Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

28 жовтня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором № 014/0133/82/0174044 у розмірі 10 898,86 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 03 лютого 2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/0133/82/0174044. 03 травня 2018 року між Акціонерним товариство «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «ОКСІ БАНК» був укладений договір відступлення права вимоги № 114/58-F, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 014/0133/82/0174044. 10 травня 2018 року між Акціонерним товариством «ОКСІ БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір відступлення права вимоги № 1, у відповідності до умов якого останнє приймає належні акціонерному товариству «ОКСІ БАНК» права вимоги до боржників, вказаних в реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 10 травня 2018 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 10898,86 грн., з яких: 7469,47 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 1077,47 грн. - заборгованість за відсотками; 2531,58 грн. - пеня. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором, однак відповідач своїх обов`язків не виконав та припинив повертати наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду, та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, а також покласти на відповідача судові витрати. Ухвалою суду від 30 листопада 2020 року відкрите загальне позовне провадження у справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити позов у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду. Відповідач відзив на позов не подала, в судове засідання не з`явилася, вважається такою, що повідомлена належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, причина неявки суду не відома, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи за наявними у справі доказами. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 03 лютого 2017 року між [PERSON] (Позичальник), публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (Кредитор) та приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка Життя» (Страховки) укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0133/82/0174044 (а.с.4-12). Згідно умов договору відповідач отримала кредит у розмірі 11091,39 грн., строком на 24 місяці, фіксована процентна ставка 39,9% річних, також умовами договору передбачено стягнення щоденної пені у розмірі 1% від суми простроченого платежу. Відповідно до п. 8.1 кредитного договору, кредитор у встановленому законодавством порядку має право без згоди позичальника відступити свої права вимоги за договором будь-якій особі обтяжити права будь-яким чином. Судом встановлено, що 03 травня 2018 року між публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та публічним акціонерним товариством «Оксі Банк» укладено договір відступлення права вимоги № 114/58-F (а.с.14-15). Відповідно до умов цього договору, первісний кредитор передав новому кредиторові належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників. 10 травня 2018 року між публічним акціонерним товариством «Оксі Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір відступлення права вимоги № 1 (а.с.16-18). Згідно з умовами цього договору, первісний кредитор передав новому кредиторові належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників. Суду надано витяг від 15 травня 2018 року з реєстру боржників № 1 до договору відступлення права вимоги № 1 від 10 травня 2018 року, відповідно до якого сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором № 014/0133/82/0174044 становить 10898,86 грн., з яких: 7469,47 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 1077,81 грн. - заборгованість за відсотками; 2351,58 грн. - пеня (а.с.19). У відповідності до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Положеннями статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання. Згідно ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і обов`язки відповідно до договору. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 631 Цивільного Кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Поряд з цим, статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. У відповідності до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно із ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до п.4 ч.2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. В свою чергу, відповідачем по справі суду не надано жодного належного та допустимого в розумінні ст. ст. 76-81 ЦПК України доказу на спростування обставин, викладених в позові. Крім того, суд бере до уваги, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про відступлення права вимоги, про що свідчить відповідне повідомлення (а.с.20-21), а позивач, відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України набув право вимоги повернення частини кредиту, що залишилася та сплати процентів. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача повинна бути стягнута заборгованість за кредитним договором у розмірі 10898,86 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинна відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved