Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

28 вересня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з вищевказаним позовом, посилаючись на слідуючи обставини. 31 січня 2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 455, яким звернено стягнення на нерухоме майно- квартиру, розташовану за адресою м.Дніпропетровськ, вул..Суворова, буд.32 кв.№2, що належить на праві власності позивачці, зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 25 березня 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1070, букло передане в іпотеку Публічному акціонерному товариству «КБ «Надра», яке є правонаступником ВАТ «КБ «Надра». Строк платежу за вказаним договором іпотеки настав 13 січня 2014 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, виконавчим написом запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «КБ «Надра» у розмірі: -45\~961,67 доларів США - основний борг, -23\~870,16 доларів США - сума заборгованості по відсоткам, -25\~248,92 грн.- пеня, 37\~274,88 грн. штраф. Всього сума- 69\~831,83 долар США, що за курсом НБ України станом на 31 січня 2014 року (1 долар США= 7,993грн.) становить 558\~165, 82 грн., витрати, повязані з вчиненням виконавчого напису- 1\~700 грн. Всього, в гривневому еквіваленті, з урахуванням витрат, повязаних з вчиненням виконавчого напису- 622\~389,62 грн. Строк, за який провадилось стягнення- пять років сім місяців сімнадцять днів, а саме з 25 березня 2008 року по 11 листопада 2013 року. 07 серпня 2015 року Бабушкінським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ відкрито виконавче провадження ВП № 48440285 з примусового виконання вказаного виконавчого напису № 455, виданого 31 січня 2014 року. Позивачка вважає, що спірним виконавчим написом порушені її права, оскільки нотаріус, при вчинені виконавчого напису, порушила вимоги Закону України «Про нотаріат», а саме вчинила напис після закінчення строку давності, нотаріусу не надано документів, які б підтверджували безспірність заборгованості боржника, стягував КБ «Надра» не надав підтверджень направлення боржнику вимоги про усунення порушення. Таким чином, вважає, що нотаріус не звернув увагу на недостримування стягувачем (іпотекодержателем) встановленої законом процедури, яка є обовязковою та передує процедурі позасудового врегулювання, помилково дійшов висновків про безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та безпідставно вчинив спірний виконавчий напис. В судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, підтвердив, що нотаріусу, що вчинив виконавчий напис, наддавались всі належні документи, строк давності не порушений, підстав для відмови у вчинені напису у нотаріуса не було. Представник третьої особи- приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, з аналогічних підстав, вказаних представником відповідача. Представник третьої особи- Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, до суду викликався належним чином, заяв, заперечень тощо від представника вказаної особи до суду не надходило. Суд, заслухав учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали нотаріальної справи, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. 25 березня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра» та позивачкою було укладено кредитний договір № 795876/ФЛ, згідно якого банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 46\~634,40 доларів США з визначеними умовами щодо сплати відсотків за користування кредитом, на придбання квартири № 2 за адресою м.Дніпропетровськ, вул.Суворова, 32. Банк надав кредит на строк до 12 березня 2028 року. вказане підтверджено кредитним договором (а.с.9-11). В якості забезпечення виконання позивальником зобов'язань, позичальник уклав з банком договір іпотеки вказаної квартири № 795876/ФЛ-З (а.с.12-13). 31 січня 2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис (а.с.14), зареєстрований в реєстрі за № 455, яким звернено стягнення на нерухоме майно- квартиру, розташовану за адресою м.Дніпропетровськ, вул..Суворова, буд.32 кв.№2, що належить на праві власності позивачці, зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 25 березня 2008 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1070, букло передане в іпотеку Публічному акціонерному товариству «КБ «Надра», яке є правонаступником ВАТ «КБ «Надра». Строк платежу за вказаним договором іпотеки настав 13 січня 2014 року. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, виконавчим написом запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «КБ «Надра» у розмірі: -45\~961,67 доларів США - основний борг, -23\~870,16 доларів США - сума заборгованості по відсоткам, -25\~248,92 грн.- пеня, 37\~274,88 грн. штраф. Всього сума- 69\~831,83 долар США, що за курсом НБ України станом на 31 січня 2014 року (1 долар США= 7,993грн.) становить 558\~165, 82 грн., витрати, повязані з вчиненням виконавчого напису- 1\~700 грн. Всього, в гривневому еквіваленті, з урахуванням витрат, повязаних з вчиненням виконавчого напису- 622\~389,62 грн. Строк, за який провадилось стягнення- пять років сім місяців сімнадцять днів, а саме з 25 березня 2008 року по 11 листопада 2013 року. 07 серпня 2015 року Бабушкінським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського МУЮ відкрито виконавче провадження ВП № 48440285 з примусового виконання вказаного виконавчого напису № 455, виданого 31 січня 2014 року (а.с.18). Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за новим зобовязанням шляхом звернення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 32 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В ній викладається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Вказаними нормами передбачено право іпотекодержателя розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса у разі незадоволення іпотекодавцем вимоги іпотеко держателя про виконання порушеного боржником зобовязання у тридцяти денний строк. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 282 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року №20/5, передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч.1 статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями- не більше одного року. Частиною 4 пункту 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та(або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Згідно пункту 284 Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Пунктом 283 Інструкції встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема,має бути зазначено: відомості про найменування і адресу стягувача та боржника, дата та місце народження боржника- фізичної особи, місце його роботи, номери рахунків у банках, кредитних установах, код ЄДРПОУ для юридичної особи, строк, на який має провадитися стягнення, інформація щодо суми, яка підлягає стягненню або предметів, що підлягають витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються зокрема оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. Таким чином, вказаними приписами законодавства встановлено, що нотаріус при вчиненні вказаного напису про звернення стягнення на предмет іпотеки не перевіряє безспірність заборгованості не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 31 січня 1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» з подальшими змінами, розяснив судам, що в справах про оспорювання виконавчого напису боржник може оспорити в позовному провадженні лише правильність вимог, зазначених у виконавчому напису. В даному випадку предметом спору є не дійсний розмір боргу перед кредитором, або його відсутність, а дотримання нотаріусом діючого законодавства при вчинені виконавчого напису, а такі порушення не можуть бути підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Встановлено, зокрема з матеріалів оглянутої в судовому засіданні нотаріальної справи, що приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані всі необхідні документи, передбачені постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року № 1172. В судовому засіданні були спростовані доводи позивачки щодо неналежного повідомлення юоржника про порушення зобовязання. Нотаріусом суду надані письмова вимога про усунення порушень за кредит ним договором (а.с.44) з описом вкладання у цінний лист датований поштою 13.12.2013р.(а.с.45). За таких обставин виконавчий напис приватного нотаріуса [PERSON] який є предметом спору, вчинений відповідно до вимог чинного законодавства, а відповідач ПАТ КБ «Надра» реалізував свої право на захист свого цивільного права шляхом звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. Суд визначає, що є безпідставними посилання сторони позивача на те, що виконавчий напис вчинено з порушенням строків позовної давності, які встановлені ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Частина 1 вказаної статті передбачає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями- не більше одного року, а це означає, що нотаріусом перевіряється дата настання вимоги. З матеріалів справи видно, що вимога про настання строку виконання зобовязання за кредитним договором настала з 13 грудня 2013 року, тобто з для направлення вимоги позивачці, а тому нотаріусом не було порушено вимоги вказаної ст..88 Закону України «Про нотаріат». Стороною позивача в судовому засіданні не оспорюється дата направлення відповідачем вимоги позивачці. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed