overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

29.04.2016 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: втратили почуття любові, поваги і взаєморозуміння, мають різні характери, погляди на життя, сімейні відносини і ведення спільного господарства; шлюб носить формальний характер, проживають окремо, фактичні сімейні відносини припинені близько 6 місяців, подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і це суперечить його інтересам. Позивач надав письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за його відсутності. Відповідач надала письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за її відсутності, виявила бажання залишити прізвище. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

29.04.2016 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: втратили почуття любові, поваги і взаєморозуміння, мають різні характери, погляди на життя, сімейні відносини і ведення спільного господарства; шлюб носить формальний характер, проживають окремо, фактичні сімейні відносини припинені близько восьми місяців тому, подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і це суперечить її інтересам. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, просила справу розглянути за її відсутності, надала згоду на заочний розгляд справи, виявила бажання залишити прізвище. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) а.с. 10, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки, копії позову з доданими до нього документами (а.с. 14), однак в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, поважності причин неявки не убачається, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Тому, зі згоди позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення відповідача участі в розгляді справи. Обов'язком, які беруть участь у справі, є добросовісне здійснення своїх процесуальні прав і виконання покладених на них процесуальних обов'язків (ч.3 ст.27 ЦПК України). Урівноваженням прав відповідача є його право на перегляд заочного рішення, подачу всіх доказів, які він міг подати у судовому засіданні, а також на нову оцінку наявних у справі доказів з урахуванням його позиції. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 01 липня 2006 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 93 сторони зареєстрували шлюб (а.с.3). Від шлюбу сторони мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач заперечень проти позову не надав, до суду не з'явився, що розуміється судом як небажання зберегти шлюб і фактичне визнання позову. Окрім того, сам факт розірвання шлюбу не може бути перешкодою для примирення сторін, якщо у них є таке бажання. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

29.04.2016 року заявник звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатним та встановлення опіки, посилаючись на те, що [PERSON], який є його рідним братом, є інвалідом 2-ї групи та за станом свого здоров»я не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Просить визнати [PERSON] недієздатним, встановити опіку над ним та призначити його опікуном [PERSON] За заявами сторін справа розглянута без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню згідно ст. ст. 39, 60 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народився 11.07.1956 року. Згідно витягу із акту огляду у МСЕК [PERSON] має 2-гу групу інвалідності з 01.04.1999 року. (а.с.7) Відповідно довідки КЗ «АЦРЛ» Дніпропетровської обласної ради» № 296 від 25.07.2016 року [PERSON], [INFO] перебуває на обліку у лікаря психіатра Апостолівської ЦРЛ з 1978 року. (а.с.43) Згідно рішення виконавчого комітету Зеленодольської міської ради від 19.04.2016 року виконавчий комітет вважає за доцільне визнати [PERSON] недієздатним та призначити його опікуном [PERSON] Відповідно висновку судово психіатричного експерта № 208 від 13.09.2016 року [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді шизофренії, параноідної форми, з неперервним типом лікування та за психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді шизофренії, параноідної форми, з неперервним типом лікування, внаслідок чого він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому суд вважає за необхідне визнати [PERSON] недієздатним. Приймаючи рішення про визнання недієздатним [PERSON], суд вважає за необхідне встановити над ним опіку, призначивши опікуном [PERSON], який являється рідним братом [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

29.04.2016 року позивач [PERSON] звернувся до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю. Просила визнати за нею, [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою Миколаївська область, Казанківський район, смт. Казанка, вул. Пролетарська, № 46 за набувальною давністю. Позивач [PERSON] у судове засідання позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві і просила його задовольнити. Представник відповідача - Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримують . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що будинок за адресою смт. Казанка, вул. Пролетарська, № 46 , нікому не належить, оскільки її мати [PERSON] давно померла 27.09.1997 року і ні вона ні її сестра не подавали заяви до нотконтори про прийняття спадщини, а їх батько, чоловік матері помер ще в 1974 році. Вона не проти , щоб за позивачем визнали право власності на цей житловий будинок за набувальною давністю, оскільки позивач там мешкає з березня 2000 року і цей будинок нікому не малежить. Дослідивши докази по справі суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 25.11.1981 року жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований за адресою смт. Казанка, вул. Пролетарська, № 46 дійсно належить [PERSON] . Згідно свідоцтво про смерть, в ньому зазначено, що [PERSON] померла 27.09.1997 року, актовий запис № 120, , місце реєстрації Казанківський ВРАГС Миколаївської області , серія І-ФП № 252947. Відповідно до акту, складеного депутатом Казанківської селищної ради Казанківського району Миколаївської області [PERSON] в присутності свідків [PERSON] і [PERSON] від 27 квітня 2016 року видно , що [PERSON] з березня 2000 року фактично проживає з сім'єю за адресою смт. Казанка, вул. Пролетарська, № 46, де робила поточні ремонти,. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Сукупність досліджених судом доказів, їх оцінка свідчать про законність вимог позивача, які підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

29.04.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно. При цьому позивач посилається на те, що відповідач не бере участі в утриманні дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає, шлюбні відносини між сторонами припинені. В судове засідання позивач не з'явилась, надала письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить судове засідання проводити за його відсутності,заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30 січня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 109.(а.с. 3) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього, відповідний актовий запис № 3465 зроблений 27.07.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції (а.с. 4) Позивач та відповідач проживають окремо, при цьому неповнолітній [PERSON] проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та прописку, яка видана [PERSON]. (а.с. 5) Угоди про добровільну сплату аліментів у сторін не існує, аліментів відповідач не сплачує, матеріально не допомагає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач працює, не є інвалідом, інших аліментних обов'язків не має. Виходячи зі змісту ст.181 СК України суд присуджує кошти на утримання дитини у частці від доходу, оскільки відповідач має постійне місце роботи, в розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

29.04.2016 року позивач звернулась в суд з позовом, у якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячноз індексацією відповідно до закону до її повноліття.Вимоги обгрунтовані тим, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 12.10.2002 року. Від подружнього життя у сторін є дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач офіційно не працює, але має неофіційний дохід, оскільки займається будівництвом приватних будинків. Протягом року відповідач коштів на утримання дитини не надає, дочка знаходиться на її утриманні. На її прохання про надання коштів для дитини відповідач не реагує. Сторонни та їх представники у судове засідання не з'явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності. Вказав, що не заперечують щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача. Вказав, що відповідач погоджується на сплату аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, крім соціальної допомоги інших доходів не отримує. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12.10.2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 12.10.2002 року серії І-СГ №147730. Від шлюбу у сторін дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Згідно довідки Управління праці тп соціального захисту населення Червоноградської міської ради від 13.10.2016 року №2121, відповідач отримує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства ІІІ групи. Дитина фактично перебуває на утриманні позивача. Відповідач коштів на утримання дочки не надає. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ураховуючи наявність у відповідача постійного доходу, згоду останнього на сплату аліментів у розмірі ? частки, що не заперечено стороною позивача, виходячи з обовязку відповідача брати участь в утриманні дитини, суд дійшов висновку про необхідність присудження стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі ? частки зі всіх видів його заробітку (доходу). Отже, позов задовольняється частково, у межах, зазначених вище.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

29.04.2016 року позивач звернулась в суд з позовом, у якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000,00 грн. щомісячноз індексацією відповідно до закону до її повноліття.Вимоги обгрунтовані тим, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 12.10.2002 року. Від подружнього життя у сторін є дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач офіційно не працює, але має неофіційний дохід, оскільки займається будівництвом приватних будинків. Протягом року відповідач коштів на утримання дитини не надає, дочка знаходиться на її утриманні. На її прохання про надання коштів для дитини відповідач не реагує. Позивач у судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав заяви про розгляд справи за його відсутності. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12.10.2002 року. Від шлюбу у сторін дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Кошти на утримання дитини, відповідач в добровільному порядку не надає. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

29.04.2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 23.02.2013 року, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, сторони мають несумісні характери, між ними виникають непорозуміння, позивач втратила почуття любові та поваги до відповідача, сімейно-шлюбні відносини протягом двох років між ними припинено і сім`я фактично розпалась, від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач у судове засідання не зявилась. До суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку ст.ст.74,76 ЦПК України, причини нез'явлення суду не повідомив. На підставі статей 158, 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 23.02.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 116182, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чуднівського районного управління юстиції у Житомирській області від 01.10.2014 року, про що складено актовий запис №8 (а.с.5). Судом встановлено, що спору між подружжям про поділ майна на даний час не існує. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сімї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

29.04.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 10.11.2007 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. У судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, до початку розгляду справи подала до суду заяву, в якій не заперечує проти розірвання шлюб з позивачем. Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.11.2007 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

29.04.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона з 2011 року з відповідачем перебуває у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного життя в них є син [PERSON], [INFO]. Позивачка ніде не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач фактично мешкає разом з позивачкою, перебуває на обліку в центрі зайнятості, ніде не працює, добровільної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище, тому на підставі зазначеного просить позов задовольнити в повному обсязі стягнувши з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/3 частини його доходу. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просила позов задовольнити в повному обсязі, з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого\~\~інтересу,\~\~який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~\~ Судом встановлено, що позивачка та відповідач з 2011 року перебувають у фактичних шлюбних відносинах. Зі свідоцтва про народження серії І-КИ № 464732 від 02.01.2014 року встановлено, що 02.12.2013 року народився [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати\~\~дитину\~\~до\~\~досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], відповідач працездатний, інших утриманців не має, на працює\~у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки з моменту подачі позовної заяви та вважає, що не має підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. З відповідача також підлягає стягненню у відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір в сумі по 551 гр. 20 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: partial