Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

28 грудня 2016 року до Словянського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 січня 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від наведеного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З липня 2015 року шлюбні відносини між ними припинені внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе, просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, але від неї надійшла заява, у якій вона позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить судове засідання провести без її участі, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Богданова». У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, але суду надав заяву, у якій позовні вимоги визнає у повному обсязі. Просить судове засідання провести без його участі. Крім того надіслав на адресу суду письмові заперечення на позовну заяву в яких зазначив, що він не заперечує проти розірвання шлюбу, проте заперечує проти зазначених позивачкою підстав для розірвання шлюбу. Зазначив, що до липня 2015 року вони із відповідачкою проживали однією сімєю і питання про припинення шлюбних відносин у них не виникало. У липні 2015 року позивачка разом із їхньою спільною дитиною сином [PERSON] поїхала відвідати свою матір у Херсонській області. Під час їхнього перебування там їх син повідомив його про те, що до позивачки приходить у гості якийсь чоловік який ночує разом із нею в одній кімнаті. Після чого він поїхав до матері позивачки для того щоб зберегти сімю та переконати позивачку повернутися додому. Однак позивачка позивачка не погодилася на примирення та заявила що в неї є інший чоловік та вона залишається з ним. На момент його приїзду їх син був хворий і лікуванням його позивачка не займалася. Із зазначеного часу син [PERSON] проживає із ним, він займається його вихованням, його фізичним, духовним, моральним розвитком. Позивачка не займається його вихованням, матеріальної допомоги не надає. Зазначені позивачкою обставини щодо розірвання шлюбу вважає наклепом, оскільки не відповідають дійсності. Зазначені відповідачем відомості підтверджуються зібраними їм доказами. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України ) установив наступне. [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 18 січня 2008 року у виконавчому комітеті Миколаївської міської ради, актовий запис № 4 /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Як убачається із матеріалів справи і встановлено судом, [PERSON] і [PERSON] припинили шлюбні відносини у липні 2015 року, не проживають однією сімєю і не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків, між ними встановились неприязні взаємовідносини. Суд вважає, що за таких обставин надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Згідно до положень статті З СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обовязки. Згідно з приписом ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх сімї неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, заява відповідає дійсній волі дружини, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Позивачка не вимагала компенсації за понесені судові витрати, повязані зі зверненням до суду і розглядом судової справи. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved