Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

29.01.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] , подана представником позивача - адвокатом Сисоєвою К.М., до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований у Палаці одруження «Жовтневий» м. Харкова, про що в книзі реєстрації актів про одруження 17.08.1991 зроблено відповідний актовий запис №963. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що позивач з відповідачем перебувають у шлюбі з 17.08.1991. У шлюбі в подружжя неповнолітній дітей немає. Протягом останнього року стосунки з відповідачем погіршились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, стали частими сварки. Тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування, подружжя спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Вважає, що примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Крім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивачки. Просила після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.02.2021 відкрито провадження по даній справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судового засідання не з`явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі (а.с.17, 20). На адресу суду не надходило його заяв чи клопотань про відкладення розгляду по справі, із зазначенням поважних причин неявки у судове засідання. Письмових заперечень чи пояснень щодо обставин справи до суду також не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17.08.1991, між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, зареєстрований 17.08.1991 у Палаці «Жовтневий» м. Харкова, актовий запис 963. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей немають. Судом встановлено, оскільки не заперечувалося сторонами, що на час розгляду даної справі між позивачкою та відповідачем фактично припинені шлюбні відносини, спільного господарства сторони не ведуть, мешкають окремо один від одного. Збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки так і відповідача. Відповідно до ст.ст. 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Враховуючи зазначене, те, що відповідачем відзиву на позов не надано, суд розглядає справу на підставі наявних в матеріалах справи доказах, приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки та відповідача і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, зі згоди позивача, суд вважає за можливим залишити позивачу [PERSON] прізвище - [PERSON] . Згідно зі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 908 грн.

Outcome: approved