Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

28.03.2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 30.03.2011 року [PERSON] отримав кредитну картку «Універсальна». 07.06.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну картку «Gold» та відкрито картковий рахунок, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 7400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використанням, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг - у разі невиконання зобов'язань за Договором на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 29.02.2016 року має заборгованість за кредитом у сумі 31557,40 грн., яка складається з наступного: 7383,55 грн. - заборгованість за кредитом; 20050,56 - заборгованість за процентами за користування кредитом, 2144,37 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1478,92 грн. - штраф (процентна складова), яку просили стягнути з відповідача на власну користь разом із судовими витратами. 11.05.2016р. по справі було винесено заочне рішення. 13.03.2017 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 11.05.2016 року, ухвалою суду від 28.03.2017 року вказане заочне рішення було скасоване та призначене до судового розгляду на 13.04.2017 року. Але відповідач, який був належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи 13.04.2017 року та 17.05.2017 року до судового засідання не з'явився і не повідомив суд про причину своєї неявки, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: 30.03.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту б/н у розмірі 7400,00 грн., зі сплатою 27,60% відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.13-22). Станом на 29.02.2016р. заборгованість відповідача за кредитним договором складає 31557,40 грн. (а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, … сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. ст. 549, 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання; неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця. Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) в строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа (фізична або юридична) має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, доказування вимог покладено на позивача, а відповідач, у разі невизнання позовних вимог, зобов'язаний надати докази на підтвердження обставин, на підставі яких він не визнає позовні вимоги. Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» надав суду свої докази на підтвердження заборгованості за кредитним договором б/н від 30.03.2011 року на загальну суму 31557,40 грн. Відповідач [PERSON] жодних доказів суду на підтвердження поважних обставин не виконання ним умов кредитного договору та/або не визнання ним позову суду не надав. Відповідно до ч. 2 Закону України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-VІІ на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінету Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (проводили)свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. НБУ листом від 05.11.2014р. № 18-112/64483 нагадав установам банків України про необхідність неухильного дотримання вимог ч. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-VІІ та відповідальність керівників банків за їх невиконання. Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.03.2011 року у загальній сумі 31557,40 грн., яка складається з наступного: 7383,55 грн. - заборгованість за кредитом; 20050,56 - заборгованість за процентами за користування кредитом, 2144,37 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1478,92 грн. - штраф (процентна складова). Позивач у розрахунку сум заборгованості з пені та комісії не виділів окремо ці нарахування, тому суд позбавлений можливості встановити яка сума є заборгованістю з пені, а яка сума є заборгованістю з комісії, тому вважає ці нарахування пенею. З розрахунку заборгованості слідує, що пеня та штрафи у сумі 2144,37 грн. були нараховані після 14.04.2014 року. [PERSON] зареєстрований у м. Словянськ, Донецької області, яке входить до переліку міст України, визначених у затвердженому Кабінету Міністрів України переліку як таких, де проводиться антитерористична операція. Таким чином, вимоги в частині стягнення: 2144,37 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1478,92 грн. - штраф (процентна складова)заявлені позивачем в порушення вимог ч. 2 Закону України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-VІІ, так, як в законодавчому порядку заборонено нарахування пені та штрафів після 14.04.2014 року, тому вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача потрібно стягнути на користь позивача 7383,55 грн. заборгованість за тілом кредитом; 20050,56 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: partial