Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

27.04.2017 року до Якимівського районного суду Запорізької області звернувся з позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Чорноземненська сільська рада Якимівського району Запорізької області про визнання заповіту недійсним на тих підставах, що спадкодавець [PERSON] на момент складання заповіту не усвідомлювала значення своїх дій, він був складений під впливом обману, для можливості отримання грошових коштів і приховання факту купівлі-продажу, складання заповіту не було вільним, не відповідало внутрішній волі матері. [PERSON] мала намір продати земельну ділянку з метою відремонтувати будинок і мати якісь кошти на лікування. Відповідач [PERSON] обіцяв купити земельну ділянку за хорошою ціною. Мати позивача була малограмотною жінкою, вона закінчила школу-інтернат, з трудом могла читати і вкрай рідко писала. Коли вона писала, робила багато орфографічних помилок. Крім того, вона втрачала орієнтацію в часі та просторі, страждала забудькуватістю, не могла висловлювати зв`язно свої думки. В лютому 2013 року вона сказала, що продала земельну ділянку, але гроші за нею відповідач [PERSON] віддасть пізніше. Але грошових коштів вона від відповідача не отримала. 21.06.2017 року до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, в якій він додатково зазначив, що зміст заповіту викликає у нього великі сумніви достовірності підпису та фрази «на мой проханя заповіт зописано секретар з моих слив вирно за допомогою загально принятих техничних засобив в Чорноземнєнській сильськиї раді о 10 годині 00 хвилі українською мовою я володію в обсязі достаньому для розуміння тексту ць ого документа» (викладено дослівно з заповіту), а також те що надрукований текст був сформулювати та продиктований моєю матерю секретарю сільської ради з наступних підстав: друкований текст, нібито сформульований та продиктований моєю матерю за стилем викладення різко відрізняється від тексту викладеного нібито його матерю власноруч; враховуючи її слабоумство його мати фізично не могла сформулювати та продиктувати надрукований у заповіті текст. Фрази з двох або трьох слів одночасно це було максимум що їй було під силу зробити; враховуючи те, що мати страждала слабоумством, вона фізично не змогла б сформулювати та написати власноруч таку довгу вище наведену фразу в заповіті. Отже при отриманні пенсії мати не могла поставити нормальний підпис, а тим більше скласти цілий заповіт. Впевнений і рукописний текст, і підпис, складені у заповіті нібито власноруч його матерю на самої справі складені від її імені іншою особою. Аналогічний висновок можливо сказати і про надрукований текст у заповіті. Його мати не могла бути автором заповіту від 14.02.2013 року, посвідченого секретарем Чорноземненської сільської ради Якимівського району Запорізької області Козловою Н.В. Просить призначити посмертну судово-психіатричну експертизу, судову почеркознавчу експертизу та судову лінгвістичну (авторознавчу) експертизу. 29.11.2017 року Якимівський районний суд Запорізької області призначив посмертну судово-психіатричну експертизу відносно [PERSON] , судову почеркознавчу експертизу, судову лінгвістичну (авторознавчу) експертизу. У зв`язку з чим провадження у справі було зупинено на час проведення експертиз. 02.06.2020 року судом було поновлено провадження у справі. Ухвалою Якимівського районного суду від 02.09.2020 року було відмовлено в призначення повторної судової лінгвістичної (авторознавчої) експертизи. У судовому\~засіданні позивач\~та його\~представники підтримали\~позовні вимоги\~в повному\~обсязі на\~підставах,\~викладених в\~позовній \~заяві\~та просить\~їх задовольнити.\~Пояснив,\~що [INFO] померла\~мати позивача\~ [PERSON] ..\~ [PERSON] \~на праві\~власності належала\~земельна ділянка\~площею 10,94\~га,\~розташована на\~території Чорноземненської\~сільської ради.\~Після смерті\~ [PERSON] \~позивач звернувся\~до державної\~нотаріальної контори\~із заявою\~про прийняття\~спадку.\~Від нотаріуса\~він дізнався,\~що його\~мати склала\~заповіт,\~яким заповіла\~належну їй\~земельну ділянку\~відповідачу.\~Заповіт вона\~зробила в\~Чорноземненської сільської\~раді 14.02.2013\~року.\~Посвідчила заповіт\~секретар Чорноземненської\~сільської ради\~Козлова Н.В.