Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

27 квітня 2015 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник Моторного (транспортного) страхового бюро України з позовом до [PERSON], в якому просив суд стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 6\~858,69 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. Ухвалою суду від 29.12.2015 року дана справа була прийнята до провадження судді Труханович В.В. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилалася на те, що 14.12.2011 року з вини відповідача, який керував автомобілем «ВАЗ 2104» д.н.з. 17289ХВ була скоєна ДТП. В результаті даної ДТП був пошкоджений автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON], який належить [PERSON] на праві власності. Позивач вказує, що вина відповідача у скоєнні ДТП підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.02.2012 року. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб складає 7\~449,99 грн., в тому числі 20% ПДВ. На дату скоєння ДТП [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у зв'язку з чим власник пошкодженого автомобіля звернувся до МТСБ з заявою про отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем. Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. У звязку зі скоєнням ДТП, МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 6\~208,33 грн. Крім того, МТСБУ понесло витрати на аварійного комісара в розмірі 650,36 грн. Як зазначає позивач, МТСБУ звернулось до відповідача з листом про компенсацію витрат в добровільному порядку, однак витрати компенсовані не були, у звязку з чим представник позивача і звернулась до суду з даним позовом. Представник позивачаадвокат [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 05.01.2015 року, в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У звязку з цим, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні було встановлено, що 14.12.2011 року о 14.20 годині на перехресті вул. Полтавський шлях та вул. Клапцова у м. Харкові Данкев [PERSON], керуючи автомобілем «ВАЗ 2104», державний номер 172-89ХВ, при повороті ліворуч не надав переваги в русі автомобілю «ДЕУ Сенс», державний номер [NUMBER], який рухався по вул. Полтавський шлях у зустрічному напрямку. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.02.2012 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, застосовано стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 грн. Постанова набрала законної сили. (а.с. 6) Згідно з ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно Довікди ДАІ ХМА ГУМВС України в Харківській області, виданої [PERSON], внаслідок ДТП автомобіль «Деу Сенс», державний номер [NUMBER], отримав механічні пошкодження капоту, переднього бамперу, лівого переднього крила, лівої передньої фари, решітки радіатора. (а.с. 32) Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON], який керував автомобілем «Деу Сенс», номерний знак [NUMBER], на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ТДВ «МСК», що підтверджується копією поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/1478343. (а.с. 33) При цьому, з матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність водія [PERSON], який керував автомобілем «ВАЗ 2104», номерний знак 172-89ХВ, та з вини якого сталася ДТП, на час скоєння ДТП не була застрахована відповідно до вимог чинного законодавства. Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Зі статті 5 зазначеного Закону вбачається, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 18.01.2012 року [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. (а.с. 27) Відповідно до ст.39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією i здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту. Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Так, 19.01.2012 року МТСБУ було складено Доручення №16466 [PERSON] про виконання завдань зі збору документів, надання потерпілому консультацій, та встановлення розміру збитків завданих ТЗ потерпілого. (а.с. 28) У звязку з цим МТСБУ було складено рахунок №200 від 07.03.2012 року відповідно до якого вартість послуг аварійного комісара становить 650,36 грн. (а.с. 59) Грошові кошти в сумі 650,36 грн. були перераховані МТСБУ на користь [PERSON] 11.04.2012 року, що підтверджується платіжним дорученням №1649. (а.с. 60) 05 березня 2012 року субєктом судово-експертної діяльності Міністерства Юстиції України [PERSON] було складено Висновок експертного авто товарознавчого дослідження №44, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових частин, що підлягають заміні, автомобіля «Деу Сенс», номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON], пошкодженого внаслідок ДТП 14.12.2011 року становить 7\~449,99 грн. (а.с. 36-46) Відтак, 05.03.2012 року [PERSON] звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу «Деу Сенс», номерний знак [NUMBER]. Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує, у встановленому законом порядку, оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до наказу МТСБУ №1275 від 20.04.2012 року, фінансовому управлінню МТСБУ було наказано сплатити на рахунок [PERSON] 6\~208,33 грн. за шкоду заподіяну в результаті ДТП, яке було перераховано на його користь 24.04.2012 року, що підтверджується копією платіжного доручення №2046 від 24.04.2012 року. (а.с. 9,11) З наданого дослідження та калькуляції вбачається що зазначена сума збитку визначена без врахування податку на додану вартість, який, згідно ст. 9.1.3 Податкового Кодексу України, складає 20%. Згідно з підпунктом 196.1.3 пункту 196.1 статті 196 Податкового кодексу України, не є об'єктом оподаткування ПДВ операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону. Представник позивача вказує, що відповідач на час дорожньо-транспортної пригоди не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, у зв'язку з чим МТСБУ має право на відшкодування понесених витрат в порядку регресу. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу), до винної особи у розмірі визначеного відшкодування. Згідно ст. 38.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Крім того, позивач неодноразово звертався до [PERSON] з повідомленнями про необхідність компенсації витрат МТСБУ у сумі 6\~858,69 грн. (а.с. 25,26) Відтак, в судовому засіданні було достовірно встановлено, що [PERSON] є винним у скоєнні ДТП, між його діями та шкодою, завданою власнику автомобіля «ДЕУ Сенс», є безпосередній зв'язок, така шкода була відшкодована МТСБУ, а тому з [PERSON] підлягає стягненню в порядку регресу сума страхового відшкодування, виплачена [PERSON] у розмірі 6\~208,33 грн. та витрати на аварійного комісара у розмірі 650,36 грн., , як з водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, який було сплачено позивачем при подачі позовної заяви у розмірі 243,60 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. (а.с. 2) Суд, даючи оцінку вищезазначеному, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved