Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

28.08.2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на квартиру, посилаючись на те, що вона згідно ордеру на право на зайняття житлового приміщення користується квартирою [ADDRESS] . Рішенням Старосанжарської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області від 05.06.2018 року їй надано право на приватизацію своєї квартири, однак виконавчий комітет Малоперещепинської сільської ради повідомив позивача про неможливість видати свідоцтво про право власності на квартиру, що і змусило її звернутися до суду. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 03.09.2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву № 1123 від 14.09.2020 року про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Судом встановлено, що згідно технічного паспорта на квартиру у будинку квартирного типу, виданого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 10.06.2020 року, у житловому будинку [ADDRESS] знаходиться житлова трьохкімнатна квартира № 14 загальною площею 70,3 кв.м, житловою площею 40,1 кв.м. Замовником технічної інвентаризації є [PERSON] , позивач по справі (а.с. 6, 7). Виконавчим комітетом Старосанжарської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області 28 грудня 2011 року [PERSON] виданий ордер № 12 на право зайняття житлового приміщення, а саме ізольованої квартири [ADDRESS] . Підставою видачі ордера є рішення виконавчого комітету Старосанжарської сільської ради від 23.12.2011 року № 88 (а.с. 10). Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 11.04.2011 року [PERSON] після розірвання шлюбу змінено прізвище на [PERSON] (а.с. 5). Згідно рішення третьої сесії Старосанжарської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області сьомого скликання від 22.12.2015 року вулицю Леніна в с. Старі Санжари перейменовано на вулицю Шкільну без зміни поштових номерів житлових будинків, установ та споруд (а.с. 9). Факт проживання позивача за адресою, на яку їй видавався ордер на право зайняття житлового приміщення, підтверджується довідкою № 2071 від 02.06.2020 року (а.с. 13) та довідкою про склад сім`ї № 2070 від 02.06.2020 року (а.с. 14), виданими виконавчим комітетом Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області. Рішенням восьмої сесії Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області сьомого скликання від 05.06.2018 року з метою створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла, відповідно до наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 16.12.2009 року № 396 «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», відповідно до ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», надано дозвіл на приватизацію квартир в житловому будинку [ADDRESS] , в тому числі [PERSON] - квартири № 14 (а.с. 8). Відповідно до довідки виконкому Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 2250 від 17.06.2019 року житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , знаходиться на балансі Малоперещепинського сільського комунального господарства Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 11). На звернення позивача до виконкому Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області з метою отримання свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] , їй було повідомлено про неможливість видачі такого свідоцтва, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 2251 від 17.06.2019 року (а.с. 12). Позивачка вважає таку відмову незаконною, у зв`язку із чим вимушена звертатись до суду з вимогою визнати за нею право власності на квартиру. Згідно з ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Норми ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлюють, що приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 10 ст. 8 вищевказаного Закону України приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Згідно з п. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати) кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним, розширеному тлумаченню не підлягає, і як вбачається, на спірну квартиру позивача не розповсюджується. Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Таким чином, враховуючи, що позивач проживає та зареєстрована у квартирі [ADDRESS] на законних підставах, правомірність її проживання ніким не оспорювалась, а відсутність свідоцтва на право приватної власності на квартиру позбавляє її можливості розпоряджатися своїм житлом, продавати, дарувати, передавати в управління або іпотеку, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved