overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

28 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання їх шлюбу, зареєстрованого 06 серпня 1999 року у Горлівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис за № 805. 29 травня 2015 року було відкрито провадження у справі і призначено попереднє судове засідання на 08 червня 2015 року о 13 годині 30 хвилин. Сторони в попереднє судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач наполягала на задоволенні її позову і розірванні шлюбу з відповідачем. Відповідач повністю визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб. На обгрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем вони припинили в грудні 2013 року і з травня 2014 року не ведуть спільного господарства, бо не знаходили взаємопорозуміння, мають різні погляди на сімейні відносини та обов'язки по веденню сумісного господарства та вихованню дітей, щодо виховання яких та матеріального утримання спору на даний час не мають. Наполягає тільки на розірванні шлюбу з відповідачем. Згідно заяви, відповідач повністю визнав позовні вимоги і не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачем. Суд, дослідивши додані матеріали та докази, враховуючи думку сторін щодо заявлених позовних вимог і подальшого подружнього життя, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 06 серпня 1999 року, який зареєстрований у Горлівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, про що свідчить актовий запис за № 805. Від сумісного життя вони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Питання виховання і матеріального утримання неповнолітніх дітей вирішені між сторонами у добровільному порядку. Шлюбні відносини між сторонами були припинені у грудні 2013 року. Подружжя не підтримують сімейні відносини і не ведуть спільного господарства з травня 2014 року, обидва наполягають на розірванні їхнього шлюбу. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які змушують сторони наполягати на розірванні їхнього шлюбу є обґрунтованими, оскільки подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам , а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

28 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 11 лютого 2010 року у виконкомі Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 1. Даний позов [PERSON] обґрунтувала наступним. 11 лютого 2010 року у виконкомі Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області вона зареєструвала шлюб із [PERSON] Від спільного проживання разом у сторін 27 лютого 2010 року народився син [PERSON]. Причиною розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя, вони перестали розуміти один одного, тому їхня сімя фактично розпалася, на протязі чотирьох років сторони проживають окремо. Позивачка вважає, що примирення і збереження сімї бути не може. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій попросила справу за її позовом про розірвання шлюбу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій попросив справу про розірвання шлюбу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, розглянувши заяви сторін по справі, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 11 лютого 2010 року у виконкомі Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] Позивачка подала до суду заяву про розірвання шлюбу, оскільки вважає, що їхня сімя розпалася і примирення між ними неможливе. Відповідач, згідно поданої ним заяви, позовні вимоги [PERSON] визнав, не заперечив проти розірвання шлюбу із Суд встановив, що фактичні взаємини подружжя, а саме сторін у справі не склались. Причинами розірвання шлюбу є те, що сторони перестали розуміти однин одного через різні погляди на життя, сторони на протязі чотирьох років проживають окремо, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Суд встановив, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивачка [PERSON] при зверненні до суду понесла судові витрати, що складаються зі сплати судового збору в розмірі 243,60 грн., які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

28 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду і свої позовні вимоги мотивує тим, що з 22 серпня 2014 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Оскільки між подружжям відсутнє взаєморозуміння, подружні стосунки припинені, сторони не проживають разом з січня 2015 року, відновлювати стосунки не бажають, спільного бюджету не ведуть, спільного господарства не мають, позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання від позивача надійшла письмова заява в якій просить слухати справу в її відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не зявився, про час розгляду справи повідомлений належним чином за місцем офіційної реєстрації в порядку абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, вважає позов [PERSON] обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 серпня 2014 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Зарічним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 601 (а.с. 6). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобовязані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи вищезазначені норми закону та особливий характер сімейних відносин і їх обєктивну недоступність для оточуючих, суд не може покласти обовязок збереження сімї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу і категорично заперечує проти збереження шлюбу, суд дійшов висновку, що сімя сторін розпалася, збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, і тому цей шлюб необхідно розірвати Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити собі дошлюбне прізвище Парафійник. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

28 травня 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Казанківського районного суду Миколаївської області з заявою про факту родинних відносин , зацікавлена особа Відділ реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Казанківського РУЮ у Миколаївській області. Просили \~встановити факт родинних відносин між [PERSON], яка померла 19.06.1999 року та [PERSON], яка померла 24.06.2009 р., на рівні рідних матері та дочки для отримання спадщині, а саме земельної часки в розмірі 7.22 в умовних кадастрових га на підставі рішення Казанківської РДА від 02.12.1996 року № 424-р і видано сертифікат на право на земельну частку ( пай ), серії МК № 0065251 від 05.12.1996 року. Цю землю отримала їх бабуся [PERSON], яка померла 19.06.1999 року. Після її смерті відкрилась на цю землю спадщина, яку їх мати [PERSON], яка померла 24.06.2009 р. під час життя не оформила. Після її смерті вони звернулися до нотконтори для прийняття цієї спадщини, однак отримати її вони не можуть у зв'язку з відсутності у них свідоцтва про народження їх матері [PERSON], яка померла 24.06.2009 р. При зверненні їх до Відділу реєстрації актів цивільного стану Казанківського РУЮ для отримання свідоцтва про народження їх матері [PERSON], їм повідомили, що в архівах не виявлено актового запису про народження [PERSON]. Потім Відділу реєстрації актів цивільного стану Казанківського РУЮ склав актовий запис про народження їх матері [PERSON] 08.07.1940 р. в с. Володимирівка, Казанківського районну Миколаївської області за № 00014853783 від 19.12.2014 р. , де відомості про її матір відсутні. У судовому засіданні представник зацікавленої особи [PERSON] проти задоволення заяви не заперечувала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] згідно записів в погосподарській книзі є матерью [PERSON], яка була її дочкою. Вони разом постійно проживали, разом працювали в колгоспі і все життя прожили в с. Володимирівка, Казанківського району Миколаївської області. Вислухавши пояснення заявника, представника зацікавленої особи, свідка, дослідивши письмові докази, суд приходить до такого висновку. При огляді сертифікату на право на земельну частку (пай) серії МК № 0065251 від 05 .12.1996 р., видно, що він виданий КАСП Володимирівське [PERSON], розміром 7,22 умовних кадастрових гектарів, , № 424- р. На підставі рішення Казанківської РДА від 02.12.1996 р. При огляді свідоцтва про смерть [PERSON], видно що вона померла 19.06.1999 р., актовий запис № 25, серії І-ФП № 059041. При огляді свідоцтва про смерть [PERSON], видно що вона померла 24.06.2009 р., актовий запис № 39, серії І-ФП № 099687. При огляді витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громодян про державну реєстрацію народження видно, що [PERSON] [INFO] ідомостях про батьків інформація відсутня . Дослідженні докази вказують на те, що маються підстави для встановлення факту родинних відносин між [PERSON], яка померла 19.06.1999 року та [PERSON], яка померла 24.06.2009 р., на рівні рідних матері та дочки .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

28 травня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO]., яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 27.05.2015р. о 22 год. 05 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. У судовому засіданні представник заявника пояснив, що на даний час психічний стан [PERSON] є задовільний та вона не потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару. Прокурор та адвокат - заперечували проти задоволення подання. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, потребує подальшого лікування в умовах психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 27.05.2015р. о 22 год. 05 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської області. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - диссоціативний розлад особистості. В судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона психічно хвора та потребує лікування в умовах стаціонару. Враховуючи пояснення представника заявника, згідно яких виявлене у [PERSON] захворювання не потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару, суд приходить до висновку, що на момент розгляду справи її психічний стан не позбавляє її можливості самостійно задовольняти свої життєві потреби, тобто підстав для її примусової госпіталізації, передбачених ст.14 ЗУ «Про психіатричну допомогу», не вбачається. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

28 травня 2015 року Комунальне підприємство «Компанія» «Вода Донбасу» в інтересах Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення з [PERSON], [PERSON]в розмірі 1572,19 грн. та судових витрат по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивача, діюча на підставі довіреності - Марченкова А.Д. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що відповідачі не вносить плату за послуги по водопостачанню та водовідведенню, внаслідок чого за ним мається заборгованість в розмірі 1572,19 грн. за період з 01 січня 2014 року по 01 травня 2015 року. Просила суд стягнути з відповідачів на користь Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в інтересах Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства заборгованість в розмірі 1572,19 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. Відповідачі [PERSON], [PERSON]в судове засідання не з'явилися, хоча були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Як вбачається із відповіді адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УМВС України в Донецькій області: [PERSON], [INFO], зареєстрованою значиться за адресою: [ADDRESS] з 27 лютого 2014 року. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст.224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із відповіді адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УМВС України в Донецькій області: [PERSON], [INFO] за рішенням суду від 16 грудня 2013 року знято з реєстрації 30 січня 2014 року як втративши право на житло. Згідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифам. Відповідно ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в також слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

28 травня 2015 року Комунальне підприємство Компанія Вода Донбасу в інтересах Добропільського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення в розмірі 919,44 грн., посилаючись на те, що боржники користувались послугами з питного водопостачання та водовідведення в період з 01 листопада 2011 року по 01 квітня 2015 року, оплату за вищенаведені послуги не здійснювали, внаслідок чого за вказаний період виникла заборгованість у сумі 919,44 грн., яку просять стягнути з відповідачів в повному обсязі. Представник позивача, відповідачі у судове засідання не зявились, хоча були не однократно повідомлені в строк та установленому законом порядку. Представник позивача надав заяву про слухання справи в їх відсутність, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

28 травня 2015 року позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору № SAMDN3000116524125 від 30.10.2013 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 07 травня 2015 року виникла заборгованість на загальну суму 36 108,51 грн., що складається з заборгованості за кредитом 25\~000,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 8\~082,34 грн., заборгованості за пенею та комісією 830,53 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1 695,64 грн. Так як відповідач не бажає у добровільному порядку сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за кредитним договором № SAMDN3000116524125 від 30 жовтня 2013 року на загальну суму 36 108,51 грн., а також судові витрати, сплачені у вигляді судового збору, у сумі 361,09 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, проте надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у жодне судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, тоді як про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідач був викликаний у судове засідання через засоби масової інформації, про що свідчить наявне у матеріалах справи оголошення у газеті «Урядовий курєр» від 12 травня 2016 року № 88 (5708). Проте відповідач не повідомив про причини своєї неявки і не подав заяв про розгляд справи за його відсутності, не було подано і заперечень на позовну заяву. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до частини девятої статті 74 Цивільного процесуального кодексу України, з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Згідно частини першої статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

28 травня 2015 року позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 04 липня 2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 9 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 31 січня 2015 року виникла заборгованість за кредитними зобов'язаннями на загальну суму 12\~966,73 грн., що складається з заборгованості за кредитом 6\~400,99 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 4\~972,09 грн., заборгованості за пенею та комісією 500,00 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 593,65 грн. Так як відповідач не бажає у добровільному порядку сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 04 липня 2011 року на загальну суму 12\~966,73 грн., а також судові витрати, сплачені у вигляді судового збору, у сумі 243,60 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, проте надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно частини першої статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved