Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

\~ \~ \~ \~27.04.2020 року до Чутівського районного суду Полтавської області надійшла заява [PERSON] про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки згідно висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи до якої застосовано примусові заходи медичного характеру № 17 від 21.04.2020 йому необхідно припинити надання такої допомоги. \~ \~ \~ \~ [PERSON] в судовому засіданні свою заяву підтримав, просив суд її задовольнити. \~ \~ \~ \~Лікар-психіатр Чутівської ЦРЛ Дробніч П. [PERSON] . в судовому засіданні не заперечував щодо припинення надання [PERSON] амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. \~ \~ \~ \~Прокурор не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] \~ \~ \~ \~28.04.2020 заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. \~ \~ \~ \~ [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку з 2016 року з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу з наростаючим дефектомпсихопатоподібного типу, параноїчний синдром. Проходив лікування в Полтавській обласній психіатричній лікарні з 07.12.2016 р. по 14.03.2017 р. За рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 08.06.2017 р. [PERSON] призначено надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. 11.12.2017 рішенням суду було продовжено надання амбулаторної психіатричної допомоги. У період з 28.04.2018 по 13.06.2018 та з 16.07.2018 по 30.08.2018, після проходження стаціонарного лікування у Полтавській області психіатричній лікарні. Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 06.04.2018, 18.10.2018 та 04.11.2019 [PERSON] було призначено надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Як зазначив в судовому засіданні лікар-психіатр, [PERSON] з 2018 року [PERSON] регулярно з`являвся на прийом до лікаря, за добровільною згодою отримував підтримуюче лікування, позитивно поводив себе в побуті, не вчиняв протиправних дій та неконтрольованих вчинків. Згідно ч. 7, 8 ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», передбачено, що надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку припиняється за рішенням комісії лікарів-психіатрів у разі видужання особи або такої зміни стану її психічного здоров`я, що не потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про відмову в продовженні надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, або за рішенням суду про задоволення заяви фізичної особи чи її законного представника про припинення надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Клопотання про припинення надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може направлятися до суду особою, якій надається ця допомога, або її законним представником через 3 місяці з часу ухвалення судом рішення про надання або продовження надання особі такої допомоги. Відповідно до ч.2 ст.339 ЦПК України, заява особи, якій за рішенням суду надається амбулаторна психіатрична допомога у примусовому порядку, або її законного представника про припинення цієї допомоги подається до суду за місцем проживання особи, а про припинення госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку - до суду за місцезнаходженням закладу з надання психіатричної допомоги. Згідно ч.3 ст.340 ЦПК України, у заяві фізичної особи або її законного представника про припинення амбулаторної психіатричної допомоги чи госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку мають бути зазначені обставини і докази, на яких ґрунтуються ці вимоги. Частиною 2 ст.241 ЦПК України визначено, що справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається за присутності особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов`язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника закладу з надання психіатричної допомоги, що подав заяву, та законного представника особи, стосовно якої розглядаються питання, пов`язані з наданням психіатричної допомоги. Відповідно до ч.3 ст.342 ЦПК України, рішення про відмову в задоволенні заяви про продовження амбулаторної психіатричної допомоги, продовження госпіталізації, а також рішення про задоволення заяви фізичної особи чи її законного представника є підставою для припинення надання зазначеної примусової психіатричної допомоги. Судом встановлено, що востаннє 04.11.2019 року [PERSON] було продовжено надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку строк на 6 місяців. Як вбачається із висновку комісії лікарів-психіатрів №17 від 21.04.2020, [PERSON] необхідно припинити надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку (а.с.2-6). Враховуючи, викладене, суд вважає за доцільне задовольнити вказану заяву та припинити надавати [PERSON] амбулаторну психіатричну допомогу в примусовому порядку. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved