Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

28.09.2016 позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходів) до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви. Після досягнення найстаршою дитиною повноліття, вона просила стягувати з відповідача на її користь на утримання меншої дитини аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходів), до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вона зіслалась на те, що відповідач є батьком дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча зобов»язаний це робити. У судове засідання позивачка не з»явилась та звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач до суду не з'явився з невідомої суду причини, хоча повідомлявся про судовий розгляд у порядку ст. 74 ЦПК України за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою. Так як в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд за згодою позивача визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, що передбачено ст. 224 ЦПК України. Згідно з положеннями ч.2 ст. 197 ЦПК України за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідив матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем укладено шлюб 20 вересня 2010 року, про що Сирівською сільською радою Врадіївського району Миколаївської області зроблено відповідний актовий запис № 1 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 20.09.2010 року. Від спільного шлюбу є неповнолітні діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком вказаних дітей зазначено відповідача. Діти разом з матір»ю проживають за адресою [ADDRESS] та знаходяться на її утриманні ( акт обстеження матеріально-побутових умов проживання від 26.09.2016 року). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має таку змогу, так як є здоровою, працездатною особою. Стан здоров»я дітей та відповідача є задовільний. Відповідач інших дітей або утриманців, на утримання яких сплачує аліменти, немає. Встановивши вказані обставини, суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини з приводу утримання неповнолітніх дітей, тому при прийнятті рішення керується ст.. 51 Конституції України та ст.. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд, дослідивши та встановив обставини справи, стан здоров»я та матеріальне становище дітей і відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, приходить до висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі. За вимогами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved