Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

27.10.2014 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та уточнивши позовні вимоги просив стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором № 500-161211 від 16.12.2011 року в розмірі 312 313, 18 доларів США. В позові посилається на те, що 16 грудня 2011 року між ПАТ Європейський газовий банк» та ТОВ «МДЦ ЕКСПЕРТ» було укладено Кредитний договір № 500-161211, відповідно до умов якого банк надав відповідачу-1 кредит в розмірі 700 000,00 доларів США строком до 12.12.2012 року, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі згідно з графіком погашення кредиту. В подальшому до кредитного договору вносилися зміни щодо відсоткової ставки за користування кредитом з 15% на 15,5%, строку повернення кредиту, який був встановлений до 16.12.2014 року. Позивач зазначає, що він свої зобов'язання за вказаним вище кредитним договором виконав в повному обсязі. Разом з тим, відповідач-1 порушив строки повернення кредиту та сплати процентів, у зв'язку з чим у останнього станом на 29.09.2014 року перед позивачем утворилася заборгованість в розмірі 312 313,18 дол. США, яка складається із: сума заборгованості по кредиту, що має бути сплачена - 300 000,00 дол. США, сума заборгованості по процентам за користування кредитом - 11 883, 34 дол. США, пеня за несвоєчасну сплату процентів 429, 84 дол. США. Також, позивач посилається на те, що з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань відповідача-1 за кредитним договором, між позивачем та [PERSON] (далі відповідач-2) було укладено Договір поруки № 66-121211/ІІ, згідно якого поручитель зобов'язується перед банком відповідати за виконання позичальником зобов'язань по Кредитному договору № 500-161211від 16.12.2011 року. В ході розгляду справи позивачем подано до суду заяву про уточнення позовних вимог згідно яких позивач просив стягнути з відповідачів, як солідарних боржників заборгованість станом на 06.02.2015 року в розмірі 350 096,55 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 06.02.2015 року становить 6 301 654,93 грн., яка складається із: заборгованості по кредиту - 300 000,00 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 5 399 928,90грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 36 116,66 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 650 091,32 грн.; пеня -13 979,89 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 251 634,71 грн. При цьому у своїх письмових поясненням та наданих розрахунків позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість по відсоткам виходячи із відсоткової ставки, що визначена умовами Кредитного договору в розмірі саме 15% річних. В обґрунтування застосування такої ставки, позивач зазначив про нікчемність укладеного Договору про внесення змін до Кредитного договору № 500-161211 від 16.12.2011 року, згідно якого було змінено процентну ставку за користування кредитними коштами з 15% на 15,5% посилаючись на те, що вона укладена не в інтересах позивача та є невигідною для банку, оскільки було збільшено відповідальність поручителя без його згоди, а тому в силу ст. 559 ЦК України дія договору поруки укладеного з [PERSON] припиняється, що в свою чергу звільняє відповідача-2, як солідарного боржника від виконання кредитних зобов'язань. В судовому засіданні представник позивача просив позов задовольнити з урахуванням наданих пояснень та заяви про уточнення позовних вимог. Представник відповідача-1 проти задоволення позову заперечував посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що позивачем не вірно здійснено розрахунок заборгованості та її розмір є недоведеним. Також посилається, що Банк мав право зарахувати суму застави за Договором застави майнових прав № 875-161211 МП від 16.12.2011 року , як зустрічні вимоги в рахунок погашення кредитної заборгованості, який став проблемним для Банку, але позивач відмовився від здійснення таких дій. Також посилався на те, що договір поруки є припиненим в силу ст. 559 ЦК України, оскільки було збільшено відповідальність поручителя без його згоди. Крім того, на думку представника відповідача, позивачем пред'явлено позов про стягнення кредитної заборгованості передчасно. Враховуючи вищевикладене, просив відмовити в задоволені позову. Представник відповідача-2 проти задоволення позову заперечував посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Зазначив, що договір поруки є припиненим з підстав визначених ст. 559 ЦК України, оскільки банком було збільшено відповідальність поручителя без його згоди. Крім того, вважає необґрунтованими та безпідставними посилання позивача на нікчемність умов договору щодо збільшення процентної ставки та такими, що не підтверджені належними доказами по справі. Враховуючи вищевикладене, просив відмовити в задоволені позову в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. За правилами ст.ст.1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Судом встановлено, що 16 грудня 2011 року між ПАТ Європейський газовий банк» та ТОВ «МДЦ ЕКСПЕРТ» було укладено Кредитний договір № 500-161211 (а.с.4-6). Відповідно до п.1.1., 1.3., 1.4.1. Кредитного договору, відповідачу-1 було надано кредит в сумі 700 00,00 доларів США строком до 12.12.2012 року зі сплатою процентів в розмірі 15% річних. Встановлено, що ПАТ «Європейський газовий банк» виконало свої зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі та здійснило видачу відповідачу-1 кредитних коштів в сумі 700 00,00 доларів США. Договором від 10.12.2012 року про внесення змін до Кредитного договору № 500-161211 від 16.12.2011 року, банком було змінено строк повернення кредиту, а саме до 11.12.2013 року (а.с.7). Договором від 07.02.2013 року про внесення змін до Кредитного договору № 500-161211 від 16.12.2011 року, банком було змінено строк сплати процентів, а саме з 1-го по 5-е число місяця, наступного за місяцем користування кредитом (а.с.8). Договором від 11.12.2013 року про внесення змін до Кредитного договору № 500-161211 від 16.12.2011 року, банком було змінено строк повернення кредиту, а саме до 16.12.2014 року (а.с.9). Договором від 31.03.2014 року про внесення змін до Кредитного договору № 500-161211 від 16.12.2011 року, банком було змінено розмір процентної ставки за користування кредитними коштами з 15% на 15,5 % річних (а.с.11). Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п.5.2. Кредитного договору, за порушення строків повернення кредитних коштів та/або сплати процентів та комісій за користування кредитними коштами. Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який стягується пеня за кожен день прострочки. Так, відповідач-1 скористався кредитними коштами, але свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, а тому станом на 06.02.2015 року у відповідача-1 утворилася заборгованість перед позивачем в розмірі 350 096,55 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 06.02.2015 року становить 6 301 654,93 грн., яка складається із: заборгованості по кредиту, що має бути сплачена - 300 000,00 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 5 399 928,90грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 36 116,66 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 650 091,32 грн.; пеня- 13 979,89 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 251 634,71 грн. (а.с.89-90). Доказів на спростування вказаної вище заборгованості, відповідачами не надано. Крім того, судом встановлено, що в забезпечення вищезгаданого Кредитного договору між ПАТ «Європейський газовий банк» та [PERSON] було укладено Договір поруки №66-121211/ІІ від 16.12.2011 року, згідно умов якого [PERSON] поручився перед кредитором за виконання ТОВ «МДЦ ЕКСПЕРТ» обов'язку по зобов'язаннях, що випливають з Кредитного договору № 500-161211 від 16.12.2011 року (а.с.12). Відповідно до п. 3.1. Договору поруки, поручитель відповідає за зобов'язаннями згідно з Кредитним договором перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу, неустойки, відшкодування збитків тощо. Згідно п. 3.2. Договору поруки, відповідальність Поручителя і Боржника є солідарною. Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Разом з цим, як вже зазначалося вище, Договором від 31.03.2014 року про внесення змін до кредитного договору № 500-161211 від 16.12.2011 року, пунктом 1 збільшено ТОВ «МДЦ ЕКСПЕРТ» відсоткову ставку з 15 % на 15,5 % за користування кредитними коштами. При цьому, відповідних зміни до Договору поруки № 66-121211/П від 16.12.2011 року укладеного між ПАТ «Європейський газовий банк» та [PERSON], внесено не було. Разом з цим, п.6.5 Договору поруки передбачено, що доповнення та зміни умов Договору вносяться за згодою Сторін і оформляються договором про внесення змін. Таким чином, уклавши Договір від 31.03.2014 року про внесення змін до кредитного договору № 500-161211 від 16.12.2011 року , якою було збільшено відсоткову ставку за користування кредитними коштами, позивачем було збільшено відповідальність поручителя без його згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що Договір поруки № 66-121211/П від 16.12.11 року, укладений між ПАТ «Європейський газовий банк» та відповідачем-2 є припиненим в силу ч.1 ст.559 ЦК України, а тому в задоволенні позову до [PERSON] слід відмовити. Посилання позивача на те, що Договір від 31.03.2014 року про внесення змін до кредитного договору № 500-161211 від 16.12.2011 року є нікчемним, суд вважає безпідставним. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено критерії нікчемності правочинів. Відповідно до п.1.18 глави 1 розділу 3 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, Уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію зобов'язана, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів( у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом 1 року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними. У вказаному Положенню міститься певний перелік таких підстав, зокрема, банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог. Аналізуючи доводи позивача на відповідність їх матеріалам справи та вимог чинного законодавства, суд вважає, що жодна із перелічених підстав зазначених у Положенні, та на які посилався позивач, не вказує на нікчемність правочину, тобто Договору від 31.03.2014 року. Посилання позивача на перевищення повноважень колишнім заступником голови правління [PERSON] щодо підписання Договору від 31.03.2014 року не підтверджено належними доказами по справі. Крім того, даний договір в порядку передбаченого законом не оспорений та його недійсність у порядку визначеному законом не встановлена. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають наслідки, встановлені законом або договором. З огляду на викладене, приймаючи до уваги межі заявлених вимог, суд приходить до висновку, що з відповідача-1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по Кредитному договору № 500-161211 від 16.12.2011 року в розмірі 350 096,55 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 06.02.2015 року становить 6 301 654,93 грн. Таким чином, позов ПАТ «Європейський газовий банк» підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача-1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial