Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

28 березня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача і просила стягнути з нього аліменти на її користь на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову; стягнути з відповідача аліменти на її утримання як дружини, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за донькою [PERSON] , до досягнення дитини трирічного віку, а саме до [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову. В обґрунтування позову позивач вказала на те, що 22 липня 2017 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Оскільки вона не може працювати, так як доглядає дитину, матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання відповідач не надає, тому вимушена звернутись до суду із даною позовною заявою. У судове засідання позивач не з`явилася, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено\~ст.51 Конституції України\~та\~ст.180 СК України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Встановлено, що [PERSON] доводиться батьком малолітній [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 28 грудня 2017 року Чечелівським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Дніпропетровській області (арк.с.6). Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 2\~ст. 141 СК України\~розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі\~за вибором\~того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивачка, скориставшись своїм правом, просила стягнути аліменти на утримання дитини у частці від доходу відповідача. Малолітня [PERSON] , [INFO] , знаходиться на утриманні позивачки, проживає разом з нею за адресою: [ADDRESS] , добровільно допомоги на утримання дитини відповідач не надає, офіційно не працює, інших осіб на утриманні не має, тому, з урахуванням його можливостей та матеріального стану, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд доходить висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу доньці, та вважає, що аліменти слід встановити у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання як дружини, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за донькою [PERSON] , до досягнення дитини трирічного віку, а саме до [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, підлягає частковому задоволенню. Згідно ст.75 СК України, один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. У зв`язку з тим, що позивач не працює, так як доглядає дитину, джерел доходу не має, суд приходить до висновку, що вона потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст.80 СК України - розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] був укладений 22 липня 2017 року (арк.с.5). Від цього шлюбу у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] (а.с.6), яка проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ч.2, 4\~ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом під час розгляду даної справи не було встановлено умов, за яких відповідач не може надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживає їхня спільна дитина. З урахуванням вищевказаного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання його дружини аліменти у розмірі 1/8 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного і

Outcome: partial