Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

27 лютого 2018 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом, у якому просив визначити йому додатковий строк у два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON], який помер 16.01.2011 року. Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на приналежні йому земельні ділянки. Спадкоємцями останнього є діти: позивач [PERSON] та треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які позивачу доводяться рідними сестрами. Після смерті [PERSON], який на час відкриття спадщини проживав один, між позивачем та його сестрами була домовленість про те, що приналежне батькові майно будуть спадкувати саме останні. Однак, як виявилось нещодавно, сестри до нотаріуса для прийняття спадщини не звертались з матеріальних причин, тому враховуючи свою необізнаність з неприйняттям сестрами спадщини, вважає, що термін неподання нотаріусу заяви про прийняття спадщини він пропустив з поважних причин. За відсутності інших спадкоємців, які б прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання ним заяви про прийняття спадщини, вирішення даного питання можливе лише в судовому порядку у відповідності до положень ч.3 ст.1272 ЦК України. Учасники справи в підготовче засідання не зявились. Позивач у позовній заяві одночасно просив розглядати справу у його відсутності. Згоранський сільський голова Любомльського району Волинської області подав в канцелярію суду заяву про визнання позову [PERSON] та розгляд справи без участі представника сільської ради. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожен зокрема, подав в канцелярію суду заяву про відсутність заперечень проти задоволення позову [PERSON] та розгляд справи у їх відсутності. Крім цього, у поданих заявах треті особи ствердили, що спадщини після смерті батька [PERSON] кожен із них не приймав та вимог щодо встановлення додаткового строку для прийняття спадщини ставити не будуть. Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України,\~ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України,\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За таких обставин, розгляд справи здійснювався у підготовчому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №106167, виданого Згоранською сільською радою Любомльського району Волинської області 17.01.2011 року, встановлено, що [PERSON] помер 16.01.2011 року в місті Луцьку Волинської області (а.с.5). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Копією Державного акту серії І-ВЛ №024956, виданого Згоранською сільською радою Любомльського районного суду Волинської області 25.12.2002 року, та копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №021972, виданого Любомльською районною державною адміністрацією 26.07.1996 року, стверджено, що до складу спадкового майна [PERSON] входить земельна ділянка площею 1,94 га, яка розташована на території Згоранської сільської ради Любомльського району Волинської області, та право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності кооперативу «Правда», розміром 3,47 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.7-8). Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти / спадкові договори) від 12.03.2018 року №51180900 встановлено, що за життя [PERSON] уклав заповіт, який посвідчений Любомльською державною нотаріальною конторою 22.07.2008 року (а.с.17). З копії вказаного заповіту вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті усе приналежне йому майно заповів [PERSON] (а.с.32). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 12.03.2018 року №51180888 стверджено, що спадкова справа в нотаріальному порядку після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.16). Позивач є сином спадкодавця [PERSON], що підтверджується копією його свідоцтва про народження серії ЯЭ №001562, виданого Згоранською сільською радою Головнянського району Волинської області, а відтак, в силу ст.1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги (а.с.6). Крім позивача, спадкоємцями після смерті [PERSON] є треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З копії довідки Згоранської сільської ради Любомльського району від 05.02.2018 року за вих.№286 слідує, що спадкодавець [PERSON] на день смерті проживав один [INFO] (а.с.5-на звороті). Судом встановлено, що жоден із спадкоємців не прийняв спадщини після смерті [PERSON] у встановленому порядку, передбаченому ч.3 ст.1268, ст.ст.1269, 1270 ЦК України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON], на користь якої спадкодавець [PERSON] заповів усе приналежне йому майно, у поданій суду заяві підтвердила, що спадщину після смерті батька вона не приймала ні за законом, ні за заповітом, та питання про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини ставити не буде. Отже, єдиним спадкоємцем за законом першої черги, який бажає прийняти спадщину, однак пропустив визначений для цього строк, є позивач [PERSON] Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивач вказує на попередню домовленість про прийняття спадщини його сестрами та його необізнаність з тим, що останні спадщину не прийняли, про що йому стало відомо нещодавно. Таких обставин треті особи не заперечили, що підтверджується поданими ними в суд заявами. Частиною 1 статті 82 ЦПК України регламентовано, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Наведені позивачем в позові мотиви та підстави звернення до суду з даним позовом стороною відповідача визнаються. Зясовані по справі обставини свідчать, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому фактичні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, суд вважає доведеними, та з огляду на позицію інших спадкоємців після смерті [PERSON], які спадщину не прийняли та не заперечують проти її прийняття позивачем, вбачає підстави для визначення останньому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини у два місяці. У відповідності до положень ч.1 ст.142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору.

Outcome: approved