Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

28.11.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: Миколаївська область Миколаївський район с. Сапетня, вул. Набережна, 22. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: Миколаївська область Миколаївський район с. Сапетня, вул. Набережна, 22. З нею в будинку прописаний на його прохання відповідач з 16.11.2010 року. Як зазначає позивачка відповідач з моменту прописки приблизно вже 8 років не проживає в будинку та не проживає на даний час. Витрати по сплаті комунальних платежів та на утримання будинку відповідач не несе, відомостей про себе не надавав та не разу не з'являвся, зв'язок з ним взагалі відсутній. Посилаючись на ці обставини позивачка вважає, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням. В судове засідання позивачка не з'явилася. При цьому її представник подав заяву про підтримання позову, в якій клопотав про розгляд справи за їх відсутності та проти заочного винесення рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Відзив на позов не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд находить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка є власником будинку за адресою: Миколаївська область Миколаївський район с. Сапетня, вул. Набережна, 22, даний факт підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку з земельною ділянкою та Витягом з державного реєстру правочинів та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. (а.с. 12-16) Відповідно довідки про склад сім'ї від 15.11.2018 року та Акту про непроживання від 01.11.2018 року [PERSON], [INFO], зареєстрований, але фактично не проживає за адресою: [INFO]. (в.с. 17,18) Крім того довідкою Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області та відповіді на запит суду, відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області підтверджується, що [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою: [INFO].(а.с. 17,22) Проаналізувавши встановлені по справі обставини і визначені відповідно до них правовідносини суд виходить з такого. Ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При цьому ст. 13 ч. 1 ЦК України визначено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. З аналізу наведених доказів також слідує, що відповідачка фактично не проживає в спірному жилому приміщенні з власної волі. В судовому засіданні також не виявлено визначених ст. 71 ч. 3 ЖК України підстав, згідно яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців. Таким чином, оскільки відповідач без поважних причин не проживає в жилому приміщенні більш ніж шість місяців, то на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України їх слід визнати таким, що втратив право користування належним позивачу жилим приміщенням.

Outcome: approved