Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

29.01.2021 року [PERSON] через свого представника - адвоката Пана М.М. звернувся до суду з позовом до Київської міської ради про визначення частки померлого в праві спільної сумісної власності, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Герасименко К.В. Вимоги мотивовано тим, що після смерті матері позивача - [PERSON] , відкрилася спадщина на частку квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належала позивачу та його матері [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Невизначеність частки спадкодавця в праві спільної сумісної власності на квартиру призвела до відмови у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач просить визначити, що частка померлої в праві спільної сумісної власності на квартиру становила 1/2, а частка позивача становить 1/2. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 04.02.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 28.04.2021 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Представник Київської міської ради в суд не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не подав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Герасименко К.В. в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, на вимогу суду надала засвідчену копію спадкової справи № 1/2020 щодо майна померлої [PERSON] , яка померла [INFO] . За таких обставин, з урахуванням того, що у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд знаходить за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомості від 06.11.1996 року, зареєстрованому на Київській універсальній біржі за реєстраційним № С1306/13070, квартира [ADDRESS] належала на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON] [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . [PERSON] , померла [INFO] , що посвідчується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . До майна померлої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Герасименко К.В. 07.07.2020 року заведено спадкову справу № 1/2020 (номер у спадковому реєстрі 66076276), що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 60834838. З матеріалів спадкової справи вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернувся лише [PERSON] , інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, відсутні, до складу спадкового майна входить право власності на частку квартири [ADDRESS] , заповіт на випадок своєї смерті [PERSON] не складала. Таким чином частка [PERSON] у праві власності на квартиру підлягає успадкуванню за законом [PERSON] , на підставі ст. 1226 ЦК України. Проте, нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] , про що 28.01.2021 року виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для відмови, як це вбачається з постанови, було те, що неможливо визначити склад спадкового майна, а саме розмір частки померлої в праві власності на квартиру, так як квартира перебуває у спільній власності без визначення часток. Договором купівлі-продажу нерухомості від 06.11.1996 року частки співвласників у праві власності на квартиру дійсно не визначені. Тому, суд знаходить постанову нотаріуса обґрунтованою. Відповідно до ст. 368 ч. 1 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтями 370, 372 ЦК України, разом з іншим, встановлено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, та у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. З огляду на наведені вище обставини та вказані норми закону, суд приходить до висновку, що спір полягає у визначенні часток спадкодавця та позивача у праві спільної сумісної власності на квартиру, що дозволить позивачу оформити право на спадщину, шляхом одержання свідоцтва про право на спадщину. Позивач як співласник позбавлений можливості визначити такі частки за домовленістю, оскільки інший співвласник помер, а позивач є його єдиним спадкоємцем, відтак визначення часток за домовленістю є неможливим. Розмір цих часток ніким не оспорюється. Тому, суд, на розв`язання спору, знаходить за можливе визначити, що частка [PERSON] , померлої [INFO] , у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становила 1/2, а частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становить 1/2. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось, заходи забезпечення позову судом не вживались. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: approved