Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

27 серпня 2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , в якій позивач зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається із житлового будинку. Вона звернулась до нотаріуса з метою прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законом строку на прийняття спадщини. Також мотивує свої вимоги тим, що пропустила строк прийняття спадщини з поважних причини, оскільки не знала про існування заповіту на її користь та була юридично необізнаною з порядком прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно. Тому позивач просить суд визначити їй додатковий строк терміном один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] .. Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 28 серпня 2019 року по справі відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 27 вересня 2019 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява, у якій вона підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі, наполягає на задоволенні позову (а.с. 27). Березівська сільська рада надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги [PERSON] визнала. Справу просить розглянути у відсутність представника сільської ради (а.с. 31). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 9). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді будинку, що підтверджується копією Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (а.с. 10). За змістом заповіту від 28.10.1996 року [PERSON] все своє майно, належне їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і все те, на що за законом вона буде мати право, заповіла [PERSON] (а.с. 11, 38). Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом. З довідки, виданої виконкомом Березівської сільської ради Глухівського району Сумської області № 03-07/1/554 від 30.07.2019 року вбачається, що разом з померлою [INFO] року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на час її смерті ніхто не був зареєстрований та не проживав однією сім`єю Від імені [PERSON] 28.10.1996 року Березівською сільською радою було посвідчено заповіт за реєстровим № 291, який на день смерті не скасовувався і не змінювався (а.с. 12). Позивач звернулась до приватного нотаріуса Глухівського районного нотаріального округу із усною заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 14). Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] відсутні, є чинний заповіт від імені [PERSON] від 28.10.1996 року (а.с. 15, 18). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними,\~\~непереборними,\~\~істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, в тому числі, наприклад, і через юридичну необізнаність спадкоємця щодо строку та порядку прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Позивач мотивує пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини тим, що не знала про існування заповіту на її користь та була юридично необізнаною з порядком прийняття спадщини та оформлення прав на спадкове майно. Суд визнає, що необізнаність позивача про існування заповіту та юридичну необізнаність не є достатнім доказом непереборності та істотності труднощів в поданні заяви про прийняття спадщини в строк, але враховуючи зазначені обставини, а також наявність заінтересованості позивача у прийнятті спадщини, наявність згоди відповідача на поновлення позивачу строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 31) і відсутністю інших спадкоємців, які б звернулись із заявою про прийняття спадщини, з урахуванням загальних засад цивільного судочинства, а також беручи до уваги принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає, що визначення позивачу (спадкоємцю за заповітом) додаткового строку для прийняття спадщини, не буде суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам, а тому задовольняє позов, надавши додатковий строк в один місяць, що буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved