Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

27 листопада 2020 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 25 листопада 2008 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, складають між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. На підставі договору про надання банківських послуг банком було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, а відповідачу надано у користування кредитну картку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 26000,00 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту, відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що стало причиною звернення до суду з вказаним позовом, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 18 жовтня 2020 року в сумі 40162,47 гривень, яка складається з: 28913,85 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 9624,36 гривень - заборгованість за простроченими відсотками, 1624,26 гривень - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит. Ухвалою суду від 17 грудня 2020 року відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити та не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. (а.с. 3) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, тому суд на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України та наявних у справі доказів ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно анкети-заяви № б/н від 25 листопада 2008 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 300 гривень на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% на місяць на залишок заборгованості. Того ж дня відповідач отримав кредитну карту та ПІН, про що свідчить його власноручний підпис у відповідній графі анкети-заяви (а.с.23). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, складають між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Таким чином, датою укладення між сторонами договору є дата підписання заяви, тобто 25 листопада 2008 року. За вказаним договором 25 листопада 2008 року банком було відкрито картковий рахунок на ім`я відповідача та надано у користування кредитну картку № [NUMBER] , терміном дії до лютого 2010 року. В подальшому, за вказаним договором Банком було надано відповідачу у користування ще п`ять кредитних карток, остання з яких за № [NUMBER] видана 12.12.2017 терміном дії до травня 2021 року (а.с. 22) Крім того, відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Договору, відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки № [NUMBER] відповідачу [PERSON] 25.11.2008 було встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 300,00 грн., який в подальшому неодноразово змінювався та 22.08.2018 кредитний ліміт було збільшено до 26000,00 грн. 20.02.2019 кредитний ліміт було зменшеного до 10000,00 грн., а 19.12.2019 кредитний ліміт було зменшено до 0,00 грн. (а.с.21) Крім того, 10 липня 2019 року відповідачу було надано у письмовому вигляді інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, виходячи із обраних умов кредитування, про що свідчить власноручний підпис відповідача [PERSON] у відповідній графі «Підпис споживача». У вказаному документі визначено, зокрема процентну ставку у межах пільгового періоду в розмірі 0,00001%, процентну ставку за межами пільгового періоду - 43,2 % по карті універсальна та 42% по карті універсальна «Голд», процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 86,4 % по карті універсальна та 84% по карті універсальна «Голд» (а.с.24-25) Фактичне використання відповідачем [PERSON] грошових коштів в межах встановленого кредитного ліміту підтверджується випискою про рух грошових коштів та здійснених операцій по картковому рахунку на ім`я [PERSON] за договором б/н станом на 19.10.2020 (а.с. 45-74) Відповідно до п. 6.5 Договору, відповідач зобов`язався погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цих Договором. Відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до Умов договору, тобто зобов`язання за вказаним договором не виконав. У встановлені договором строки, відповідач зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на 18 жовтня 2020 року має заборгованість в сумі 40162,47 гривень, яка складається з: 28913,85 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 9624,36 гривень - заборгованість за простроченими відсотками, 1624,26 гривень - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит (а.с. 6-20) В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок виплати яких встановлюється договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення отриманого ним ліміту кредитування, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов`язань у розумінні норм ЦК України, а тому позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved