Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

27 січня 2017 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що сторони від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Після вересня 2015 року відповідач перестав надавати будь-яку допомогу на утримання своєї дитини. На її звернення відповідач категорично відповів, що буде сплачувати аліменти лише за рішенням суду. Позивач постійно здійснює витрати на утримання дитини, забезпечення гідними умовами для розумового та фізичного розвитку її особистості. Оскільки у добровільному порядку досягти згоди з відповідачем щодо утримання дитини досягти не вдалося, тому просить стягнути із відповідача на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановити строк стягнення аліментів з 1 вересня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, уточнивши позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дитину на її користь, відповідач позов визнав частково. В судовому засіданні позивач надала пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Крім того, зазначила, що дитина має задовільний стан здоров'я, проте хворіє часто простудними захворюваннями. За 2016 рік відповідач сплатив аліменти на дитину приблизно в розмірі 1500 грн. Доказів ухилення відповідача від сплати аліментів за період з 1 вересня 2015 року вона не має. В судовому засіданні відповідач позов визнав в частині стягнення з нього аліментів на користь позивача у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред'явлення позову. Решту позовних вимог не визнає, оскільки не ухилявся від сплати аліментів. За 2016 рік сплатив приблизно понад 3000 грн. Частину коштів для дитини передавав через матір позивача. Його стан здоров»я є задовільним. Він працює в [ADDRESS] (ринок на Борщагівці) на посаді охоронника. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.4, 5 - копії свідоцтв про шлюб та про народження), яка проживає з матір'ю та має задовільний стан здоров'я, що визнається сторонами. Відповідач також має задовільний стан здоров'я, що підтвердив у судовому засіданні, є працездатним, працює в [ADDRESS] на посаді охоронника, тобто має постійний регулярний дохід у вигляді щомісячної заробітної плати, інших утриманців не має. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дітей; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Вимога про стягнення аліментів на дитину може бути подана до суду протягом усього строку існування права на утримання, тобто до досягнення дитиною повноліття. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково, так як в судовому засіданні доведено, що батько, який згідно чинного законодавства зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, належним чином не виконує зазначеного обов'язку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що дитина проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. За таких обставин суд із врахуванням положень ст. 182, 191 СК України дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог та вбачає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на дочку у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Суд також враховує, що прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років установлений ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» у 2017 році з 1 січня в розмірі 1689 грн. На підставі ст. 367 ЦПК України вбачається за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми стягнення за один місяць. У задоволенні решти позовних вимог вбачається за необхідне відмовити, оскільки відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України позивач не довела, що вживала заходів щодо одержання від відповідача аліментів на дочку до 27 січня 2017 року, коли звернулась із цим позовом до суду, але не могла їх одержати у зв'язку із ухиленням останнього від їх сплати. За загальним правилом, визначеним СК України та судовою практикою, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів) з особистих мотивів. Не можна відмовитися від права на одержання аліментів, однак його можна не здійснювати. Ухилення від сплати аліментів полягає у винних навмисних діях (бездіяльності) відповідача. Тому позивач має надати до суду докази того, що вчиняючи тим чи іншим способом, відповідач свідомо прагнув ухилитися від виконання обов'язку по утриманню. Натомість позивач не заперечує, що відповідач надавав грошову допомогу на утримання дитини, яка є недостатньою. На підставі викладеного,

Outcome: partial