Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

28 грудня 2016 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просив стягнути з неї заборгованість за договором кредиту, зазначивши в обґрунтування позову, що відповідач є членом Кредитного союзу «Азовська кредитна компанія» з 09 січня 2002 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між відповідачем та філіалом № 2 Кредитного союзу 11 серпня 2014 року було укладено кредитний договір № 3905/14-Ф2, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 2600,00 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 6 місяців. Відповідно до умов договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідач повинен щомісячно сплачувати 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачем було проведено наступні платежі: 12.09.2014 року - 505,00 грн., 10.10.2014 року - 505,00 грн., 11.11.2014 року - 505,00 грн., 15.12.2014 року - 505,00 грн., 14.01.2015 року - 505,00 грн. Більше ніяких платежів проведено не було. Залишок по кредиту склав 432,06 грн. У зв'язку з простроченням платежів за кредитним договором виконання зобов'язань втратило інтерес, розрахунок загальної суми заборгованості відповідача станом на 15 грудня 2016 року складає 825,80 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 432,06 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 393,74 грн. На підставі викладеного, просив стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 825,80 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн., а всього - 2203,80 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила, будь-яких письмових пояснень чи заперечень стосовно позову не надала, а тому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява Кредитного союзу «Азовська кредитна компанія» підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач є членом Кредитного союзу «Азовська кредитна компанія» з 09 січня 2002 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між відповідачем та філіалом № 2 Кредитного союзу 11 серпня 2014 року було укладено договір споживчого кредиту № 3905/14-Ф2, відповідно до якого відповідач отримала кредит на придбання товару в розмірі 2600,00 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 6 місяців. Згідно з п. 2.1 договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідач повинна щомісячно сплачувати 0,13% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачем було проведено наступні платежі: 12.09.2014 року - 505,00 грн., 10.10.2014 року - 505,00 грн., 11.11.2014 року - 505,00 грн., 15.12.2014 року - 505,00 грн., 14.01.2015 року - 505,00 грн. Більше ніяких платежів проведено не було. Залишок по кредиту склав 432,06 грн. Станом на 15 грудня 2016 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором складає 825,80 грн., яка складається із: заборгованості за договором споживчого кредиту у розмірі 432,06 грн., нарахованих відсотків у розмірі 393,74 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений, або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу відповідачем порушувались умови договору споживчого кредиту, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами договору споживчого кредиту проценти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved