Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

28 березня 2018 року представник позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступні обставини. 02 вересня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір б/н, на підставі якого останній отримав кредит у розмірі 4800,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів, та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим, станом на 31.01.2018 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 84203 грн. 19 коп., з яких: заборгованість за кредитом 4504 грн. 09 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом 71213 грн. 23 коп., заборгованість за пенею та комісією 4000 грн. 00 коп., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 3985 грн. 87 коп. - штраф (відсоткова складова), яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь та судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп. 02 квітня 2018 року у справі було постановлено ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 14 квітня 2018 року на адресу суду повернувся конверт, адресований відповідачу, із зазначенням причини невручення йому судової кореспонденції - «помер». Отриманий на запит суду 04 липня 2018 року повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, підтвердив інформацію про настання 02 листопада 2016 року смерті [PERSON]. 07 вересня 2018 року представником позивача було надано суду уточнену позовну заяву у якій, враховуючи смерть відповідача, вимоги були пред'явлені до [PERSON], сина [PERSON], як ймовірного спадкоємця. Склад позовних вимог при цьому зменшився та передбачав заборгованість на загальну суму 28004 грн. 64 коп., з яких: заборгованість за кредитом 4504 грн. 09 коп., заборгованість за відсотками 21000 грн. 55 коп., заборгованість за пенею та комісією 2500 грн. 00 коп., яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь та судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп. 11 вересня 2018 року судом було постановлено ухвалу про заміну відповідача [PERSON] на його правонаступника -[PERSON] на підставі долучених письмових доказів, наданих стороною позивача. Присутня у судовому засіданні представник позивача Ситнік М.О. підтримала уточнені позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON], сповіщений належним чином про час та дату розгляду справи, до зали суду не з'явився, відзив на позов суду не надав. Дослідивши уточнену позовну заяву, вивчивши та оцінивши долучені до неї письмові докази, зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 263 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Так, у судовому засіданні встановлено, що 02 вересня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір б/н, на підставі якого останній отримав кредит у розмірі 4800,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредитний договір між сторонами було укладено в спосіб подання письмової згоди відповідача на надання відповідної платіжної картки, видачі позивачем відповідачеві такої картки, та ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку. Вказані дії сторін не суперечать загальним засадам цивільного законодавства щодо способу укладання договору, а відтак породжували відповідні договірні зобов'язання для сторін по справі. Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобов'язання за вказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві обумовлену сторонами грошову суму шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.6-31). У порушення умов вказаного кредитного договору, [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого, утворилась заборгованість на загальну суму 84203 грн. 19коп., що підтверджується наявними розрахунками (а.с.4-5). 02 листопада 2016 року настала смерть [PERSON], що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.51-52). Звертаючись з уточненими позовними вимогами до [PERSON], представник позивача зазначив його належним відповідачем у справі та вважав спадкоємцем після смерті [PERSON]

Outcome: dismissed