\~Позивач вважає\~цей заповіт\~незаконним за\~наступними обставинами. В 2013 році в родині позивача склалось дуже скрутне матеріальне становище - позивач ніде не працював, не міг влаштуватися, його мати постійно хворіла, будинок в якому вони жили знаходився в аварійному стані. Вони жили за рахунок маленької пенсії [PERSON] , грошових коштів ледь вистачало на продукти харчування. [PERSON] мала намір продати земельну ділянку з метою відремонтувати будинок і мати якісь кошти на лікування. Відповідач [PERSON] обіцяв купити земельну ділянку за хорошою ціною. Мати позивача була малограмотною жінкою, вона закінчила школу-інтернат, з трудом могла читати і вкрай рідко писала. Коли вона писала, робила багато орфографічних помилок. Крім того, вона втрачала орієнтацію в часі та просторі, страждала забудькуватістю, не могла висловлювати зв`язно свої думки. В лютому 2013 року вона сказала, що продала земельну ділянку, але гроші за нею відповідач [PERSON] віддасть пізніше. Але грошових коштів вона від відповідача не отримала. Мати позивача не мала жодного наміру складати заповіт на відповідача, оскільки було раніше обумовлено, що після смерті все її майно залишиться позивачеві. Позивач вважає, що складання заповіту не було вільним, не відповідало внутрішній волі спадкодавця та у момент його складання [PERSON] не усвідомлювала значення своїх дій. [PERSON] вважає, що даний заповіт, якщо і був складений то під впливом обману, для можливості отримання грошових коштів і приховання факту купівлі-продажу. Просить визнати \~заповіт недійсним на тих підставах, що мати [PERSON] на момент вчинення заповіту не усвідомлювала значення своїх дій та не могла ними керувати та відсутнє волевиявлення на складання такого заповіту. Відповідач та його представники позовні вимоги не визнали в повному обсязі, пояснили, що заповіт [PERSON] склала добровільно, та на момент вчинення заповіту усвідомлювала значення своїх дій. Представник відповідача [PERSON] пояснила, що у своєму первісному позові та в уточненому позові позивач зазначає, що його мати [PERSON] постійно хворіла, але на підтвердження цього ні до позовної заяви, ні під час розгляду справи по суті протягом трьох років не було надано жодних доказів. Спочатку [PERSON] вказує, що його мати була малограмотною жінкою, закінчила школу-інтернат, з трудом могла читати і вкрай рідко писала. А коли вона писала, робила багато орфографічних помилок. У своєму уточнено позові позивач вже зазначає, що його мати була неграмотною жінкою, фактично не могла читати і писати, не могла нормально держати ручку у руці та страждала слабоумством. Було таке враження, що її розумовий розвиток зупинився на 10 роках. Вважає, що вищезазначені обставини, які є обґрунтуванням позовних вимог [PERSON] істотно відрізняються, і не підтверджуються жодним доказом, а навпаки, спростовуються доказами, наданими суду з боку відповідача і третіх осіб. По-перше, до матеріалів справи була долучена копія трудової книжки [PERSON] , з якої вбачається що у період з 1965 року до 1970 року вона працювала дояркою, потім у 1986 році - прачкою-посудомийкою і звільнена у 1999 році за власним бажанням. В трудовій книжці мається особистий підпис [PERSON] . Як би [PERSON] страждала слабоумством, з розумовим розвитком 10 років, навряд чи вона змогла би взагалі працювати, а тим паче на вищезазначених роботах. Такий діагноз передбачає насамперед диспансерний облік у лікаря-психіатра з визначенням групи інвалідності. Крім того, наявність таких діагнозів у подальшому приводить до визнання особи недієздатної з призначенням опікуна. Згідно довідки Якимівської районної лікарні [PERSON] на диспансерному обліку не перебувала. І, як пояснили представники позивача у судовому засіданні, на інвалідності [PERSON] також ніколи не перебувала. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] була пенсіонеркою за віком, і самостійно отримувала свою пенсію. [PERSON] ніколи не була обмежена в дієздатності і не визнавалася недієздатною. Під час складання заповіту її дієздатність була підтверджена наданим нею паспортом громадянки України. Закон не вимагає витребування посадовою особою будь-яких інших довідок. Якби були якісь сумніви в її дієздатності, то посадова особа мала право відмовити у здійснені нотаріальної дії. На час складання заповіту у секретаря Черноземнінської сільської ради не було жодних сумнівів в дієздатності [PERSON] [PERSON] двічі приходила до сільської ради з наміром скласти заповіт, і вона чітко виклала своє волевиявлення, свій намір скласти заповіт саме в такій формі, і саме [PERSON] . В перший раз у неї не було з собою документів, але секретар вислухала її, поставила навідні запитання, отримала відповіді на ці запитання, і роз`яснила [PERSON] наслідки складання такого заповіту, а також можливість його зміни, або скасування. [PERSON] уважно вислухала [PERSON] , також задавала їй запитання, пішла, а потім повернулася з документами безпосередньо для складання заповіту. [PERSON] знала [PERSON] багато років, і у неї не було жодних сумнівів стосовно волевиявлення [PERSON] . Вона чітко висловлювала свої думки, наміри і усвідомлювала їх значення. Крім того, як було з`ясовано з пояснень представників третіх осіб, та наданих ними в якості доказів документів, [PERSON] неодноразово оформлювала в сільській раді інші правові документи, а саме заяви, довіреності та інше. Зокрема [PERSON] була в реєстрах виборців и приймала участь в голосуваннях; [PERSON] була опікуном неповнолітньої особи [PERSON] , і для призначення її опікуном подавала власноруч написану заяву про це, а також інші необхідні для цього документ; [PERSON] отримувала на поштовому відділенні не лише свою пенсію, а і пенсію свого чоловіка, та своєї доньки; [PERSON] самостійно розпоряджалася отриманими нею грошовими коштами. Крім вищезазначеного, в судовому засіданні була допитана в якості свідка неповнолітня на той час [PERSON] , 2001 року народження, яка є онукою [PERSON] .. Як пояснила суду [PERSON] , саме бабуся фактично виховувала її, тому що її мати сильно хворіла. Бабуся читала їй казки, читала газети; робила з нею уроки. Крім того, бабуся писала і на російській, і на українській мові. Да, вона робила помилки, але не часто. Бабуся рахувала гроші, розуміла їх вартість і відрізняла їх по купюрам, давала гроші [PERSON] в школу. В той же час [PERSON] зауважила, що саме її дядько [PERSON] за розумовим розвитком не дуже розвинений і взагалі не вміє спілкуватися. Позовні вимоги не біли визнані ні Відповідачем, ні третіми особами, тому що заповіт був складений за волевиявленням [PERSON] і згідно з вимогами закону. Представники Позивача стверджували, що [PERSON] внаслідок свого психічного стану не розуміла значення своїх дій. За клопотанням представників по справі була призначена посмертна судово-психіатрична експертиза. Висновки цієї експертизи не підтвердили обставини, на які посилався Позивач. Також по справі була проведена судова лінгвістична (авторознавча) експертиза. Висновку судової лінгвістичної (авторознавчої) експертизи № 18909 від 22.04.2020 року також не надає жодної підстави для визнання заповіту недійсним. Представники третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Чорноземненської сільської ради Якимівського району Запорізької області позовні вимоги не визнали, оскільки складання заповіту проводилося в приміщенні сільської ради секретарем цієї ради з дотриманням законодавства, крім того надали письмові заперечення проти позовних вимог (т. 1 а.с. 162). Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 02.05.2019 року замінено третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Чорноземненську сільську раду Якимівського району Запорізької області на правонаступника об`єднану територіальну громаду Якимівської селищної ради Якимівського району Запорізької області (т.3 а.с.253) Представник третьої особи об`єднаної територіальної громади Якимівської селищної ради, судове \~засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що не вбачає підстав для визнання заповіту недійсним, просить прийняти рішення відповідно до чинного законодавства (т. 4 а.с. 3,120) . Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] та її представник [PERSON] не заперечували проти визнання заповіту недійсним в судовому засіданні 21.09.2017 року, в подальшому третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] та її представник [PERSON] в судові засідання не з`являлися, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за їх підступності не надходили. 05.09.2017 року в судовому засіданні без видалення до нарадчої кімнати суд залучив до участі у справі орган опіки та піклування при Чорноземненській сільській раді Якимівського району Запорізької області в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування при Чорноземненській сільській раді Якимівського району Запорізької області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує (т.1 а.с.135). Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 02.05.2019 року замінено третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування при Чорноземненській сільській раді Якимівського району Запорізької області на правонаступника орган опіки та піклування при Якимівській селищній раді Якимівського району Запорізької області ( а.с.253 т.3). Представник органу опіки та піклування при Якимівській селищній раді в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце судового розгляду. Розглянувши матеріали справи, вислухавши сторони, представників третіх осіб, свідків, оглянувши копію спадкової справи №126/2016 після смерті [PERSON] (т. 1 а.с. 47-62), суд прийшов до висновку, що позовні вимоги незаконні, необґрунтовані і не підлягають задоволенню за наступними підставами: В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (т. 1 а.с.4). Як позивач так і відповідач не заперечують, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 10,94 га, розташована на території Чорноземненської сільської ради що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю ІУ-ЗП № 0180116 від 11 липня 2003 року (т. 1 а.с.5). 14.02.2013 року [PERSON] на момент складання заповіту станом на 14.02.2013 року, розуміючи значення своїх дій та керуючи ними, маючи повну цивільну дієздатність, зробила заповітне розпорядження: «земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 10,94 гектарів, що розташована на території Чорноземненської сільської ради, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю IV-ЗП №018016 виданим Якимівською райдержадміністрацією 11 липня 2003 року, за реєстром №81, заповідаю [PERSON] ». Заповіт посвідчено в приміщенні Чорноземненської сільської ради Якимівського району Запорізької області за адресою: [ADDRESS] . Заповіт записаний секретарем Чорноземненської сільської ради Якимівського району Запорізької області Козловою Н.В. зі слав заповідача [PERSON] .. Заповіт до підписання прочитаний у голос заповідачем [PERSON] , власноруч підписаний нею у присутності секретаря Чорноземненської сільської ради Якимівського району Запорізької області Козлової Н.В.. Заповіт зареєстровано в реєстрі за №06 (т. 1 а.с.7). В судовому засіданні був оглянутий журнал реєстрації нотаріальних дій по Чорноземненській сільській раді Якимівського району Запорізької області, де на сторінці 18 під номером 6 була зареєстрована нотаріальна дія посвідчення заповіту [PERSON] , в останній колонці якого міститься підпис [PERSON] про одержання оформленого документу. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що її бабуся [PERSON] допомагала їй читати, вчила писати, рахувати та допомагала їй з уроками в начальних класах. Її бабуся читала їй казки також бачила, що вона читала газети. За час свого життя бабуся була спокійною та в лікарні не знаходилася. Зі своїм дядьком [PERSON] мало спілкується. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює секретарем Чорноземненської сільської ради. На початку лютого 2013 року до не звернулася [PERSON] з проханням посвідчити заповіт. Вона запитала у неї чи є в неї всі необхідні документи, також запитала на кого хоче скласти заповіт, на що [PERSON] відповіла, що на [PERSON] . Вона їй пояснила, що в неї є родичі але [PERSON] наполягала на тому, щоб скласти заповіт саме на [PERSON] . Через деякий час [PERSON] знову прийшла без документів на майно на яке хоче скласти заповіт та паспорту. 14.02.2013 року [PERSON] прийшла з документами, а саме паспортом і ідентифікаційним кодом і з копією державного акту про право власності на землю та копією паспорту [PERSON] . В сільській раді є встановлений шаблон заповіту і [PERSON] писала напис власноручно. Заповіт читали від початку до кінця, вона поставила посвідчувальний напис, а [PERSON] його підписала, після чого внесла до Журналу реєстрації нотаріальних дій, склала витяг і внесла до алфавітної книги заповітів. Попередила її про можливість зміни або скасування заповіту. [PERSON] була опікуном своєї онуки [PERSON] , яка навчалася у школі інтернаті. [PERSON] утримувала всю сім`ю, їй надавалися довіреності чоловіком, донькою, ходила до магазину за продуктами харчування, приймала участь у голосуванні на виборах де ставила свій підпис. З квітня 2017 року вона являється опікуном неповнолітньої [PERSON] . До нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] не зверталася, так як [PERSON] була в дитячому таборі, а її власна присутність є необхідною при зверненні до нотаріуса. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона прожила в селі Чорноземне 33 роки та добре знає сімю [PERSON] . Їй відомо, що [PERSON] віддала землю в оренду [PERSON] . За час проживання в селі чорноземне їй відомо. що рамазан постійно допомагав пітовій грошима, дровами, продуктами. На той будинок де вони проживали він давав їй гроші в борг. Також давав їй гроші до 5000 гривень в борг. Її чоловік, син та донька ніде не працювали. Чоловік та син зловживали алкогольними напоями. Не вважає, що пітова [PERSON] була слабоумною. Сестру позивача [PERSON] баче вперше. [PERSON] їй хвалилася, що вона склала заповіт на [PERSON] . Окрім [PERSON] їй в селі більше ніхто не допомагав. [PERSON] була опікуном своєї онуки. Одного разу вона прийшла до [PERSON] де її донька похвалилася, що [PERSON] дав їм гроші за землю на купівлю будинку по [ADDRESS] . Потім [PERSON] купила будинок по [ADDRESS] . Під час купівлі даного будинку вона також була присутньою та допомагала [PERSON] рахувати гроші. Те, що [PERSON] сама читала, писала чи рахувала гроші вона не бачила. