Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

27.03.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Краматорської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначила, що, [PERSON] померла [INFO]. 18.07.2002 року [PERSON] було складено заповіт, згідно якого спадкоємицею майна є позивач по справі. Позивачка у встановлений строк після смерті [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Заява була прийнята, але у оформленні свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено у зв'язку з втратою правовстановлюючих документів на квартиру. У зв'язку з чим просить визнати право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. У судове засідання представник позивача не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та просила задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, наддав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, проаналізував зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Правовідносини по даній справі регулюються ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, або в разі втрати документа, який засвідчує його право. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що [PERSON] заповіла все майно, яке буде належити їй на день смерті, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, в тому разі належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 18.07.2002 року (а.с. 3) Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с. 4) Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру в виробництві Першої Краматорської Державної нотаріальної контори заведено спадкову справу номер 860 від 23.10.2013 року до майна померлої [INFO] - [PERSON] Заяву про прийняття спадщини за заповітом надійшла від [PERSON] Інших заяв до нотаріальної контори не надходило (а.с. 15-16) Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.04.2014 року позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. (а.с. 25) Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачка [PERSON] зверталася до нотаріальної контори про прийняття спадщини на майно, яке належало померлій [PERSON] Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до норм ст. 1268 ЦК України спадкоємцем є позивачка [PERSON], яка прийняла спадщину, звернувшись у передбачений законом строк із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Суд приймає до уваги в обґрунтування позову позивачки той факт, що вона вичерпала усі наявні заходи для отримання спадщини після померлої [PERSON], але не може у нотаріальній конторі отримати свідоцтво на спадщину, оскільки постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.04.2014 року позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] Тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та за позивачкою [PERSON] можливо визнати право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування. У даному випадку, позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку отримати свідоцтво на спадщину.

Outcome: approved