Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

\~\~\~\~ 29.05.2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO]. При цьому вона зазначила, що шлюб між нею та відповідачем був укладений відділом реєстрації актів громадянського стану Олевського районного управління юстиції Житомирської області від 25.11.2015 року за актовим записом № 150. Спільне життя з відповідачем не склалося, чоловік не дбає про матеріальне забезпечення сім'ї, не надає коштів на утримання дитини тобто, на думку позивачки, відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримання неповнолітньої дитини, тому вона просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно, прочинаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась,\~\~від неї надійшла\~\~заява, згідно якої вона просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, від його надійшла\~\~заява, згідно якої він просить суд розглянути справу без його участі, позов визнає. Судом встановлено, що 25.11.2015 року між сторонами був ззареєстрований шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Олевського районного управління юстиції у Житомирській області за актовим записом № 150, що стверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7). Від спільного проживання у шлюбі сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження дитини (а.с.2), яка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач ухиляється від добровільного матеріального утримання дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не є інвалідом та не страждає на тяжкі захворювання, має матеріальну можливість утримувати дитину. Між сторонами не досягнуто домовленості про спільне утримання дитини. \~\~\~\~Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані\~ст. 180 Сімейного Кодексу України, з якої слідує, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту ч. 3\~ст. 181 Сімейного Кодексу України\~слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 Сімейного Кодексу України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того,\~ст. 183 Сімейного Кодексу України\~передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 Сімейного Кодексу України\~слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі наведеного та встановленого, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, так як відповідач ухиляється від обов'язку утримувати неповнолітню дитину, чим ставить її у складне матеріальне становище, а тому аліменти на утримання\~\~дитини повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку .

Outcome: approved