Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

27.09.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, як спадкоємицею за заповітом право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, 73, мотивуючи тим, що вищевказана частка будинку належить [PERSON]. 09.09.2010 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з вищезазначеного майна. 15.04.2009 року [PERSON] залишила заповіт, згідно умов якого усе своє майно заповіла позивачу. [PERSON] прийняла спадщину шляхом спільного проживання зі спадкодавцем. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивачу було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказану частку житлового будинку. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, 73 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23.12.1964 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 23-453 та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.12.1978 року, посвідченого державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори, зареєстрованого реєстрі за № 2-7345. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 235293 від 10.09.2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла 09.09.2010 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Зелена, 73. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 15.04.2009 року приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1174, [PERSON] заповіла усе її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті, і на що вона матиме право [PERSON], [INFO]. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 44139009 від 10.06.2016 року, наданого приватним нотаріусом [PERSON], заповіт [PERSON] від 15.04.2009 року, зареєстрований за № 1174 не змінювався та не скасовувався. Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно мешкала разом із [PERSON], що підтверджено записами в будинковій книзі на будинок № 73 по вул. Зелена в м. Ізмаїл Одеської області, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] № 309/02-14 від 22.08.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вищевказану частку житлового будинку. Вислухавши, думку представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved