Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

27 лютого 2018 позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 04 жовтня 2011 року померла її бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за № 17 по вул. Депутатській в с. Собич Шосткинського району Сумської області. За життя, 12 липня 1996 року [PERSON] склала заповіт, яким заповідала позивачу [PERSON] усе своє майно, яке буде належати їй на час смерті. Спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON] немає. Позивач звернувся до державного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний житловий будинок, однак у видачі свідоцтва [PERSON] було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та прохав слухати справу в його відсутність. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 жовтня 2011 року в с. Собич, Шосткинського району, Сумської області, померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-БП № 178375), (а.с. 7). З копії рішення Виконавчого комітету Собицької сільської ради народних депутатів від 07 липня 1993, №6 «Про визнання приватизації земельних ділянок для ведення підсобного госполдарства» вбачається, що [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,35 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого підсобного господарства, розташовану за адресою: вул. Депутатська, буд 17 в с. Собич, Шосткинський район, Сумська область (а.с. 29). З технічного паспорту на житловий будинок №17 вбачається, що за адресою вул. Депутатська в с. Собич Шосткинського району розташований одноповерховий житловий будинок, загальною площею 48,6 кв. м, житловою площею 18.7 кв.м., позначений в плані - «А», верандою - «а», сараєм «Б», літньою кухнею «В», навісом «Г», погрібом «Пг», вбиральною - «У», коладязем - «К», огорожею - «№1», рік збудування 1918 ( а.с. 9-12). Відповідно до довідки виконавчого комітету Собицької сільської ради Шосткинського району № 97 від 24 січня 2018 року, згідно із записом в погосподарській книзі №8 на 2016 -2020 роки, особовий рахунок №0558 5, за померлою [PERSON] налічується житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Депутатська, буд. 17, с. Собич, Шосткинскього району Сумської області. Рік побудови будинку 1918 (а.с. 27). З довідки виконавчого комітету Собицької сільської ради Шосткинського району виданій Шосткинський районній державній нотаріальній конторі про те, що згідно даних погосподарської книги №8 на 2011-2015 роки обєкта погосподарського обліку 0558-1 в будинку, який розташований в селі Собич вул. Депутатській, буд. 17, була зареєстрована і проживала [PERSON], [INFO] до дня смерті 04 жовтня 2011 року по складу сімї одна. Заповіт від імені [PERSON] у виконкомі Собицької сільської ради був складений і посвідчений 12 липня 1996 року, за №124 (а.с. 28). Згідно копії заповіту, [PERSON] все майно, яке належало їй на момент смерті заповіла своїй онуці - позивачу [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до наданої на запит суду інформації Шосткинськоїраонної державної нотаріальної контори від 06 червня 2018 року № 90/01-16, що після померлої 04 жовтня 2001 року [PERSON], яка проживала в с. Собич, Шосткинською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 46, за 2012 рік. Спадкоємицею за заповітом є онука [PERSON], яка спадщину прийняла. Спадкоємиця на обовязкову долю у спадщині дочка померлої [PERSON], надала заяву про відмову від спадщини (а.с. 40). Як вбачається з постанови державного нотаріуса Шосткинської міської державної нотаріальної контори від 20 лютого 2018 року, позивач прийняла спадщину після [PERSON], однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджував би право власності спадкодавця на вказаний будинок (а.с. 26). Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тобто за нею не може бути визнане право власності, а лише може бути встановлений факт належності на праві власності померлому та визнане право власності за живою особою в порядку успадкування. Відповідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, які не суперечать закону, в тому числі і в порядку спадкування. Відповідно до ст.ст.1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ч.1 ч.5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, з викладеного вбачається, що на момент звернення до суду позивач правомірно претендує як спадкоємець за заповітом на визнання за нею права власності на нерухоме майно у порядку спадкування після померлої [PERSON] Разом з тим, судом встановлено, в нотаріальному порядку позивачу було відмовлено в оформленні спадщини на нерухоме майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на нерухоме майно. Тобто, зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Згідно технічного паспорту на вказаний будинок, він побудований в 1918 році. За даними погосподарської книги спірний будинок рахується за [PERSON] (а.с. 11). На момент побудови даного будинку, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Крім того, момент виникнення права власності на будинки, споруди, побудовані в 1918 році, не залежали від державної реєстрації. На підставі наведеного суд вважає доведеним факт того, що померлій [PERSON] належав на праві власності вищевказаний житловий будинок, а її онука [PERSON], як єдиний спадкоємець прийняла вказану спадщину після неї. Враховуючи наведене, та встановивши, що вказане майно входить до спадкової маси, а позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця та її право на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку вичерпано, суд на підставі до ст.16 ЦК України, вважає що цивільне право позивача підлягає захисту, шляхом визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved