Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

29.05.2017 року позивач звернулась до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким визнати відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловою площею за адресою: [ADDRESS]. Встановити порядок виконання рішення суду. Свої вимоги мотивувала тим, що їй на праві власності належить частка будинку № 12 по вул. Недєліна у м. Одесі, яка становить квартиру під № 2. Стверджує, що разом з нею на спірній житловій площі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які з 2014року в квартирі не проживають. Позивач вказує на те, що факт перебування відповідачів на реєстраційному обліку за даною адресою перешкоджає їй як власникові у здійсненні права власності у повному обсязі, крім того вона вимушена нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг, оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за комунальні послуги здійснюються з кількості зареєстрованих за адресою осіб. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України. У судове засідання зявилась представник позивача [PERSON] [PERSON], яка позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, про час та місце його проведення сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від них до суду не надійшло. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, які сповіщені про розгляд справи належним чином, від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідачів. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником ? частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Недєліна під № 12 та складається в цілому з одноповерхової камяної житлової будівлі, житлова площа якої становить 36,0 кв.м. та надвірних споруд, що підтверджується Договором купівлі-продажу посвідченого 10 листопада 1972року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] Розпорядженням Київської районної адміністрації Одеської міської ради № 977 від 17.07.2003 року було затверджено акт прийняття в експлуатацію прибудову літ «А1»: житлова кімната площею 8,3 кв.м., кухня площею 13, 6 кв.м., мансандру загальною площею 33,1 кв.м., житловою 18,9 кв.м., житлову кімнату «2-3» - 9,6 кв.м. в частині домоволодіння по вул. Недєліна 12, яка належить гр.. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 10.11.1972 року прийнято в експлуатацію. Сарай літ. «И» збережено тимчасово, без оформлення права власності. Визнано право власності за гр.. [PERSON] на будівлі вказані вище. Згідно довідки № 497 1 від 17.05.2017 року та довідок Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 02.06.2017 року вбачається, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за спірною адресою. Проте, як вбачається з акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 24.05.2017 року, складеного сусідами, відповідачі не проживають в спірній квартирі на протязі трьох років, забрали всі свої речі. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом достовірно встановлено, що відповідачі не несуть ніяких обовязків по оплаті житла, так як в ньому не проживають, однак за комунальні послуги (воду, тепло, каналізацію і т.д.) позивачу нараховують із розрахунку на всіх осіб, зареєстрованих по даній адресі. Своїм перебуванням по теперішній час на реєстраційному обліку за адресою належного позивачу майна відповідачі створюють перешкоди в реалізації ним в повному обсязі прав та охоронюваних законом інтересів власника зазначеного майна, а також позивач несе додаткові витрати із власного бюджету. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що відповідачці [PERSON] на праві власності належить 7/100 частин житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Костанді, 5, що також вказує на безпідставність перебування відповідачів на обліку за адресою позивача. Враховуючи наведене, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням підлягають задоволенню. Згідно п. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Стаття 319 ЦК України зазначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї , інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на визначений строк, тощо). Відповідно до абзацу 6 ст. 3 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При викладених обставинах суд доходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим та підлягають задоволенню, тому що інтереси позивача порушені, вона не має змоги користуватися та розпоряджатися належним їй майном за своїм розсудом, а також по теперішній час несе збитки по сплаті житлово-комунальних послуг за відповідачів, які не мешкають тривалий час у даному житлі. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved