Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

27 січня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її тітка по лінії батька [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 4,86 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Павлівької сільської ради Білопільського району та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю. Єдиним спадкоємцем [PERSON] у зв'язку з відсутності спадкоємців першої черги був її батько, який не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті сестри. [INFO] [PERSON] помер. Позивач своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька та оформила свої спадкові права на земельну ділянку, яка належала померлому на праві власності, однак оформити свої спадкові права на земельну ділянку, яка належала [PERSON] та на яку мав право претендувати її батько, як єдиний спадкоємець другої черги, вона не може, оскільки з'ясувалося, що оригінал державного акту на право власності на вказану земельну ділянку втрачений. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], право власності на земельну ділянку загальною площею 4,86 га, розташовану на території Павлівської сільської ради, яка належала на праві власності її померлій тітці [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача - Павлівської сільської ради Білопільського району в судове засідання не з'явився, виконуючий обов'язки сільського голови [PERSON] направила суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, з позовною заявою згодні. Представник третьої особи - Білопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, завідувач нотаріальної контори Ковальова Л.Б. направила суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру в Білопільському районі Сумської області в судове засідання також не з'явився, заступник голови комісії з ліквідації відділу Глущенко Д.С. направив листа про розгляд справи без участі представника відділу. Заслухавши представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] народився батько позивача [PERSON], у свідоцтві про народження якого батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а. с. 12). [INFO] народилася [PERSON], у свідоцтві про народження якої батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а. с. 14). 16 липня 1988 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], у зв'язку з чим їй було присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 15). [INFO] померла баба позивача по лінії батька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а. с. 29). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а. с. 11). Належних доказів того, що померла [PERSON] була її рідною тіткою по лінії батька [PERSON] позивач не надала суду. Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру в Білопільському районі Сумської області від 28 листопада 2016 року [PERSON] отримувала у власність земельну ділянку площею 4,86 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Павлівської сільської ради Білопільського району, посвідчену державним актом [NUMBER] (а. с. 24). На даний час вказаний державний акт на право приватної власності на землю втрачений (а. с. 32). Як вбачається з довідок виконкому Павлівської сільської ради Білопільського району від 03 листопада 2016 року №102 та 08 лютого 2017 року №71 [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] померла у лікарні с. Річки, її смерть зареєстрована у Павлівській сільській раді. Заявником на отримання документів про смерть була її племінниця [PERSON], якій була видана довідка на одноразову допомогу на поховання. Хто ще із рідних покійної брав участь у організації поховання сільській раді не відомо. Чоловіка, дітей, сестер у [PERSON] не було. Але був брат [PERSON], який помер [INFO]. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Павлівської сільської ради не посвідчувався (а. с. 28, 46). Відповідно до довідки Білопільської районної державної нотаріальної контори від 01 лютого 2017 року №83/01-16 спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO], не заводилася (а. с. 45). Таким чином, судом встановлено, що спадщину після [PERSON], яка померла [INFO], ніхто не прийняв. Також судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а. с. 30). Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 жовтня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського районного нотаріального округу Сумської області Хоменко О.В., зареєстрованого в реєстрі за №5304, [PERSON] успадкувала після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO], земельну ділянку площею 4,3007 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Павлівської сільської ради Білопільського району, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю [NUMBER] від 29 березня 2002 року (а. с. 31). На даний час [PERSON] має намір в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] оформити спадкові права на земельну ділянку, яка належала на праві власності померлій [PERSON], на яку, як зазначила позивач у позовній заяві, мав право претендувати її батько [PERSON], як єдиний спадкоємець другої черги за відсутності спадкоємців першої черги, однак зробити це в позасудовому порядку вона не може у зв'язку з тим, що оригінал державного акту на право власності на вказану земельну ділянку втрачений. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. ст. 1261, 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. З огляду на викладене та на те, що батько позивача [PERSON], який помер [INFO], не прийняв спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO], а отже не набув ніяких прав на спадщину, яка залишилася після її смерті, а також на те, що позивач не надала суду належних доказів того, що померла [PERSON] була рідною сестрою [PERSON] та її рідною тіткою, суд вважає за необхідне у задоволенні позовної заяви [PERSON] відмовити за необгрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed