Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

28.12.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення\~ заборгованості в розмірі 116529 грн. 49 коп. за кредитним договором №б/н від 13.02.2014 року, яка складається з: заборгованості за кредитом 2499 грн. 53 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 103354 грн. 75 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом 4650 грн. 00 коп.,\~ штрафу (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штрафу\~ (процентна складова) 5525 грн. 21 коп., а також судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, в поданій позовній заяві просив розглянути справу за відсутності представника. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із таких підстав. Згідно ч. 1 ст.626, ст.627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1\~ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Акціонерне товариство «Акцент-Банк» є правонаступником прав та обовязків Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», у звязку з тим, що рішенням загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 року змінено організаційно-правову форму та назву позивача з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» на Акціонерне товариство «Акцент-Банк» про що зазначено у п.11. Статуту АТ «Акцент-Банк». Судом встановлено, що \~13.02.2014 року між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. При цьому, розмір кредитного ліміту встановлюється відповідно до положень п.п. 2.1.2.3 та 2.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між сторонами Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до п.2.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту , а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 2.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг уразі невиконання зобовязань за Договором, на вимог банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) оплати винагороди Банку. Власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту у відповідності до вимог п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. З матеріалів справи слідує, що відповідач умов договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 30.09.2018 року утворилась заборгованість в розмірі 116529 грн. 49 коп. за кредитним договором №б/н від 13.02.2014 року, яка складається з: заборгованості за кредитом 2499 грн. 53 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 103354 грн. 75 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом 4650 грн. 00 коп.,\~ штрафу (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штрафу\~ (процентна складова) 5525 грн. 21 коп. (а.с. 5). Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Свої зобов'язання відповідно до умов підписаного кредитного договору АТ «А-Банк» виконало в повному обсязі, а саме надало [PERSON] кредит у розмірі та на умовах, встановлених вищезгаданим договором. Відповідач в порушення вищевказаних пунктів «Умов та правил надання банківських послуг» належним чином не виконував взяті на себе зобовязання, а саме не вносив платежі на погашення кредиту, не сплачував нараховані проценти за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 30.09.2018 року. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ч. 2\~ст. 1050 ЦК України, відповідно до якої якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Розрахунок позивача є належним доказом розміру заборгованості, що виникла в зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором, відповідачем такий розрахунок не оспорений та не наданий суду інший розрахунок. Відповідно ч.1ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В той же час, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з [PERSON] штрафів в сумі 500 грн. та 5525 грн. 21 коп. з огляду на таке. Відповідно до\~ст.\~549\~ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3\~ст.549 ЦК України). За положеннями\~ст.61\~Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~ст.\~549\~ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст.61\~Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. За наведених обставин вимоги позивача доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі, при тому, що відповідачем [PERSON] допущено прострочення виконання зобов'язання, в звязку з чим підлягають до часткового задоволення в сумі 110504 грн. 28 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 2499 грн. 53 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 103354 грн. 75 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом 4650 грн. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1762 грн. 00 коп.

Outcome: partial