Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

27 жовтня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить збільшити розмір аліментів стягнутих рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 13.08.2014 року та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], на період навчання у розмірі 800 грн, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до закінчення навчання дитини, а саме до 01.03.2019 року, але не більше як до досягнення нею 23 років. Стягнути з відповідача на користь позивача ? частку витрат, пов`язаних з оплатою коштів на навчання у сумі 2018,00 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача ? частку витрат, пов`язаних з оплатою коштів на проживання у гуртожитку у сумі 1509,30 грн, а також стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що дитина сторін [PERSON] є студенткою денної форми навчання 1 курсу 1 групи спеціальності «Промислова технологія», рівень магістр Національного фармацевтичного університету, термін навчання з 01.09.2017 року до 01.03.2019 року. Навчання дитини здійснюється за контрактом. Вартість навчання за два роки становить 15135 грн. Позивач самостійно сплатила за навчання дитини за вересень 2017 року суму у розмірі 1009,00 грн, за жовтень, листопад, грудень 2017 року 3027,00 грн. Дитина проживає у гуртожитку за який позивач також сплатила самостійно у розмірі 3018,60 грн. Дитина навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, а тому остання немає джерел доходу в силу чого вимушена перебувати на повному матеріальному забезпеченні позивача, яка в свою чергу сплачує за навчання та проживання у гуртожитку, забезпечує одягом та продуктами харчування. Дитина приїжджає додому рідко, а тому всі продукти харчування повинна придбавати самостійно на кошти, які позивач їй надає, однак продукти харчування та одяг дуже дорогі, а дитина ще витрачає кошти на проїзд до навчального закладу та придбання необхідного приладдя. Позивач стверджує, що відповідач перебуває у працездатному віці, зобов`язаний та може надавати матеріальну допомогу донці у більшому розмірі, адже таке підвищення дозволить покращити становище дитини. Стверджує, що нормами Сімейного Кодексу України передбачено утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання в рівній мірі покладено на їх батьків. У судовому засіданні представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач відсутній, до суду надав заперечення доводи якого, загалом, зводяться до того, що відповідач та його дружина [PERSON] не працюють, а на утриманні мають двох неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], який дуже часто хворіє на хронічні хвороби у зв`язку з чим відповідачу складно сплачувати аліменти в розмірі 300 грн, а аліменти в розмірі 800 грн., взагалі не зможе сплачувати. Звертає увагу суду на те, що єдиною умовою для стягнення аліментів на повнолітню дитину (ст..199 СК України) є умова, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу. Відносно позовних вимог про оплату додаткових витрат на дитину зазначає, що у випадку, кили дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею 23-х років правила ст.. 185 СК України не застосовуються. Позивач у позовній заяві не вказав матеріальний закон, на підставі якого підлягає задоволенню вказана позовна вимога. Просить справу розглянути без його участі та відмовити у задоволення позовних вимог в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази, зміст позовної заяви, додатки до неї та заперечення відповідача разм з додатками приходить до висновку наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 13.08.2014 року \~стягнуто з [PERSON], [INFO], мешканця [INFO] ІНН [NUMBER] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], що навчається в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно починаючи з 03 серпня 2014 року і до досягнення нею 23 річного віку, припинивши стягнення у разі закінчення нею навчання. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є повнолітньою (а.с.5) та є студентом денної форми навчання 1 курсу 1 групи спеціальності «Промислова технологія», рівень магістр Національного фармацевтичного університету, термін навчання з 01.09.2017 року до 01.03.2019 року, навчання за контрактом (а.с.15). Згідно договору №8дБП-9 від 01.08.2017 року вартість навчання становить 15 135 грн. 00 коп. з них за 1 рік навчання 10\~090 грн. 00 коп. та за 2 рік навчання 5\~045 грн. 00 коп. Оплата здійснюється щомісячно у безготівковій формі (а.с.9). За змістом ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ст.200 зазначеного Кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. При звернені до суду позивач посилається на те, що в неї змінився матеріальний стан, оскільки її повнолітня дочка - [PERSON] навчається Національному фармацевтичному університеті на денній формі за контрактом. Однак з рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 13.08.2014 року \~вбачається, що на день винесення вказаного рішення вказана дитина також навчалась у вказаному університеті на денній формі за контрактом. Інших доказів щодо зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них позивачем не надано. В свою чергу в обґрунтування свого заперечення відповідачем додано низку документів, які в свою чергу підтверджують неплатоспроможність відповідача по сплаті аліментів в розмірі 800 грн., з огляду на наступне З акту обстеження житлово-побутових умов від 06.11.2017 року вбачається, що відповідач проживає в трикімнатній квартирі, яка знаходиться в м. Бориспіль, вул.. Дачна, 15\\2 та належить його дружині її брату [PERSON] та сину відповідача [PERSON] Склад сім`ї наступний: [PERSON] дружина відповідача, [PERSON] син відповідача, [PERSON] та [PERSON] брати дружини відповідача, [PERSON] дочка відповідача. Зі свідоцтва про одруження серії 1-БК №196627 вбачається, що відповідач та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя вони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-БК №096694 від 13.01.2003 року та серії 1-ОК №135245 від 23.09.2009 року. Вказані діти перебувають на їх утриманні, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 06.11.2017 року. З трудової книжки відповідача вбачається, що останній дійсно не працює, а з трудової книжки дружини відповідача - [PERSON] вбачається, що остання також на даний час не працює. З доданих до матеріалів справи довідок, виписок про лікування сина відповідача - [PERSON] вбачається, що останній дійсно часто хворіє на різні хвороби. Крім того останньому внаслідок травми видалено селезінку. Зважаючи на зазначене, підстав для збільшення розміру аліментів на повнолітню дочку у звязку з навчанням не вбачається. Згідно з вимогами ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд першої інстанції розглядаючи справу не вправі виходити за межі позовних вимог. Відносно стягнення додаткових витрат слід зазначити наступне. Вказана вимога позивача не відповідає положенням глави 16 СК України, якою врегульовано обов`язки батьків щодо утримання ними повнолітніх дочки, сина, враховуючи правову позицію Верховного Суду України, висловлену у справі № 6-1296цс15.\~\~ Верховним Судом зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у звязку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобовязань, обовязку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли повнолітній син потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням до досягнення ним двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. За правилом ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, є обовязковим для субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальною юрисдикції при застосуванні таких норм права. Отже, з огляду на положення ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України, при розгляді даної справи, враховуючи правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 24 лютого 2016 року по справі № 6-1296цс15 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 56454666), суд прийшов до висновку щодо відмови в позові про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дочки. Оскільки при зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору судові витрати слід компенсувати за рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed