Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

28 липня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання у зв'язку із продовженням навчання, в якому зазначила, що вона народилася [INFO] року, і відповідач у справі є її батьком. Її батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали в 2005 році. Після розірвання шлюбу вона залишилася мешкати разом з матір'ю і перебуває на її утриманні. Позивачка навчається у Національному фармацевтичному університеті і потребує матеріальної підтримки, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання в розмірі ? частини всіх видів доходу щомісяця, починаючи з 07 травня 2015 року до досягнення нею двадцяти трьох років. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки у зв'язку з продовженням нею навчання, але в меншому, ніж просить позивачка, розмірі. Суд, з'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що відповідач у справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітню доньку - [PERSON] - позивачку у справі, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). Після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] позивачка у справі [PERSON] мешкає разом із матір'ю, що не оспорювалося відповідачем у справі. Як вбачається з довідки № 2257 від 02 березня 2015 року (а.с. 3) [PERSON] навчається на денному відділенні за контрактною формою навчання Національного фармацевтичного університету; період навчання з 01 вересня 2014 року по 01 липня 2019 року. У зв'язку з продовженням навчання [PERSON] потребує матеріальної допомоги батька, оскільки їй не вистачає коштів для забезпечення учбового процесу, як то: оплата вартості навчання, оплата за проживання в гуртожитку, оплата вартості проїзду, придбання канцелярських товарів, навчальної літератури, тощо. Із трудової книжки [PERSON] (а.с. 10-11) вбачається, що останній 25 березня 2014 року звільнився з місця роботи, і з того часу не працює. Згідно довідки УПФУ в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області № 14710/11/12-17 від 26 серпня 2015 року (а.с. 20) відповідач [PERSON] на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі не перебуває. Мати позивачки [PERSON] працює у ПП [PERSON] на посаді продавця, загальна сума її доходу за період часу з 01 лютого 2015 року по 31 липня 2015 року склала 7308 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою про доходи (а.с. 24). Крім того, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Дзержинську Донецької області та отримує пенсію по інвалідності, загальний розмір отриманої нею пенсії за період часу з березня 2015 року по серпень 2015 року склав 6294 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою від 18 серпня 2015 року (а.с. 23) Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з ким вони проживають. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, а саме стану здоров'я та матеріального становища дитини; стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. В силу ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] досягла повноліття, проживає разом із матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, навчається на денному відділенні вищого навчального закладу, жодних доходів не має; відповідач у справі працездатний, не має утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків; мати позивачки працює, має постійний дохід, який складається із отримуваних заробітної плати і пенсії, не має утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків. За таких обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв'язку з продовженням навчання, а відповідач [PERSON] має можливість надавати йому таку допомогу. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище повнолітньої дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача по справі, який не працює, але є працездатним, не має нікого на утриманні, а також враховує матеріальне становище матері позивача - [PERSON], яка також не має інших утриманців та має постійний дохід. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 22 липня 2015 року (з дня направлення позовної заяви до суду поштою) до закінчення навчання - по 01 липня 2019 року включно. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь державного бюджету слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 182, 199, 200 СК України, п. 20 роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

Outcome: partial