Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

27.01.2017 року позивач звернулась до суду з позовом простягнення з відповідача аліментів на утримання доньки Єви, [INFO], на її користь в розмірі 1/4 частини доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до 07.01.2034 року, починаючи з дня подачі заяви до суду, та аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів (заробітку), до досягнення донькою 3-х річного віку, тобто до 07.01.2019 року, починаючи з дня подачі заяви до суду. Позов мотивує тим, що з 19.09.2008 року перебуває з відповідачем в шлюбі. 07.01.2016 року у них народилась донька Єва. Спільне життя з відповідачем припинили з січня 2016 року. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач ухиляється від покладного на нього обовязку утримувати дитину. Сторони в судове засідання не зявилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач просила слухати справу у її відсутність. Відповідач через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Судом проведено розгляд справи у відсутність вищевказаних осіб та ухвалено рішення на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 19 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 405. (а.с.5). Сторони є батьками дитини, доньки Єви, [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с.6). Сторони проживають окремо з січня 2016 року. Дитина проживає з матірю. Згідно заяви позивача, відповідач є працездатним, але не надає їй ні коштів на утримання дитини, ні іншої матеріальної допомоги. Відповідач не надав до суду доказів того, що він добровільно утримує та матеріально забезпечує дитину. А тому суд вважає, що відповідач не виконує своїх батьківських обовязків належним чином без поважних причин. У відповідності до\~ст.180 СК України,\~батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України,\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1\~ст. 183 СК України,\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України,\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Згідно розяснень, наданих у п. 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3\~«Про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину\~той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Як вбачається зі змісту ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною 3-х років, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене та беручи до уваги той факт, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 88 ЦПК України. Судовий збір в дохід держави суд стягує з відповідача.

Outcome: approved