Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

27 квітня 2017 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить стягнути із [PERSON] на користь кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство», код ЄДРПОУ 34321411, понесені збитки за прострочку грошового зобовязання в розмірі 52711грн.85коп., стягнути на користь кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство», код ЄДРПОУ 34321411, 500грн. понесених кредитною спілкою на оплату правової допомоги. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно з рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26.11.2014р., був задоволений позов кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та відсотків за користування ним. На користь кредитної спілки було стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 82214грн.66коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 12496грн.54коп., заборгованості за відсотками по кредиту в розмірі 67966грн.94коп., 3% річних від простроченої суми 1751грн.18коп. До теперішнього часу відповідачем за кілька разів було сплачено 16624грн., тому залишкова сума боргу становить: 83036грн.81коп. (мінус) 16624грн. = (дорівнює) 66412грн.81коп. У звязку з тим, що відповідач так до теперішнього часу і не виконала свого зобовязання по поверненню грошових коштів, кредитній спілці були спричинені збитки внаслідок росту інфляції за той час виходячи із наступних розрахунків: індекс інфляції з 01.12.2014р. по 01.04.2017р. склав: 2014 рік: грудень місяць - 103%, індекс інфляції за 2015 рік склав 143,3%, індекс інфляції за 2016 рік склав 112,4%. 2017 рік: січень місяць 101,1%, лютий місяць - 101%, березень місяць - 101,8%, 1,011 x (помножити) 1,01 х (помножити) 101,8 = (дорівнює) 103,9%. Всього, таким чином, збитки внаслідок інфляції за цей час склали: 1,03 x (помножити) 1,433 x (помножити) 1,124 x (помножити) 1,039 = (дорівнює) 172,37%. 66412грн.81коп. х (помножити) 172,37% : (розділити) 100% = (дорівнює) 114475грн.76коп. 114475грн.76коп. (мінус) 66412грн.81коп. = (дорівнює) 48062грн.95коп. 3% річних від простроченої суми з 01.12.2014р. по 01.04.2017р. складає: 66412грн.81коп. х (помножити) 0,0025 х (помножити) 28 місяців = (дорівнює) 4648грн.90коп. Всього, таким чином, розмір збитків на 01.04.2017р. склав: 48062грн.95коп. + (додати) 4648грн.90коп. = (дорівнює) 52711грн.85коп. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, надала суду заперечення проти позову, в яких зазначає, що заявлені вимоги мають опосередковуватись відповідним договором, а не судовим рішенням. Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26.11.2014р. у цивільній справі №204/8375/2013-ц в даному випадку не є підставою для виникнення цивільних прав та обовязків, оскільки останнім лише підтверджено факт певного порушення та визначено суму коштів, що становить зміст зобовязання, передбаченого саме кредитним договором. Позивачем не наведено посилань на відповідний акт цивільного законодавства, що передбачає можливість виникнення цивільних прав та обовязків у спірних правовідносинах саме із судового рішення, а не із самого кредитного договору, не додано до позовної заяви оригіналу або копії кредитного договору, який би міг бути дослідженим судом як письмовий доказ. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до заяв від 18.05.2007р. [PERSON] вступила до кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» (а.с.63-64). Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровськ від 26.11.2014р. у цивільній справі №204/8375/2013-ц позовні вимоги кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» до [PERSON] про стягнення грошового боргу за кредитним договором задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» заборгованість за кредитним договором №056-163-08 від 17.12.2008р. у розмірі 82214грн.66коп., яка складається з наступного: заборгованість за сумою кредиту 12496грн.54коп.; заборгованість за відсотками по кредиту 67966грн.94коп.; 3% річних від простроченої суми 1751грн.18коп. (а.с.4). Згідно зі ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою державного виконавця Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області [PERSON] від 20.11.2017р. звернуто стягнення на доходи [PERSON] (а.с.97). Відповідно до інформації Чечелівського відділу державної виконавчої служби м.Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 14.11.2017р. за №6788/4 зазначено, що на виконанні у даному відділі ДВС перебуває виконавче провадження №53352478 з примусового виконання виконавчого листа №204/8375 від 20.01.2015р., виданого Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь кредитної спілки «Всеукраїнське народне кредитне товариство» боргу в розмірі 66412грн.81коп. Стягнення за виконавчим листом не проводилось, грошові кошти від боржника на рахунок відділу ДВС не надходили (а.с.58). Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до роз'яснення викладеного у п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з положень ст.ст.525, 526, 599, 611 ЦК України наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Зазначена правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 23.09.2015р. №6-1206цс15, яка в силу вимог ч.4 ст.263 ЦПК України повинна враховуватися судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Оскільки після отримання судового рішення відповідач зобов'язання не виконала, то позивач має право на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України. Набрання законної сили рішенням суду про стягнення грошового боргу не є підставою для припинення грошового зобовязання, а боржник несе обовязок відшкодувати інфляційні втрати від знецінення неповернутих коштів за час до виконання рішення суду про стягнення грошового боргу. Водночас беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому нарахування у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних слід здійснювати на заборгованість в розмірі 66412грн.81коп. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу в розмірі 66412грн.81коп., за період з 01.12.2014р. по 01.04.2017р. будуть становити 48062грн.95коп. із розрахунку 66412грн.81коп. х (помножити) (1,03 х (помножити) 1,433 х (помножити) 1,124 х (помножити) 1,039) : (розділити) 100%. Три процента річних від простроченої суми в розмірі 66412грн.81коп., за період з 01.12.2014р. по 01.04.2017р. будуть становити 4648грн.90коп. із розрахунку 66412грн.81коп. х (помножити) 0,0025 х (помножити) 28 місяців. Виходячи з вищезазначеного, судом встановлено, що відповідачем основне зобовязання за кредитним договором на час розгляду справи судом не виконано ані добровільно, ані у примусовому порядку, відповідач повинна нести обовязок за прострочення грошового зобовязання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних. На підставі викладеного суд доходить висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь позивача суми індексу інфляції у розмірі 48062грн.95коп., трьох процентів річних у розмірі 4648грн.90коп. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1600грн., тому відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно з ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження понесених витрат надано договір про надання юридичних послуг від 25.04.2017, квитанцію, копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю та акт прийому-здачі наданих юридичних послуг (а.с.8-11). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600грн. та на правову допомогу в сумі 500 грн.

Outcome: approved