overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

27.02.2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]; дітей залишити на її вихованні до їх повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 02.10.1999 року з відповідачем був укладений шлюб. Від спільного сумісного проживання народилися діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З відповідачем не знаходять взаєморозуміння, мають різні погляди на життя, з грудня 2014 року фактично припинили шлюбні відносини, створили нові сім'ї, тому вона змушена звертатися до суду. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності сторін, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. 02.10.1999 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Виконавчим комітетом Мар'янівської селищної ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 02.10.1999 року (а.с.5). Від шлюбу народилися діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 6-8). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач в судове засідання не з'явився та не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Дітей суд залишає на виховання з позивачем, оскільки спору про це у сторін не виникло. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу та залишення на виховання для позивачки дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

27.02.2015 року [PERSON] звернулася в суд із заявою, в якій просила встановити факт, що [PERSON], [INFO], помер [INFO] в с. Радулин Баранівського району Житомирської області. Обґрунтовуючи заяву [PERSON] зазначила, що [INFO] в с. Радулин Баранівського району Житомирської області помер її співмешканець [PERSON], [INFO]. Поховання [PERSON] вона провела за власні кошти. Тіло померлого не було доставлене до Новоград-Волинського відділення судово-медичних експертиз. Оскільки у неї відсутні документи про причину смерті, вона не може отримати свідоцтво про смерть, необхідне для отримання допомоги на поховання. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву, якою підтримала свої вимоги, просила розглянути справу без її участі. Представник заінтересованої особи - Управління ПФУ в м. Новограді - Волинському та Новоград - Волинському районі Житомирської області в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, не заперечував проти задоволення заяви. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Факт смерті [PERSON], [INFO] підтверджується даними висновку Баранівського РВ УМВС України в Житомирській області від 16.02.2015 року щодо ненасильницької смерті людини за місцем проживання (а.с. 8-9), даними довідки Радулинської сільської ради Баранівського району Житомирської області від 23.02.2015 року, згідно якої [PERSON] помер [INFO] в с. Радулин Баранівського району Житомирської області (а.с. 10). Реєстрація смерті [PERSON] по відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Баранівського районного управління юстиції не проводилась згідно повідомлення від 31.03.2015 року. Встановлення факту смерті [PERSON] має юридичне значення для заявника - для оформлення допомоги на поховання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

27.02.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій ставить питання про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог зазначила, що 27.08.2005 року уклала з відповідачем шлюб, актовий запис №354. Від зазначеного шлюбу позивач з відповідачем мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна немає. Позивач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 27.08.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Донецька, свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] (а.с. 4). Від зазначеного шлюбу позивач з відповідачем мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], що підтверджено доданими до матеріалів справи свідоцтвами про народження. Спору про поділ майна не виникає. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. Судом встановлено, що позивач бажає залишити прізвище «[PERSON]». Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

27.02.2015 року [PERSON]. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 02.11.2012 року.(а.с.3-5) Свою вимогу мотивує тим, що з відповідачем спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з лютого 2014 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивачки надійшла заява, в якій вона позов підтримала, справу просить розглянути без її участі та не заперечує про постановлення заочного рішення, а судові витрати просить покласти на неї.(а.с.41) Відповідач також не з»явився в судове засідання, призначене на 28.04.2015 року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

27.02.2015 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1000 грн. на утримання дочки [PERSON], [INFO] та на її утримання в розмірі 600 грн щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. В обгрунтування позову вказує, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2011 року. Від шлюбу мають малолітню дочку. На даний час припинили подружні відносини, проживають окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини [PERSON]не надає, хоча неофіційно працює на трьох роботах, має мінливий заробіток і спроможний утримувати дитину та її. Дочка знаходиться на її утриманні, часто хворіє, так як має схильність до алергії, потребує періодичного лікування. Вона не працює і жодних доходів не має. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає частково. Згідний сплачувати лише 600 грн. на утримання дочки та дружини. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності відповідача [PERSON] Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2011 року. Мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини, що стверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER]. Дитина знаходиться на утриманні матері [PERSON] На даний час позивач не працює, жодних доходів не має. Батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У зв'язку з тим, що [PERSON] офіційно не працює, але має нерегулярний, мінливий дохід, тому суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аліменти підлягають стягненню згідно ст. ст. 180, 182, 184, 191 СК України та ч. 2 ст. 84 СК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

27.02.2015 року до суду з позовною заявою звернулася [PERSON] (далі Позивач) з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про розірвання шлюбу, який зареєстровано 01.10.2004 року. Свої вимоги мотивує тим, що від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Однак шлюб фактично перестав існувати ще в 2008 році. Кожний з подружжя має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Позивач зазначила, що Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, у зв'язку з чим між подружжям постійно виникали сварки. Подальше збереження шлюбу є недоцільним і неможливим, родина розпалась остаточно. Позивач в судовому засіданні підтримала позов, просила розірвати шлюб та залишити їй шлюбне прізвище. Вказала, що шлюб фактично перестав існувати з 13.02.2008 року, коли вона пішла з дому, через вживання Відповідачем алкогольних напоїв та застосування до неї сили. Спору про поділ майна не має, дитина проживає з нею. Просить не надавати час на примирення так як в неї є новий чоловік з яким вона планує створити сім'ю. Відповідач також просив розірвати шлюб, обставини на які посилалася Позивачка не заперечував. Просив не надавати час на примирення так як вони не проживають разом ще з 13.02.2008 року, та оскільки у Позивачки є новий чоловік з яким вона планує одружитися. Спору про поділ майна не має. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, згідно копії свідоцтва про одруження, актовий запис № 09 від 01.10.2004 року, складений виконкомом Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 09, Відповідач зареєстрував шлюб із Позивачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони не заперечували, що шлюб фактично перестав існувати з 13.02.2008 року, з цього часу сторони проживають окремо. Головною причиною розпаду сім'ї є причини психологічного характеру, непорозуміння та сварки з приводу побутових питань, а також вживання алкогольних напоїв відповідачем. Неповнолітній син після розірвання шлюбу залишиться проживати з Позивачем. Спору про розподіл майна між сторонами немає. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею подружжя, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ч. 8 ст. 235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідачка виявила бажання залишити шлюбне прізвище. З урахуванням того, що як позивач так і відповідач просили розірвати шлюб, суд вважає за необхідно розподілити судові витрати порівну між сторонами, стягнувши на користь Позивачки з Відповідача половину сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

27.02.2015 року до Харківського районного суду Харківської області подано позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Південноміської ради Харківського району Харківської області, в якому позивачі просили суд визнати за кожним із позивачів право власності по 1/3 частині квартири, що розташована в Харківській області, Харківському районі, [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 10 січня 2010 року. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] відмовились від позову, але суд не прийняв відмови позивачів від позовних вимог з підстав наведених у відповідній ухвали суду. Позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі і просила суд позов задовольнити, пояснивши, що прийняла спадщину після смерті матері. Південноміською радою подано суду заяву про розгляд справи за відсутності представника ради, заперечень проти позову не подано. Вислухавши у судовому засіданні пояснення сторін та дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне. 10 січня 2012 року [PERSON] померла, про що видано свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 346928 видане 20.01.2012 року. В наслідок смерті останньої відкрилась спадщина. Спадкоємцями [PERSON] за законом є [PERSON] (прізвище до шлюбу [PERSON]) [PERSON] - донька [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії У-ВЛ № 348742, [PERSON] та [PERSON] - батьки [PERSON]. Спадковим майном є квартира № 14, що розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Південне, вулиця Горького, в будинку № 6. Зазначені обставини підтверджені тим, що 30 травня 2006 року між [PERSON], [PERSON], з одного боку, та [PERSON], [PERSON], з іншї сторони було укладено договір купівлі-продажу квартири. Відповідно до предмету вищезазначеного договору [PERSON] та [PERSON] придбали в рівних частках кожний, у власність квартиру № 14, що розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Південне, вулиця Горького, в будинку № 6. Квартира двокімнатна, житловою площею 28,0 кв.м., загальною площею 48,5 кв.м. Купівлю-продаж вищезазначеної квартири сторони здійснили за 79111 гривень. 15 листопада 2010 року між [PERSON], з однієї сторони та [PERSON], з другої сторони було укладено договір купівлі продажу 1/2 частини квартири. Відповідно до предмету вищезазначеного договору [PERSON] придбала у власність частину квартири № 14, що розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Південне, вулиця Горького, в будинку № 6. Купівлю-продаж вищезазначеної квартири сторони здійснили за 28 994 гривні. Таким чином, [PERSON] на праві власності належало нерухоме майно, а саме квартира № 14, що розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Південне, вулиця Горького, в будинку № 6. Квартира двокімнатна, житловою площею 28,0 кв.м., загальною площею 48,5 кв.м. Таким чином зазначене майно входить до складу спадщини, позивачі проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому на підставі ст. 1268 ЦК України суд визнає за кожним із позивачів право власності за спадкове майно по 1/3 частині за кожним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

27.02.2015 року КП Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» звернулося до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, мотивуючи свої вимоги тими обставинами, що відповідачі мешкають в квартирі [ADDRESS], а позивач надає населенню житлово-комунальні послуги (з утримання будинків та прибудинкових територій, централізованого постачання холодної води, водовідведення та вивезення твердих побутових відходів). Боржники за вказаною адресою мають особовий рахунок [NUMBER] в КП Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго», але в порушення вимог діючого законодавства (п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 67,68 ЖК України) [PERSON] та [PERSON] порушують строки сплати за надані житлово-комунальні послуги, у зв'язку з чим за ними перед КП «Сервіскомуненерго» за період з 01.01.2009 року по 01.01.2015 року утворилась заборгованість у сумі 6223,29 грн. На попередження на добровільне погашення заборгованості відповідачі не реагують. Просять суд стягнути на користь КП Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» з відповідачів заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в сумі 6223,29 грн. та 243,60 грн. за сплату витрат судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на задоволені позову наполягала, у разі неявки в судове засідання відповідачів просила винести заочне рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], які були належним чином повідомлені про день, час та місце судового розгляду справи, до судового засідання не з'явились і не повідомили суд про причину своєї неявки, з заявою про розгляд справи у їх відсутність до суду не звертались, у зв'язку з чим суд за згодою позивача розглядає справу у заочному порядку. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин: Як встановлено у судовому засіданні, відповідачі протягом періоду з 01.01.2009 року по 01.01.2015 року не в повному обсягу сплачували за отримані послуги, заборгованість по сплаті за надані житлово-комунальні послуги стосовно квартири [ADDRESS] у якій мешкають відповідачі, за період з 01.01.2009 року по 01.01.2015 року склала 6223 грн. 29 коп. У відповідності до вимог ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги. Позивачем сплачено 243 грн. 60 коп. судового збору. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову КП Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» та стягнення з відповідачів на користь КП Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в сумі 6223 грн. 29 коп. та 243 грн. 60 коп. за сплату витрат судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

27.02.2015 року по вищевказаній цивільній справі ухвалено рішення, яким позов задоволено. Вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд стягнув з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. Між тим, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд не врахував положення п.1 ч.1 ст.80 ЦПК України, пп.пп.1, 2 п.1 ч.2 ст.4, ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір». Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується. Ціна позову [PERSON] до КП «Новомосковський комбінат комунальних підприємств» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, з урахуванням стягнутих сум, складає 33 862,08 грн. Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Згідно з пп. 1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. А за подання позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (пп. 2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»). Отже, сума судового збору складає 582,22 грн. (судовий збір за позовні вимоги майнового характеру - 338,62 грн. + судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру - 243,60 грн.). В судове засідання сторони не з'явилися, причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. У відповідності до п.6 ч.1 ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що постановив рішення може з власної ініціативи, чи за заявою осіб, які брали участь у справі, постановити додаткове рішення у випадку, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Тому, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 338,62 грн. (з урахуванням стягнутої суми судового збору у розмірі 243,60 грн.), оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

27.02.2015 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] по розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 17.11.1995 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Московського району м. Києва було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Від шлюбу мають двох спільних дітей - неповнолітню [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Також зазначає, що сімейне життя між ним та відповідачем не склалося, більше року вони проживають окремо та ведуть окреме господарство. Вказує, що збереження шлюбу не вважає можливим. Таким чином, просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує. Відповідач надала суду заяву про розгляду справи за її відсутності, вказала, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 17.11.1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району м. Києва було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають двох спільних дітей - неповнолітню [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Зі змісту позову вбачається, що сторони більше року проживають окремо, ведуть роздільне господарство, збереження сім'ї не бажають та вважають не можливим. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Outcome: approved