Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-22 00:00:00

27.07.2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи\~ тим, що з 21.02.2001 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Причиною звернення до суду з даним позовом є те, що подружнє життя не склалося через втрату взаєморозуміння, почуття взаємної поваги та любові, розбіжність поглядів на ведення домашнього господарства, виникнення безпідставних сварок та непорозумінь, вони вже тривалий час не підтримують сімейно шлюбні відносини та ведення спільного господарства, шлюб носить формальний характер, тому просив його розірвати. 03.09.2020 року судом в порядку спрощеного позовного провадження відкрито провадження та призначено справу до розгляду по суті. 23.10.2020 року позивач подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив шлюб розірвати та залишити за ним сплачений судовий збір. 23.10.2020 року відповідач подала до суду заяву, в якій просила проводити\~ розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги\~ визнає в повному обсязі та просила після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.4\~ ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.02.2001 року у відділі РАГС Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 177, від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , протягом тривалого часу сімейно шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, втратили взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, сім`я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам, що підтверджено матеріалами справи та визнається сторонами. Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони мають стійке волевиявлення щодо розірвання шлюбу, а примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач заявила клопотання, в якому просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач сплатив при подачі позову судовий збір в розмірі 840,80 грн. (а.с.1) та заявив клопотання про залишення даних витрат за ним без відповідного відшкодування.

Outcome: approved