overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

27.01.2021 року заявниця звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Заява мотивована тим, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] на тимчасово окупованій території України, а саме на території АР Крим. З огляду на те, що видані на тимчасово окупованій території України документи, які підтверджують смерть [PERSON] , є недійсними та не створюють правових наслідків, заявниця просить встановити факт смерті, для державної реєстрації смерті матері, отримання свідоцтва про смерть на території України. В судове засідання сторони не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявник заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Згідно із ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно із ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.07.1999 року, [PERSON] народилася [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть від 30.10.2020 року, [PERSON] померла [INFO] на території АР Крим. Суд, у відповідності до ч. 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не може визнати вказаний документ належними та допустимим доказом, однак приймає його до уваги як носія конкретної інформації на підтвердження факту смерті [PERSON] . За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити заявлені вимоги, оскільки заява про встановлення факту смерті знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, її задоволення не суперечить правам та інтересам заявника, відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод, та законних інтересів інших осіб. Згідно із ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

27.01.2021 року МТСБУ звернулось в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов`язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

27.01.2021 року надійшла заява позивача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу по справі №754/15488/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Сторони в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомляись судом належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із ч.1,п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу Відповідно до ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до п.3 ч. 1,ч.2,ч.3 ст. 270 ЦК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Враховуючи, що позивачем надано копію договору про надання професійної правничої допомоги № 6/2020 від 16.10.2020; копію додаткового договору № 1 до договору про надання професійної правничої допомоги № 6/2020 від 16.10.2020; копію акту виконаних робіт (наданих послуг) від 19.01.2021; копія детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом згідно договору про надання професійної правничої допомоги № 6/2020 від 16.10.2020; копія квитанції від 20.10.2020 року, згідно яких загальна вартість послуг, наданих позивачу [PERSON] складає 11 000, 00 грн., суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

27.01.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохав суд розірвати шлюб з відповідачем, укладений між ними 12.04.1997 року. В обґрунтування позову зазначено, що сімейне життя між ними поступово почало погіршуватись, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вони мають різні погляди на сімейне життя, сім`ю та шлюб, у зв`язку із чим виникали сварки. Від шлюбу вони мають трьох дітей. Сім`я існує формально. Ухвалою суду від 02.02.2021 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом всіх учасників справи. У судове засідання сторони не з`явились. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав,просив задовольнити. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , що знаходиться в матеріалах справи, встановлено що 12.04.1997 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Полтавського міськвиконкому, актовий запис № 500. Після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно спільне прізвище: « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають трьох дітей - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини між сторонами фактично припинені, примирення неможливе, шлюб існує формально, а наявність шлюбу суперечить інтересам позивача. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

27.01.2021 року позивачка подала до суду позов про розірвання шлюбу з відповідачем та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] , доньки - [PERSON] , [INFO] , в розімірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов обґрунтувала тим, що з 15.03.2012 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого має двоє дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] . Вказала, що подружні відносини між ними припинені через відмінність характерів, відсутність взаєморозуміння і поваги. Шлюб носить формальний характер, подальше збереження шлюбу не можливе. На даний час сторони проживають окремо, діти знаходяться на повному утриманні позивачки, Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка в судове засідання не з`явилась. Про час і місце судового розгляду оповіщена у встановленому законом порядку. Подала до суду заяву, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання оповіщений належним чином. Заяв, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, неподання ним відзиву на позов, згоду позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

27.01.2021 року представник позивача адвоката Труби К.Б. в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 26.01.2009 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 483. Свої вимоги позивач мотивував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з несумісністю характерів, втрати взаєморозуміння. Спільне господарство подружжям не ведеться, сімейні відносини припинені. Ухвалою суду від 29.01.2021 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. 26.09.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №483, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим 26.09.2009 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Сторони протягом тривалого часу разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сім`ї неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Вимоги щодо компенсації понесених стороною позивача судових витрат заявлено не було. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

27.02.14р. [PERSON], звернувся з позовом, в якому просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований Львівським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 01 серпня 2002 року, актовий запис № 1669. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 01 серпня 2002 року Львівським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], актовий запис № 1669. У шлюбі в сторін народився син, [PERSON]., [INFO] Спільне життя у сторін не склалося через відсутність, взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Починаючи з 2008р., позивач та відповідачка проживають окремо. Сторони прийшли до переконання, що їх сім'я розпалася остаточно, примирення між ними є неможливим, шлюб існує лише формально. У зв'язку наведеним змушений звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 01 серпня 2002 року Львівським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між позивачем, [PERSON], та відповідачкою, [PERSON], актовий запис № 1669. У шлюбі в сторін народився син, [PERSON]., [INFO] Спільне життя у сторін після укладення шлюбу не склалося, позивач та відповідачка зрозуміли, що не можуть проживати разом, вже на протязі тривалого часу останні проживають окремо. Сім'я позивача та відповідачки розпалася остаточно, примирення між ними є неможливим, шлюб існує лише формально. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення для справи. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, примирення та збереження подружнього життя між ними є неможливим. В судовому засіданні було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам самих сторін та інтересам їх дітей, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

27.02.15р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн., починаючи з дня подачі позову до суду і досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 20.01.2006 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На даний час дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Батько добровільно не надає коштів, які потрібні для утримання та виховання дитини, тому змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач - [PERSON] підтримала позовні вимоги, покликаючись на підстави та мотиви викладені в позові. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував, щодо стягнення з нього в користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі 500 грн. Заслухавши думку сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач - [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 20.01.2006 року. Від спільного життя з відповідачем у них народився син - [PERSON], [INFO]. Даний факт стверджується копією свідоцтва про народження, бланк [NUMBER] (а.с. 2). Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 31.03.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 15). Рішення набрало законної сили. Судом встановлено, що [PERSON] проживає разом з позивачем і знаходяться на її повному утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач не надає кошти на утримання сина, а тому з нього слід стягувати ці кошти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму, встановленого Кабінетом Міністрів України на 2015 рік для дітей віком від 6 до 18 років, матеріальне становище сторін, відсутність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей, стан здоров'я дитини, стан здоров'я відповідача та інші обставини, що мають істотне значення. В зв'язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача слід стягувати аліменти в користь позивача на утримання малолітнього сина - [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 27.02.2015 року і до досягнення дитиною повнолітня. Крім цього у відповідності до ст. 61 ч. 1 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. В силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в доход держави судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

27.02.1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Київської районної адміністрації виконкому Одеської міської ради, актовий запис № 141. Від шлюбу є дві неповнолітні дитини - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з червня 2012 року, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, немає. Спорів щодо місця проживання та порядку виховання дітей не мають. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі та закінчити розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, якою позовні вимоги визнає та просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, доказаним і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх приватним інтересам, інтересам їх дітей, в зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

27.02.2006 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПРИВАТБАНК», яка по своїй суті є договором приєднання в розумінні ч.1 ст.634 ЦК України (а.с.11, 12-26). З 21.05.2018 найменування ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» змінено на АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що не є перетворенням юридичної особи. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. складне між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відносини між банком та клієнтом, які регулюються Договором про надання банківських послуг можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього Договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через wеb-сайт банку (www. privatbank.ua. або інший інтернет /СМС- ресурс, зазначений банком). Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) ПАТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011

Outcome: partial