Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

27.10.2016 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Краснопільської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Позивач посилається на те, що [INFO] померла її тітка - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 25.01.2016 Виконавчим комітетом Краснопільської сільської ради Уманського району Черкаської області, актовий запис за № 2. Після смерті тітки відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки, площею 2,6831 га, що знаходиться на території Краснопільської сільської ради Уманського району і надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала їй на підставі Державного акта серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Краснопільської сільської ради № 15-6 від 14.03.2001 і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 3624. За життя [PERSON] склала заповіт від 04.11.2003, посвідчений секретарем Краснопільської сільської ради, відповідно до змісту якого заповіла все належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що буде належати їй в день смерті, - [PERSON] [INFO] позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку (спадкова справа № 41/2016). Однак постановою від [INFO] державний нотаріус Уманської районної державної нотаріальної контори [PERSON] позивачу відмовив у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що на Державному акті є виправлення щодо кадастрового номеру земельної ділянки, засвідчені начальником міськрайонного управління Держкомзему в м. Умань та Уманському районі Черкаської області, що є порушенням п.2.9 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 04.05.1999 за № 43. Вказане перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки правильно заповнений дублікат Державного акта міг бути виданий лише його власнику, яка на цей час вже померла. Враховуючи те, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину в передбачені законом строк, але на має можливості оформити її в установленому порядку та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, тому позивач вимушена звернутись до суду з позовом про визнання за нею як спадкоємцем право власності на земельну ділянку площею 2,6831 га, кадастровий номер [NUMBER], призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Краснопільської сільської ради Уманського району, яка належала [PERSON] на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 05.10.2001 Краснопільською сільською радою Уманського району Черкаської області, після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити їх, а також розгляд справи провести за її відсутності. Представник відповідача - сільський голова Краснопільської сільської ради Уманського району Черкаської області в судове засідання не з'явився, однак надіслав суду лист, в якому просить розглянути справу за відсутності відповідача, позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи Управління Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, письмових пояснень щодо позову не подав. Дослідивши позовну заяву та заяви сторін, враховуючи викладені в позовній заяві фактичні обставини, на підтвердження яких надані письмові докази та які відповідачем не були заперечені, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог.

Outcome: approved