Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ 29.05.2018 року [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить визнати виконавчий напис, виданий 12 квітня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 18 089,23 грн. таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовано тим, що приблизно з грудня 2017 року вона стала отримувати на картку розмір пенсії який різнився від отримуваного раніше. Звернувшись до відділення Управління Пенсійного фонду України за місцем отримання пенсії, їй повідомили, що з її пенсії проводиться утримання заборгованості на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі виконавчого документа. Після звернення у травні 2018 року до Жовтоводського міського відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області їй повідомили, що ПАТ КБ «ПриватБанк» предявив на виконання до відділу виконавчий документ виконавчий напис приватного нотаріуса про стягнення з неї кредитної заборгованості у розмірі 18 089,23 грн., на підставі якого у вказаному відділі Державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження і на теперішній час з її пенсії проводиться щомісячне утримання у розмірі 20% на користь ПАТ КБ «Приватбанк». Зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем Гапоновою І.Є. вказана постанова винесена 02.08.2017р. про стягнення боргу у розмірі 18 089,23 грн. на підставі виконавчого напису. Виконавчий напис за зверненням банку було вчинено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] 12 квітня 2017 року та зареєстровано в реєстрі за № 2671. Вона категорично не згодна із вчиненням зазначеного нотаріального напису від 12.04.2017 року про стягнення з неї заборгованості. Висновок приватного нотаріуса при вчиненні даного виконавчого напису не відповідає дійсним обставинам, оскільки вона не укладала, як це зазначено, 13 листопада 2013 року кредитний договір з ПАТ КБ «ПриватБанк», а відповідно не отримувала кредитні кошти і не брала на себе зобовязання щодо повернення кредиту і відсотків. ПАТ КБ «ПриватБанк» до її відома не доводив та не ознайомлював з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, змінами умов кредитування, тощо, як це передбачено при укладанні кредитного договору. Дійсно укладеному кредитному договору банком мав би мати присвоєний номер. А відповідно до доданого розрахунку заборгованості при посиланні на номер договору у відповідній графі зазначено «б/н» - тобто без номеру. При вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом не були дотримані встановлені законодавством України вимоги до їх вчинення. При вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус за відсутності належним / чином укладеного кредитного договору між мною та банком помилково прийшов до висновку про безспірність заборгованості з неї на користь ПАТ КБ «Приватбанк». Вчиняючи виконавчий напис нотаріус не перевірив правильність розрахунку заборгованості та безспірність стягнення, яка повинна визначатися не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до вчиненого виконавчого напису стягнення заборгованості здійснюється за період з 13 листопада 2013 року по 06 грудня 2016 року. За наданим банком розрахунком період нарахування заборгованості вказується з 04 грудня 2013 року, а не за період починаючи з 13 листопада 2013 року, у відповідності до визначеного періоду стягнення за виконавчим написом. Поданий ПАТ КБ «Приватбанк» розрахунковий період вказано з 13.11.2013 року, а виконавчий напис нотаріуса було вчинено 12.04.2017 року, тобто виконавчий напис було вчинено після закінчення строку для пред'явлення права на вимогу. Таким чином, при вчиненні виконавчого напису дії нотаріуса мають бути спрямовані на перевірку безспірності заборгованості. А, оскільки, відсутня безспірність розміру заборгованості, та відсутні кредитні відносини між нею та ПАТ КБ «Приватбанк», виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді від 30.05.2018 року відкрито провадження у даній справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Суд, дотримуючись вимог ЦПК України, направив на адресу відповідачам копії ухвали про відкриття провадження у даній справі, копії позовної заяви та документів. Відповідачі - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» відзив на позовну заяву не направили. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суду не направили. Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 12 квітня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального [PERSON] вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2671 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору від 13.11.2013 року та розрахунку грошових коштів у сумі 18\~089 грн. 23 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 9124 грн. 68 коп.; заборгованість за відсотками у розмірі 2922 грн. 64 коп.; заборгованість з пені у розмірі 8612,72 гривень; заборгованість з пені за несвоєчасність сплати боргу у розмірі 1400 грн., заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн.; заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 837,58 грн., з них 5308 грн. 39 коп. внесено коштів на погашення заборговіаності. (а.с.8). Позивач [PERSON] оспорює факт укладення кредитного договору з ПАТ КБ «Приватбанк». Зазначені обставини не можуть свідчити про безспірність вимог, заявлених ПАТ КБ «Приватбанк». Згідно поданих матеріалів слідує, що на підставі анкети - заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приватбанке від 13.11.2013 року, [PERSON] виявила бажання оформити на своє імя картку. Згідно поданої анкети не можливо встановити яку саме карту отримала [PERSON] Мова про надання кредитної карти в анкеті не іде. Не визначено в анкеті розмір кредитного ліміту. (а.с.32) Матеріали справи містять копію письмової вимоги, направленої ПАТ КБ «Приватбанк» позивачу про усунення порушення стосовно зобовязання на загальну суму 18\~089 грн. 23 коп. із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобовязань, та відомості на підтвердження того, що вказаний лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором було направлено на адресу позивача (а.с.31,33,34). 02.08.2017 року постановою державного виконавця Жовтоводського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу № 2671 від 12.04.2017 року (а.с.9). Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи: підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. (далі - Перелік) Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як слідує з матеріалів справи, нотаріус при вчиненні виконавчого напису від 12.04.2017 року не отримував від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення; виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Відповідач ПАТ КБ «Приватбанк» не спростував зазначені позивачем обставини. Крім того, в п.2.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Отже, суд має встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року. Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що [PERSON] отримувала лист з вимогою про усунення порушення стосовно зобовязання, у звязку з чим остання була позбавлена можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги банку, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, предявленої до стягнення. \~ \~ \~ \~Таким чином судом встановлено, що [PERSON] не отримувала вимоги про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Нотаріусом, в свою чергу, не було перевірено отримання її позивачем, що унеможливило подання останнім нотаріусу обґрунтованих заперечень щодо вчинення виконавчого напису або письмової згоди. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив нормист.88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку. Окрім того, з поданого розрахунку Банку слідує, що Банком здійснено розрахунок заборгованості за період з 04.12.2013 року по 31.05.2015 року. \~ \~ \~ \~В той же час, приватний нотаріус у виконавчому листі зазначив період заборгованості з 13.11.2013 року по 06.12.2016 року, що суперечить поданому Банком розрахунку, та виходить за межі трирічного строку позовної давності. Крім того, нотаріусом при здійсненні виконавчого напису, не врахована позовна давність до пені та штрафів, яка визначена п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовну вимогу [PERSON] щодо визнання виконавчого напису № 2671 виданого 12 квітня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] таким, що не підлягає виконанню обґрунтованою та доведеною, такою, що підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved