Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

27.02.2019 року позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] в якому просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з нього на її користь на підставі рішення Волноваського районного суду Донецької області від 06.09.2018 року на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у розмірі ј частини усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового рівня на дитину відповідного віку, щомісячно. В обґрунтування позову зазначила наступне. Позивач знаходилась у шлюбі з відповідачем, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 19.07.2013 року рішенням Волноваського районного суду шлюб між ними було розірвано. На утримання дітей було стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини. Але діти зростають, всі необхідні для дітей речі вона купує самостійно, старшому сину необхідно купувати шкільні приладдя, лікувати дітям зуби, та інше, у зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів на утримання дітей. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з`явився, був повідомлений про місце та час слухання справи належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку. Так, судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 19.07.2013 року шлюб між позивачем та відповідачем [PERSON] було розірвано (а.с.6) З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що під час перебування у шлюбі у позивача та відповідача народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . (а.с.3) З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що під час перебування у шлюбі у позивача та відповідача народилась дитина - [PERSON] , [INFO] . (а.с.4) Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 06.09.2018 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки доходу, щомісяця, але не менш ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 вересня 2018 року та до повноліття дітей, що підтверджено копією судового наказу від 06.09.2018 року (а.с.8) Як на підставу звернення до суду із даним позовом, позивач посилається на те, що самостійно несе витрати на купівлю необхідних речей для дитини, отриманих коштів недостатньо для нормального забезпечення потреб дітей. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 цього Кодексу,при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що попереднім рішенням суду про стягнення аліментів ухвалено розмір аліментів 1/4 частина на двох дітей. Згідно ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Тому, з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін, розмір затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, а відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved