Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

28 квітня 2015 року позивачка [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], якому [INFO] виповнилося вісімнадцять років. [PERSON] навчається на денній формі Харківського державного університету харчування та торгівлі, економічний факультет. Вказуючи на те, що відповідач є пенсіонером, а також працює, у добровільному порядку відмовляється надавати допомогу на навчання сина, просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн., щомісяця починаючи з дня подачі позову. 05 червня 2015 року позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву, уточнила вимоги, просила стягувати з відповідача аліменти на період навчання [PERSON], в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Судові повістки, відповідно до ст.74 ЦПК України, надсилалися відповідачу поштою рекомендованим листом, через кур'єрів та шляхом направлення телеграми за місцем його проживання, зареєстрованим у встановленому порядку, однак повістки не вручені, у зв'язку з відсутністю відповідача за такою адресою. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручене відповідачу належним чином. Враховуючи згоду позивачки, суд вважає можливим ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Обставинами, які враховуються судом при призначенні аліментів, відповідно до ст.182 СК України є стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Так, в судовому засіданні встановлено, що син сторін [PERSON] у зв'язку з продовженням навчання потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість та згідний сплачувати аліменти на утримання сина на період навчання в розмірі 2250 гривень, щомісячно. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони, що підтверджується свідоцтвом про його народження. Враховуючи вищевикладене, обов'язок обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які навчаються, матеріальне становище відповідача, стан здоров'я сина, суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/5 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на період навчання, починаючи з 28 квітня 2015 року до завершення навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років.

Outcome: approved