Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

28.05.2015 року заявники звернулися до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи заяву тим, що 02.10.2012 року вони зареєстрували шлюб та [INFO] у них народилися доньки - [PERSON] та [PERSON], це підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09 жовтня 2012 року та серії [NUMBER] від 09 жовтня 2012 року, на даний час подальші шлюбні відносини між подружжям неможливі з мотиві неможливості повноцінного фізичного та духовного розвитку, прояву своїх здібностей, створення умов для праці та відпочинку. Спільне господарство не ведеться. Зазначили, що подальше сумісне життя чи збереження сім`ї неможливе. Заявниками досягнуто письмової згоди про, те що доньки будуть проживати з матір'ю, всі інші умови описані в договорі про участь у вихованні та утриманні дітей. Порядок сплати аліментів визначатиметься окремим договором. Майнових вимог стосовно спільного сумісного майна набутого під час шлюбу подружжя один до одного не мають. В судове засідання заявники не з'явилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами суд вважає, що заява подружжя підлягає задоволенню виходячи із наступного. Згідно ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що 02.10.2012 року між гр. [PERSON] та гр. [PERSON], Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1532. У шлюбі у подружжя народилися доньки, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Заявники 15 травня 2015 року уклали договір між батьками про спільне утримання та виховання дитини. Заявники протягом встановленого строку від поданої ними заяви не відмовились. Судом з'ясовано, що сім'я носить формальний характер, спільна заява подружжям не відкликана, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини. Враховуючи наведене,

Outcome: approved