Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

27.02.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив винести рішення, яким розірвати договір купівлі-продажу товару від 11.02.2013 року, укладеного між магазином «[INFO]» та [PERSON], та стягнути на користь ФОП [PERSON] 4438 грн. заборгованості вартості проданого товару та 4659,90 грн. відсотків за прострочення виплати суми боргу та судові витрати. В обґрунтування позову вказує, що 11.02.2013 року між магазином «[INFO]» та відповідачем укладений договір купівлі-продажу на суму 5588 грн. Товар був проданий в кредит і [PERSON] зобов'язався сплачувати щомісячно кошти у розмірі 1118 грн. до 30.06.2013 року. Відповідач отримав товар, проте перестав вносити суми платежу. Тому позивач просить стягнути з відповідача несплачену суму вартості товару та пеню у розмірі 0,5 % від невиплаченої суми за кожен день прострочення згідно умов договору. У судове засідання позивач не з'явився. В заяві до суду просив справу розглянути у його відсутності. Зменшує позовні вимоги просить лише стягнути на його користь 4438 грн. заборгованості вартості проданого товару та 4659,90 грн. відсотків за прострочення виплати суми боргу. Зменшені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином згідно ч.8 ст. 76 ЦПК України, оскільки до суду повернулися конверти з судовими повістками з відмітками, що [PERSON] відмовився від їх одержання (а.с. 24, 28). Беручи до уваги, що позивач не заперечує проти вирішення справи без присутності відповідача з постановленням заочного рішення, суд проводить розгляд справи на підставі наявних доказів по справі. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] з 29.06.1995 року зареєстрований як приватний підприємець та є директором магазину «[INFO]» по [ADDRESS], що підтверджується витягом з ЄДРЮО та ФОП, дозволу міської ради на розміщення об'єкта торгівлі (а.с. 6-8). 11.02.2013 року між магазином «[INFO]» в особі директора [PERSON] та [PERSON] укладений договір купівлі-продажу № 1/02, згідно умов якого продавець зобов'язався продати товар на суму 5588 грн., а покупець зобов'язався сплатити кошти рівними платежами у розмірі 1118 грн. за п'ять місяців, тобто до 30.06.2013 року. Відповідно до умов договору позивач отримав товар та 28.02.2013 року сплатив лише 1150 грн. 11.07.2013 року позивач на адресу відповідача направив претензію з вимогою повернути кошти та пеню, пов'язану зі несвоєчасним розрахунком. Статтями 525-526 Цивільного Кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідач отримав товар, проте в строк до 30.06.2013 року не повернув грошові кошти, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ФОП [PERSON] про стягнення 4438 грн., недоплачених за товар. Також обґрунтованими суд вважає вимоги позивача про стягнення пені, оскільки в договорі в п.3.1 зазначено, що при порушення строків сплати часткових платежів, продавець має право нарахувати пеню в розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожен день прострочення (а.с. 3). Так як на день звернення до суду відповідачем заборговано 4438 грн. та прострочення платежу позивач визначає за 210 днів, належними є вимоги про стягнення 4659,90 грн. пені (4438*0,5%*210 дн. = 4659,90 грн.). Також відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved