Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

27 лютого 2019 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання непрацездатної дружини. В обґрунтування вимог посилалась на те, що у період з жовтня 2017 року по лютий 2019 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах. У даний стосунках 19 листопада 2018 року у них народилася донька [PERSON]. Дитина проживає спільно із позивачем та знаходиться на її утримання. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки у добровільному порядку не надає, як і не надає будь-якої допомоги на утримання позивача. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки, а також на своє утримання, у загальному розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку щомісячно. Ухвалою суду від 18 березня 2019 року за вказаним позовом було відкрито провадження у справі\~ та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження за участю сторін справи. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надавши заяву про уточнення позовних вимог, в остаточній редакції яких просить стягнути з відповідача на скою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частки його заробітку щомісячно і до повноліття дитини, а також на свою користь та утримання аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною віку трьох років. Розгляд справи просила проводити у її відсутність. Відповідач [PERSON] також у судове засідання не прибув, надавши заяву про визнання ним предявленого позову в уточненій редакції у повному обсязі. Просив вирішувати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про народження І-НО № 800409, виданого Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом ДРАЦС ГтУЮ у Донецькій області від 22.11.2018, [PERSON] народилася 19 листопада 2018 року, про що вчинено актовий запис № 793. В графі «Батьки» зазначені: батьком [PERSON], матірю [PERSON]. Як вбачається зі свідоцтва про народження І-НО № 742114, виданого Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом ДРАЦС ГтУЮ у Донецькій області від 14.04.2017, [PERSON] народилася 14 березня 2017 року, про що вчинено актовий запис № 279. В графі «Батьки» зазначені: батьком [PERSON], матірю [PERSON]. Відповідачем [PERSON] не спростовано факт того, що на даний час малолітня [PERSON] проживає спільно із позивачем [PERSON] за адресою: м. Маріуполь, вул. Барикадна 21-12. Про наявність спору щодо визначення місця проживання дитини сторонами не заявлено. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Дослідивши обставини, передбачені ст. 182 СК України, та перевіривши їх наданими сторонами доказами, враховуючи визнання відповідачем предявленого позову у повному обсязі, суд вважає за можливе стягнути з нього на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно і до повноліття дитини, а також на утримання позивача у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку і до досягнення донькою трирічного віку, тим самим задовольнивши предявлений позов по суті. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та моральним засадам суспільства, не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. У відповідності до положень ст.ст. 133, 141, 142 ЦПК України, враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору за даною категорією справ, а відповідач визнав предявлений позов до початку його розгляду по суті, з нього на користь держави підлягає стягненню 50% від розміру ставки судового збору, встановленого ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», що складає 384,20 гривень. На підставі ст.ст. 82, 84, 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved