Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

28 лютого 2019 року позивач звернувся з позовом до суду прго визнання за ним права на земельну ділянку (пай) по колишньому КСП «Межиріч» у розмірі 5,29 умовних кадастрових одиниць, розташовану на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування позову він зазначив, що його батько [PERSON] за свого життя працював у сільському господарстві і, як член колективного сільськогосподарського підприємства «Межиріч» мав земельну ділянку (пай), проте правовстановлюючого документа за життя не отримав. [INFO] батько помер, і він звернувся до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті батька, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що відсутні документи, що посвідчують право власності на земельну ділянку після померлого. Земельну частку (пай) до цього часу не узаконив, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) залишився не витребуваним у відділі Держкомзему. Однак його батько значиться у списках громадян під порядковим номером [NUMBER], в Додатку до Державного акту на право колективної власності на землю, виданого колгоспу «Межиріч» серії [NUMBER] від 20 січня 1994 року, але за свого життя він не витребував сертифікат, тому він просить визнати за ним право на вищезазначену земельну ділянку (пай). Позивач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позов підримав та просив задовольнити його у повному обсязі. Представник відповідача - Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області у судове засідання не з'явився, проте від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [INFO] помер [PERSON] (арк.с.9). Позивач є рідним сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER], виданого повторно 07 вересня 2018 року виконкомом Олександропільської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (арк.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у тому числі на земельну ділянку (пай) по КСП «Межиріч» у розмірі 5,29 умовних кадастрових одиниць, яка розташована на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області. У відповіді наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській область (арк.с.8,9) зазначено, що згідно додатку до Державного акту на право колективної власності на землю, виданого колгоспу «Межиріч» серії [NUMBER] від 20 січня 1994 року, який згідно рішення Межиріцької сільської ради від 20 березня 2000 року № 11, вважається виданим КСП «Межиріч», а саме у списку громадян [PERSON] значиться під порядковим номером [NUMBER]. Розмір земельної частки (паю) по колишньому КСП «Межиріч» складає 5,29 умовних кадастрових гектарів. Як вбачається зі списку членів колгоспу «Межиріч» Павлоградського району Дніпропетровської області на роздержавлення землі станом на 01 січня 1992 року (арк.с.16-18), який додано до Державного Акту на право колективної власності на землю (арк.с.11-15), то [PERSON] значиться під порядковим номером [NUMBER]. Відповідно до роз'яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (п.1) при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Таким чином, оскільки спадщина відкрилась [INFO], тобто до 01 січня 2004 року, тому до даних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК УРСР у редакції від 18 липня 1963 року. Відповідно до ст.529 ЦК УРСР (1963р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Позивач [PERSON], син померлого [PERSON] спадщину прийняв, згідно ст.549 ЦК УРСР (1963р.), на підставі сумісного проживання з померлим на момент його смерті. 27 листопада 2018 року на підставі заяви [PERSON], державним нотаріусом Другої Павлоградської державної нотаріальної контори, було заведено спадкову справу № 387/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON]. Від імені інших осіб заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не надходило. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 13 листопада 2018 року постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (арк.с.19) позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі на його ім'я Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, розташовану на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, у зв'язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку після померлого [PERSON]. Отже батько позивача за свого життя не встиг отримати сертифікат на право на земельну частку (пай). Пунктом 2 Указу Президента № 720/95 від 08 серпня 1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» передбачено що, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Абзацом 2 частини 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Судом встановлено, що [PERSON] було включено до списку громадян - членів КСП «Межиріч», який додано до Державного акту на право колективної власності на землю, отже на момент смерті він набув право на земельну частку (пай) як член КСП «Межиріч», але за життя не отримав сертифікату на право власності на неї. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON], інших спадкоємців немає, тому є всі підстави задовольнити його вимоги та визнати за ним право на земельну частку (пай). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved