Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

27.11.2014 р. позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому вказав, що з 4.10.1998 року по теперішній час він перебуває із відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, [INFO] у них народилася донька [PERSON]. З вересня 2013 року подружжя припинило подружні стосунки, [PERSON] проживає [ADDRESS], позивач разом з донькою залишилися проживати в його будинку [ADDRESS], 15.12.2014 р. їх шлюб було розірвано рішенням суду. Між сторонами виник спір про визначення місця проживання дитини, тому [PERSON] звернувся до суду з вимогами про визначення місця проживання дитини біля батька. Свої вимоги обґрунтував тим, що він більше ніж мати займається вихованням та утриманням малолітньої дитини, щодня водить її до школи, на прогулянки, допомагає у навчанні; за місцем проживання батька для дитини належним чином облаштована дитяча кімната, в якій донька зростає з народження, де має все необхідне для нормального життя та розвитку. З матір'ю [PERSON] має добрі стосунки, спілкується з нею, позивач не чинить ніяких в цьому перешкод, проте через перебування на роботі за межами України мати не має змоги достатньо часу приділяти вихованню дитини. В судове засідання позивач не з'явився, в поданій до суду заяві просив розглянути справу у його відсутність, вимоги позову задовольнити повністю (а.с. 14). Відповідачка та представник служби у справах дітей Гайсинської районної державної адміністрації [PERSON] вимоги позову визнали повністю, в поданих до суду заявах просили розглянути справу у їх відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с. а.с. 15, 19). З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовільнити повністю з таких законних підстав. Встановлено, що з вересня 2013 року позивач та відповідачка припинили подружні стосунки, [PERSON] переїхала в будинок [ADDRESS], де проживають на цей час, [PERSON] разом з донькою залишилися проживати в його будинку [ADDRESS], 15.12.2014 р. шлюб [PERSON] та [PERSON] було розірвано рішенням суду за позовом відповідачки. Сторони не дійшли згоди з приводу місця проживання їх малолітньої дитини [PERSON], [INFO]., що обумовило звернення батька до суду із вимогами про визначення місця проживання дитини біля нього. [PERSON] в належному йому на праві власності будинку створив гарні умови для проживання, фізичного та духовного розвитку доньки, у неї є своя належним чином облаштована дитяча кімната, в якій донька зростає з народження, весь свій вільний від роботи час батько приділяє вихованню дитини, виявляє більшу увагу до неї і турботу про дитину, ніж мати, допомагає у навчанні в загальноосвітній школі. [PERSON] перебуває на роботі за межами України, мати не має змоги достатньо часу приділяти дитині, вона приймає участь у вихованні доньки по мірі можливості. Зазначені правовідносини у системному взаємозв'язку регулюються: - Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХII від 27 грудня 1991 року ( далі Конвенція), якою визнається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння; - відповідно до ст. 3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини; - згідно положень ст. 9 зазначеної Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. При цьому поняття розлучення слід тлумачити з огляду на право одного з батьків на спілкування з дитиною та обов'язок другого батька надати можливість для такого спілкування; - відповідно до положень принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за його навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках; - ч. ч. 2,3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 141 СК України, за якими кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. - ч. ч. 1,3 ст. 157 СК України, згідно з якими питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини; - ст. ст. 160, 161 СК України, за якими місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки, виходячи з рівності прав та обов'язків [PERSON] та [PERSON] щодо їх неповнолітньої дитини [PERSON], якій виповнилося 11 років, при визначенні її місця проживання суд повинен діяти виключно в інтересах дитини, то враховуючи те, що позивач виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, ніж відповідачка, дитина має особисту прихильність до батька, рівень матеріального забезпечення та сукупність морально-психологічних, етичних якостей [PERSON] забезпечить створення належних умов для виховання та розвитку його доньки, він сприяє її успішному навчанню в загальноосвітній школі, має з дитиною довірливі дружні стосунки, розуміє важливість спілкування дитини з її матір'ю та сприяє участі матері у вихованні доньки, опікунська рада Гайсинської РДА надала суду висновок про доцільність проживання [PERSON] біля батька [PERSON], [PERSON], періодично перебуваючи на роботі за межами України, не має можливості виховувати дитину тадоглядати за нею, - то необхідно в судовому порядку визначити місце проживання дитини біля батька [PERSON] в його будинку [ADDRESS]. Крім того, суд зауважує, що при визначення місця проживання малолітньої [PERSON] біля батька [PERSON] дитина не змінює свого постійного місця проживання та навчання, що відповідає її інтересам щодо стабільності адаптації у соціумі, а батько не чинить перешкод у спілкуванні доньки з її матір'ю . Висновки суду підтверджуються такими доказами: - копією паспорта громадянина України [PERSON], [INFO] з відміткою про реєстрацію за адресою с.Бубнівка Гайсинського району (а.с.6); - свідоцтвом про народження [NUMBER], згідно з яким [INFO] в с.Куна Гайсинського району народилася [PERSON], батьком якої є [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с.11); - актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS], за яким будинок складається з чотирьох жилих кімнат, кухні, ванної, туалета, коридора, власником житла є [PERSON], санітарно-гігієнічні умови задовільні (а.с.8).

Outcome: approved