Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

28.02.2019 року позивач звернувся до Московського районного суду м.Харкова з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх [PERSON] , 2005 р.н., [PERSON] , 2013 р.н., відповідно до ст.ст.164, 165 Сімейного кодексу України. Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 05.03.2019 справу передано на розгляд Київському районному суду м.Харкова. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 22.04.2019 відкрито загальне позовне провадження у зазначеній справі та призначено до розгляду у підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 20.06.2019 закрито підготовче провадження у зазначеній справі, призначено справу до розгляду в судовому засіданні. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 26 березня 2005 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, а 17 грудня 2014 р. рішенням Московського районного суду м.Харкова по справі № 643/18177/14-ц за позовом [PERSON] до неї шлюб було розірвано. Від шлюбу з відповідачем у неї двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Діти мешкають з позивачем, знаходяться на її утриманні. 07 листопада 2017 р. позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та зараз її прізвище - [PERSON] . Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 07 квітня 2015 р. по справі №643/17201/14-ц з [PERSON] на її користь були стягнуті аліменти на дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 05 листопада 2014 р. і до їх повноліття. Також рішенням Московського районного суду м.Харкова від 13 лютого 2015 р., справа № 643/17200/14-ц, були стягнуті?аліменти з відповідача на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/6 частина від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 05 листопада 2014 р. до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . Позивач зазначає, що в середині 2014 р. відповідач залишив сім`ю, про що сам вказував у позовній заяві до Московського районного суду м.Харкова по справі про розірвання шлюбу - це зафіксовано в тексті рішення суду. З листопада 2014 р. він остаточно не спілкується зі позивачем та з дітьми, ніякої матеріальної допомоги ані їй, ані дітям не надавав і не надає, протягом усього часу ухиляється від виконання своїх обов`язків батька по вихованню, утриманню дітей, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, про їх здоров`я, навчання, підготовку до самостійного життя. З того часу [PERSON] навіть не підтримує телефонного зв`язку з позивачем та дітьми, не бачив дітей, має заборгованість по аліментах.З вищенаведеного виходить, що відповідач ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду по сплаті аліментів на дітей. В судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, в судове засідання не з`явився, 02.07.2019 подав на адресу суду висновок від 21.06.2018 № 436 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , та заяву, в якій просить розглядати справу за їх відсутності. У встановлений ухвалою строк відповідачу на подання відзиву, від відповідача відзив не надійшов. Відповідач в судове засідання не з`явився, заперечень на позов не надав, від отримання судової повістки відмовився не з`явившись до органів пошти за її отриманням. Судові повістки надсилались на останню відому адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, та поверталися у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання. Відповідно до ст. 130 ч.9 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Відповідно до ст. 131 ч.1 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді, та виклик до суду, але вони результатів не дали. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини. Положеннями ст. 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За нормами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, як це передбачається вимогами ст. 155 СК України. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння. Згідно вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом встановлено, що батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є: мати - [PERSON] та батько - [PERSON] (відповідач по справі), що підтверджується свідоцтвами про народження [NUMBER] , [NUMBER] . (а.с.9,10). Відповідно до рішення Московського районного суду м.Харкова від 17.12.2014 по справі № 643/18177/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] шлюб було розірвано.(а.с.78) Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №1550, (а. с. 8) мати дітей змінила прізвище на « [PERSON] ». (а.с.8). Відповідно до рішення Московського районного суду м.Харкова від 07 квітня 2015 р. по справі №643/17201/14-ц з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 05 листопада 2014 р. і до їх повноліття. (а.с.16) Також рішенням Московського районного суду м.Харкова від 13 лютого 2015 р., справа № 643/17200/14-ц, було стягнуто?аліменти з відповідача на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/6 частина від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 05 листопада 2014 р. до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, тобто до [INFO] . (а.с.14) Згідно довідки Московського відділу державної виконавчої служби від 01 січня 2019 р. заборгованість [PERSON] станом на 01 січня 2019 р. по сплаті аліментів на дітей складає 74825 грн. 84 коп. Згідно довідки з комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад ясла-садок № 85 Харківської міської ради» від 04 лютого 2019 р. № 01-40/24 [PERSON] , [INFO] , відвідує цей навчальний заклад і довідка з цього ж закладу від 25 лютого 2019 р. № 01-40/34 про те, що батько дівчинки жодного разу не відвідував дитячого садка, життям дитини не цікавиться. (а.с.17) Відповідно довідки з Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 128 Харківської міської ради Харківської області від 20 лютого 2019 р. № 9126/02-04/19 про те, що [PERSON] навчається в 8-А класі, з початку його навчання у школі тільки мати мати цікавиться навчанням дитини, відвідує батьківські збори, відкликається на прохання класного керівника. (а.с. 19-20). Згідно довідки з «Міської дитячої поліклініки № 7» від 25 лютого 2019 р. № 126 діти - [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , перебувають під наглядом лікарів поліклініки, [PERSON] як мати здійснює контроль та піклування про стан здоров`я дітей, за інформацією лікаря педіатра, батько дітей - [PERSON] дітей до поліклініки не супроводжував, за інформацією з питань стану здоров`я його сина та доньки не звертався.(а.с.18) Як вбачається з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 01.02.2019 [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] зареєстровані разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] .(а.с.11) Відповідно до висновку від 21.06.2018 № 436 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також акту обстеження умов проживання, діти мешкають разом з матір`ю, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , де створені необхідні умови для всебічного розвитку дітей.(а.с.58) Батько дітей [PERSON] не цікавиться тривалий час здоровям та розвитком дітей, не приймає участі у вихованні та утриманні дітей. За таких обставин Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав.(а.с.55-57) Допитані в судовому засіданні 02.09.2019 свідки [PERSON] , [PERSON] повідомили, що протягом останніх 5 років батька дітей [PERSON] вони не бачили, знають, що питаннями матеріального забезпечення, виховання, розвитку неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] займається їх мати - [PERSON] , батько дітям не допомагає, не приймає участі у вихованні та не цікавиться їх життям, не спілкується з дітьми. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 18 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основної уваги. Вимогами ст. 27 даної Конвенції передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав ( тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості за нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, батько малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] - [PERSON] , ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та забезпеченню сина, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітніх сина [PERSON] , [INFO] та дочки [PERSON] , [INFO] . Суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України. Таким чином, дослідивши усі надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні, є обґрунтованими та доведеними. З врахуванням зазначеного, вимог ст.ст. 200,206 ЦПК України, суд задовольняє позов в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 грн., оскільки позивач при зверненні до суду із позовом про стягнення аліментів був звільнений від сплати судових витрат.

Outcome: approved