Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

27.07.2015\~р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві зазначено, що відповідач є матірю неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Відомості про батька дитини в свідоцтві про народження зазначені зі слів матері. 29.04.2015 року рішенням Заводського районного суду [PERSON] було позбавлено батьківських прав стосовно доньки [PERSON], [INFO]. Розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району від 26.06.2015\~р. [PERSON] було призначено опікуном над своєю онукою [PERSON] Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. [PERSON] вихованням доньки не займається, в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає. Стан здоровя відповідача є задовільним, на даний час вона не працює. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття. Позивач до судового засідання не зявилась, про слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, повідомлена про час і місце судового розгляду належним чином, повторно в судове засідання не зявилась, не повідомивши про причини неявки. Від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, тому суд за згодою позивача вважає можливим вирішити справу за правилами ч.\~1 ст.\~224 ЦПК України за відсутності відповідача, на підставі наявних у ній даних і доказів, з ухваленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Згідно з копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 009591, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Заводського районного управління юстиції м. Запоріжжя, відповідач [PERSON] є матірю неповнолітньої [PERSON]. Відомості про батька в свідоцтві про народження дитини записані відповідно до ч.\~1 ст.\~135 СК України (а.с.\~4,10). Рішенням Заводського районного суду м.\~Запоріжжя від 29.04.2015 року [PERSON] позбавлена батьківських прав стосовно неповнолітньої [PERSON]. Вказане рішення суду набрало законної сили 13.05.2015 р. (а.с. 8-9). Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 22.05.2015 року № 207/12 малолітній [PERSON] було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 5). [PERSON] розпорядженням голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району № 223р від 26.06.2015 року було призначено опікуном над малолітньою [PERSON] (а.с.3). Під час розгляду справи було встановлено, що неповнолітня [PERSON] проживає та перебуває на утриманні свого опікуна [PERSON], яка є її бабусею. Відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дитини. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений ч.\~2 ст.\~51 Конституції України та ст.\~180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.\~3 ст.\~181 Сімейного кодексу України). Згідно з вимогами ст.\~166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку по утриманню дитини. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обовязку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] добровільно не виконує передбачені сімейним законодавством батьківські обовязки з утримання неповнолітньої дитини, чим порушує її право на достатній рівень життя. З урахуванням викладеного, позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.ст. 182, 184 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з розясненнями, що містяться у абз. 3 п. 17 Постанови пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач в обґрунтування заявленого позову зазначила, що відповідач офіційно не працює, інших утриманців немає, стан її здоровя є задовільним. Враховуючи викладене, суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача у твердій грошові сумі - 650 грн. на місяць. Вказана сума не є меншою мінімального розміру, передбаченого ч. 2 ст. 182 СК України. На підставі наведеного, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Вимогами ч. 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до штампу Заводського районного суду м.\~Запоріжжя, позивач пред'явила позов до суду 27.07.2015\~р., тому аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з відповідача, починаючи з вказаної дати. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 88\~ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial