Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

26 травня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «ФК «Фінрезерв Плюс», у якому просив суд визнати виконавчий напис № 12117 від 15.03.2021, вчинений приватний нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості у розмірі 22838,37 грн., таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з документів, отриманих від приватного виконавця та за результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП, позивачу стало відомо, що наявне виконавче провадження № 62533060 від 21.04.2021 з примусового виконання виконавчого напису № 12117, вчиненого 15.03.2021 приватним нотаріусом Хара Н.С., яким стягнуто заборгованість з позивача за період з 25.12.2018 по 27.01.2021 за кредитним договором № 003-99939-101212 від 10.12.2012 у розмірі 22\~838,37 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами і підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню з таких підстав. По-перше, станом на 15.03.2021 у нотаріуса Хара Н.С. не було повноважень вчиняти будь-які нотаріальні дії, оскільки згідно з Наказом Міністерства юстиції України № 931/5 від 12.03.2021 її свідоцтво нотаріуса № 6685 анульоване. По-друге, виконавчий напис вчинений нотаріусом за відсутності документів, що підтверджують безспірність вимог стягувача, оскільки нотаріус не з`ясувала наявність заборгованості і її розмір, про який як заявив стягувач, а також з виконавчого напису не можливо встановити чи надавалися нотаріусу оригінал кредитного договору, документи на підтвердження отримання кредитних коштів. Крім того, на час вчинення напису Перелік № 1172 пункт 2, який визначав перелік документів для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, на час вчинення виконавчого напису не діяв. По-третє, позивач не визнає факт наявності будь-якої кредитної заборгованості перед ПАТ «Дельта Банк», а також перед ТОВ «ФК «Фінрезерв Плюс», оскільки заява № 003-99939-101212 від 10.12.2012, адресована позивачем Банку, не підтверджує обставин укладення договору, виникнення кредитних відносин, незрозумілим є яким чином нарахована заборгованість, коли вона виникла, яким чином нараховано відсотки, а отже заявлена до стягнення сума не є безспірною. По-четверте, нотаріус не пересвідчилася у наявності повідомлення банком або товариством [PERSON] про наявність кредитної заборгованості та у відсутності спору на час пред`явлення вимоги. По-п`яте, на думку позивача, сплив строк на вчинення виконавчого напису, який може бути вчинений за умови, якщо з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, тоді як в березні 2021 року після неодноразового переходу права вимоги за кредитним договором від банку до інших товариств минуло понад 3 роки. Ухвалою судді від 28 травня 2021 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, роз`яснено учасникам їх права, порядок та строки подачі заяв по суті спору, роз`яснено право відповідача клопотати про розгляд справи з повідомленням сторін, витребувані докази за клопотанням позивача. 31 травня 2021 року ухвалою суду за заявою позивача зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 12117 вчиненого 15 березня 2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінрезерв Плюс» заборгованості у розмірі 22838,37 грн. у виконавчому провадженні № 65233060, що перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченко А.С. Відповідач, який отримав копію ухвали про відкриття провадження з копією позову та доданих до нього матеріалів (а.с. 38), не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Приватний виконавець Куземченко А.С., який отримав копію ухвали про відкриття провадження з копією позову та доданих до нього матеріалів (а.с. 45), не скористався своїм правом на подання пояснень на позовну заяву. Враховуючи, що\~в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Вивчивши письмові матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено,\~що 10\~грудня 2012\~року [PERSON] \~ звернувся\~із заявою\~№ 003-99939-101112\~до ПАТ\~«Дельта Банк»\~про відкриття\~поточного рахунку\~із встановлення\~кредитного ліміту\~9000\~грн.\~строком на\~364\~календарних днів\~на умовах,\~визначених в\~Правилах та\~Тарифах Банку (а.с. 18). 15 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис № 12117 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінрезерв Плюс» заборгованості за Кредитним договором № 003-99939-101212 від 10.12.2012 за період з 25.12.2018 по 27.01.2021 в розмірі 22688,37 грн., у тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту 13459,59 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 8178,78 грн., строкова заборгованість за штрафами і пенями 1050 грн., а також з [PERSON] стягнуто на користь ТОВ «ФК «Фінрезерв Плюс» плату за вчинення виконавчого напису в сумі 150 грн., загальна сума яка підлягає стягненню складає 22838,37 грн. (а.с. 14). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченком А.С. від 21.04.2021 відкрито виконавче провадження ВП № 65233060 з виконання виконавчого напису № 12117, виданого 15.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінрезерв Плюс» заборгованості в розмірі 22838,37 грн. (а.с. 17). Предметом спірних правовідносин у цій справі є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610\~ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (стаття 530 Цивільного кодексу України). Статтею 525 ЦК\~України заборонено односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у\~статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. За приписами ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим\~Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст.\~39 Закону), зокрема Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно зі\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону\~визначено, що\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Також пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. За вказаним Переліком передбачене стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до підпункту 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку. Згідно із приписами підпунктів 5.1. та 5.2. пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. Пунктом 1.37 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що розрахунково-касове обслуговування клієнта банком здійснюється на підставі відповідного договору, укладеного між ними. Тобто порядок, періодичність друкування форма надання виписок\~(у паперовій чи електронній формі) з особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видання або відсилання клієнту (п. 5.6 Положення про організацію\~бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ 04.07.2018 № 75,\~далі Положення № 75). Первинний документ банку - це документ, який містить відомості про операцію, складається на бланках форм, затверджених відповідно до законодавства України (на паперових носіях або в електронній формі) (пп. 14 п. 3 Положення № 75). Особові рахунки та\~виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити:\~номер особового рахунку;\~дату здійснення останньої (попередньої) операції;\~дату здійснення поточної операції;\~код банку, у якому відкрито рахунок;\~код валюти;\~суму вхідного залишку за рахунком;\~код банку-кореспондента;\~номер рахунку кореспондента; номер документа;\~суму операції (відповідно за дебетом або кредитом);\~суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку;\~суму вихідного залишку. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання\~виписок (у паперовій/електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку (п.п. 61, 62 Положення № 75). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст.\~87,\~88 Закону «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 4071/14-ц та від 12.04.2018 у справі № 761/32388/13-ц. У виконавчому написі № 12117 від 15.03.2021 нотаріусом зазначено, що строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 25.12.2018 по 27.01.2021 (а.с. 14). Суд звертає увагу, що у виконавчому написі не зазначена дата настання строку платежу, зважаючи на те, що він вчинюється за сплином більше ніж 3 роки після закінчення строку дії кредитного договору, визначеного у заяві [PERSON] , а саме 364 календарних дні. Крім того, період, за який стягується заборгованість, у тому числі прострочені відсотки, штрафи та пені, 25.12.2018-27.01.2021, тоді як у заяві про відкриття рахунку і надання кредитного ліміту визначена умова, що рахунок відкритий і надана кредитна лінія строком на 1 рік. За таких обставин у нотаріуса не було підстав вважати, що заборгованість є безспірною. Крім цього, виконавчий напис викладений повністю на спеціальному бланку, а не на оригіналі документа чи його дублікаті, що встановлює заборгованість, що вказує на порушення нотаріусом пп. 5.1. та 5.2. пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Крім того, суд приймає до уваги й те, що Наказом Міністерства юстиції України від 12.03.2021 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату № 5 від 19.02.2021 та на підставі підпункту «е» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», а саме у зв`язку з неодноразовими порушеннями нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальних дій, які встановлені рішеннями судів, що завдало шкоди фізичним і юридичним особам, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 17.01.2008 за № 6685 на ім`я [PERSON] було анульоване. Тобто, приватний нотаріус Хара Н.С. 15.03.2021 вчинила виконавчий напис вже після анулювання її права на вчинення нотаріальний дій. Таким чином, на підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з наданих позивачем доказів, 03 березня 2021 між позивачем [PERSON] та адвокатом Швець М.В. укладено договір про надання правничої допомоги, на підставі якого адвокатом Швець М.В. виданий ордер від 20.05.2021 (а.с. 24, -27), підписаний акт приймання-передачі правничої допомоги від 20.05.2021 на загальну суму 4850 грн. та відповідно до наданих копій квитанцій №№ 989031 від 05.05.2021, 989033 від 19.05.2021 [PERSON] сплатив за надані послуги 4850 грн. (а.с. 28-29). Вивчивши вказані докази, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у сумі 4850 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. за подачу позову, 454,00 грн. за подачу заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved