Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

27.12.2016 року позивачі звернулися до суду з позовом про визнання за ними права власності на частки земельних ділянок, які розташовані на території Костянтинопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, в порядку спадкування за законом після смерті батька позивача [PERSON] - [PERSON], матері позивача [PERSON] - [PERSON] та брата [PERSON] - [PERSON] . Вимоги заявників мотивовано відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючих документів. Сторони по справі в судове засідання не зявились. Від позивачів та їх представника за довіреністю [PERSON] надійшли заяви, в яких вони свої вимоги підтримали повністю та просили суд здійснювати розгляд без їх участі. Від Костянтинопільської сільської ради надійшов лист в якому орган місцевого самоврядування позовні вимоги визнав повністю та клопотав про можливість розгляду справи без участі його представника. Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, а відтак, згідно ст. 31,174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Обґрунтованість заявлених вимог підтверджується також і зібраними у справі доказами. Так, розглянувши матеріали справи, судом встановлено: Відповідно до довідки відділу держгеокадастру у Великоновосілківському районі Донецької області та копій державних актів на право власності на земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зокрема: - [PERSON] площею 5,45 га ріллі кадастрові номери 1421282700:03:001:0267, 1421282700:03:001:0625, 1421282700:03:001:0887, [PERSON] площею 5,43 га. ріллі, кадастровий номер 1421284800:01:001:0623 та площею 1,5901 га ріллі кадастрові номери 1421282700:03:001:0268, 1421282700:03:001:0626, 1421282700:03:001:0888, 1421282700:03:001:0889, розташовані на території Костянтинопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області. Із відомостей відділу Держгеокадастру у Великоновосілківському районі Донецької області з проекту землеустрою щодо організації земельних часток (паїв) колишнього КСП «ім. Куйбишева» Великоновосілківського району Донецької області, вбачається, що грошова оцінка вказаних вище земельних ділянок станом на 2016 рік складає відповідно - кадастрові номери 1421282700:03:001:0267, 1421282700:03:001:0625, 1421282700:03:001:0887 145496,53 грн., кадастрові номери 1421282700:03:001:0268, 1421282700:03:001:0626, 1421282700:03:001:0888, 1421282700:03:001:0889- 145467,75 грн. 04.10.2005 року померла [PERSON] а 27.01.2006 року помер [PERSON], про що свідчать копії свідоцтв про смерть І-НО № 058309 від 04.10.2005 року та І-НО № 634391 від 27.06.2012 року. Померлі [PERSON] і [PERSON] були подружжям та [PERSON], [PERSON], [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON] являються дітьми народженими від шлюбу померлих, що підтверджується копіями свідоцтв про укладення шлюбу та народження. [PERSON] та [PERSON] померли, відповідно до копій свідоцтв про реєстрацію смерті І-НО № 634391 від 27.06.2012 року та І-НО № 671671 від 03.01.2012 року. Згідно заповіту від 04.11.1997 року, посвідченомго секретарем Костянтинопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, померлий [PERSON] заповів сину [PERSON] належну йому земельну ділянку площею 5,45 га ріллі, кадастрові номери 1421282700:03:001:0267, 1421282700:03:001:0625, 1421282700:03:001:0887, яку [PERSON] прийняв не заявивши відмови від неї у встановлений законом строк та шляхом постійного проживання з [PERSON], що підтверджується відповідною довідкою сільської ради. Позивач [PERSON] є сином [PERSON] згідно копії свідоцтва про народження та на момент смерті [PERSON] проживав з батьком однією сімєю та вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька у вигляді земельної ділянки площею 5,45 га ріллі, кадастрові номери 1421282700:03:001:0267, 1421282700:03:001:0625, 1421282700:03:001:0887. Згідно довідок Костянтинопільської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) [PERSON], на момент смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] проживала з ними однією сімєю за однією адресою, є спадкоємцем часток майна померлих першої та другої черги відповідно та є такою, що прийняла спадщину та не заявляла відмови від неї. Постановою державного нотаріуса Великоновосілківської державної нотаріальної контори [PERSON] від 20.02.2016 р. у видачі свідоцтва на спадщину за законом на частки земельних ділянок позивачам було відмовлено на підставі того, що відсутні оригінали державних актів на вказані земельні ділянки. Поряд з цим, інформації про інших осіб, які претендують на спадкове майно нотаріусом не зазначено. Відповідями органів реєстрації та земельного кадастру визначено неможливість отримання позивачами дублікатів правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно. Неможливість оформити право власності на земельні ділянки в позасудовому порядку, перешкоджає можливості володіти, користуватись та розпоряджатись майном, а тому стало підставою для звернення позивачів до суду із позовом про захист їх майнових прав та інтересів. Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до\~\~ч. 1\~ст. 11\~\~ЦПК України,\~\~суд\~\~розглядає цивільні справи\~\~не інакше як за зверненням фізичних\~\~чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть\~\~участь у справі.\~ За змістом пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В порядку ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цих прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Статтею 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватись та розпоряджатись майном (ст. 317 ЦК України). Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до вимог ст.\~ст. 1216-1220 ЦК України\~\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків\~\~(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини\~\~входять усі права та обов'язки, що\~\~належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не\~припинилися внаслідок\~\~його смерті. Статтею 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її та незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Так виходячи із змісту наведених норм і відповідно до встановлених у даній справі обставин, неможливість реєстрації права власності на нерухоме майно не повинно обмежувати права власника, щодо ефективного користування своїм правом власності, яке гарантоване статтю 1 Протоколу N 1 Конвенції. У той же час, у відповідності до дійсного змісту\~статті 386 ЦК України,\~захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб які є потенційними власниками, які правомірно володіють майном на підставах передбачених законом виходячи зі змісту договору, тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], у відповідності з діючим законодавством, фактично прийняли спадщину не заявляючи відмови від неї у відповідності ст. 1270 ЦК України та проживаючи постійно із спадкодавцями на час відкриття спадщини, однак отримати свідоцтва про право на спадщину позбавлені можливості, через відсутність правовстановлюючих документів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, а також те, що іншого способу захисту порушених прав у позивачів не існує, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимоги у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved