Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

27.12.2019 року [PERSON] звернулася до суду з наданим позовом /а.с.2/, який згодом уточнила /а.с.28/, мотивуючи тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 4825483200:02:000:0048 площею 5,2054 га, що розташована в межах території Кримківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.01.2018 року. Право власності на земельну ділянку перейшло до неї в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ «Агрофірма Корнацьких» відповідно до договору оренди земельної ділянки від 01.12.2010 року, укладеного її матір`ю за життя, строком на 50 років. Позивачка письмово повідомила ТОВ «Агрофірма Корнацьких» про перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В порушення п. 11 умов договору відповідач не сплатив орендну плату за 2018-2019 роки, яка складає 6\~803 грн. 76 коп. Також позивачка просить стягнути з відповідача пеню за період з 27.12.2017 рок по 27.12.2018 року в сумі 3\~401 грн. 88 коп., оскільки відповідно до пункту 14 договору у разі несвоєчасної сплати орендної платим справляється пеня в розмірі 0,3% за кожний день прострочення. Також в порядку ст. 625 ч.1 ЦК України позивачка просить стягнути 3% річних 102 грн. та інфляційні витрати 369 грн. 95 коп. Всього просить стягнути з відповідача на її користь 11\~000 грн. 76 коп. та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 28.12.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними матеріалами справи, з особливостями, передбаченими ст. 279 ЦПК України. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. На виконання ухвали суду про витребування доказів від 28.12.2019 року ТОВ «Агрофірма Корнацьких» надано довідку про нарахування орендної плати за 2018-2019 роки за договором оренди землі від 01.12.2010 року, укладеного [PERSON] та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» /а.с.23/. Позивачка надала уточнений позов /а.с.28/ із підтвердженням надсилання його копії відповідачу. Ухвалою суду від 26.02.2020 року відкладено розгляд справи через відсутність відомостей про належне повідомлення відповідача про розгляд справи. Станом на день розгляду справи відповідачем не подано відзиву на уточнений позов. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності за рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22.01.2018 року у справі № 484/4314/17, провадження № 2/484/312/18 в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] належить земельна ділянка для товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,21 га кадастровий номер 4825482300:02:000:0048, розташована в межах території Кримківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області /а.с.7-8/. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності спадкоємець [PERSON] зареєструвала право власності на зазначену вище земельну ділянку /а.с.9/. Дана земельна ділянка перебуває в оренді ТОВ «Агрофірма Корнацьких», відповідно до договору оренди землі від 01.12.2010 року, укладеного між ТОВ «Агрофірма Корнацьких» та [PERSON] строком на 50 років /а.с.5-6/. ТОВ «Агрофірма Корнацьких» відомо про перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування до [PERSON] , що підтверджується поштовим повідомленням про отримання заяви позивачки. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Всупереч вимогам договору, ТОВ «Агрофірма Корнацьких» не виконує покладені на нього договором зобов`язання, у зв`язку із чим має місце заборгованість перед позивачкою по орендній платі за 2018-2019 роки. Згідно п. 11 Договору орендна плата вноситься щорічно до 26 грудня того року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі. Відповідно до вимог ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Згідно правил ст. 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата справляється у грошовій, натуральній та відробітковій ( надання послуг орендодавцю) формах. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Відповідно до змісту ст. 629, 526, 530 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами і зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно відомостей, наданих на виконання ухвали суду відповідачем, [PERSON] за 2018 рік нараховано орендну плату у розмірі 4\~225 грн. 94 коп., з якої мало бути утримано: ПДФО 760 грн. 67 коп., ВС 63 грн. 39 коп., до виплати 3\~401 грн. 88 коп. За 2019 рік орендна плата нарахована в такому ж розмірі, однак станом на день розгляду справи вона позивачці не виплачена /а.с.23/. Доказів сплати орендної плати за 2018-2019 роки відповідачем не надано. Відповідач також не надав жодного доказу на підтвердження факту спроби сплатити орендну плату та факту ухилення позивачки від отримання такої плати. Таким чином, сплата орендної плати є обов`язком відповідача відповідно до умов договору. Такий обов`язок відповідач не виконує, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по орендній платі за 2018-2019 роки підлягають задоволенню. Щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних витрат суд зазначає наступне. Пунктом 3 ч.1 ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до п.14 договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня в розмірі 0,3% несплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до ст. 549 ЦК України пенею є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно розрахунку, наданого позивачкою, сума пені за період з 27.12.2017 року по 27.12.2018 року становить: 3\~401 грн. 88 коп. (365 днів) х 0,3% = 3\~725 грн. 05 коп. Відповідачем не надано належних доказів на спростування наданого позивачкою розрахунку; обов`язок сплатити пеню передбачений п.14 договору. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин суд вважає, що вимога про стягнення пені підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Така правова позиції викладена у постанові Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18. При наявності умов договору, які сторони добровільно погодили, про визначення остаточного розміру орендної плати з урахуванням індексів інфляції, такий розмір має визначатись із застосуванням визначеного індексу інфляції. Згідно п.10 умов договору обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Дослідивши надані позивачем розрахунки, а саме: розрахунок стягнення 3% річних та розрахунок стягнення інфляційних витрат за весь час прострочення, суд погоджується із зазначеними розрахунками. Крім того суд враховує, що зазначені розрахунки не оспорювалися відповідачем. За таких обставин слід стягнути з ТОВ «Агрофірма Корнацьких» 102 грн. 3% річних та 369 грн. 95 коп. інфляційних витрат. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За наведених обставин, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, оскільки позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved