Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

28 листопада 2011 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів на малолітню дитину та на дитину, що продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що від спільного шлюбу в сторін є спільні діти -дочки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з ним та знаходяться на його утриманні. Старша дочка [PERSON] є повнолітньою, однак навчається на 3 курсі факультету дошкільної, початкової освіти та мистецтв імені Валентини Волошиної Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського, бюджетної форми навчання. Термін навчання - до 30 червня 2021 року. Відповідач участі у вихованні та матеріальному утриманні дітей не приймає, вони спільно не проживають. Окрім того, на утриманні позивача перебувають діти від другого шлюбу, його сім`я є багатодітною, дітей утримувати важко. Посилаючись на те, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей, просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. Крім того, позивач просить стягувати із відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання у Вінницькому державному педагогічному університеті імені Михайла Коцюбинського. У судове засідання позивач не з?явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. З прохальної частини позовної заяви вбачається, що він не заперечує щодо ухвалення у справі заочного рішення (а.с. 2). Відповідач у судове засідання не з?явилася, однак 03 січня 2020 року подала до суду відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що у 2013 році вона розірвала шлюб з позивачем [PERSON] . Після розірвання шлюбу з нею залишились проживати неповнолітні діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Дочка [PERSON] залишилася проживати з батьком [PERSON] . У 2013 році за рішенням Ямпільського районного суду, з урахуванням його перегляду, з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання двох дітей - в розмірі по 500 грн. на кожну дитину, до їх повноліття. [PERSON] аліментів на дітей не сплачує, заборгованість по аліментах становить в межах 41 000 грн. на одну дитину. Позовні вимоги не визнає (а.с. 23, 24). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно з?ясувавши усі обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача та заперечення відповідача, об?єктивно дослідивши усі докази у справі, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 8, 5 відповідно). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Козлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 21.10.2019 № 878, в склад сім`ї [PERSON] входять: дружина [PERSON] , 1979 року народження, дочка [PERSON] , 2000 року народження, дочка [PERSON] , 2005 року народження, пасинок [PERSON] , 2002 року народження, пасербиця [PERSON] , 2008 року народження, дочка [PERSON] , 2015 року народження та син [PERSON] , 2016 року народження (а.с. 7). На даний час дочка [PERSON] досягла повноліття, проте продовжує навчання на третьому курсі факультету дошкільної, початкової освіти та мистецтв імені Валентини Волошиної Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського, бюджетної форми навчання. Термін навчання - до 30 червня 2021 року, що підтверджується довідкою учбового закладу від 15 жовтня 2019 року №19/93 (а.с. 6). Установленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, статтями 180-184, 191, 199, 200 СК України. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За правилами ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно зі ст.ст. 199, 200 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позовної заяви. Доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, на які вона посилається як на підставу у відмові у задоволенні позовних вимог, в частині того, що з нею проживають неповнолітні діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , не знайшли свого підтвердження, оскільки письмові докази цього в матеріалах справи відсутні. Натомість, згідно довідки виконкому Козлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 21.10.2019 № 878, в склад сім`ї [PERSON] входять, у тому числі дочки [PERSON] , 2000 року народження та [PERSON] , 2005 року народження (а.с. 7). Також, в підтвердження того, що за рішенням Ямпільського районного суду з позивача [PERSON] стягуються аліменти на утримання двох дітей - в розмірі по 500 грн. на кожну дитину, до їх повноліття, які позивач не сплачує, допустивши заборгованість по аліментах в межах 41 000 грн. на одну дитину, відповідач [PERSON] не надає жодного доказу (документу), у жодне із судових засідань на виклики суду не з`явилась, а отже, суд позбавлений можливості перевірити зазначені нею у відзиві обставини. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, враховуючи те, що спільні діти сторін - [PERSON] та [PERSON] знаходяться на утриманні позивача, йому важко матеріально їх утримувати, оскільки його родина є багатодітною, що підтверджується вище зазначеною довідкою виконкому Козлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 21.10.2019 № 878 про склад сім`ї [PERSON] , з урахуванням заперечень відповідача, оцінюючи належні письмові докази у справі, з яких зокрема, вбачається, що дочка сторін [PERSON] навчається бюджетній формі навчання,суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття та на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривеньщомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до 30 червня 2021 року, тобто до закінчення навчання у Вінницькому державному педагогічному університеті імені Михайла Коцюбинського. При цьому, суд виходить із захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, збереження того рівня життя, який діти мали б тоді, коли утримувалися обома батьками. Відтак, позов слід задовольнити лише частково. В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial