Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

29.07.2016 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В позові позивачі вказали, що квартира № 65, загальною площею 67,8 кв. м., житловою 39,9 кв. м, яка розташована за адресою: вул. Чигрина (Погранична), 22, у м. Миколаєві належить на праві приватної власності [PERSON]. [PERSON] помер 07.12.2008 року, після його смерті відкрилась спадщина у вигляді зазначеної квартири та у встановлений законом строк позивачі звернулась до Третьої миколаївської нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини. В червні 2009 року позивачі звернулись до Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області для оформлення спадкових прав та отримання Свідоцтва про право на спадщину на майно за законом. Проте, державний нотаріус листом від 18.06.2009 року у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовив, оскільки правовстановлюючим документом на вищевказану спадкову квартиру є договір купівлі-продажу нерухомого майна №1911, зареєстрований Південною товарною біржею м. Миколаєва 15.06.1995 року. Всудове засідання представник позивачів не з'явився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Як встановлено судом, [PERSON] є дружиною [PERSON], а [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON], який помер 07.12.2008 року (Свідоцтво про смерть від 08.12.2008 р., актовий запис № 5662). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири № 65, загальною площею 67,8 кв. м., житловою 39,9 кв. м, яка розташована за адресою: вул. Чигрина (Погранична), 22, у м. Миколаєві. Зазначену квартиру [PERSON] придбав згідно договору купівлі продажу від 15.06.1995 року, який зареєстрований Південною товарною біржею м. Миколаєва. 16.06.1995 року вказаний договір купівлі-продажу був [PERSON] зареєстрований у КП ММБТІ за реєстр. №18258. Після смерті [PERSON], у встановлений законом строк позивачка звернулась до Третьої миколаївської нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини та державним нотаріусом була зареєстрована Спадкова справа № 327/2009. Оскільки позивачі є спадкоємцями першої черги і мають право на спадкування за законом після смерті [PERSON]. Інших спадкоємців крім позивачів немає. В черні 2009 року позивачі звернулися до Третьої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області для оформлення спадкових прав та отримання Свідоцтва про право на спадщину на майно за законом. Проте, державним нотаріусом у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON]В,, [PERSON], [PERSON] було відмовлено, оскільки правовстановлюючим документом на вищевказану спадкову квартиру є договір купівлі-продажу нерухомого майна №1911, зареєстрований Південною товарною біржею м. Миколаєва 15.06.1995 року, відповідно до вимог ст. 227 Цивільного кодексу України, договір нотаріально не засвідчений. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. У відповідності до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1261-1264 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до вимог ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. Згідно з роз'ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. З урахуванням викладеного, суд приходить до пероконання, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved