Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

28.01.2021 представник позивача звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, в якій просив суд стягнути з відповідачів на користь ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» заборгованість за спожитий газ, що виникла у період з 01.09.2018 по 12.03.2020, яка з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних, склала 8545,48 грн. Також просив вирішити питання про розподіл судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача вказував, що відповідачі є споживачами природного газу за адресою: [ADDRESS] . В період з 01.09.2018 по 12.03.2020, за адресою відповідачів було поставлено природного газу на загальну суму 15462,59 грн., відповідачами частково здійснювалася оплата вартості природного газу на загальну суму 7898, 00 грн. в результаті чого утворилася заборгованість за надані послуги за період з 01.09.2018 по 12.03.2020 в розмірі 7564,59 грн., яку в добровільному порядку відповідачі не сплачують. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, а саме 635,47 грн. інфляційні втрати та 345,42 грн. 3% річних. Представник позивача правом на участь у судовому засіданні не скористалася, просила справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, за її відсутності. Крім того надала до суду клопотання про долучення до матеріалів справи довідки ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» на підтвердження повної сплати відповідачами заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 7700 грн., у зв`язку з чим просила задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів інфляційних витрат, 3 % річних та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , будучі повідомленими про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи 05.07.2021 за їх відсутності. Крім того, зазначили про те, що ними сплачено у повному обсязі суму основного боргу за спожитий природний газ та про визнання ними позовних вимог в частині стягнення з них інфляційних витрат та 3% річних. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також до Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496, TOB «Дніпропетровськгаз збут» надає фізичній особі-споживачу житлово-комунальні послуги, що полягають у постачанні природного газу за його місцем проживання. Відповідно до договору про постачання природного газу побутовим споживачам постачальник (заявник) зобов`язується постачати природний газ споживачеві (боржнику), в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. Правила постачання природного газу, затверджені Постановою НКРЕКП № 2496, які регулюють відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи набрали чинності 27.11.2015. Відповідно до п. 2 розділу 3 Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст.ст.633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору (а.с.15-17). Згідно з п. 4 розділу 3 Правил постачання природного газу, для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднання та її змісту побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог Правил. Так, відповідачі є споживачами природного газу, який постачає ТОВ «Дніпропетровськаз збут» за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією про зареєстрованих осіб (а.с.9). Відповідачам у період з 01.09.2018 по 12.03.2020 за вищевказаною адресою поставлено природного газу на загальну суму 15462,59 грн. При цьому, відповідачами здійснювалась часткова оплата вартості природного газу на загальну суму 7898, 00 грн., останній платіж на суму 1500 грн. було здійснено у січні 2020 року на суму 1500 грн., у результаті чого, утворилася заборгованість у розмірі 7564,59 грн., що підтверджується розрахунком суми заборгованості з інформацією про часткову оплату заборгованості (а.с. 10, 12). ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» складено повідомлення про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості від 30.06.2019, у якому зазначено про необхідність сплатити суму боргу в строк до 20.08.2019 (а.с. 13). Зазначене повідомлення направлено відповідачу [PERSON] засобом поштового зв`язку та отримано ним 19.08.2019, що вбачається з поштового повідомлення рекомендованого листа (а.с. 13). На підставі акта про відключення від 12.03.2020 № 775 складеного Оператором ГРМ АТ «Криворіжгаз», відповідачам здійснено відключення газопостачання за адресою їх проживання за технічних підстав (а.с. 14). Як вбачається з розрахунку заборгованості за спожитий природний газ, відповідачі, сплачуючи рахунок позивача за поставлений природний газ, відкрито споживали природний газ до 12.03.2020 року, частково оплачували послуги з газопостачання (а.с.10, 12). Позивач вживав заходів для досудового врегулювання спору (а.с. 13), однак сума боргу до подання позову до суду відповідачами сплачена не була. Відповідно до довідки ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» наданої на адресу суду 05.07.2021, після пред`явлення позову до суду, відповідачами у повному обсязі сплачено заборгованість за основаним боргом за спожитий природний газ у розмірі 7564,59 грн., що свідчить про відсутність залишку основного боргу у відповідачів станом на 05.07.2021 року (а.с. 61-62,72-73). Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку заборгованості з індексом інфляції та 3% річних, у зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачами зобов`язань щодо оплати вартості спожитого природного газу, позивачем нараховані інфляційні втрати 635,47 грн. та 3% річних 345,42 грн., що узгоджується з вимогами ч.2 т. 625 ЦК України (а.с.11). З огляду на те, що відповідачами порушено умови типового договору про постачання природного газу побутовим споживачам, відповідачі позовні вимоги визнали шляхом повної оплати заборгованості, не заперечували проти задоволення позовних вимог в частині стягнення з них інфляційних витрат та 3% річних, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача інфляційні втрати в розмірі 635,47 грн. та 3% річних у розмірі 345,42 грн. Відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тому відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України, позивачу підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого ним судового збору, в розмірі 1135 гривень, а інша частина в розмірі 1135 гривень, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, в рівних частках.

Outcome: approved