Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

28 лютого 2008 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеною позовною заявою, мотивуючи її тим, що 05.04.2008 року [PERSON] позичив у неї грошову суму у розмірі 2000 (дві тисячі) дол.. США по курсу долара за НБУ на 2008 рік ця сума становила 9090 гривень, під проценти за користування грошима 200 дол. США, які мав сплатити при поверненні боргу, кінцевою датою повернення боргу була 31.12.2009 року, про що [PERSON] надано розписку. 31.12.2009 року відповідач сплатив 200 дол. США та попросив позивача відстрочити йому виплату всіх коштів на іншу дату так як він має скрутне матеріальне становище. 01.10.2010 року відповідач знову звернувся до позивача віддав ще 200 дол. США та попросив відстрочити кінцеву виплату. Позивач погодилась, але в грудні 2013 року вона дізналась, що відповідач придбав рухоме та нерухоме майно, влаштувався на роботу та до цього часу борг позивачеві не повернув. Позивач вважає, що оскільки відповідач отримав гроші в доларах США то й повертати їх він повинен в доларах США по курсу НБУ на момент винесення рішення. Тому просить стягнути з відповідача на її користь борг в сумі 14640 грн., судовий збір в розмірі 243,60 грн. та вартості АТ «УкрСиббанк» у розмірі 50 грн. Позивач [PERSON] до суду не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення. З матеріалів справи вбачається, що 05.04.2008 року [PERSON] позичив у [PERSON] грошову суму у розмірі 2000 (дві тисячі) дол.. США, по курсу долара НБУ на 2008 рік ця сума становила 9090 гривень, під проценти за користування грошима 200 дол. США, які мав сплатити при поверненні боргу, кінцевою датою повернення боргу була 31.12.2009 року, про що [PERSON] надано розписку. ( а.с. 8 -розписка), але борг не повернув. Відповідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.ст. 611, 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до п. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так як у відповідності до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved