overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

27 грудня 2006 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували в Шляхівській сільській раді Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 17. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей немає. Позивачка обґрунтовує свою заяву тим, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характерами та звичками люди з різними поглядами на життя, що призвело до повної втрати взаєморозуміння. На даний час вже більше 3 місяців вони разом не проживають і ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено. На даний час спір про майно у сторін відсутній. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вона підтримує позов і просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає, просить слухати справу у його відсутність. Оскільки сторони в судове засідання не явилися, на підставі ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, про що надала суду заяву відповідного змісту, а відповідач не заперечує проти його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги те, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, а тому позов підлягає задоволенню. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачка виявила бажання відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

27 грудня 2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 4827,05 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованності здійснюється починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 18 квітня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 11409,85 грн., заборгованість за кредитом - 4555,53 грн, заборгованність по процентам за користування кредитом - 2671,84 грн, заборгованість за пенею та комісією - 3279,96 грн, шрафи за п.п.2.2. Генеральної угоди - 902,52 грн, всього загальна сума забогованості склала 11409,85 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 27 грудня 2012 року в розмірі 11409,85 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 27 грудня 2012 року укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 4827,05 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованності здійснюється починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 18 квітня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 11409,85 грн., заборгованість за кредитом - 4555,53 грн, заборгованність по процентам за користування кредитом - 2671,84 грн, заборгованість за пенею та комісією - 3279,96 грн, шрафи за п.п.2.2. Генеральної угоди - 902,52 грн, всього загальна сума забогованості склала 11409,85 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

27 грудня 2012 року позивач Публічне акціонерне товариство «Полтаваобленерго» в особі Полтавської філії міських електромереж ПАТ «Полтаваобленерго» звернулось в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення завданої шкоди, мотивуючи свій позов тим, що 09.10.2012 року при перевірці електричного споживання за адресою: [ADDRESS] контролерами був виявлений факт порушення Правил користування електричною енергією для населення побутовим споживачем [PERSON]. Про порушення був складений відповідний документ - Акт №00002435 від 09.10.2012 року. Порушення Правил користування електричною енергією для населення згідно даного Акту полягає в самовільному підключенні електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника. Підключено електричну розетку поза електричним лічильником відкритою проводкою. Дане порушення під час огляду виявити неможливо. Спожита таким чином електрична енергія лічильником не обраховувалася. Перевірка проводилася в присутності [PERSON], який підписався в Акті, підтвердивши факт порушення. На підставі складеного Акту,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

27 грудня 2013 року [PERSON] звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою він перебуває у шлюбі з 05 червня 2010 року; шлюб зареєстрований Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 88. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися в липні 2013 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. В наданій до суду письмовій заяві позивач [PERSON] зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити і розглянути справу без його участі. Відповідачка [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без її участі, зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, взявши до уваги позицію позивача та відповідачки, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 05 червня 2010 року Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 88 (л.с. 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (л.с. 9). Як зазначив позивач і проти чого не заперечувала відповідачка, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачкою подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. З письмової заяви відповідачки (л.с. 14) вбачається, що вона не заперечує проти розірвання шлюбу та обставин, викладених позивачем в позовній заяві. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивача так і відповідачки, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

27 грудня 2013 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, у якій просить встановити факт, що вона [PERSON] є донькою [PERSON], померлого [INFO] року. У заяві зазначає, що встановлення факту їй необхідно для вступу у спадщину, після померлого батька [PERSON]. В судове засідання заявник не з'явився, надав заяву у якій підтримав заявлені вимоги, справу просив розглядати без його участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, питання задоволення заяви поклав на розсуд суду. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 18 жовтня 2013 року серії [NUMBER], виданого Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління, [PERSON] помер [INFO] року (а.с.3). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], батьком позивачки зазначен-[PERSON], матірю-[PERSON] (а.с.6). Згідно до паспорту позивача, її прізвище зазначено як «[PERSON]» (а.с.7). Прізвище батька позича, відповідно до копії його паспорту зазначено як «[PERSON]» (а.с.11). У суду не має підстав ставити під сумнів родинний зв'язок між [PERSON] Віталієвною та померлим [PERSON], оскільки надані заявником докази відповідають дійсності. Встановлення факту, про який просить заявник, має для нього юридичне значення та встановити його іншим, ніж судовий, порядком він не має можливості. За таких обставин, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

27 грудня 2013 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В заяві посилалася на те, що між нею та відповідачем [PERSON], 16.08.2003 року було укладено шлюб. Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 07.11.2013 року між нею та відповідачем рішенням Київського районного суду м.Полтави шлюб було розірвано. На даний час вона з відповідачем проживають окремо. Діти проживають та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги та перестав піклуватися про доньок. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньок до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надавав. Враховуючи клопотання позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у порядку ст.224,225 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між [PERSON] та відповідачем [PERSON], 16.08.2003 року було укладено шлюб. Від шлюбу мають двох доньок: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 30.08.2006 року, серії [NUMBER] (а.с.4) та [PERSON], [INFO] свідоцтвом про народження від 04.08.2008 року, серії [NUMBER] (а.с.5). 07.11.2013 року між нею та відповідачем рішенням Київського районного суду м.Полтави шлюб було розірвано (а.с.3). На даний час позивач з відповідачем проживають окремо. Діти проживають та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги та перестав піклуватися про доньок. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. На підставі вище викладеного, проходжу до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

