Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

26 січня 2017 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 87 проспект Дніпровський, 21-А у м. Українка Обухівського району Київської області та примусово зняти її з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником даної квартири. Відповідач [PERSON] у 2013 році була зареєстрована за вищевказаною адресою, проте на даний час фактично не проживає, не зявляється. Оскільки, відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються, чим обєктивно порушуються права позивача. В судовому засідання позивач свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Додатково зазначивши, що в липні 2016 року [PERSON] покинула жиле приміщення за адресою: [ADDRESS], забравши всі свої особисті речі та речі дітей, також диван, шафу та інше. Навідується [PERSON] до спірно жилого приміщення у вихідний день на одну-дві години із дітьми, які граються та спілкуються із батьком [PERSON] на дитячій площадці чи в квартирі. Комунальні послуги не оплачує, зніматися з реєстрації в добровільному порядку відмовляється. Відповідач та її представник проти задоволення позовних вимог заперечували, мотивуючи це тим, що відповідач продовжує користуватися спірним жилим приміщенням, відвідує квартиру, зберігає там деякі свої речі та речі дітей, має намір налагодити шлюбні стосунки із чоловіком [PERSON], тому не виключає шанс свого повернення до спірного жилого приміщення. Окрім цього, відповідач [PERSON] додатково зазначила, що вона дійсно виїхала із спірного жилого приміщення із дітьми 02.07.2016 року через зловживання її чоловіком [PERSON] спиртними напоями до місця проживання її батьків, де проживає і дотепер, також вона позичила [PERSON] деяку суму грошей, тому вважає, що без отримання назад боргу, вона не має права вимагати від неї знятися з реєстрації. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.12.2008 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.12.2008 за позивачем [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру № 87, що знаходиться в житловому будинку № 21-А по проспекту Дніпровському, в м. Українка Обухівського району Київської області. Відповідно до довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) від 18.01.2017 року № 4 у вищезазначеній квартирі зареєстровані: [PERSON] син, [PERSON] невістка, [PERSON] онука, [PERSON] онука. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Так і позивач, і відповідач [PERSON], також свідок [PERSON] підтвердили факт відсутності [PERSON] в спірній квартирі з початку лютого 2016 року, тобто з моменту, коли вона, забравши особисті речі та речі дітей виїхала до місця проживання своїх батьків за адресою: вул. Київська, 178/71, м. Обухів, де проживає до теперішнього часу безперервно. Окрім цього, свідок [PERSON] зазначив, що наміру поновлювати шлюбні відносини із відповідачем він не має, в даний час ним подана позовні заява до суду про розірвання шлюбу. Показання свідків [PERSON], [PERSON] про те, що [PERSON] постійно проживає за адресою спірного приміщення спростовуються показами самого відповідача [PERSON] та свідка [PERSON], яка доводиться матірю [PERSON], та в судовому засіданні підтвердила, що її дочка з липня 2016 року проживає за її адресою: вул. Київська, 178/71, м. Обухів, із дітьми, на неї покладена частина комунальних витрат, адресу спірного жилого приміщення відвідує тільки по вихідним дням, перебуваючи там 1-2 години для спілкування дітей із батьком [PERSON] І сторони, і свідок [PERSON], який в даний час проживає за адресою: пр.-т Дніпровський, 21-А/87, і свідок [PERSON] зазначили, що в квартирі із речей належних відповідачеві є тільки старий робочий одяг, двоповерхова дитяче ліжко та декілька предметів посуду, та якісь дитячі іграшки. Відповідач комунальні послуги не здійснює, так як, з її слів, ніякими послугами не користується. Зміст ст. 405 ЦК України передбачає, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користування цим житлом. Право користування житлом втрачає член сім'ї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік. У судовому засіданні поясненнями сторін та сукупністю зібраних доказів доведений факт відсутності [PERSON] у спірному жилому приміщенні з липня 2016 року, що менше ніж один рік на момент розгляду справи. За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши норми права, які регулюють виниклі правовідносини та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed