Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

27 серпня 2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] ; зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , ІПН [NUMBER] , до Покровської сільської ради Бахмутського району Донецької області, місцезнаходження якої: 84561, с. до Покровське Бахмутського району Донецька область, вул. Миру, буд. 56, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - завідувач Другої бахмутської державної нотаріальної контори Балицька Л.А., місцезнаходження: [ADDRESS] вул. Незалежності, буд. 73, Міськрайонне управління у Бахмутському районі та м. Бахмуті Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області, місцезнаходження: 84500, м. Бахмут Донецької області, вул. Миру, буд. 35, Селянське (фермерське) господарство «Артеміда», місцезнаходження: 84561, с. Покровське Артемівського (нині Бахмутського) району Донецької області, вул. Чапаєва, буд. 12, (ідентифікаційний код 21976923), про визнання\~права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що вона, [PERSON] народилася [INFO] в с. Покровське Артемівського (нині Бахмутського) району Сталінської (нині Донецької), її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Її батьки постійно проживали в с. Покровське Артемівського (зараз Бахмутського) району Донецької області. [INFO] померла її мати [PERSON] , [INFO] помер її батько [PERSON] За життя батьки склали на її ім`я заповіти, а саме: мати склала заповіт, посвідчений Покровською сільською радою 21.03.2005 року за реєстровим номером 22, яким заповідала їй спадщину, що складається з земельної ділянки площею 7,7948 Га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Покровської сільської ради Артемівського району Донецької області. Номер [NUMBER] 255, і вона належала спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , який було видано Артемівською райдержадміністрацією 16 лютого 2006 року та зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів за № 010614800034. Кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] . Вартість спадкового майна 143\~287,54 грн. Після смерті матері вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, посвідчене 02 квітня 2014 року державним нотаріусом Другої артемівської державної нотаріальної контори Літвіновою В.А., яке було зареєстроване у реєстрі за № 844. Вказаним діям передувала розробка технічної документації на вказану земельну ділянку для отримання витягу з Державного земельного кадастру на цю земельну ділянку. Після виготовлення технічної документації вона отримала Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права про земельну ділянку, яка належала її матері, в саме: земельну ділянку площею 7,7948 Га, де кадастровий номер вказаний інший, а саме: [NUMBER] . Однак, при видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом нотаріус Другої артемівської нотаріальної контори не звернула на це уваги і у свідоцтві про право власності на цю земельну ділянку вже на її ім`я вказала кадастровий номер, що був зазначений у Державному акті про право власності на земельну ділянку, виданому на ім`я її матері, тобто кадастровий номер [NUMBER] . Таким чином, нотаріусом у нотаріальному акті допущена помилка. З метою виправлення цієї помилки вона звернулася з письмовою заявою до нотаріуса Другої бахмутської нотаріальної контори, але нотаріус відмовила їй в цьому, надавши письмову відповідь на її заяву, посилаючись на те, що помилка в свідоцтві про право на спадщину відсутня, і їй необхідно звернутись до суду за вирішенням даного питання. 30 жовтня 2015 року її батько склав заповіт на її ім`я, посвідчений секретарем Покровської сільської ради Артемівського району Донецької області, в якому заповідав їй земельну ділянку, власником якої він був, а саме: земельну ділянку площею 7,8004 Га, розташовану на території Покровської сільської ради Артемівського (нині Бахмутського) району Донецької області. Цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартість цієї земельної ділянки становить 143\~386,95 грн. Право власності батька на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданим 16 лютого 2006 року на підставі Розпорядження голови Артемівської райдержадміністрації від 22 грудня 2004 року № 991. У вказаному Державному акті кадастровий номер земельної ділянки вказаний як [NUMBER] . Після смерті батька вона у встановлений законом строк звернулась до Другої артемівської державної нотаріальної контри з відповідною про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку. Вказаним діям передувала також розробка технічної документації на вказану земельну ділянку, що належала її батькові, для отримання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Згідно отриманого нею Витягу кадастровий номер земельної ділянки вказаний як [NUMBER] , тобто не такий, що зазначено у Державному акті на ім`я її батька, оскільки у Державному акті він значиться за номером [NUMBER] . Вказана обставина стала підставою для відмови державного нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право власності на земельну ділянку, про що державним нотаріусом складено постанову від 06 липня 2017 року, де вказується, що свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку не може бути видане у зв`язку з тим, що дані у Державному акті про право приватної власності на земельну ділянку та у Витягу з Державного земельного кадастру різняться. З метою досудового врегулювання спірного питання вона звернулась з письмовою заявою до маськрайонного управління у Бахмутському районі та м. Бахмуті Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області щодо виправлення допущених помилок та приведення у відповідність правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Однак листом від 19.03.2018 року їй письмово було відмовлено у цьому з посиланням на те, що заміна Державних актів на право власності на земельні ділянки чи внесення змін до таких актів чинним законодавством не передбачена. Таким чином вона позбавлена можливості вирішити спірне питання інакше, ніж звернутися до суду за захистом порушеного на невизнаного права власності на спірні земельні ділянки. Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті її матері за кадастровим номером [NUMBER] ,\~та право власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті її батька за кадастровим номером [NUMBER] . Оскільки позовну заяву подано з порушенням вимог статті 175 ЦПК України, ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03 вересня 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі. Уточненою позовною заявою, яка надійшла на адресу суду 09 жовтня 2019 року, недоліки усунуто, у зв`язку з чим ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 09 годину 00 хвилин 05 листопада 2018 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. Ухвалою суду від 05 листопада 2018 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] \~до Покровської сільської ради Бахмутського району Донецької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - завідувач Другої бахмутської державної нотаріальної контори Балицька Л.А., Міськрайонне управління у Бахмутському районі та м. Бахмуті Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області, Селянське (фермерське) господарство «Артеміда» \~про визнання\~права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 годину 00 хвилин 19 грудня 2018 року. В судовому\~засіданні позивач\~ [PERSON] \~на позовних вимогах наполягала, та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. В судовому\~засіданні представник\~позивача [PERSON] ,\~діюча в\~інтересах позивача\~ [PERSON] \~на підставі\~довіреності від\~06.06.2018\~року,\~підтримала вимоги\~позивача, та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Селянське (фермерське) господарство «Артеміда» \~в особі Пакеж В.В., діючого на підставі довіреності від 02.04.2019 року, не заперечував проти задоволення позовних вимог позивачки [PERSON] , зазначивши, що, дійсно, за життя батьками позивачки [PERSON] та [PERSON] спірні земельні ділянки, власниками яких вони були, передані у тимчасове користування Селянському (фермерському) господарству «Артеміда», і господарство користується даною землею по теперішній час. Повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання (у відповідності до пункту 1 частини 7 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань) відповідач до судового засідання не з`явився. Секретарем ради Покровської сільської ради Бахмутського району Донецької області Ладик М.І. 02 листопада 2018 року за вх. № ЕП 3192 подано до суду заяву, в якій мається прохання розглянути справу за їх відсутності, де також зазначено, що Покровська сільська рада Бахмутського району Донецької області заперечень проти позову не має. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Повідомлена належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання (у відповідності до пункту 1 частини 7 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань) третя особа, яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору,\~-\~завідувач Другої\~бахмутської державної\~нотаріальної контори\~Балицька Л.А.,\~ до судового засідання не з`явилася. Завідуючою Другої бахмутської державної нотаріальної контори Балицькою Л.А. 09 листопада 2018 року за вх. № 37205 подано до суду заяву, в якій мається прохання розглянути справу за її відсутності, де також зазначено, що Друга бахмутська державна нотаріальна контора заперечень проти позову не має. Повідомлена належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання (у відповідності до пункту 1 частини 7 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань) третя особа, яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмета спору,\~-\~Міськрайонне управління\~у Бахмутському\~районі та\~м.\~Бахмуті Головного\~управління Держгеокадастру\~в Донецькій\~області,\~ до судового засідання не з`явилася. Начальником Міськрайонного управління у Бахмутському районі та м. Бахмуті Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області подано до суду заяву, в якій зазначено, що Міськрайонне управління\~у Бахмутському\~районі та\~м.\~Бахмуті Головного\~управління Держгеокадастру\~в Донецькій\~області заперечень проти позову не має. Згідно телефонограми від 06.05.2019 року за № 13268 начальник Міськрайонного управління\~у Бахмутському\~районі та\~м.\~Бахмуті Головного\~управління Держгеокадастру\~в Донецькій\~області Підченко\~М.В. просив справу розглянути справу за їх відсутності, та зазначив, що проти позовних вимог позивачки не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, врахувавши думку відповідача та третіх осіб, які не з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 19 квітня 1960 року [PERSON] (рос.) народилася [INFO] , та її батьками є: [PERSON] (рос.) та [PERSON] (рос.) (а. с. 13). Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 01 жовтня 2012 року [PERSON] померла [INFO] (а. с. 9). Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 06 січня 2017 року [PERSON] помер [INFO] (а. с. 8). Згідно заповіту від 30 жовтня 2015 року [PERSON] , освідченого та записаного секретарем Покровської сільської ради Артемівського району Донецької області Ладик М.І., зареєстрованого в реєстрі за № 77, заповідав земельну ділянку площею 7,8004 Га з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Покровської сільської ради Артемівського району Донецької області, ділянка [NUMBER] , кадастровий номер: [NUMBER] та жилий будинок та присадибну ділянку, що розташовані за адресою: [ADDRESS] [PERSON] (а. с. 38). Право власності [PERSON] на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданим 16 лютого 2006 року на підставі Розпорядження голови Артемівської райдержадміністрації від 22 грудня 2004 року № 991. У вказаному Державному акті кадастровий номер земельної ділянки вказаний як [NUMBER] (а. с. 25). Право власності [PERSON] на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданим 16 лютого 2006 року на підставі Розпорядження голови Артемівської райдержадміністрації від 22 грудня 2004 року № 991. У вказаному Державному акті кадастровий номер земельної ділянки вказаний як [NUMBER] . (а. с. 24). Згідно листа Другої бахмутської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 29.10.2018 року № 1584/01-16 суду повідомлено, що 04.10.2012 року Другою бахмутською (артемівською) державною нотаріальною конторою на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом після померлої [INFO] її матері [PERSON] було заведено спадкову справу за номером 414/2012 до майна померлої. Інші спадкоємці із заявами при прийняття або про відмову від прийняття спадщини після померлої [PERSON] до контори не звертались. 02.04 2014 року за реєстраційним № 844 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно померлої [PERSON] її дочці [PERSON] (а. с. 86, 87). Після смерті матері [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, посвідчене 02 квітня 2014 року державним нотаріусом Другої артемівської державної нотаріальної контори Літвіновою В.А., яке було зареєстроване у реєстрі за № 844 (а. с. 14, 15, 35). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02.04.2014 року, виданого Другою артемівською державною нотаріальною конторою Донецької області власником земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER] , розташованої на території Покровської сільської ради в Артемівському району Донецької області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,7948 Га, є [PERSON] (а. с. 36, 65-66). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 03.06.2014 року орендодавцем земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER] площею 7,7948 [NUMBER] , розташованої на території Покровської сільської ради в Артемівському району Донецької області, є [PERSON] , а орендатором Селянське (Фермерське) господарство «Артеміда» (а. с. 37, 57, 63-64). З метою виправлення помилки позивач [PERSON] звернулася з письмовою заявою до нотаріуса Другої бахмутської нотаріальної контори, але нотаріус відмовила їй в цьому, надавши письмову відповідь на її заяву, посилаючись на те, що помилка в свідоцтві про право на спадщину відсутня, і їй необхідно звернутись до суду за вирішенням даного питання (а. с. 27, 29-32, 33, 34). Після смерті батька вона у встановлений законом строк позивач [PERSON] звернулась до Другої артемівської державної нотаріальної контри з відповідною про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Вказаним діям передувала розробка технічної документації на вказану земельну ділянку, що належала її батькові, для отримання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Згідно отриманого нею Витягу кадастровий номер земельної ділянки вказаний як [NUMBER] (а.\~с.\~16-20,\~21-23), тобто не такий, що зазначено у Державному акті на ім`я її батька, оскільки у Державному акті він значиться за номером [NUMBER] (а. с. 25). Вказана обставина стала підставою для відмови державного нотаріуса у видачі їй свідоцтва про право власності на земельну ділянку, про що державним нотаріусом складено постанову від 06 липня 2017 року, де вказується, що свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку не може бути видане у зв`язку з тим, що дані у Державному акті про право приватної власності на земельну ділянку та у Витягу з Державного земельного кадастру різняться (а. с. 28). Згідно листа Другої бахмутської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 29.10.2018 року № 1583/01-16 суду повідомлено, що 11.01.2017 року Другою бахмутською (артемівською) державною нотаріальною конторою на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом після померлого [INFO] її батька [PERSON] було заведено спадкову справу за номером 4/2017 до майна померлого. Інші спадкоємці із заявами при прийняття або про відмову від прийняття спадщини після померлого [PERSON] до контори не звертались. 07.08 2017 року за реєстраційним № 1204 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно померлого [PERSON] його дочці [PERSON] (а. с. 88, 89). Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 41 Конституції України, яка узгоджується зі ст. 321 ЦК України, проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускається. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до вимог ст. ст. 317, 319 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1233 Цивільного кодексу України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян. Частиною 1 статті 131 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема, у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7, про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердження цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом всього майна померлих батьків, в тому числі й спірних земельних ділянок, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Право власності на зазначені земельні ділянки за померлими виникло на підставі Держаних актів, в яких кадастрові номера земельних ділянок різняться з кадастровими номерами у Витягах з Державного земельного кадастру, що унеможливлює видачу нотаріусом свідоцтва про право власності за заповітом та внесення виправлень у свідоцтво. За викладених обставин позивач [PERSON] вимушена була звернутися до суду задля визнання права власності на вказані земельні ділянки. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Як передбачено ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Підсумовуючи викладене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки надані позивачем докази достовірно свідчать про те, що іншим шляхом окрім як визнання права власності за нею на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті її матері за кадастровим номером [NUMBER] ,\~та право власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті її батька за кадастровим номером [NUMBER] , позивач\~не має\~як захистити\~своє право\~власності,\~яким вона\~зможе лише\~таким шляхом\~в повному\~обсязі володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, яка належить їй на законних підставах за наведених вище підстав,\~що знайшло\~своє підтвердження\~в судовому\~засіданні,\~у зв`язку\~з чим\~позов підлягає\~задоволенню у\~повному обсязі. За клопотанням позивача суд залишає судові витрати за нею.

Outcome: approved