Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

28 жовтня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначила, що зареєструвала шлюб з відповідачем 05 липня 2013 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції. Від шлюбу дітей не має. Подружнє життя не склалося через різницю в поглядах на сімейне життя, тому подальше спільне життя стало суперечити її інтересам. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала повністю, зазначила, що шлюб з відповідачем зареєстровано 05 липня 2013 року. Стосунки з відповідачем ускладнилися, любов та повага пройшли, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] не зявився, хоча про час, дату та місце розгляду цивільної справи був повідомленний своєчасно та належним чином, що підтверджується оголошеннями в газеті Рідне Прибужжя. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність не надходило. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач не надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не повідомив суд про причини неявки в судове засідання, та те, що позивач надав згоду на проведення судового засідання у відсутність відповідача, то суд вважає за необхідне розглядати справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 липня 2013 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 222 та видано свідоцтво про шлюб серії I-ФП № 095389. Від шлюбу дітей не має. Спільне життя подружжя не склалося через різницю в поглядах на сімейне життя, між сторонами відсутня повага та взаєморозуміння, внаслідок чого між ними часто виникали сварки та скандали, в їх сім`ї склався несприятливий психологічний клімат. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами розпався, оскільки сторони не проживають разом з 14.04.2014 року, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя , а тому є підстави для задоволення позову. В судовому засіданні позивач вказала, що спору щодо поділу спільного сумісного майна не має. Згідно з вимогами ст. 113 СК України позивач [PERSON] виявила бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище « Красножон». Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої хвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з вимог цієї статті, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 487 гривень 20 копійок, розмір якого підтверджено квитанцією. На підставі викладеного,

Outcome: approved