Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

27 березня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 10 серпня 1996 року. Від шлюбу у подружжя є діти - [PERSON] , [INFO] (на даний час повнолітній), [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказує, що близько півтора року вони з відповідачем проживають окремо. Зазначає, що діти проживають з нею, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. З врахуванням вказаного, просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення ними повноліття. Ухвалою суду від 12 квітня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи у судовому засіданні. Позивач у судове засідання не з`явилася, водночас, у заяві від 17.09.2019 року позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився. Водночас, у письмових поясненнях від 16.09.2019 року представник позивача позовні вимоги визнав частково, вказав, що відповідач погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1 013,50 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, мотивуючи тим, що на даний час відповідач є безробітний, отримує нестабільний мізерний дохід, можливості сплачувати аліменти в такому розмірі не має. Дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення частково з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 10 серпня 1996 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис - 743 (а.с.5). У шлюбі в подружжя народилася діти - [PERSON] , [INFO] (на даний час повнолітній), [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.6-8). Також встановлено, що подружжя проживає окремо, при цьому, діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Позивач стверджує, що відповідач коштів на утримання дітей не надає. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка працює на посаді укладальник-пакувальник на фірмі «Волиньфарм» у формі ТОВ, за період з 01.09.2018 р. по 28.02.2019 р. отримала доходу в розмірі 23 567,12грн. (а.с. 9). [PERSON] та [PERSON] навчаються у КЗ ЛНВК «Гімназія №14 імені Василя Сухомлинського» (а.с. 10, 11). Відповідач є працездатною особою, не надав належних та допустимих доказів щодо заборони працювати у зв`язку із захворюванням, на його утримані немає інших неповнолітніх чи малолітній дітей. Враховуючи пріоритетність інтересів дітей, на користь яких стягуються аліменти, визначений законом прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, матеріальне становище позивачки, матеріальне становище платника аліментів, те, що відповідач є працездатним та спроможним отримувати доходи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 2 500,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з дня звернення з позовом до суду та до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача слід стягнути в дохід держави 640,33 грн. судового збору (пропорційно розміру задоволених позовних вимог).

Outcome: partial