overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

27 березня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 16 квітня 2010 року у виконкомі Клішковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області України за актовим записом № 08 між ним та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від подружніх відносин у сторін є неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї, є те, що у сторін різні характери та погляди на життя, між ними немає взаєморозуміння щодо багатьох принципових життєвих позицій. Вказує, що подружні відносини між сторонами припинилися з вересня 2015 року, фактично сторони як одна сім'я не проживають, спільного господарства не ведуть, кожен з них веде життя, ніяким чином не пов'язане з сімейними відносинами. Заперечує щодо примирення з відповідачем. Спірних питань щодо спільного майна подружжя та місця проживання дитини немає. Подальше спільне проживання та збереження сімї з відповідачем вважає не можливе, підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, судові витрати просить залишити за ним. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте надала суду заяву, відповідно до якої просить розглянути без неї, позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згідна. Після розлучення залишити дошлюбне прізвище «Руснак». Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 16 квітня 2010 року, зареєстрованому у виконкомі Клішковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області України за актовим записом № 08 (а.с.6). Від подружніх відносин у сторін є неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO] (а.с.7). Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, їх шлюб набув формального характеру і тому суд вважає, що його необхідно розірвати. При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом приймається до уваги заява позивача [PERSON], згідно якої останній просить судовий збір залишити за собою.\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

27 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 10 жовтня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, актовий запис № 622 розірвати. В обґрунтування позову він зазначив, що від шлюбу у них 01 липня 1999 року народився син [PERSON]. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з грудня 2016 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач у судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав у повному обсязі та просив розірвати шлюб. Відповідачка у судове засідання не зявилася, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Матеріалами справи встановлено, що сторони 10 жовтня 1998 року уклали шлюб (арк.с.5). Від шлюбу у них 01 липня 1999 року народився син [PERSON] (арк.с.5). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують з грудня 2016 року та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, зібрані у справі докази та наявна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

27 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 30.04.2011 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Шлюбні відносини з відповідачем припинені внаслідок несумісності характерів, відсутністю взаєморозуміння. Вважає, що подальше сімейне життя не можливе, спору про розділ майна та місце проживання дитини немає. Позивач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволені позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, де зазначено, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 30.04.2011 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON]та [PERSON](дошлюбне прізвище - [PERSON]) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.04.2011року, актовий запис №164. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 18.10.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON]та [PERSON]. Вимогами ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, суд вважає, що збереження сім'ї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

27 березня 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 17 червня 2000 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. З 2016 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

27 березня 2017 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 12 жовтня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через зловживання відповідачем спиртних напоїв. Шлюбні відносини припинили. Відповідач не бажає звертатись дол. Органів РАЦС за вирішенням питання про розірвання шлюбу, а тому вона вимушена звернутись до суду із даним позовом. Спору щодо поділу майна не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 жовтня 2013 року, про що Відділом державної реє\\страції актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 478 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 4). Спільне життя з відповідачем не склалося через зловживання відповідачем спиртних напоїв. Шлюбні відносини між сторонами припинені в січні 2017 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть. У своїх письмових заявах, поданих до суду, сторони наполягали на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст.\~110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

27 березня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх доходів, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину. Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти позову не заперечує.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Зясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Статтею 180 СК України встановлений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів судом враховуються обставини, визначені статтею 182 СК України, а саме стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч.4, ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення\~ позову. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб та вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст.180, ч.3 ст. 181, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

27 березня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньки Поліни, [INFO] в розмірі по 1 500 грн. щомісяця на кожну дитину. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач - батько дітей - не виконує свого обов'язку по їх вихованню та не утримує матеріально, діти перебувають на утриманні матері. В судове засідання позивач не зявилась, представник позивача подав заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає частково. Вивчивши матеріали справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 2006 року, однак на даний час проживають окремо. За період шлюбу мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку Поліну, [INFO], про що свідчать копії свідоцтва про шлюб та про народження дітей, що містяться в матеріалах справи. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру утримання, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує ряд обставин, серед яких матеріальне становище відповідача. Оскільки суд встановив, що діти проживають з позивачкою, усі обовязки щодо їх виховання позивач несе самостійно, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно та регулярно не надає, погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1 000 грн. щомісяця на кожну дитину, тому суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти в розмірі 1 000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Крім того, стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

27 березня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 200 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину. Позивач в судове засідання не зявилась надала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти позову не заперечує.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Зясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). Статтею 180 СК України встановлений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів судом враховуються обставини, визначені статтею 182 СК України, а саме стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач на даний час не працює. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч.4, ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення\~ позову. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб та вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст.180, ч.3 ст. 181, 184, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

27 березня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 10 серпня 2013 року у відділі ДРАЦС по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського МРУЮ у Донецькій області, від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому позивач з урахуванням наданих уточнень до позовної заяви просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позов визнає в повному обсязі (а.с.17). Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши позицію відповідача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що в судовому засіданні встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 серпня 2013 року у відділі ДРАЦС по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського МРУЮ у Донецькій області, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.6). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом ДРАЦС по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського МРУЮ у Донецькій області (а.с.7). Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності із ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності із ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову, з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі ст.ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-12 00:00:00

27 березня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 10 червня 1995 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 червня 1995 року, актовий запис № 6 (а/с 4). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved