Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

27.02.2017 року до суду надійшла заява [PERSON], заінтересована особа: Гуляйпільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту народження дитини. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначила, що 08.05.2016 року в м. Шахтарськ Донецької області в Шахтарській центральній міській лікарні в неї народилася дівчинка, [PERSON], батьком якої за її вказівкою зазначено [PERSON], з яким в шлюбі вона не перебувала. Далі в заяві зазначила, що єдиними наявними документами, що підтверджують факт народження дитини на території непідконтрольній державній владі України, що відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 р. № 245-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» одночасно є тимчасово окупованою територією України: - медична довідка про народження від 08.05.2016 року № 71; - обмінна карта пологового відділення; - довідка про народження від 31.05.2016 р. № 210/25-115; - свідоцтво про народження від 18.05.2016 року, серії ДНР № 011951, що видані медичними закладами, органами реєстрації та іншими незаконними органами (установами), що знаходяться на території непідконтрольній державній владі України. Як слідує далі з тексту заяви, звернувшись до Гуляйпільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з медичним свідоцтвом про народження від 08.05.2016 року № 81, виданим муніципальною установою «Шахтарська центральна міська лікарня» та із свідоцтвом про народження серії ДНР № 011951, виданим Шахтарським міськрайонним відділом запису актів цивільного стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки від 18.05.2016 року з метою державної реєстрації народженої дитини на території України та отримання свідоцтва про народження, їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації народження посилаючись на те, що заявником для підтвердження факту народження дитини предявлено документи, які видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Просить суд встановити факт народження 08 травня 2016 року в муніципальній установі «Шахтарська центральна міська лікарня» дитини, жіночої статі, [PERSON]. Матірю записати [PERSON], громадянку України, яка народилася 12 вересня 1987 року, відповідно до паспорту громадянина України серії ВЕ 990853, виданого 10.02.2004 року Шахтарським МВ УМВС України в Донецькій області, зареєстрована та проживає [INFO]. Батьком дитини записати зі слів матері [PERSON]. Заявниця [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала через канцелярію суду письмову заяву, в якій заяву підтримала, прохала її задовольнити з підстав, що у ній викладені, та розглянути справу без її участі (а.с.13). Представник заінтересованої особи - Гуляйпільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлені належним чином, надали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечували. Виходячи з наведеного, а також щодо положень ч. 2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу.. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини. Відповідно до медичного свідоцтва про народження № 71 (недержавного зразка), виданого 08.05.2016 року МУ «Шахтарська центральна міська лікарня» Донецької Народної Республіки, у [PERSON], яка зареєстрована та мешкає: ДНР, м. Шахтарськ, пров. Короткий, буд. 6, 08 травня 2016 року о 19.20 годині народилася дівчинка вагою 3000 грамів від перших пологів, що також підтверджується свідоцтвом про народження недержавного зразка ДНР № 011951 виданого Шахтарським міськрайонним відділом запису актів цивільного стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки від 18.05.2016 року (а.с. 8-9,11). Відомості про батька внесені до актового запису про народження дитини за заявою матері з її слів (а.с.10). Згідно відмови у проведенні державної реєстрації народження, наданої представнику заявника [PERSON] Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 22.02.2017 року за № 390-1718-06-157, [PERSON] відмовлено у державній реєстрації народження, оскільки нею для підтвердження факту народження дитини предявлено документи, які видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. (а.с. 12). Заявник [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с.6). Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги заявника, з таких мотивів. Згідно зі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. До таких справ, зокрема відносяться згідно п.7 ч.1 ст. 256 ЦПК України справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один із батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. У відповідності до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. Згідно зі ст.14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у звязку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання. Враховуючи вищенаведене, наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що встановлення факту, що має юридичне значення, та зважаючи на те, що від встановлення факту народження дитини залежить виконання заявником батьківських обовязків, здійснення особистих немайнових прав, а також відновлення прав заявника як матері дитини щодо реєстрації її народження, суд вважає за необхідне встановити факт народження 08 травня 2016 року дитини жіночої статі у [PERSON]. А тому заява підлягає задоволенню, як така, що ґрунтується на законі, підтверджена встановленими обставинами та перевірена наданими доказами.

Outcome: approved