Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

26 травня 2015 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 15.09.1990р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис №688. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між сторонами 15.09.1990р. було зареєстровано шлюб, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис №688. Від шлюбу неповнолітніх дітей у сторін немає. Спільне сімейне життя між сторонами не склалось. На заваді стали протилежні погляди на сімейні цінності та постійні непорозуміння, внаслідок чого спричиняються сварки. Через це позивач втратила до відповідача почуття поваги, що унеможливлює будь-яке подальше сімейне життя або примирення в майбутньому. Продовжувати шлюбні відносини позивач не бажає. З 2014р. сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Шлюб носить формальний характер. У судове засідання позивач не з'явилась. Від неї надійшло клопотання, у якому позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судові засідання двічі підряд не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. У зв'язку із неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 15 вересня 1990 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ялтинського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №688, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини припинені з 2014р., що підтверджується заявою позивача (а.с.24). Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, проживають вони окремо, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, цивільний позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, тому відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved