overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

26 січня 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання синів: Романа, [INFO], та Руслана, [INFO], у розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, посилаючись на те, що діти знаходяться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання не надає. До судового засідання позивачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, повідомлений належно, відзив на позовну заяву з доказами до нього та заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за одночасним існуванням зазначених обставин ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив позивач. Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Враховуючи вимоги ст.280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивачки по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 07 лютого 2012 року до 04 перебували у зареєстрованому шлюбі, однак рішенням Дунаєвецького районного суду від 04 жовтня 2017 року , яке набрало законної сили 18 жовтня 2017 року, шлюб між ними було розірвано. Також встановлено, що від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які перебувають на утримані позивачки, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-БВ №173586 та серії І-БВ №215790, а також довідкою Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області №1688 від 01.11.2017 року. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, хоча має змогу це робити, має постійний дохід, на користь інших осіб аліменти не сплачує. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що за таких умов позов підлягає задоволенню. Крім того, стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 704, 80 грн. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

26 січня 2018 року у справі за заявою [PERSON], заінтересовані особи [PERSON] Мар»янович, [PERSON], орган опіки і піклування Буської районної державної адміністрації про визнання особи недієздатною та призначення опікуна була проголошена вступна та резолютивна частина. Під час складання повного тексту рішення, а саме 05 лютого 2018 року, судом було встановлено, що судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов»язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати встановлюється законом. В силу п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року (з наступними змінами і доповненнями) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року заяви у справах окремого провадження 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і становить 352 гривні 40 копійок. Оскільки, судовим рішенням від 26 січня 2018 року встановлено, що заявник [PERSON] діяв недобросовісно без достатньої для цього підстави з нього слід стягнути судові витрати, а саме суму судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-16 00:00:00

26 січня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб із [PERSON] , зареєстрований 20 березня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області, актовий запис - № 4, посилаючись на неможливість збереження сім`ї. Спільне життя з відповідачем не склалося. Їх шлюбні відносини фактично припинили своє існування. За таких обставин подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою судді від 28 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. До судового засідання відзив на позов не надходив. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 15 березня 2021 року сторонам у справі надано строк для примирення у два місяці, зупинено провадження у справі. 17 травня 2021 ухвалою суду провадження по цивільній справі поновлено та призначено судове засідання з викликом сторін. В судове засідання сторони не з`явилися. Від сторін надійшли письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримує, а відповідач позов визнає. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності\~до положень\~частини 2\~статті 247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, котрий зареєстрований 20 березня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 20 березня 1997 року зроблено запис за № 4. (а.с.3) Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . (а.с.6) Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивач категорично не має наміру та наполягає на розлученні. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За таких\~обставин,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

26 січня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.06.1993 року відділом записів актів громадянського стану виконавчого комітету Самарської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис № 243. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від шлюбу вони мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами не склалось, починаючи з 2000 року відносини між ними ставали все гіршими та напруженими. З 2010 року вони стали проживати окремо, спільного господарства не ведуть, подальше збереження шлюбу не можливе. Ухвалою суду від 29 січня 2021 року по справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач подала заяву про слухання справи у її відсутності та вимоги позову підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач, який повідомлявся про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явився. У відповідності до ст.223 ч.4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що між сторонами виникли неприязні стосунки, спільне господарство не ведуть. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Судові витрати по справі стягуються з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

26 січня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що від спільно шлюбу з відповідачем мають сина. Проте відповідач матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні дитини не приймає, а тому і просить стягувати з відповідача аліменти. В судове засідання позивач не з`явився, але надав до суду заяву в якій просив\~ справу розглянути без його участі. Одночасно наполягав на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились то фіксація судового засідання не здійснювалась. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.11 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.130 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. Відповідач є батьком дитини позивача сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 17 травня 2013 року. Дитина знаходиться на утриманні позивача, що стверджується позивачем в позовній заяві і підтверджується довідкою виконкому Балаклеївської сільської ради №115 від 25 січня 2021 року. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

26 січня 2021 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] .. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 09 лютого 2018 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Від шлюбу мають малолітнього сина. Сімейні стосунки припинені, через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Посилаючись на викладене, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не з`явилися, надавши заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивачка, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 лютого 2018 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про що складено відповідний актовий запис № 07 (а. с. 6), від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] ,що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 липня 2018 року (а. с. 7). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім`ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачці з державного бюджету має бути повернуто 454 грн (50% суми сплаченого судового збору). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

26 січня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 26 листопада 2005 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем протягом останніх років поступово погіршувався, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечив, щодо задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 2005 року, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

26 січня 2021 року до суду надійшла зазначена позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім`ї стала різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок, почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов`язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач звернулася до суду із заявою про слухання справи в її відсутність та просить задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. У відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяву позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 06 січня 2015 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м.Києві про що складено актовий запис №11. Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Так, згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити її інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім`ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

26 січня 2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] в якій він просить розірвати шлюб з [PERSON] , зареєстрований 17 жовтня 2008 року Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис №1203. В обґрунтування позову зазначає, що шлюбні стосунки між ним та відповідачкою не склалися і були припинені, вважає, що збереження їх шлюбу неможливе. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач просив про розгляд справи за його відсутності (а.с.19). Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належно (а.с.18). Від неї до суду надійшла заява про визнання позовних вимог щодо розірвання шлюбу та про розгляд справи за її відсутності (а.с.11). За вказаного, відповідно до приписів ч. 2 ст. 211 ЦПК України суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~ Згідно наданих позивачем письмових доказів, зокрема, повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 17 жовтня 2008 року, про що Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) здійснено актовий запис №1203. Під час реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.4). Проте, як зазначає позивач у позовній заяві, шлюбні стосунки між сторонами не склались та фактично припинені, збереження їх шлюбу є неможливим, що також свідчить з заяви відповідача. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою (ст.24 СК України), що позивач заперечує можливість примирення, то суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а за такого шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судові витрати, зокрема судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved