Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

29.03.2021 року [PERSON] звернулася до Баранівського районного суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович; приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, в якому просить, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 25.01.2021 року № 10634, вчинений [PERSON] , приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу, про звернення стягнення з неї [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором 2983589 від 26.09.2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «І Безпечне агентство необхідних кредитів», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором 03042017 від 03.04.2017 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», заборгованість за кредитним договором 2983589 від 26.09.2019 року в сумі 9948,00 грн., та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати в сумі 908,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 20.03.2021 року рекомендованим поштовим відправленням отримала від приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького П.В. дві постанови у виконавчому провадженні АСВП № 64841001 про примусове виконання виконавчого напису № 10634, вчиненого 25.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з неї коштів на загальну суму 9948,00 грн. на підставі кредитного договору 2983589 від 26.09.2019 року, укладеного між нею та ТОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитним договором 03042017 від 03.04.2017 року є ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал». Вважає, що вказаний виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки: звернуто стягнення на користь ТОВ «ФК«Профіт Капітал», яке набуло від первісного кредитора права вимоги за кредитним договором 2983589 на два роки раніше, ніж ці права виникли у первісного кредитора; до вчинення виконавчого напису їй не надсилалася письмова вимога про усунення порушення виконання зобов`язання; заперечує не тільки суму боргу, але й сам факт наявності боргу тому, що з ТОВ «І Безпечне агентство необхідних кредитів» ніколи не укладала кредитного договору; виконавчий напис від 25.01.2021 року № 10634 вчинено всупереч нормам Переліку документів, за якими стягнення проводится в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого ПКМУ від 29.06.1999 року № 1172, адже з цього Переліку станом на 25.01.2021 року було виключено «пункт 2 Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Оскільки спір не вирішено добровільно, тому звернулася до суду за захистом цивільного права. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощено позовного провадження від учасників справи не надходили. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу до суду не надходило. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином (а.с.49). Відповідач ТОВ «ФК«Профіт Капітал» на виконання вимог ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження від 31.03.2021 року відзив на позовну заяву не подав, 14.04.2021 року до суду надійшло клопотання про продовження процесуальних строків для подання відзиву, яке ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 28.04.2021 року біло задоволено, продовжено строк для подання відзиву до 28.05.2021 року. Ухвала суду, судова повістка про виклик до суду були вручені відповідачу 12.05.2021 року, тобто відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду цивільної справи був повідомлений належним чином в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяв про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав (а.с.25-27, 37-38, 44-45, 48, 50). Третя особа, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович пояснень щодо заявлених вимог не подав, 14.05.2021 року до суду надійшли належним чином завірені копії документів на підставі яких, було вчинено виконавчий напис №10634 від 25.01.2021 року (а.с.53-65). Третя особа, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович пояснень щодо заявлених вимог не подав. Оскільки відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності до вимог ч.8 ст.178 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. на підставі заяви поданої директором ТОВ «ФК «Профіт Капітал» Козирь Т.О. №2404439 від 11.01.2021 року, вчинено виконавчий напис № 10634 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» заборгованості в сумі 9948,00 грн. (а.с. 11, 54, 55). 16.03.2021 року приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький П.В. на підставі заяви директора ТОВ «ФК «Профіт Капіта» виніс постанову про стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувача ТОВ «ФК «Профіт Капітал» заборгованість у розмірі 9948,00 грн., основну винагороду приватного виконавця у розмірі 994,80 грн. у виконавчому провадженні № 64841001, а також зобов`язати боржника подати декларацію про доходи та майно, з попередженням про відповідальність за неподання декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (а.с. 12, 14-15, 17-18). Згідно інформації про виконавче провадження отриманої з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень 26.03.2021 року, виконавче провадження за номером 64841001 відкрито на підставі виконавчого напису від 25.01.2021 року №10634 приватним нотаріусом Житомирського МНО Горай О.С. приватним виконавцем Лужинецьким П.В. про стягнення коштів з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» в сумі 9948,00 грн. (а.с.20-21). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями-не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису-надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності-це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та виходячи з системного аналізу статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й встановити та зазначити у рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). З матеріалів справи слідує, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, оскільки сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості позивача. Крім того, позивачем заперечується наявність договірних відносин із відповідачем. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку, а відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи те, що нотаріус вчинив виконавчий напис з порушенням норм чинного законодавства, не перевірив безспірності заборгованості, тому наявні підстави для задоволення позову. В роз`ясненнях, викладених в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», затверджених постановою від 07 лютого 2014 року №2, у 10 пункті роз`яснень зазначено, що, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом України «Про нотаріат» №3425-XII. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що факт безспірності підпадає під об`єктивний сумнів, стверджувати протилежне підстави відсутні, а тому зазначений виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, тобто позов є обґрунтованим. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати, які складаються із судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: approved