27 грудня 2013 року Іллічівським міським судом Одеської області було ухвалене заочне рішення по даній цивільній справі, яким позов публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» заборгованість у розмірі 8810 грн. 85 коп., судовий збір у розмірі 456 грн. 01 коп. 10 травня 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області надійшла заява представника позивача про виправлення описки в рішенні суду, мотивуючи тим, що в рішенні суду помилково вказано суму стягнення 8810,85 грн. замість 45600,98 грн. Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 05 червня 2014 року у задоволенні заяви представника ПАТ КБ «Приватбанк» про роз'яснення рішення суду по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено в повному обсязі, у зв'язку з тим, що виправлення описки в частині суми стягнення є правовим, тому воно не може бути вирішеним судом у порядку, передбаченому ст.221 ЦПК України. В судове засідання сторони не з'явилися, були належним чином повідомлені про день і час судового розгляду справи. Відповідно до п.2 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін, їх присутність не є обов'язковою. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що суд не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, що є підставою для ухвалення додаткового рішення. Судом встановлено, що згідно позову (а.с.2-4) представник позивача просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Акцент - Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 45600,98 грн. Вказані обставини досліджені судом, про що зазначається в мотивуючій частині рішення суду. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 27 грудня 2013 ухвалене заочне рішення по даній цивільній справі, яким позов публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» заборгованість у розмірі 8810 грн. 85 коп., судовий збір у розмірі 456 грн. 01 коп. Отже, суд на зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, а саме 45600,98 грн. Таким чином, є законні підстави для ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» заборгованості у розмірі 36790,13 грн. (45600,98 грн. - 8810,85 грн.=36790,13 грн.).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

27 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 08.09.2007 року. Від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про день і час розгляду справи була повідомлена, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 08.09.2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини сторони не підтримують. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечує, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

27 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Орлівської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - відділ Держземагенства у Теплицькому районі - про визнання права власності на земельну ділянку, вказавши, що після смерті [INFO] року її сестри [PERSON], відкрилась спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай), призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Орлівської сільської ради. Вони являється спадкоємцями по закону, однак, оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі не має можливості, оскільки виготовлений та виданий Сертифікат про право на земельну частку (пай) на ім'я [PERSON] втрачено, в зв'язку з чим вони позбавлена можливості оформити спадщину у нотаріальній конторі. Від позивача [PERSON] поступила заява про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити. Від Орлівської сільської ради та відділу Дерржземагенства у Теплицькому районі поступила заява про розгляд справи без участі їх представника. Судом встановлено, що [PERSON], померла [INFO] року в с. Рожнятівка Томашпільського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8). Їй був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 047264, площею 2,89 умовних кадастрових гектара, яка розташована на території Орлівської сільської ради, по колишньому КСП «Орлівське», що підтверджується довідкою відділу Держземагенства у Теплицькому районі № 5698, від 26.12.2013 року (а.с 11). Згідно довідки відділу Держземагенства у Теплицькому районі № 5699 від 26.12.2013 року вартість земельної ділянки 70723,07 грн. (а.с.11). Позивач [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], що підтверджується рішенням Теплицького районного суду №144/1424/13-ц від 05.12.2013 року про встановлення факту родинних відносин (а.с.9), та є її спадкоємцями згідно закону. Правовідносини між сторонами регулюються Книгою шостою Цивільного кодексу України: - ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, не заборонених законом; - ст.1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців); - ст.1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті; - ч.1 ст.1225 ЦК України визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення; - ст.1268 ЦК України - прийняття спадщини. Згідно постанови державного нотаріуса Теплицької державної нотаріальної контори від 09.10.2013 року [PERSON] є спадкоємцем [PERSON], проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) їм відмовлено, в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, приймаючи до уваги вимоги ЦК України, суд вважає, що позов доведений і обґрунтований, тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

27 грудня 2013 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до відповідача про припинення стягнення з нього аліментів на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 550 грн.00 коп. щомісячно. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що дитина, на утримання якої стягуються аліменти, з травня 2013 року проживає разом з ним, та знаходиться на його утриманні, а тому стягнення аліментів на користь відповідача вважає безпідставним. Посилаючись на вищевикладене, позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні визнала позовні вимоги, підтвердила, що [PERSON] проживає з батьком в м. Миколаєві з червня 2013 року. Вислухавши пояснення сторін,вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Сторони перебували до 03 вересня 2002 року у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 14 травня 2012 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON],[INFO] та сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі по 550 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з 08 лютого 2012 року і до їх повноліття. З червня 2013 року донька [PERSON], [INFO] року народженя, проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області в ході перевірки та опитуванням громадян від 01.10.2013 року. З положень ч. 2 ст. 188 СК України вбачається, що за рішенням суду батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину. За ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи те, що донька [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved