Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

28.07.2016 року позивачі [PERSON], [PERSON]та [PERSON]звернулись до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] в якому просили визнати їх втратившими право користуватись житловим приміщенням квартирою №18 в будинку №11 по вулиці Студентська ( колишня Крупської) в м.Лиман ( колишній [PERSON]) Донецької області. В судовому засіданні позивачі [PERSON]О.і [PERSON] наполягали на позовних вимогах з підстав викладених ними в позовній заяві, просили їх задовольнити та судові пояснили, що реєстрація відповідачів в їх квартирі змушує їх нести додаткові витрати по утриманню цього нерухомого майна. Позивач [PERSON]до судового засідання не з*явилась але подала заяву в якій наполягала на позовних вимогах з підстав викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутністю. В судове засідання відповідачі не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, будь-яких заяв не подали, і судом було прийняте рішення розглянути справу за їх відсутністю в заочному порядку. При досліджені письмових доказів по справі судом встановлено . Позивачам на праві власності належить квартира [ADDRESS] ( колишня Крупської) в м.Лиман ( колишній [PERSON]) Донецької області (а.с.6-23), але в якій як мешкаючі разом з позивачами зареєстровані і відповідачі ( а.с.24). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в цій квартирі з червня 2014 року не мешкають та речей там своїх не мають ( а.с.25) . Суд, заслухавши позивачів та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі,та відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ч.4 ст.156 СК України припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє права цих осіб користуватись займаним приміщенням .У разі відсутності угоди між власником будинку і колишнім членом його сім*ї про безоплатне користування жилим приміщенням зазначене користування здійснюється за плату. Згідно з ст.163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім*ї за ними зберігається займане жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч.2 ст.167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім*ї на постійне проживання до іншого населеного пункту договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Згідно з ч.3 ст.168 ЖК України договір найму жилого приміщення , укладений як на визначений, так і на невизначений строк , може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо жиле приміщення , займане наймачем, необхідне для проживання йому та членам його сім*ї.У цьому випадку власник будинку ( квартири) повинен попередити наймача про наступне розірвання договору за три місяці. Відповідно до ч.4 ст.168 ЖК України- договір найму жилого приміщення , укладений як на визначений, так і на невизначений строк , може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач своїми діями робить неможливим проживання з ним в одному будинку. Згідно зі ст.169 ЖК України у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку( квартирі) , що належить громадянинові на праві приватної власності , наймач і особи,які проживають разом з ним , зобов*язані звільнити житлове приміщення ,а в разі відмовлення підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого житлового приміщення. Крім того до спірних правовідносин слід застосовувати також норми передбачені ЦК України. Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України , а також ст.150 ЖК України власник житлового будинку( квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання ,проживання членів своєї сім*ї,інших осіб . Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В статті 405 ЦК України зазначено- 1. Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. 2. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.2 п.15 постанови Верховного Суду України Про застосування Конституції України при здійснені правосуддя наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням. Таким чином, у зв*язку з тим, що відповідачі не є членамиі сім*ї позивачів , між ними не було укладено договору найму житла, відповідачі будучі зареєстровані як мешкаючі в квартирі що належить позивачам на праві власності , створюють умови які зобов*язують позивачів нести додаткові витрати по її утриманню , не мешкають в квартирі [ADDRESS] ( колишня Крупської) в м.Лиман ( колишній [PERSON]) Донецької області більше двох років, то вони є такими що з цих підстав втратили право користуватись цим жилим приміщенням , бо право позивачів на володіння , користування та розпорядження своїм майном, яке належить їм на праві власності підлягає захисту, а отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved