Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

28 жовтня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який був зареєстрований 21 вересня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 676. Свою заяву мотивує тим, що з 2002 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку: [PERSON] , [INFO] . За час перебування у шлюбі втрачено взаєморозуміння, що призвело до припинення шлюбних відносин, зазначила, що шлюбні відносини припинені в серпні 2016 року. Вважає, що сім`ю зберегти неможливо. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб 21 вересня 2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 676. (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку: [PERSON] , [INFO] . (а.с.6) Із позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Позивач зазначає, що сім`я з відповідачем не склалася, у шлюбі зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Фактично сім`я припинила своє існування. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Згідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує приписи частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України та частини 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України, відтак, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 384, 20 грн. та повернути позивачу, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету 50 відсотків судового збору, а саме в сумі 384 гривень 20 копійок, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved