про розгляд справи за відсутності свого представника у зв'язку із завантаженістю (а.с.78). Третя особа - орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради в особі свого законного представника, в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки свого представника не повідомляла. Письмових заяв про розгляд справи без участі свого представника не надсилала. Вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні, повний текст складений 02 червня 2015 року. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Суд, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], народилися у батьків: [PERSON] та [PERSON]. Після укладання шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]»(а.с.6,58,62,з.а.с.58). Квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належала [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 10.06.2006 року (а.с.15). [INFO] [PERSON] померла (а.с.14). Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], яку прийняли належним чином [PERSON] та [PERSON] (а.с.54). [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] (а.с.49). Від даного шлюбу [INFO] народився - [PERSON] (а.с.48). Також, [PERSON] мала сина - [PERSON], [INFO] (з.а.с.48). [INFO] [PERSON] померла (а.с.61). Після її смерті [PERSON] відмовився від належної йому частини спадщини на користь [PERSON] та [PERSON] (а.с.45). Згідно листа від 18.08.2014 року [PERSON] отримав копію свідоцтва про смерть [PERSON], померлої [INFO], 15 серпня 2014 року (а.с.12). Відповідно до ст..1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Звернувшись до приватного нотаріуса ДМНО Гуніної І.О., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], померлої [INFO], нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на частину спадкового нерухомого майна, а саме: квартиру [ADDRESS] (а.с.13). У відповідності до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як зазначено ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, суд оцінивши в сукупності наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, законними, в повному обсязі доведеними, а тому за позивачкою слід у судовому порядку визнати право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] загальною площею 53,5 кв.м., житловою - 28,8 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Вирішуючи питання щодо судових витрат, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд приходить до висновку, так як позовні вимоги задоволено в повному обсязі, із [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на користь [PERSON] на користь позивачки підлягають стягненню сплачений нею судовий збір в сумі 1 844,31 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved