Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

27 жовтня 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до Кустолівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що 21 січня 2012 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4,58 га в межах згідно з планом, що розташована на території Кустоловськоїсільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємицею за заповітом після померлого [PERSON] є позивач [PERSON], а спадкоємцем за законом є третя особа [PERSON] Постановою в.о. завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області від 06.10.2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену земельну ділянку, тому вона звернулася до суду з цим позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи є заява, в якій вона просить позов задовольнити повністю, справу розглянути без її участі. Представник відповідача Кустолівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 02-19/275 від 09.11.2015 року про розгляд справи у його відсутність. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р3 № 676784, виданого Кустоловською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 25.03.2002 року, перебувала земельна ділянка площею 4,58 га в межах згідно з планом, що розташована на території Кустоловськоїсільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 9). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори Полтавської області, спадкоємцем за заповітом після померлої 25 серпня 2005 року [PERSON] належної їй приватизованої земельної ділянки площею 4,58 га, розташованої на території Кустоловськоїсільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є її син [PERSON] (а.с. 10). Згідно заповіту від 09 березня 1988 року [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] (а.с. 7). Згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 208797, виданого Кустоловськоюсільською радою Новосанжарського району Полтавської області 21.01.2012 року, [PERSON] помер 21 січня 2012 року (а.с. 6). В повідомленні в.о. завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області № 2376/01-16 від 09.11.2015 року вказано, що після померлого 21.01.2012 року [PERSON] заведена спадкова справа № 126/2012 від 22.03.2012 року. Спадкоємцями згідно поданих заяв про прийняття спадщини є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 22, 23). Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved