Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

28 грудня 2016 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], треті особи [PERSON] та [PERSON], про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 10 грудня 2013 року з вини відповідача сталась ДТП, в результаті якої було пошкоджено автомобіль [NUMBER], під керуванням [PERSON] Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 14412,46 грн. Крім того, позивач здійснив оплату послуг аварійних комісарів у розмірі 971,24 грн., а всього 15383,70 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 15383,70 грн. У своїй заяві від 13 лютого 2017 року представник позивача просив справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Письмових заяв від нього не надходило. На підставі ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявились, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомили. Письмових заяв від них не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 10 грудня 2013 року близько 00-08 години [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись на перехресті вул. Леніна та вул. Комсомольської в м. Дніпропетровську, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав дороги та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався по головній дорозі, що спричинило пошкодження транспортних засобів (а.с. 7). Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2014 року [PERSON] піддано адміністративному стягненню за правопорушення, передбачені ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, у відповідності до ст. 36 КУпАП, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік (а.с. 7). Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 39 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Основними завданнями МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На підставі п. 1.6 ст. 1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] зареєстрована на підставі полісу № АС/6987600 від 18 листопада 2013 року (а.с. 29). 27 грудня 2013 року [PERSON], скориставшись своїм правом на підставі Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подав заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 8). Відповідно до звіту № 15/01/14, складеного 21 січня 2014 року субєктом оціночної діяльності [PERSON], матеріальна шкода, завдана автомобілю [NUMBER], складає 17294,95 грн. (а.с. 33-41). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. На підставі ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. В звязку з настанням події, передбаченої ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ на підставі довідки № 1 від 24 березня 2014 року (а.с. 11) та наказу від 11 квітня 2014 року № 2052 (а.с. 10) здійснило виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 14412,46 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1/22580 від 14 квітня 2014 року (а.с. 12). Крім того, МТСБУ понесло витрати на оплату послуг аварійних комісарів у розмірі 971,24 грн. (а.с. 12). Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 14412,46 грн.: 14412,46 грн. (сума виплаченого страхового відшкодування) + 971,24 грн. (оплата послуг аварійних комісарів) = 15383,70 грн. Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності звязку у сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги МТСБУ законні та обґрунтовані, а, отже, підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved