Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

27 листопада 2018 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті її сина - [PERSON] у м. Горлівка Донецької області, на території якого органи влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] у м. Горлівка Донецької області помер її син [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим фактом, що м.Горлівка є окупованою територією, де органи законної влади не діють, отримати свідоцтво про смерть не є можливим. У підтвердження факту смерті [PERSON] вона отримала свідоцтво про смерть, видане незаконною владою, оскільки будь - які інші документи на території м. Горлівка не видаються. Факт смерті [PERSON] підтверджується документами так званої ДНР: довідкою про причину смерті до форми № 106у № 2389, виданою державною установою «Донецьке республіканське бюро судово - медичної експертизи» Донецької народної республіки, свідоцтвом про смерть, виданим Горлівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки та довідкою про причину смерті. Однак отримані документи на тимчасово окупованій території не створюють правових наслідків. Встановлення вказаного факту їй необхідне для отримання свідоцтва про смерть сина встановлено зразка. В судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги, пославшись на викладені у заяві обставини. Начальник Куликівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Чернігівської області Масюк С.А. надала до суду заяву в якій повідомляє, що не має заперечень проти задоволення заяви [PERSON] та просить розглянути справу без участі представника відділу. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд вправі встановити факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з наданою суду довідкою про причину смерті до форми №106/у № 2389 лікаря [PERSON] від [INFO], та лікарським свідоцтвом про смерть від 10 листопада 2018 року, виданим після розтину, [PERSON] помер [INFO], причина смерті: гостра серцево-судинна недостатність, атеросклеротичний кардіосклероз (а.с.6) На підтвердження смерті [PERSON] [INFO] надано свідоцтво про смерть від 10.11.2018 року, видане так званою Донецькою народною республікою, де зазначено місце смерті [PERSON] - м. Горлівка (а.с.5). Згідно зі ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою вищезазначеної статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Місто Горлівка Донецької області згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв'язку із тим, що смерть [PERSON] настала в м. Горлівка Донецької області, на території якого нині жодний орган державної влади України не працює, суд погоджується із тим, що отримати свідоцтво про смерть, встановленого зразка і виданого компетентним органом державної влади України, не є можливим. Відповідно до ст.ст. 3,8,9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно з якими, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Відповідно до п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Таким чином, довідка про причини смерті від 09.11.2018 року та лікарське свідоцтво про смерть від 10 листопада 2018 року, свідоцтво про смерть (а.с. 5,6,7) не створюють правових наслідків, але в той же час вони містять фактичні дані, які підтверджують вимоги заявника. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, за відсутності приводу поставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви та встановлення факту того, що [PERSON] помер саме [INFO] в місті Горлівка Донецької області внаслідок гострої серцево-судинна недостатності, атеросклеротичного кардіосклерозу. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved