Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

28.10.2020 року до суду звернувся позивач КС «Союз Дніпро», з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 06.11.2020 року отримані довідки про реєстрацію місця проживання відповідачів - фізичних осіб Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06.11.2020 року відкрите провадження по цивільній справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовче судове засідання на 22.12.2020 року. 17.12.2020 року від відповідача [PERSON] , надійшов відзив на позовну заяву. 22.12.2020 року розгляд справи відкладений до 22.02.2021 року в зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання представника позивача. 31.12.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив. 22.02.2021 року від відповідача [PERSON] , надійшли заперечення на відповідь на відзив. 22.02.2021 року закінчене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 01.04.2021 року Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. В судовому засіданні 01.04.2021 року оголошена вступна та резолютивна частина рішення Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором споживчого кредиту № 658/19 від 12 квітня 2019 року в загальній сумі 218 650.00 грн..грн., з яких 80 000.00 грн., - залишок по кредиту; 138 650.00 грн., - заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом з урахуванням прострочених платежів та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 12.04.2019 року між кредитною спілкою «Союз - Дніпро» та відповідачем [PERSON] , було укладено кредитний договір № 658/19 Згідно умов кредитного договору позивач надав відповідачу - 1 кредитні кошти в сумі 80 000 грн., строком на 48 місяців, починаючи з 12.04.2019 року по 11.04.2023 року. Відповідач [PERSON] , зобов`язувалась повернути отриманий кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. Кредит був отриманий частинами: 12 квітня 2019 року, 15 квітня 2019 року і 16 квітня 2019 року, що підтверджується видатковими касовими ордерами № 57 від 12.04.2019 року на суму 21.000.00 грн., №59 від 15 квітня 2019 року на суму 50 000 грн.. і № 62 від 16 квітня 2019 року на суму 9 000.00 грн. Відповідно до умов кредитного договору № 658/19 від 12.04.2019 року, відповідач [PERSON] , зобов`язувалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з 10 по 16 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий у строк до 11.04.2023 року. Відповідач повинна була повернути кредит в сумі 80 000.00 грн.. та нараховані відсотки за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів відповідно до п. 6.1 Договору споживчого кредиту. Відповідач [PERSON] , належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за договором споживчого кредиту, несвоєчасно вносила платежі за укладеним кредитним договором, що виявилось в тому , що з лютого 2020 року відповідач припинила сплату по кредиту. Тому при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту нарахування процентів відповідачем розраховувалось відповідно до п. 4.5 Кредитного договору за кожен день простроченого платежу. Станом на 01 жовтня 2020 року залишок залишення заборгованості за кредитом складає 80 000.00 грн. Згідно кредитного договору та розрахунку заборгованості відповідач [PERSON] , повинна повернути:: -Залишок по кредиту - 80 000.00 грн.; - Проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів - 138 650.00 грн. Тобто загальна сума заборгованості 218 650.00 грн. В забезпечення виконання зобов`язань за укладеним договором споживчого кредиту з відповідачем [PERSON] , було укладено договори поруки з відповідачами [PERSON] , [PERSON] ,. і [PERSON] . Відповідно до умов договорів поруки відповідачі [PERSON] , [PERSON] ,. і [PERSON] , відповідають за зобов`язаннями [PERSON] , в повному об`ємі, тобто за повернення кредиту та за сплату процентів за його користування, за оплату додаткових процентів, а також за погашення збитків, які поніс кредитор через невиконання або неналежне виконання боржником умов кредитного договору. Вказану вище суму заборгованості відповідачі не сплачують в добровільному порядку, направлені на їх адреси претензії залишились без відповіді, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі давши пояснення, фактично установлені матеріалами справи. Відповідачі [PERSON]. [PERSON] , та [PERSON] ,. позовні вимоги визнали. Відповідач [PERSON] ,. в судове засідання не з`явилась, про дату час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник відповідачів [PERSON]. [PERSON] , адвокат Серебряков Е.С., позовні вимоги визнав, виходячи із позиції своїх довірителів. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що: 12.04.2019 року між кредитною спілкою «Союз - Дніпро» та відповідачем [PERSON]. , було укладено кредитний договір № 658/19. Таким чином між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини з кредитного договору . Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. ч. 2 ст. 6 ЦК України, передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 80 000.00 грн., строком на 48 місяців, починаючи з 12.04.2019 року по 11.04.2023 року. А відповідач, [PERSON] , зобов`язувалась повернути отриманий кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. Кредит був отриманий відповідачем [PERSON] , частинами: 12 квітня 2019 року, 15 квітня 2019 року і 16 квітня 2019 року,що підтверджується видатковими касовими ордерами № 57 від 12.04.2019 року на суму 21.000.00 грн., №59 від 15 квітня 2019 року на суму 50 000 грн.. і № 62 від 16 квітня 2019 року на суму 9 000.00 грн. Відповідно до умов кредитного договору № 658/19 від 12.04.2019 року, відповідач [PERSON] , зобов`язувалася погашати заборгованість по кредитному договору щомісячно у період з 10 по 16 число кожного місяця згідно з графіком погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та відсотків за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий у строк до 11.04.2023 року. Відповідач повинна була повернути кредит в сумі 80 000.00 грн.. та нараховані відсотки за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесенні платежів відповідно до п. 4.5 кредитного договору . Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичайно ставляться. Судом встановлено, що позивач належним чином виконав покладені на нього обов`язки за укладеним кредитним договором, а саме видав відповідачу кредитні кошти в сумі 80 000.00 грн., що підтверджується видатковими касовими ордерами № 57 від 12.04.2019 року на суму 21.000.00 грн., №59 від 15 квітня 2019 року на суму 50 000 грн.. і № 62 від 16 квітня 2019 року на суму 9 000.00 грн. В свою чергу відповідач [PERSON] , належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання. Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що з лютого 2020 року відповідач припинила вносити грошові кошти на погашення кредиту. Згідно умов укладеного договору при несвоєчасному внесенні платежів по поверненню кредиту, нарахування процентів відповідно до п. 4.5 Кредитного договору здійснюється в підвищеному розмірі, а саме: за кожен день простроченого платежу, що підтверджується кредитним договором та наданим суду розрахунком заборгованості за укладеним кредитним договором. Заборгованість відповідача [PERSON] , за кредитом станом на 01 жовтня 2020 року складає 218 650.00 грн., з яких: -Залишок по кредиту - 80 000.00 грн.; - Проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів - 138 650.00 грн. , що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості за укладеним кредитним договором. Таким чином судом встановлено, що відповідачем порушені права позивача шляхом несвоєчасного виконання взятих на себе зобов`язань з повернення кредиту. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти) у такій самі сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до ч. , 2 ст. 1050 ЦК України - Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З наведеного вище судом встановлено, що права позивача є порушеними в зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе за укладеним кредитним договором зобов`язань та підлягають захисту, відповідно до способу їх захисту, обраному позивачем, з яким погоджується суд та який передбачений нормами ЦК України, в частині стягнення з боржника за укладеним кредитним договором суми заборгованості . При цьому позивач наділений правом достроково вимагати повернення всієї суми заборгованості за кредитним договором незалежно від того, що строк за кредитним договором не закінчився, оскільки відповідачка допустила прострочення сплати періодичних платежів, відповідно до графіка погашення заборгованості. Виходячи з вище викладеного суд вважає, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за укладеним кредитним договором № 1658/19 від 12.04.2019 року на користь КС «Союз - Дніпро» в загальній сумі: 218 650.00 грн., з яких: -Залишок по кредиту - 80 000.00 грн.; - Проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів - 138 650.00 грн. Судом також встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язань за укладеним кредитним договором з відповідачем [PERSON] , був укладений договір поруки з відповідачами [PERSON] ,. [PERSON] ,, і [PERSON] № 658/19 від 12.04.2019 року, що підтверджується копією договору поруки. Відповідно до умов зазначеного вище договору поруки відповідачі [PERSON] , [PERSON] ,, і [PERSON] несуть відповідальність перед позивачем за неналежне виконання, або невиконання боржником [PERSON] , взятих на себе зобов`язань, в повному об`ємі, тобто за повернення кредиту та за сплату процентів за його користування, за оплату додаткових процентів, а також за погашення збитків, які поніс Кредитор через невиконання або неналежне виконання боржником умов кредитного договору. Згідно частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно п. 4.1. договору поруки встановлений строк дії договору поруки до 11.04.2033 року. Такими чином позивачем пред`явлена вимога до поручителя у строк, передбачений в договорі поруки. Виходячи з вищевикладеного, та враховуючи, що позичальник за укладеним кредитним договором порушила взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з поручителів заборгованості за кредитним договором в солідарному порядку з боржником за кредитним договором також підлягають задоволенню. Виходячи з наведеного вище, суд вважає, що з відповідач [PERSON]. [PERSON] ,, [PERSON] , і [PERSON] , на користь позивача підлягає стягненню в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 658/19 від 12.04.2019 року в загальній сумі- 218 650.00 грн., з яких: -Залишок по кредиту - 80 000.00 грн.; - Проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів - 138 650.00 грн. Так як відповідач [PERSON] , свої обов`язки за укладеним кредитним договором виконувала неналежним чином, тому і виникли підстави для відповідальності у поручителів - відповідачів [PERSON] , [PERSON] , і [PERSON] , в солідарному з боржником порядку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів [PERSON]. [PERSON] ,, [PERSON] , і [PERSON] , на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі по 819 грн. 81 коп., з кожного

Outcome: approved