Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

27.10.2016 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на цілу частку, яка складається з нежитлової будівлі складу «А-1», загальною площею 85,4 кв.м, вигрібної ями «№-1», розташованої за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 13.11.2015 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 8/25 частини нежитлової будівлі - складу, загальною площею 85,4 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належала її батькові [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. Спадщину позивач зареєструвала в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, при цьому вид спільної власності був вказаний як спільна часткова. Як зазначає позивач, в договорі купівлі-продажу, на який посилався нотаріус при оформленні спадщини було вказано те, що 8/25 частини будівель складається з цегляної будівлі магазину, загальною площею 85,4 кв.м, тобто це окрема будівля, що підтверджується витягом від 13.11.2015 року, в якому зареєстровано її право власності. Маючи намір здійснити відчуження дізналася, що рішенням Валківської міської ради Харківської області № 138 від 03.04.2007 року дозволено Приватному аграрно - орендному підприємству «Зоря» оформити право власності на іншу 17/25 частини будівель, а саме інший нежитловий будинок - магазин, в зв'язку з присвоєнням окремої юридичної адреси: [ADDRESS], на підставі чого відповідачу видано свідоцтво про право власності, в якому форма власності вказана як приватна, тобто частка 1/1, із загальною площею 184 кв.м, що, на думку позивача, є окремим об'єктом, який не має відношення до її майна. Батько за життя не заперечував проти видачі відповідачу даного свідоцтва, але сам також повинен був оформити аналогічне свідоцтво на свою частину власності, чого не зробив, тому на думку позивача, будучи власником 8/25 частини будівлі має право вимагати усунення перешкод в здійсненні права розпоряджатися своїм майном, оскільки на даний час не має можливості ні продати, ні подарувати свою власність. Вирішити дане питання в позасудовому порядку вона не має можливості, в зв'язку з чим вимушена звернутись до суду з даним позовом. Представник позивача - адвокат [PERSON], що діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні позов підтримала, підтвердила викладені в ньому обставини, просила задовольнити. Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якому позов підтримала. Відповідач також подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не направив. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності сторін, які не з'явилися, що відповідає положенням ст.169 ЦПК України. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної спільної часткової власності належить 8/25 частина у нежитловій будівлі складу, загальною площею 85,4 кв.м, та вигрібна яма «№-1», що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується даними свідоцтва на спадщину за законом серії НАС № 448242 від 13.11.2015 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та обтяжень серії ЕКА № 940396 від 13.11.2015 року. Приватному аграрно орендному підприємству «Зоря» на підставі договору купівлі-продажу належала 17/25 частина нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 184,3 кв.м., що слідує з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 22.01.2004 року серії [NUMBER]. Згідно рішення № 130 від 03.04.2007 року виконавчого комітету Валківської міської ради Харківської області будівлі магазину, що знаходиться по [ADDRESS] присвоєно окремий номер будівлі магазину - [ADDRESS]. Листом Валківська міська рада Харківської області № 02-15/500 від 10.05.2016 року повідомила, що співвласникам належного позивачу майна 03.04.2007 року виділено окрему адресу ([ADDRESS]), яку присвоєно 17/25 частинам будівель належних ПАОП «Зоря». Інших співвласників на це майно в документах не зазначено. Натомість 8/25 частинам будівель, які за життя належали [PERSON], окрема адреса не присвоювалась, оскільки після придбання у підприємства «Донбас» 8/25 частин нежитлової будівлі, він не звертався до міської ради з заявою про винесення відповідних рішень та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. З наданого позивачем фотокопії свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] нежитлова будівля 1/1 частина за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності Приватному аграрно орендному підприємству «Зоря». З наданого позивачем копії договору купівлі-продажу від 09.04.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Валківського районного нотаріального округу Харківської області Габінет Ю.І., зареєстровано в реєстрі за № 927, слідує, що Приватне аграрно-орендне підприємство «Зоря» передало, а [PERSON] прийняла у власність нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. З листа Валківського районного управління юстиції Харківської області № 155/01-32 від 15.04.2016 року слідує, що свідоцтво про право на спадщину в даному випадку є підставою держаної реєстрації нежитлової будівлі, але розмір частки в свідоцтві про право на спадщину за законом від 13.11.2015 року зареєстровано в реєстрі за № 1 зазначено 8/25, на підставі чого позивач отримала витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень. Відповідно до ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно з ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Кожен з учасників спільної часткової власності, відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ч.3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Усі суб'єкти права власності є рівними перед законом. Відповідно до ст.41 Конституції України та п.2 ч.1 ст.3, ст.321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відповідач подала заяву, за змістом якої не заперечує проти задоволення позовних вимог. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог позивача, оскільки через припинення права спільної часткової власності позивач набуває право власності на цілу частку, яка складається з нежитлової будівлі складу «А-1», загальною площею 85,4 кв.м, вигрібної ями «№-1», розташованої за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved