Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

27.07. 2015 року позивач звернувся з позовною заявою до суду про визнання за ним як спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], право приватної власності на земельну ділянку площею 4, 57 га, що знаходиться в межах території Краснопільської сільської ради Врадіївського району, посвідченого Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 23 листопада 2001 року Краснопільською сільською радою н/д , з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позов мотивований тим, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті своєї матері та вчасно після її смерті звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини. До спадкового майна входить вказана земельна ділянка. У зв»язку з тим, що у нього оригінал державного акту на землю не зберігся, а дублікат державного акту видається лише власнику земельної ділянки, який помер, це було підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку. Позивач до суду не з»явився та надіслав телефонограму про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав повністю та у зв»язку із втратою правовстановлюючого документу на землю просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з»явився та надіслав до суду телефонограму про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав та просив постановити рішення у зв»язку з визнанням позову. Наслідки визнання йому зрозумілі. Представник третьої особи до суду не з»явився та надіслав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. З матеріалами справи ознайомлений повністю. Відповідно до положень ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно з положеннями ч.2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вимогами ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевірив законність визнання позову відповідачем, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Крім того, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як вбачається з матеріалів справи та таке визнано сторонами, позивач [PERSON] є сином [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, до якої входить земельна ділянка площею 4, 57 га, що знаходиться в межах території Краснопільської сільської ради Врадіївського району, посвідченого Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 23 листопада 2001 року Краснопільською сільською радою н/д , з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті [PERSON] до державного нотаріуса Врадіївської державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадку звернувся лише позивач, заяву якого зареєстровано в книзі обліку реєстрації спадкових справ №297 від 26.09.2014 року. За вказаною заявою відкрито спадкову справу № 143/2014, що вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №41127630 від 04.08.2015 року, наданої Врадіївською державною нотаріальною конторою. 19.06.2015 року позивач у державного нотаріуса отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку з посиланням на відсутність правовстановлюючого документу -оригіналу державного акту на земельну ділянку ( постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №626/02-31 від 19.06.2015 року). Згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №2489/2-15 від 21.07.15 року, сформованого відділом Держземагенства у Врадіївському районі, земельна ділянка площею 4, 57 га знаходиться в межах території Краснопільської сільської ради Врадіївського району, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником землі є [PERSON], нормативна грошова оцінка земельної ділянки на час смерті власника становить 78733 грн. 08 коп. Як вбачається з тексту позовної заяви, письмової відмови нотаріуса, тексту оголошення у місцевій газеті - «Вісник Врадіївщини» №53(9597) від 11 липня 2015 року - Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 23 листопада 2001 року Краснопільською сільською радою н/д [PERSON] втрачено та через це визнано в оголошенні недійсним. Встановив вказані обставини, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли правовідносини щодо визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом, що неможливо зробити у позасудовому порядку через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу. Так, відповідно до ст. 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Зазначене положення також закріплено і в ст. ст. 81, 131 ЗК України, п. 22-1 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», згідно яких громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно чинного законодавства до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК України). Таким чином, встановив у судовому засіданні, що позивач, який є спадкоємцем першої черги за законом, після смерті своєї матері вчасно та у законний спосіб прийняв спадщину шляхом подання заяви до нотаріальної контори, де отримав письмову відмову через відсутність оригіналу державного акту на земельну ділянку, а дублікат правовстановлюючого документу видається лише його власнику, який помер, що унеможливлює встановити право власності позивачки на спадкове майно у позасудовому порядку, вказане право підлягає захисту через суд. За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності ( ст. 392 ЦК України). Суд, встановив вказані обставини, які відповідачем повністю визнано у порядку ст. 174 ЦПК України, та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі. Судові витрати у відповідності до гл. 8 ЦПК України позивачем при подачі позову сплачено вірно та залишаються за ним.

Outcome: approved