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він проживає в с. Чорноземне з 1996 року. Сім`ю [PERSON] знає з 1996 року, а [PERSON] з 2000 року. [PERSON] неодноразово приходила до [PERSON] на тік просити гроші, продукти. [PERSON] деякий час працювала на фермі, мила бочки. Її чоловік та син зловживали алкогольними напоями. [PERSON] слабоумністю не страждала, так як вона сама рахувала гроші. В магазині вона сама розраховувалася за продукти. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює головним бухгалтером на ТОВ «Візард» з 1999 року. [PERSON] працювала на фермі, приходила отримувати заробітну плату. [PERSON] часто приходила до [PERSON] . Потім вона від неї дізналася, що та переписала землю на [PERSON] , тому, що він їй постійно допомагає. [PERSON] добре ставилася до [PERSON] . Неодноразово бачила, як [PERSON] давав їй гроші. [PERSON] сама вела рахунок своїм грошам. Коли їй давали більше тисячі гривень то вона за них розписувалася. [PERSON] мала нормальний вигляд та слабоумною не була. Часто їй пропонували завести господарство та [PERSON] відмовлялася, мотивуючи тим, що її чоловік все винесе. Як часто вона просила гроші у [PERSON] , не пам`ятає. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що в с. Чорноземне він проживає з 1984 року. Добре знає сімю [PERSON] , так як [PERSON] постійно ходили до нього в магазин за продуктами та часто брали в борг. [PERSON] сама розраховувалася за продукти та віддавала борги. Щоб віддати борг, вона ходила за грошима до [PERSON] . Не вважає, що [PERSON] страждала слабоумністю. Її чоловік [PERSON] зловживав алкогольними напоями. Її син [PERSON] працював по найму та також зловживав алкогольними напоями. За те, що вона брала в борг вона розписувалася. Набір продуктів відповідав приготуванню окремої страви. Гроші йому особисто не передавала, а передавала його дружині, так як на неї був оформлений магазин. Згідно висновку судово-психіатричного експерта Комунальної установи «Обласна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради №72 від 23.02.2018 року, відповісти на питання «Чи усвідомлювала [PERSON] значення своїх дій та їх наслідки при складанні заповіту від 14.02.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за №06, посвідченого секретарем Чорноземненської сільради Якимівського району Запорізької області Козловою Н.В.» не представляється можливим у зв`язку з відсутністю огляду лікаря психіатра та опису психічного стану під експертної, її інтелектуально-мнестичних функцій (т. 3 а.с.124-131). Згідно висновку експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз №5136-18 від 21.03.2019 року, рукописні записи та підпис від імені [PERSON] в заповіті, складеному [PERSON] , посвідченому 14.02.2013 року посвідченого секретарем Чорноземненської сільради Якимівського району Запорізької області Козловою Н.В. та зареєстрованому в реєстрі за №06, виконані однією особою, а саме [PERSON] .. Виявлений комплекс діагностичних ознак в досліджуваних рукописних записах та підписі є нормою письмово-рухового навику [PERSON] (т. 3 а.с. 223-233). Згідно висновку експерта Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.. Засл. проф.. М.С.Бокаріуса за результатами проведення судової лінгвістичної (авторознавчої) експертизи писемного мовлення №18909 від 22.04.2020 року, згідно якого автором та виконавцем рукописного тексту «На мой проханя заповіт записано секретарєм з моих слив вирно за допомогою загально принятих техничних засобив і Чорноземнєнській сільській раді о 10 годині 00 хвилин українською мовою я володию в обсязі достатньому для розуміні тексту ць ого докумєнта» в одному примірнику заповіту від 14.02.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за №06, посвідченого секретарем Чорноземненської сільради Якимівського району Запорізької області Козловою Н.В., є різні особи. Ймовірно, рукописний текст виконаний під диктування або шляхом переписування із тексту-шаблону. Питання про те, чи є [PERSON] одночасно автором надрукованого тексту, який починається словами «Я, гр.. [PERSON] » та закінчується словами «о 10 голині 00 хвилин» та рукописного тексту, який починається словами «На мой проханя заповіт записано» та закінчується словами «розуміня тексту ць ого документа» у заповіті від 14.02.2013 року, не вирішувалось (т. 4 а.с.63-67). В судовому засіданні експерт [PERSON] пояснила, що в ході проведення судової лінгвістичної (авторознавчої) експертизи нею було встановлено, що автором та виконавцем рукописного тексту заповіту є різні особи. Ймовірно, рукописний текст виконаний під диктування або шляхом переписування із тексту-шаблону. Рукописний текст заповіту має багато граматичних помилок та російськомовних слів з використанням українських літер. Згідно рішення виконавчого комітету Чорноземненської сільської ради №22 від 04.06.2003 року [PERSON] призначено опікуном над неповнолітньою племінницею [PERSON] , 1994 року народження (т.1 а.с. 171). Пояснення свідків\~зі сторони\~позивача [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~стосовно того,\~що [PERSON] \~була розумово\~відсталою мають\~характер припущення\~і не\~підтверджуються матеріалами\~справи.\~Так,\~дійсно,\~в матеріалах\~справи містяться\~дві довідки\~ Якимівської\~Центральної районної\~лікарні:\~перша за\~№ 763\~від 27.06.2017\~року,\~згідно якої\~ [PERSON] \~перебувала на\~обліку у\~лікаря-психіатра\~з 1995\~року з\~діагнозом:\~легка розумова\~відсталість в\~ступені легкої\~дебільності (а.с.\~106\~т.1),\~друга №\~1143\~від 13.09.2017\~року (а.с.155\~т.1),\~в якій\~ зазначено,\~що \~ [PERSON] на\~ обліку\~у лікаря-психіатра\~не \~перебувала (а.с.\~а.с.155\~т.1).\~Але відповідно\~до ст.78\~ЦПК України,\~обставини справи,\~які за\~законом мають\~бути підтверджені\~певними засобами\~доказування,\~не \~можуть підтверджуватися\~іншими засобами\~доказування.\~Відповідно до\~п.2\~ч.1\~ст.105\~ призначення\~експертизи є\~обов`язковим,\~якщо у\~справі необхідно\~встановити психічний стан особи. Відповідно ст.\~225\~ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. При перевірці й оцінці експертного висновку суд враховує повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним, узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи, обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи, зокрема з поясненнями свідків з боку відповідача та наданих ним письмових та речових доказів, що у сукупності підтверджує здатність [PERSON] усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час складання заповітного розпорядження від 14.02.2013 року та відсутність підстав для визнання заповіту недійсним. Проведеною посмертною судово-психіатричною експертизою №72 від 23.02.2018 року не зроблено висновку про неспроможність [PERSON] на момент вчинення заповіту 14.02.2013 року розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатностю. Згідно ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи,які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Позивач не надав доказів того, що на час укладання заповіту мати внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна була усвідомлювати значення своїх дій та (або)керувати ними. Надані позивачем докази у своїй сукупності не дають змоги дійти висновку про відсутність обставин, які викладені позивачем в обгрунтування своїх вимог. Статтею 1257\~ЦК України визначено підстави для визнання заповіту недійсним. При цьому визначено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Таким чином, слід прийти до висновку, що заповіт як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. При цьому недійсним заповіт може бути визнаний у випадках в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, коли заповіт складений особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту), коли заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо). В той же час, жодної з передбачених ст.\~1257\~ЦК України обставин, в ході судового розгляду не встановлено. При цьому заповіт по формі та змісту відповідає вимогам чинного законодавства, а його зміст не викликає сумніву щодо дійсного волевиявлення заповідача. Докази, надані представниками позивача стосовно внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань є неналежними доказом, оскільки не стосується предмета позовних вимог. Докази, надані відповідачем в спростування обставин, викладених позивачем, суд вважає належними, допустимими та достатніми, щоб зробити висновок, що заповіт, який був зроблений [PERSON] 14.02.2013 року, та посвідчений секретарем Чорноземненської сільської ради Якимівського району Запорізької області Козловою Н.В. відповідав вимогам \~статей 1233, 1234, 1247, 1248,1253,1257 ЦПК України. Позивач не довів ті обставини, що [PERSON] не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними під час укладання заповіту та \~волевиявлення заповідача не було \~вільним і не відповідало її волі. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають ті обставини, які \~мають значення і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування \~не може \~ґрунтуватися на \~припущеннях.

Outcome: dismissed