Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

28.07.2014 р. позивач звернулася до суду із позовною заявою прохаючи визнати недійсними державні акти на право приватної власності на земельні ділянки серії ЯЗ №377179 від 22.05.2009 р. загальною площею 2,0498 га. та серії ЯЗ №377180 від 22.05.2009 р. площею 0,4375 га. Вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.10.1999 р., після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], успадкував право на земельну ділянку (пай) яка становить 2,41 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), та знаходиться на території САТЗТ «Україна», Охтирського р-ну, Сумської обл. і належала померлому на підставі сертифікату на право на частку (пай) серії СМ № 0128696, зареєстрованого 6.11.1996 р. у книзі реєстрації паїв за №442. На підставі її звернення до Охтирської РДА було видане розпорядження від 13.06.2008 р. за №348, яким вирішено передати у власність позивачці [PERSON] земельні ділянки загальною площею 0,4375 га. та загальною площею 2,0498 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Рибальської сільської ради. В подальшому на виконання зазначеного розпорядження було виготовлено та видано їй два державні акти серії ЯЗ №377179 від 22.05.2009 р. на земельну ділянку загальною площею 2,0498 га. та серії ЯЗ №377180 від 22.05.2009 р. на земельну ділянку площею 0,4375 га. Вважає дані державні акти не законними та такими що мають бути визнані не дійсними через те, що земельні ділянки передані їй у власність у зазначених розмірах та межах згідно з зазначеними у них планами, вже були передані їй у власність. Право власності на зазначені земельні ділянки підтверджується раніше виданим на її ім'я державним актом серії СМ №711484 від 30.08.2002 р. У судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги та підтвердила доводи зазначені у позовній заяві. Представники Охтирської РДА ,Управління держземагенства у Охтирському р-ні, МКП «Гео-Сервіс» погодились із заявленими вимогами. Судом встановлено, що між сторонами по справі виник цивільно-правовий земельний спір щодо права власності на земельну ділянку. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що згідно державного акту серії СМ №711484 від 30.08.2002 р. [PERSON] на підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації за №361 від 29.08.2002 р. набула у приватну власність земельну ділянку площею 2,49 га. в межах згідно з планом на території Рибальської сільської ради, Охтирського р-ну, Сумської обл. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право власності на землю за №787. (а.с. 9) [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.10.1999 р., після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], успадкував право на земельну ділянку (пай) яка становить 2,41 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), та знаходиться на території САТЗТ «Україна», Охтирського р-ну, Сумської обл. і належала померлому на підставі сертифікату на право на частку (пай) серії СМ № 0128696, зареєстрованого 6.11.1996 р. у книзі реєстрації паїв за №442. (а.с. 8) На підставі звернення [PERSON] до Охтирської РДА було видане розпорядження від 13.06.2008 р. за №348, яким вирішено передати у власність позивачці [PERSON] земельні ділянки загальною площею 0,4375 га. та загальною площею 2,0498 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Рибальської сільської ради. В подальшому на виконання зазначеного розпорядження було виготовлено та видано їй два державні акти серії ЯЗ №377179 від 22.05.2009 р. на земельну ділянку загальною площею 2,0498 га. та серії ЯЗ №377180 від 22.05.2009 р. на земельну ділянку площею 0,4375 га. (а.с. 10, 11) Згідно листа Управління держземагенства у Охтирському р-ні від 18.08.2014 р. земельні ділянки зазначені у державному акті СМ №711484 від 30.08.2002 р. та державних актах ЯЗ №377179 від 22.05.2009 р. та серії ЯЗ №377180 від 22.05.2009 р. ідентичні (доллюються). До листа додано план - схему землекористування території Рибальської сільської ради, що підтверджує зазначений факт. ( а.с. 43) З огляду на викладене судом встановлено, що позивачка [PERSON], яка успадкувала право на земельну ділянку (пай) яка становить 2,41 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), однак фактично та юридично не отримала її, оскільки їй згідно розпорядження від 13.06.2008 р. за №348 у власність було передано земельну ділянку, яка їй вже належить згідно державного акту серії СМ №711484 від 30.08.2002 р. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 17 ЗК України землями сільськогосподарського призначення у межах району та за межами населених пунктів розпоряджаються районні державні адміністрації. Згідно ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації. Відповідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю це право володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою. Власник земельної ділянки, землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на земельну ділянку навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою як передбачено ч. 2 ст. 152 ЗК України. Таким чином при виготовленні технічної документації із землеустрою було допущено помилку щодо визначення площ земельної ділянки на підставі успадкованого позивачкою сертифікату, що надавав право на її отримання і райдержадміністрація незаконно повторно розпорядилась належною позивачці земельною ділянкою та знову передала її у власність зазначену земельну ділянку видавши повторно державні акти на зазначені площі. Таким чином, відповідачем не було виконано вимог закону щодо надання позивачці у власність відповідно до сертифікату земельної ділянки. Отже вимоги позивача в межах заявленого позову підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст. 15, 16, ч. 1 ст. 167, 317, ч. 1 ст. 328, 378 ЦК України, ст.ст. 12, 17, 116, 125, 126, 152, 155, 158 ЗК України, Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 р., інструкції «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою і договорів оренди землі» від 4.06.1999 р.

Outcome: approved