Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

27 вересня 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа - Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач тривалий час не проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS], чим створює для позивача надмірний тягар з утримання та сплати комунальних платежів по вказаній квартирі. 27 вересня 2017 року справа в порядку автоматизованого розподілу була передана судді Миколаєць І.Ю. (а.с. 14). Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 22 січня 2018 року було відкрито провадження у цій справі та призначене судове засідання на 26 квітня 2018 року (а.с. 20). В судовому засідання 26 квітня 2018 року представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, в судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином (а.с. 26). Третя особа відзиву на позовну заяву не подала, в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Представник позивача в судовому засідання 26 квітня 2018 року заявила клопотання про доручення до матеріалів справи доказів, зокрема, копій актів про відсутність відповідача, адвокатських запитів, відповідей компетентних органів тощо. Суд, порадившись на місці ухвалив клопотання представника позивача задовольнити, долучити надані документи до матеріалів справи (а.с. 31-39). Також, представник позивача подав до суду заяву,в якій просив в порядку ст. 84 ЦПК України витребувати від Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації інформацію про склад зареєстрованих осіб в квартирі [ADDRESS] (а.с. 41). Ухвалою суду від 26 квітня 2018 року клопотання представника позивача про витребування документів було задоволено, витребувано від Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації інформацію про склад зареєстрованих осіб в квартирі [ADDRESS] (а.с. 42). Крім того, представник позивача в судовому засіданні 26 квітня 2018 року заявила клопотання про виклик до суду для допиту в якості свідків громадян [PERSON] та [PERSON] (а.с. 40). Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 26 квітня 2018 року дане клопотання було задоволено, Викликано зазначених осіб для допиту в судовому засідання в якості свідків 15 жовтня 2018 року о 12 год. 15 хв.(а.с. 44). 15 жовтня 2018 року дана цивільна справа була знята з судового розгляду у зв'язку з вихідним днем, розгляд справи призначений на 13 листопада 2018 року. В судовому засідання 13 листопада 2018 року представник позивача позовні вимоги підтримала. Пояснила суду, що відповідач тривалий час не проживає в квартирі [ADDRESS]. На підтвердження зазначеної обставини посилалася на відповідні акти, якими було засвідчено відсутність ознак проживання відповідача у вказаному приміщенні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він переселенець, тривалий час, приблизно з червня-липня 2014 року, знімає кімнату в квартирі позивача, постійно там проживає і за весь цей період жодного разу не бачив відповідача чи його речей в зазначеній квартирі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Повно та всебічно дослідивши подані сторонами заяви по суті справи та докази, заслухавши пояснення сторін, свідків, судом встановлено наступні фактичні обставини, які виникли у правовідносинах між сторонами спору. На підставі Ордеру на житлове приміщення № 275085 від 11 серпня 1976 року позивач, як член сім'ї наймача, вселилася до квартири [ADDRESS] (а.с. 4). Рішенням Виконавчого комітету Ленінградської районної ради народних депутатів № 216 від 28 березня 1988 року особовий рахунок на квартиру [ADDRESS] було переоформлено на позивача (а.с. 5). Відповідач є сином позивача, що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 22 грудня 1984 року, виданим Відділом запису актів громадського стану Виконавчого комітету Ленінградської районної ради народних депутатів міста Києва (а.с.69) Згідно Витягу № 31578114 з Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS], станом на 05 липня 2018 року в зазначеному житловому приміщенні зареєстровані позивач та відповідач (а.с. 56-58). В той же час, з Актів від 22 травня 2015 року (а.с. 31), 14 грудня 2015 року (а.с. 35), 21березня 2016 року (а.с. 34), 20 липня 2016 року (а.с. 7), 19 грудня 2016 року (а.с. 6), 24 березня 2017 року (а.с. 8), 28 вересня 2017 року (а.с. 33), 29 січня 2018 року (а.с. 32) вбачається, що громадянин [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає. Зазначені обставини підтверджуються також поясненнями свідка [PERSON], наданими ним в судовому засіданні 13 листопада 2018 року. Відповідно до ст. 58 Житлового кодексу Української РСР на підставі рішенняпро надання жилого приміщення в будинкудержавного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Радинародних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиноюпідставою для вселення в надане жиле приміщення. Згідно ст. 61 Житлового кодексу Української РСР Користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Таким чином, враховуючи наведені норми та зміст ст. 65 Житлового кодексу Української РСР, відповідно до якої наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб, а неповнолітніх дітей - без зазначеної згоди, суд дійшов висновку, що позивач та відповідач на правомірній підставі вселилися та користувалися квартирою [ADDRESS]. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців жиле приміщення зберігається виключно у випадках, встановлених ч. 3 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР або за рішенням суду. Судом встановлено, що підстави, передбачені нормою ч. 3 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР або рішення суду, яким за відповідачем збережено житлове приміщення понад шестимісячний строк, - відсутні. Також, судом встановлено відсутність будь-яких обставин, які б могли свідчити про поважність відсутності відповідача у житловому приміщенні протягом встановлених строків або про наявність перешкод у користуванні ним квартирою [ADDRESS] з боку інших осіб, які мешкають в цьому приміщенні, зокрема, позивача (а.с. 39). Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В зв'язку з цим, враховуючи відсутність відповідача у квартирі [ADDRESS] понад шестимісячний строку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. За правилами ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved