overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

28 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 07 червня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 204. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 07 червня 2008 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 204 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.12). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

28 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій суммі 1500 грн. на місяць, але не менше ніж прожиткового мінімуму для титини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву у якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, а саме в частині сімсот п'ятдесят гривень, оскільки не має стабільного заробітку Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). При цьому згідно з ч. 1, 2 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевикладене та з огляду на матеріальне становище сторін станом на час вирішення справи, й виходячи з рівності обов'язку батьків утримувати дитину, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

28 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Новояриловицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, в якому просила: - визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Новояриловицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області про звільнення її з роботи з посади завідуючої Новояриловицької сільської бібліотеки від 11 квітня 2016 р. № 01-03/7 за п. 2 ст. 41 КЗпП України у звязку з втратою довіря; - поновити її на роботі завідуючої Новояриловицької сільської бібліотеки Ріпкинського району Чернігівської області; - стягнути з Новояриловицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11.04.2016 р. до дня поновлення на роботі; - стягнути з Новояриловицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області на її користь 1\~000 грн. у відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову зазначила, що вона працювала на посаді завідуючої Новояриловицької сільської бібліотеки Ріпкинського району Чернігівської області. 15 березня 2016 р. їй винесено догану розпорядженням голови Новояриловицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області за неналежний облік книжкового фонду в сільській бібліотеці та попереджено, що дане порушення повинно бути усунено до 15.04.2016 р., 24 березня 2016 р. їй винесено чергову догану за неналежне зберігання книжкового фонду сільської бібліотеки. 6 квітня 2014 року складено акт ревізії стосовно того, що на початок ревізії в сільській бібліотеці,, за даними бухгалтерського обліку нараховувалось 12180 екземплярів книжок на суму 21 421,00 грн. В результаті ревізії в сільській бібліотеці, було виявлено: книжок 9 057 екземплярів на суму 20 756,40 грн., недостача складає 3 123 екземпляри книжок на суму 624,60 грн., книжки, які потребують ремонту 547 екземплярів. 7 квітня 2016 року їй винесено догану у звязку з нестачею книжкового фонду (3123 екземпляри книжок на суму 624,00 грн.) згідно акту ревізії від 06.04.2016 року та рекомендовано внести добровільно дану суму на рахунок Відповідача. Протоколом № 1 загальних зборів трудового колективу Відповідача від 11 квітня 2016 року вирішено надати згоду сільському голові [PERSON] М, на звільнення завідуючої Новояриловиьцької сільської бібліотеки [PERSON], у звязку з втратою довір'я до неї. Розпорядженням сільського голови Новояриловицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області від 11 квітня 2016 року № 01-03/7 про звільнення з роботи,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

28 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На обґрунтування своїх вимог зазначила, що вони з відповідачем є батьками [PERSON], який з нею проживає та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає не регулярно та не в достатньому розмірі. В судове засідання позивач не зявилась, надіслала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

28 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті її батька [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року у м. Петровське Луганської області. На обґрунтування заяви послалася на те, що її батько помер [INFO] року в м. Петровське Луганської області, про що було видане свідоцтво Краснолуцьким РАЦС у 1996 році, яке внаслідок переїзду з окупованої території було втрачено. Для відновлення свідоцтва вона звернулася до Краснолуцького РАЦС Луганської області, яким було видане повторне свідоцтво про смерть, завірене печаткою «ЛНР». Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» це свідоцтво є недійсним і не створює правих наслідків. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві відмовив у видачі свідоцтва про смерть її батька, що є підставою для звернення до суду. До суду [PERSON] надала заяву, в якій підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві свого представника до суду не направив, надіславши заяву про розгляд справи без його участі. Вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви з огляду на таке. Заявник [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). Згідно даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого повторно відділом запису актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції, на якому міститься відбиток печатки «ЛНР», [PERSON] помер [INFO] року в м. Красний Луч, м. Петровське (а.с.3). За приписами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Оскільки свідоцтво про смерть [PERSON] видане на тимчасово окупованій території України, воно є недійсним і не створює правових наслідків, а тому відділ державної реєстрації актів цивільного стану не може здійснити державну реєстрацію його смерті, що є підставою для встановлення факту смерті в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

28 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 18 березня 2011 року Виконавчим комітетом Гвардійської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 7. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила в заяві, що з грудня 2011 року вона та відповідач не підтримують сімейні відносини, не проживають спільно, в звязку із непорозуміннями, конфліктами, сварками, що призвело до припинення відносин, чоловік проживає з іншою жінкою, вона втратила до чоловіка почуття любові та поваги, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі розірвання шлюбу просила залишити її прізвище без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 18 березня 2011 року Виконавчим комітетом Гвардійської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 7, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Подружжя має від шлюбу дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з грудня 2011 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття довіри та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

28 квітня 2016 року [PERSON] пред'явив вказаний позов, посилаючись на наступні обста- вини. 16.02.2002 р. він зареєстрував шлюб з [PERSON] у Баннівській сільській раді Болградсь- кого району Одеської області, актовий запис № 05. Разом вони проживали до квітня 2002 р., коли відповідач поїхала від нього, з того часу він її не бачив, разом вони не жили. Оскільки для нього штамп в паспорті про реєстрацію шлюбу не має значення, він не звертався до суду з позовом про його розірвання. Сумісних дітей від шлюбу у них не має, але в 2006 р. він дізнався, що [PERSON] народила дитину, в свідоцтві про народження якої він вказаний як батько, оскільки шлюб між ними розірвано не було. Відповідач стосовно дитини до нього ніяких претензій не пред'являла, во- ни не спілкувались один з одним, розірвання шлюбу так і не реєстрували. На даний момент у нього виникла необхідність розірвати шлюб, тому звернувся до суду з вказаним позовом. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач двічі в судове засідання не з'явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи за місцем проживання та реєстрації сповіщалася належним чином - поштою з повідомленням (а.с.9, 12). Відомостей про поважність причин її неявки суд не має і вважає, що вона не з'явилася без по- важних причин. Також суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність, враховуючи наяв- ність достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Із свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с.5) видно, що 16.02.2002 р. Баннів- ською сільською радою Болградського району Одеської області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий за- пис № 05. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.5), [PERSON] народилась [INFO]., її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.112 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу може бути постанов- лено, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу су- перечить інтересам одного із них, інтересам дітей, що мають істотне значення. В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюб- не прізвище. В судовому засіданні встановлено, шлюб між сторонами розпався, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у зв'язку з чим суд вважає, що шлюб має бути розірваний. У зв'язку з тим, що суд не має відомостей щодо визначення відповідача з приводу зміни пріз- вища, вважає, що підстав для відновлення дошлюбного прізвища останньої не має. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 551 грн.20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

28 квітня 2016 року Миргородським міськрайонний судом було прийнято рішення по вище зазначеній цивільній справі. Відповідно до ст. 215 ЦПК України в резолютивній частині рішення суду повинен бути висновок суду про задоволення позову або про відмову в задоволенні позову повністю або частково. При винесенні рішення суд в резолютивній частині не зробив правового висновку стосовно зустрічного позову [PERSON], вирішивши при цьому питання в мотивувальній частині рішення. На дану обставину ПАТ «Дельта Банк» звернув свою увагу в заяві направленій до суду по питанню виправлення описки в рішенні суду. Виправлення описки можливе лише за умов зазначених в ст. 219 ЦПК України. Такі умови в розглядуваному випадку відсутні. В той же час, є необхідність у винесенні додаткового рішення у відповідності до вимог ст. 220 ЦПК України, адже стосовно позову [PERSON] в резолютивній частині рішення судом не зроблено відповідного висновку про відмову в задоволенні позову, незважаючи на вирішення цього питання в мотивувальній частині рішення. Зважаючи на викладене, в резолютивній частині рішення слід зробити відповідний висновок стосовно відмови в задоволенні зустрічного позову [PERSON] доповнивши її таким положенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

28 квітня 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № DNH4KP23261283 від 11.05.2006 року сумі 16930,67 гривень та суму сплаченого судового збору в розмірі 1378 гривень. Відповідач не з'явився в судове засідання, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав заяву, згідно якої позовні вимоги банку підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до ст.. 224 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11.05.2006 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір за № DNH4KP23261283, відповідного до якого Банк надав останньому кредит у розмірі 2086,50 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредито У порушення кредитних вимог відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав. Станом на 05.02.2016 року має заборгованість у сумі 16930,67 грн, з яких: 794,98 грн. - заборгованість за кредитом; 4652,22 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 10201,06 грн - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 782,41грн. - штраф (відсоткова складова). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором за № DNH4KP23261283 від 11.05.2006 року в сумі 16930,67 грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь ПАТ КБ «Приват Банк» необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору в сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

28 квітня 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду \~з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № б/н від 09 серпня 2011 року у розмірі 54409 грн. 08 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає \~задоволенню. \~ Судом встановлено, що 09 серпня 2011року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем був укладений договір за № б/н, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 13500 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобовязання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. Однак відповідач не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 29 лютого 2016 року, у нього виникла заборгованість у загальній сумі 54409 грн. 08 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 13137 грн. 50 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом 36425 грн. 18 коп.; пені 1779 грн. 30 коп.; фіксованої частини штрафу 500 грн. 00 коп.; відсоткової складової штрафу 2567 грн. 10 коп. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved