Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

27.07.2021 року [PERSON] через свого представника Спеціального С.П. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання, укладеного 19.03.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі під №388, приведення сторін у первісний стан та повернення квартири [ADDRESS] , реєстрацію за останньою права власності на квартиру та зняття заборони. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 19 березня 2020 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір довічного утримання, відповідно до якого вона набула право власності на квартиру [ADDRESS] , та зобов`язалася забезпечувати позивачку утриманням та доглядом довічно. Однак, відповідач протягом всього часу ніколи не виконувала вимоги договору: не надавала повного утримання, не забезпечувала одягом, харчуванням, доглядом та не надавала допомоги, позивачка змушена самостійно докладати зусилля для організації свого життя. Ухвалою суду від 31 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача - адвокат Спеціальний С.П. в підготовчому засіданні уточнив позовні вимоги та просив розірвати договір довічного утримання та визнати право власності на квартиру. Відповідач [PERSON] в підготовчому засіданні позов визнала, просила розірвати договір довічного утримання. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачам. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. За умовами договору довічного утримання від 19.03.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Мартиненко А.М., зареєстрованого під №389, [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй на праві особистої приватної власності квартиру [ADDRESS] . Обов`язок набувача по наданню довічного забезпечення визначається у вигляді: повного матеріального утримання, забезпечення харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою і зберіганні права відчужувача безоплатного довічного користування та проживання у відчужуваній квартирі; вартість матеріального забезпечення (харчування, одягу, догляду та необхідної допомоги) визначена в розмірі 2000,00грн. на місяць (п.п.5, 6 договору). В зв`язку з посвідченням договору довічного утримання приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Мартиненко А.М. накладено заборону відчуження зазначеного в договорі майна - квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] до припинення договору довічного утримання. Відповідно до ст.744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно. Згідно ч.1 ст.749 ЦК України удоговорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Ч.1 ст.756 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужував набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Оскільки [PERSON] визнала позов, суд вважає необхідним розірвати договір довічного утримання, укладеного між сторонами, та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] , яка була передана у власність відповідачу на підставі спірного договору. Відповідно до ч.2 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним повернути позивачу судовий збір в сумі 454 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved