Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

29.01.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, пояснюючи вимоги тим, що 17.03.2012 року між ним та [PERSON] було укладено договір позики. Згідно розписки відповідач взяв у нього у борг 52000 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 3% на місяць та зобов'язався їх повернути до 07.11.2012 року, про що було складено розписку, але в вказаний строк гроші не повернув. Відповідач категорично відмовляється повертати борг. Сума боргу складає 52000 грн. 00 коп., відсоток у розмірі 18720,00 грн. (3%х12 міс.= 36% на рік) 36% річних за період з 07.03.2012 року по 07.03.2013 року який становить (52000 грн.х36%-18720 грн.), 3% річних з 07.10.2012 року по 07.10.2013 року в розмірі 1560,00 грн. які становлять (52000х3%=1560грн.). Просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 52000,00 грн., відсоток у розмірі 18720 грн. 00 коп., 3% річних в розмірі 1560,00 грн. та судові витрати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, за участі його представника. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в який зазначив також про те, що не заперечує проти винесення заочного рішення та просив позов [PERSON] задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причин своєї неявки до суду не повідомив, у зв'язку з чим судом було прийнято рішення про заочний розгляд справи. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав: У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що 17 березня 2012 року [PERSON] позичив [PERSON] гроші у сумі 52000,00 грн. під 40% річних, а [PERSON] склав про це розписку, в якій зазначив, що він отримав від [PERSON] 52000,00 грн. у борг під 40% річних, борг зобов'язується повернути до 07.11.2012 року (а.с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір позики грошей є укладеним з моменту передання грошей. Згідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У розписці від 17.03.2012р. сторонами договору позики узгоджено строк повернення позики -до 07.11.2012 року, але відповідач у встановлений строк власні зобов'язання не виконав, борг у повному обсязі не повернув. Крім того, в силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У зв'язку з викладеним, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме: з відповідача потрібно стягнути на користь позивача 52000 грн. 00 коп. суми боргу, 36% річних у розмірі 18720 грн. 00 коп. та 3% у розмірі 1560 грн. 00 коп. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору у сумі 722,80 грн.

Outcome: approved