Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

28 серпня 2020 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до Вербородинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті вітчима [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер її вітчим [PERSON] , який на день смерті проживав в [ADDRESS]. До складу спадщини увійшли земельні ділянки кадастрові номери 68242809000:03:022:0017, 68242809000:03:022:0016, розташовані на території Вербородинської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. Указує, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом, складеним [PERSON] на її користь, який посвідчений секретарем виконкому Розсошанської сільської ради Хмельницького району. Однак, вчасно не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини через складне матеріальне становище, оскільки вітчим тривалий час хворів, тому вона надавала кошти на його лікування. Крім того, на території України був запроваджений карантин, а оскільки вона працює сестрою господинею в Хмельницькому обласному госпіталі ветеранів війни і в силу своєї роботи мала реальну загрозу захворіти, тому була обмежена в спілкуванні та контактах. Значною перешкодою було також відсутність транспортного сполучення між населеними пунктами. Саме ці обставини стали для неї об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, що завадили вчасно подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті вітчима. У судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат Віхерко Н.О. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задоволити. Відповідач - Вербородинська сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направила, подавши заяву про розгляд справи у відсутності представника, позов визнає. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, визначеному ч. 4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом установлено, що [INFO] в [ADDRESS] помер [PERSON] який був вітчимом позивачки. На день своєї смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав один по [ADDRESS] . Спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] , довідкою виконкому Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області від 10 серпня 2020 року про склад сім`ї [PERSON] на день його смерті, заповітом, посвідченим 22 січня 2020 року секретарем Розсошанської сільської ради Хмельницького району, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №61494933 від 01 вересня 2020 року про те, що спадкова справа майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК України). Відповідно до роз`яснень, даних у п.24 постанови Пленум Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті вітчима [PERSON] . На час відкриття спадщини позивачка не була зареєстрована разом із померлим. Судом встановлено, що визначений законом строк на прийняття спадщини [PERSON] пропустила через матеріальні труднощі, які були пов`язанні із необхідністю лікування вітчима [PERSON] , а також обмеженнями, установленими Законом України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року. Причину пропуску позивачем строку для прийняття спадщини суд уважає поважною. При цьому, суд враховує принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини після смерті вітчима [PERSON] з поважних причин, тому їй слід визначити додатковий строк - шість місяців для подання нею нотаріусу заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved