Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

27.02.2019 позивач звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення ним повноліття кожної дитини відповідного віку і до досягнення повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17.11.2007 вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Також зазначає, що на даний час позивачем подано заяву про розірвання шлюбу, та що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, між сторонами не досягнуто згоду з приводу матеріального утримання та виховання їх спільної дитини. Позивач вважає, що зазначений розмір аліментів забезпечить нормальний розвиток дитини, а також, що відповідач за своїм сімейним та матеріальним станом може сплачувати аліменти у визначеному розмірі, який є співрозмірним із доходами відповідача. У судове засідання сторони не з'явились, письмові заяви про розгляд справи без їх участі, відповідно д яких позивач позов підтримує, відповідач позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що є усі підстави для прийняття визнання позову відповідачем, та задоволення позовних вимог, оскільки це не порушує прав та законних інтересів інших осіб та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що сторони 17 листопада 2007 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 17 листопада 2007 року (а.с.5). Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції 29 травня 2008 року (а.с.6). Та обставина, що дитина сторін знаходяться на утриманні позивача та проживає разом з нею, відповідачем не оспорюється. Згідно з вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 та 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідно до вище вказаних вимог чинного законодавства позивач має право на отримання від відповідача аліментів на утримання сина, а відповідач, за своїм сімейним та матеріальним станом, який є особою працездатного віку, повністю визнав заявлені позовні вимоги, може сплачувати аліменти в визначеному позивачем розмірі. За змістом ст.191 Сімейного кодексу України суд стягує аліменти від дня пред'явлення позову. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 70 8гривень 40 копійок, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду, у зв'язку з цим судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved