Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

27 лютого 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В своїй заяві позивач зазначила, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який, 18 січня 2017 року, в судовому порядку, було розірвано. Вказала, що під час шлюбу, а саме, [INFO]. у подружжя народився син [PERSON], якого позивач утримує сама, а відповідач ухиляється від своїх батьківських обов'язків, гроші на утримання дитини не надає. Просила суд постановити рішення, за яким стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/3 частки щомісячно до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надіслала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути без її участі. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим за місцем реєстрації про час і місце розгляду справи, у судове засідання двічі, а саме: 13.03.2017 року та 30.03.2017 року, без поважних причин не з'явився. Про причини неявки суду не повідомив. У своїй заяві позивач погодилася на постановлення судом рішення у заочному порядку в разі неявки відповідача. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Положенням частини 3 статті 181 СК України визначено, що кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, сторони з 04 жовтня 2013 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали у судовому порядку 18 січня 2017 року. Під час подружнього життя у них народилвся син - [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач у справі, і який проживає з позивачем. Судом з'ясовано, що відповідач [PERSON] має задовільний стан здоров'я і є працездатним, але дитину на власні кошти не утримує. Наведене свідчить про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Разом з тим, суд зазначає, що ч.1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Зі змісту позовної заяви випливає, що відповідач працює офіційно, згідно довідки, наданої батьком відповідача, [PERSON] на даний час перебуває в лавах Збройних Сил України, тобто, має постійний заробіток, інших утриманців не має, здорова та працездатна людина. З огляду на викладене, з урахуванням засад розумності і справедливості, матеріального і сімейного стану платника аліментів, факт того, що аліменти стягуються на утримання однієї дитини, таобставин, передбачених ст. 182 СК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення вимог позивача, а саме в розмірі ? частки від всіх видів заробітку. В силу ст. 191 СК України, аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 27 лютого 2017 року.

Outcome: partial