Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

27 грудня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади міста Кривого Рогу про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування. В обґрунтування вимог посилається на те, що діду позивача [PERSON] , була надана у безстрокове користування земельна ділянка для будівництва житлового будинку на праві особистої власності площею 550 кв.м. На наданій земельній ділянці [PERSON] побудував житловий будинок А-1 загальною площею 72,5 кв.м, житловою площею 38,2 кв.м з надвірними спорудами: літня кухня Б, гараж В, вбиральна Г, огорожі 1-3, водо колонка І, замощення ІІ. На підставі рішення №545 виконавчого комітету від 26.12.1967 була зімнена назва та номер житлового будинку з « [ADDRESS] . Право власності на домоволодіння було зареєстровано за [PERSON] . У будинку були зареєстровані та проживали його дід [PERSON] , бабка [PERSON] , мати [PERSON] [INFO] [PERSON] помер, та після смерті останнього фактично прийняли спадщину [PERSON] та [PERSON] [INFO] померла рідна бабка позивача [PERSON] .. Після смерті останньої відкрилася спадщина на ѕ частини вищевказаного будинку. Спадкоємцем першої черги була мати позивача [PERSON] , яка не встигла оформити спадщину, та померла [INFO] . Після смерті матері спадкоємцями першої черги є він та його рідний брат [PERSON] .. Після смерті матері він прийняв спадщину в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, а рідний брат [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, надавши заяву про відмову в порядку ч.2 ст. 1274 ЦК України. 29.11.2019 він звернувся до Другої криворізької державної нотаріальної контори з приводу оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] та постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із неможливістю встановити коло спадкоємців. На підставі викладеного, позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 02 січня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 07 лютого 2020 року на виконання ухвали суду позивачем надана заява із дорученням технічного паспорту на спірне домоволодіння. 10 лютого 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі. 01 квітня 2020 року ухвало суду витребувано з Другої криворізької державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 13 квітня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідача у судове засідання надала клопотання про розгляд справи у її відсутність, просила прийняти рішення згідно чинного законодавства. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що [PERSON] проживав за адресою [ADDRESS] разом із дружиною. Зазначив, що його бабуся товаришувала із сім`єю [PERSON] , спілкувалися та ходити один до одного у гості. Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 27 вересня 1961 року [PERSON] була надана земельна ділянка площею 550 кв.м за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництві індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, з кількістю кімнат від однієї до п`яти (а.с.15-16). На вищезазначеній земельній ділянці [PERSON] побудував житловий будинок з надвірними будовами, який зареєстрований у Криворізькому бюро технічної інвентаризації 29 серпня 1980 року. Згідно рішення виконавчого комітету від 26.12.1967 року була проведена заміна назви [ADDRESS] » на [ADDRESS]» , що підтверджено копією реєстраційного посвідчення від 29.08.1980 (а.с.13). Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду по [ADDRESS] , на земельній ділянці розташовані житловий будинок А-1, літня кухня Б, гараж В, вбиральня Г, огорожі №1-3, водо колонка І, замощення ІІ, сарай Д, право власності зареєстровано за [PERSON] (а.с.17-19). [PERSON] 22 листопада 1956 року зареєстрував шлюб із [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.22). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.24). [PERSON] 23 жовтня 1987 року зареєструвала шлюб із [PERSON] , після реєстрації шлюбу прийняла прізвище [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.26). [PERSON] народився [INFO] , батьками якого записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.27). У будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , яка знята з реєстрації 26.04.2016 (а.с.20-21). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.28). Після смерті [PERSON] спадщину у рівних частинах прийняли: дружина померлого [PERSON] та дочка [PERSON] , що мешкають за адресою [ADDRESS] (а.с.87). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.23). Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (яка діяла на час відкриття спадщини) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (яка діяла на час відкриття спадщини) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно акту складеного головою квартального комітету [PERSON] від 16.12.2019, за адресою [ADDRESS] мешкали та були зареєстровані [PERSON] із сім`єю : дружина [PERSON] , дочка [PERSON] з 1980 року. [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті у будинку були зареєстровані та продовжували мешкати його дружина [PERSON] та його дочка [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , після смерті у будинку мешкали [PERSON] [INFO] [PERSON] померла та після її смерті зареєстровані у будинку [PERSON] , який і мешкає у даному будинку та [PERSON] (а.с.30). Враховуючи, що [PERSON] на час відкриття спадщини мешкала та була зареєстрована разом із спадкодавцем, вона вважається такою, що прийняла спадщину. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.25). Відповідно до інформації відділу реєстрації місця проживання громадян №554/02 від 20.12.2019 за відомостями, що містяться у картотеці реєстраційного обліку відділу, [PERSON] була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , померла [INFO] та [INFO] знята з реєстрації у зв`язку із смертю. Картки реєстрації особи на [PERSON] та [PERSON] в картотеці реєстраційного обліку відділу відсутні. Додатково повідомлено, що архівом будинку приватного сектору є будинкова книга, яка зберігається у власника будинку. Відповідно до наданої копії матеріалів спадкової справи, яка відкрилася після смерті [PERSON] , [PERSON] подана заява про відмову у прийнятті спадщини після смерті матері, а [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Биканова Р.І. від 29.11.2019 [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з неможливістю встановити коло спадкоємців (а.с.78-104). У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України (в редакції на час спірних правовідносин) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] є рідним сином померлої [PERSON] та є спадкоємицею першої черги. Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29 листопада 2019 року виданою держаним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Бикановим Р.І., [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом , у зв`язку із неможливістю встановити коло спадкоємців (а.с.12). Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON] в рівних частинах, [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] на підставі п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, та [PERSON] на підставі ч.3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] . Таким чином, із врахуванням вищевикладеного, досліджених у судовому засіданні доказів та показів свідка, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підтвердженні належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 529,549 ЦК УРСР, ст.ст. 1218, 1217,1222, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 133, 139, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

Outcome: approved