Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

27 липня 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення боргу, посилаючись на те, що 28 вересня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та позичальником [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №274/МК/2007-840, за умовами якого останньому було відкрито кредитну лінію на суму 115\~000 доларів США під 14,4 відсотків річних строком до 14 червня 2012 року. 1 жовтня 2007 року відповідно до додаткової угоди №1 до Договору кредитної лінії №274/МК/2007-840, банк надав позичальнику транш у розмірі 115\~000 доларів США, додатковою угодою №2 від 24 вересня 2010 року сторони виклали договір кредитної лінії в новій редакції. Додатковою угодою №2 до договору кредитної лінії від 24 вересня 2010 року сторони встановили етап відстрочення сплати частини необхідного платежу згідно графіку та визначили суму кредиту в розмірі 92\~406,27 доларів США. Додатковою угодою №3 до договору кредитної лінії від 13 липня 2011 року, сторони погодили умови договору №274/МК/2007-840 в новій редакції та встановили, що залишок фактичної заборгованості на цей день за двома траншами становить 122\~678,45 доларів США. 5 січня 2012 року між банком та позичальником було укладено договір про внесення змін та доповнень за №4 до договору кредитної лінії, та викладено його у новій редакції, зокрема встановлено розмір кредитного ліміту до 119\~935,59 доларів США, визначено суму 1 траншу в розмірі 88\~551,98 дол. США та суму 2 траншу в розмірі 31\~383,61 дол. США. Визначено строки користування траншами, 1 до 26 січня 2016 року, №2 до 26 вересня 2013 року. в сумі 50\~000 грн. 1 жовтня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір поруки №274/1, за умовами якого поручитель поручився перед кредиторм за належне виконання зобовязань [PERSON] зобовязань за кредитним договором №274/МК/2007-840 від 28 вересня 2007 року, а саме до 26 вересня 2012 року повернути кредит в сумі 115\~000 дол. США. Позичальник [PERSON] взяті на себе зобовязання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 23 червня 2015 року його заборгованість перед кредитором становить 89\~993,50 дол. США та 492\~106 грн 78 коп. пені та штрафу. Оскільки відповідачі в добровільному порядку сплатити наявну заборгованість відмовляються, позивач просить його вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі. Представник відповідачів подав до суду заяви, в яких задоволенні позову до [PERSON] просив відмовити, оскільки рішенням Старокостянтинівського районного суду від 27 січня2017 року договір поруки №274/1 від 1 жовтня 2007 року визнано припиненим та таким, що втратив чинність, а договором про внесення змін і доповнень до договору поруки визнано недійсними. В задоволенні вимог до [PERSON] просив відмовити з тих підстав, що строк повернення кредиту ще не настав, крім цього Законом України «Про захист прав споживачів» надання кредитів в іноземній валюті заборонено, з огляду на що укладений договір відповідно до ст.215 ЦК України є нікчемним. Також представник відповідача [PERSON] додатково зазначив, що позичальником згідно наданого розрахунку сплачено кредит в сумі 123\~731 дол. США, а тому має місце порушення принципів справедливості, добросовісності та розумності. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні 28 вересня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та позичальником [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №274/МК/2007-840, за умовами якого останньому було відкрито кредитну лінію на суму 115\~000 доларів США під 14,4 відсотків річних строком до 14 червня 2012 року. 1 жовтня 2007 року відповідно до додаткової угоди №1 до Договору кредитної лінії №274/МК/2007-840, банк надав позичальнику транш у розмірі 115\~000 доларів США, додатковою угодою №2 від 24 вересня 2010 року сторони виклали договір кредитної лінії в новій редакції. Додатковою угодою №2 до договору кредитної лінії від 24 вересня 2010 року сторони встановили етап відстрочення сплати частини необхідного платежу згідно графіку та визначили суму кредиту в розмірі 92\~406,27 доларів США. Додатковою угодою №3 до договору кредитної лінії від 13 липня 2011 року, сторони погодили умови договору №274/МК/2007-840 в новій редакції та встановили, що залишок фактичної заборгованості на цей день за двома траншами становить 122\~678,45 доларів США. 5 січня 2012 року між банком та позичальником було укладено договір про внесення змін та доповнень за №4 до договору кредитної лінії, та викладено його у новій редакції, зокрема встановлено розмір кредитного ліміту до 119\~935,59 доларів США, визначено суму 1 траншу в розмірі 88\~551,98 дол. США та суму 2 траншу в розмірі 31\~383,61 дол. США. Визначено строки користування траншами, 1 до 26 січня 2016 року, №2 до 26 вересня 2013 року. в сумі 50\~000 грн. В забезпечення належного виконання зобовязань за кредитним договором позичальником 1 жовтня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір поруки №274/1, за умовами якого поручитель поручився перед кредитором за належне виконання зобовязань [PERSON] зобовязань за кредитним договором №274/МК/2007-840 від 28 вересня 2007 року, а саме до 26 вересня 2012 року повернути кредит в сумі 115\~000 дол. США. Однак при цьому судом враховується та обставина, що рішенням Старокостянтинівського районного суду від 27 січня 2017 року, яке набрало чинності 7 лютого 2017 року було задоволено позов [PERSON] до ВАТ КБ «Надра», яким було визнано договір поруки №274/1 від 1 жовтня 2007 року припиненим та таким, що втратив чинність, визнано недійсним договір про внесення змін та доповнень №3 до договору поруки №274/1 від 5 січня 2011 року, визнано недійсною додаткову угоду №1 до договору поруки №274/1 від 13 липня 2011 року. Позичальник [PERSON] взяті на себе зобовязання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 23 червня 2015 року його заборгованість перед кредитором становить 89\~993,50 дол. США, яких заборгованість за кредитом становить 80\~995,43 дол. США, 8\~998,07 дол. США, крім цього була нарахована пеня за прострочення сплати кредиту в сумі 362\~272 грн 53 коп., а також штраф за порушення умов кредитного договору в сумі 129\~834 грн. 25 коп. Дані факти підтверджуються договором про відкриття кредитної лінії, додатковими угодами №1,2,3, договором поруки, копією рішення суду, статутом ПАТ КБ «Надра». Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.611 п.3 даного Кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. В силу ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ч.3 ст.61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки рішенням Старокостянтинівського районного суду від 27 січня 2017 року договір поруки за №274/1 від 1 жовтня 2007 року укладений між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було визнано припиненим та таким, що втратив чинність, суд приходить до висновку, що підстав для покладення обовязку на поручителя нести солідарну відповідальність разом із позичальником перед кредитором не має, з огляду на що в задоволенні вимог до [PERSON] слід відмовити в повному обсязі. Суд, частково погоджується із наданим банком розрахунком заборгованості щодо тіла кредиту, відсотків та пені, однак що стосується штрафу, то в цій частині слід відмовити в повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до п.4.3 Договору про внесення змін та доповнень №4 до договору кредитної лінії від 5 січня 2012 року у разі прострочення позичальником виконання зобовязання визначеного п.2.11 (внесення щомісячних платежів по кредиту та відсоткам до 5 числа поточного місяця) на строк більше 30 календарних днів, позичальник починаючи з 30 дня прострочення зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 10 відсотків від суми несплаченого платежу (несплаченої частини щомісячного платежу за кожен випадок. Банк, штраф нарахував в розмірі 10 відсотків від суми простроченого кредиту, однак у наданому розрахунку наведене обґрунтування суперечить умовам договору, а в помісячних розрахунках заборгованості відомості про нарахування штрафу відсутні, з огляду на що, в задоволенні вимог про стягнення штрафу слід відмовити. Посилання представника відповідача на те, що кредит відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» не міг надаватися у валюті, а тому укладений договір є нікчемним на увагу не заслуговують, оскільки на час укладення договору, а саме 28 вересня 2007 року в ст.11 вищезазначеного Закону таких застережень не було. Відповідні зміни були внесені на підставі Закону N 3795-VI від 22.09.2011 р. Крім цього представник відповідача [PERSON], обґрунтовуючи несправедливість, недобросовісність умов договору, як підставу для відмови у позові, у встановленому законом порядку окремі положення договору з якими не погоджувався не спорював їх недійсність в судовому порядку, як це передбачено ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів». А оскільки сторони вільні в укладенні договору, виходячи із положень ст.627 ЦК України, тому умови договору погоджені сторонами відповідно до ст.629 ЦК України є обовязковими для виконання, з огляду на що відповідні заперечення також на увагу не заслуговують. Враховуючи викладене, суд зважаючи на те, що [PERSON] не виконав зобовязання з повернення грошових коштів ПАТ КБ «Надра», з нього слід стягнути заборгованість по кредитному договору, відсотки та пеню. Судові витрати по справі складаються із судового збору в сумі 3 654 грн., однак, враховуючи, що позов задоволено частково на суму 2\~321 314 грн., що становить 94,7 відсотка від ціни позову 2\~451 148 грн 29 коп., відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 3\~460 грн 34 коп. = 3\~654 грн. х 94,7%/100%.

Outcome: approved