Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

27 листопада 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Заявлені вимоги позивач мотивував тим, що відповідач є батьком їх спільної дитини - сина [PERSON], [INFO]. З 2006 року відповідач проживає окремо від дитини, шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Керченського міського суду АР Крим. Усі питання щодо виховання дитини позивач вирішує самостійно, без участі та підтримки зі сторони відповідача, дитина знаходиться на повному утриманні [PERSON], відповідач всі пропозиції щодо участі у вихованні дитини ігнорує. На цій підставі позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини - [PERSON]. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про слухання справи сповіщений належним чином. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Керченської міського виконавчого комітету у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Прокурор прокуратури м. Керчі Сердюков І.Ю. у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, заслухавши висновок органу опіки і піклування і думку прокурора, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 лютого 2004 року та рішенням Керченського міського суду АР Крим від 03 серпня 2010 року їх шлюб було розірвано (а.с.7). Згідно свідоцтва про народження дитини, батьком малолітнього сина є [PERSON], матір'ю є - [PERSON] (а.с.6-зворотній бік). З 2006 р. сторони стали проживати окремо, та мати з неповнолітнім [PERSON] проживає окремо від відповідача. На підставі п. 2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. [PERSON] на протязі тривалого часу ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню сина, а саме: не піклується про його фізичний, духовний і етичний розвиток. Долею дитини, її здоров'ям не цікавиться, не відвідує дитину. Матеріальній допомоги на утримання дитини не надає. Згідно із заявою [PERSON], яка написана їм власноруч у присутності головного спеціалісту Федорової М.С., він є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], однак, з родиною не проживає, вихованням дитини не займається, матеріально не забезпечує дитину та надав згоду з позбавленням його батьківських прав відносно дитини (а.с.10). У своєму висновку орган опіки і піклування вважає за необхідне на користь дитини позбавити відповідача батьківських прав. Суд погоджується з висновком органу опіки і піклування на підставі вищенаведених доказів. Відповідно до роз'яснень Пленуму ВСУ від 30.03.2007р. № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. На підставі висловленого та

Outcome: approved