overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

28 січня 2016 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись в позовній заяві на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17 грудня 2011 року. Від даного шлюбу має сина [PERSON], [INFO], якого відповідач в добровільному порядку не утримує. Позивач в позовній заяві просить задовольнити її вимоги, та стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до повноліття дитини. Позивач, відповідач в судове засіданні не з'явились, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач надав заяву про розгляд справи в його відсутність, письмово висловив згоду на задоволення позовних вимог позивача. У зв'язку з викладеним, та вивчивши матеріали справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити рішення, направивши за місцем мешкання сторін копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач знаходяться з у шлюбі з 17 грудня 2011 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. Від даного шлюбу має сина [PERSON], [INFO]. Батьком малолітньої дитини відповідно до свідоцтва про народження від 27 лютого 2013 року, яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, вказаний відповідач по справі - [PERSON]. Відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. З представлених позивачкою доказів, встановлено, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги позивачці [PERSON] на утримання дитини - сина [PERSON], 2013 року народження. З урахуванням цього варто стягнути на користь позивача аліменти на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. У силу статті 191 СК України аліменти на користь неповнолітніх дітей присуджуються з дня пред'явлення позову, тому аліменти на користь [PERSON] варто стягнути з дня звернення до суду, тобто з 28 січня 2016 року. З відповідача варто стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1% від сукупності усіх виплат, але не більш ніж за шість місяців, що складає 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

28 січня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 2003 року, актовий запис № 300. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO] Причиною звернення до суду з заявою про розірвання шлюбу стало те, що спільне життя з відповідачем не склалося, не зійшлись характерами. Просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, направили на адресу суду заяви в яких просять розглянути справу у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують. Таким чином, на підставі ч.2 ст. 158 та ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Суд, дослідив матеріали справи, приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 22 листопада 2003 року. Шлюб зареєстровано Добропільським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 300. Від даного шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER], видане 18.06.2004 р. Добропільським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції, але мета подальшого спільного життя подружжя та збереження родини відсутня. Згідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст.110 СК України. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке відповідає вимогам СК України, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Таким чином, матеріалами справи встановлено, що сторони примирюватись не бажають, втратили взаємні подружні стосунки, між ними виникли відносини які не сприяють збереженню їх сім'ї, обоє не бажають зберігати шлюб і тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Одночасно, з урахуванням приписів ст.113 СК України, суд вважає за необхідне залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище набуте у шлюбі: «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

28 січня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 21 липня 2011 року вона перебуває з відповідачем по справі у шлюбі, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 202. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який за домовленістю між сторонами проживає з позивачкою. Спільне життя між подружжям не склалося, останнім часом сторони не знаходять взаєморозуміння під час ведення домашнього господарства, використання сімейного бюджету, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки фактично припинені з вересня 2015 року. Позивачка вважає, що в подальшому підтримувати сімейні відносини сенсу немає. В судове засідання [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі та прохала розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, прохав розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають iз сімейних правовідносин, та на пiдставi ст.ст. 110, 112 СК України підлягають задоволенню. У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про шлюб /а.с.4/, вбачається, що 21 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 202, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Сторони мають малолітнього сина - [PERSON]. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, оскільки вона не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, та суперечитиме принципу добровільності шлюбу і визначеному ч. 3 ст. 56 СК України праву кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

28 січня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що 23.05.2014р. померла її рідна сестра, [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в м. Погребище по вул. Селянська (Фрунза), 26 (24). Однак позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, який би підтверджував право власності спадкодавця [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просила: визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в м. Погребище по вул. Селянська (Фрунза), 26 (24). Представник відповідача в судове не зявився, проте подав до суду заяву про неможливість зявитись в судове засідання, просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Зясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на таке: - ч.1 ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном.; - ч.1 ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична особа або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ч.1 ст.1218, ч.1 ст.1225 ЦК України, за змістом яких до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, в тому числі право власності на земельну ділянку, яке переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла 23.05.2014р., була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в м. Погребище по вул. Селянська (Фрунза), 26 (24); [PERSON], як єдина спадкоємиця за законом не може отримати свідоцтво про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа про належність нерухомого майна спадкодавцю, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

28 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON]. на утримання їхньої неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітню дочку, на утримання якої відповідач не надає матеріальної допомоги. Позивачка до суду не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, наполягає на задоволенні позову. У разі неявки відповідача, просить ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча судом був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, заперечень проти позову судові не надав, тому, зі згоди позивачки, суд розглядає справу заочно без участі відповідача на підставі наявних доказів, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України, а на підставі ст. 197 ЦПК України - без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: зокрема, встановлено, що сторони у справі перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного життя мають дочку - [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтва про її народження (а.с.4), яка мешкає з позивачкою. На даний час дитина знаходиться на утриманні матері - [PERSON], оскільки відповідач мешкає в м. Первомайському Харківської області, а позивачка в с. Олексіїхвка Первомайського району Харківської області, вихованням дитини батько не займається та матеріальної допомоги не надає. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Все зазначене вище дає підстави суду задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

28 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що 26.01.2012р. помер її чоловік, [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у виді земельної ділянки, яка розташована по вулиці Камінна, 31 в с. Новофастів Погребищенського району Вінницької області. Протягом шести місяців вона звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа (державного акта на право власності на земельну ділянку) про належність нерухомого майна спадкодавцю за життя. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, яка розташована по вулиці Камінна, 31 в с. Новофастів Погребищенського району Вінницької області. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте подав до суду повідомлення про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Зясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер 26.01.2012р., після її смерті залишилась спадщина у виді земельної ділянки, яку [PERSON] як єдина спадкоємиця за законом, має намір успадкувати, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на земельну ділянку, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа (державного акта на право власності на земельну ділянку) про належність нерухомого майна спадкодавцю за життя, тому з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право власності на земельну ділянку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

28 січня 2016 року гр. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, з дня подання позовної заяви. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав та згоден на стягнення з нього аліментів на утримання його дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.174 ч.4 ЦПК України у \~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод , інтересів інших осіб. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, ураховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає можливим стягнути щомісяця з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

28 січня 2016 року гр. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, з дня подання позовної заяви. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав та згоден на стягнення з нього аліментів на утримання його дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.174 ч.4 ЦПК України у \~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод , інтересів інших осіб. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, ураховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає можливим стягнути щомісяця з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

28 січня 2016 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29 червня 2002 року. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на суть сімейного життя, виниклу відсутність взаєморозуміння та періодичність виникнення скандалів. Шлюбні відносини між сторонами припиненні. Спільне господарство не ведуть, спір про розподіл майна та визначення місця проживання дітей між сторонами відсутній. Просила позовні вимоги задовольнити та шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що є відомості в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався. Згідно ст. 169 ч. 4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, та на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд вправі постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб може бути розірвано, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя та збереження родини стали неможливими. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 червня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Слов'янського міського управління юстиції, актовий запис № 246 (а.с. 3). Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами зникло взаєморозуміння, періодично почали виникати скандали, зникло бажання збереження родини. Спільного господарства сторонами не ведеться. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дітей сторони не мають. Судом надана оцінка кожному доказу, щодо їх належності, допустимості та достовірності. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки, які склалися у подружжя, причини конфлікту, суд приходить до висновку, що в сім'ї дійсно склались складні відношення, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи неможливим збереження сім'ї. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтовані, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

28 січня 2016 року до суду звернулися [PERSON], [PERSON] із заявою про усиновлення дитини, вказуючи, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в їх сім`ї панує злагода та достаток, мають належні житлові умови та задовільний стан здоров`я, бажають усиновити дитину-сироту [PERSON], [INFO] з метою надання йому стабільних та гармонійних умов життя та відчувати себе повноцінною сім'єю. В судовому засіданні заявники свої вимоги підтримали, просили заяву задовольнити. Представник служби у справах дітей Погребищенської районної державної адміністрації [PERSON], вважає, що заява підлягає задоволенню, заявники в змозі забезпечити належні умови виховання та утримання малолітнього [PERSON], усиновлення відповідає інтересам дитини. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. Поясненнями заявників та матеріалами справи встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають в шлюбі з 09.02.2008р. (а.с.9), за своїм матеріально-побутовим станом та станом здоров`я заявники в змозі забезпечити нормальні умови розвитку та виховання дитини-сироти (а.с.4,12, 13, 18), [PERSON] дав згоду на його усиновлення (а.с.6), усиновлення відповідатиме інтересам дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Зазначені правовідносини регулюються ч.3 ст.211, ч.1 ст.217 Сімейного кодексу України, відповідно до яких усиновлювачами можуть бути подружжя; усиновлення дитини проводиться за вільною згодою батьків. Враховуючи викладене та

Outcome: approved