Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

27 серпня 2015 року позивач ПАТ «Імексбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 999-00031624/1 про надання кредиту від 27 листопада 2012 року, мотивуючи зазначені вимоги тим, що відповідно до умов вищевказаного договору банк надав відповідачу овердрафт за допомогою платіжної картки Visa Electron, з максимальною сумою заборгованості 4 000 грн. 00 коп., зі сплатою 19 % річних від суми заборгованості та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 26 листопада 2015 року. 27 листопада 2012 року між банком та [PERSON] також було укладено договір № 999-00031624 про відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватись з використанням спеціальних платіжних засобів з видачею платіжної картки VISA для фізичної особи. Відповідно до п. 1.1 умов договору кредиту, банк зобов'язується надати для власних потреб позичальника за допомогою платіжної картки Visa Electron у готівковій чи безготівковій формі шляхом сплати з поточного рахунку № [NUMBER] коштів понад кредитовий залишок коштів на рахунку, в межах встановленого строку та ліміту овердрафту. Банк свої зобов'язання за договором кредиту щодо видачі кредиту виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов'язання за договором кредиту належним чином не виконує та порушує умови даного договору, в результаті чого станом на 29 липня 2015 року у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 18 095 грн. 11 коп., з яких: 3 106 грн. 93 коп. - заборгованість за кредитом; 438 грн. 55 коп. - заборгованість по сплаті відсотків; 649 грн. 63 коп. - комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку; 13 900 грн. 00 коп. - штраф. ПАТ «Імексбанк» звернувся до відповідача з листом-претензією з вимогою погасити заборгованість в повній сумі, однак, зазначені вимоги щодо погашення простроченої заборгованості в добровільному порядку були залишені відповідачем без уваги. В зв'язку з тим, що відповідач відмовляється добровільно повернути кошти, ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань щодо повернення боргу, позивач був вимушений звернутися з позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів та просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 18 095 грн. 11 коп. за договором № 999-00031624/1 про надання кредиту від 27 листопада 2012 року та витрати пов'язанні з публікацією в газеті «Урядовий кур'єр» у розмірі 420 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи була належним чином повідомлена через оголошення в пресі: а саме: газета «Урядовий кур'єр» від 12 листопада 2015 року № 211 (5585). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 27 листопада 2012 року між ПАТ «Імексбанк» та [PERSON] уклали договір № 999-00031624, згідно з умовами якого банк відкриває на ім'я клієнта та обслуговує поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватись з використанням спеціальних платіжних засобів № [NUMBER], здійснює розрахунково-касове обслуговування ПР, відповідно до вимог чинного законодавства України та правил міжнародної платіжної системи VISA International, тарифів банку (а.с. 17-18). Також, 27 листопада 2012 року між сторонами було укладено договір № 999-00031624/1 про надання кредиту, відповідно до умов якого банк надає для власних потреб позичальника за допомогою платіжної картки VISA у готівковій чи безготівковій формі шляхом сплати з поточного рахунку № [NUMBER] коштів понад кредитовий залишок коштів на рахунку, в межах встановленого строку та ліміту овердрафту, а позичальник зобов'язується своєчасно погашати овердрафт, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку - 19 % річних від суми заборгованості та виконувати інші зобов'язання згідно цього договору. Максимальна заборгованість позичальника за кредитом на умовах овердрафту встановлюється у сумі 4 000 грн. 00 коп. Дата остаточного повернення овердрафту до 26 листопада 2015 року (а.с. 12-15). Відповідно до умов договору відповідач зобов'язався повернути в повному обсязі овердрафт з нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями у терміни, визначені цим договором. Банк свої зобов'язання за договором кредиту щодо видачі кредиту виконав в повному обсязі. Відповідач не виконує належним чином умови договору про надання кредиту, у зв'язку з чим у неї утворилася заборгованість, яка станом на 29 липня 2015 року становить 18 095 грн. 11 коп., з яких: 3 106 грн. 93 коп. - заборгованість за кредитом, 438 грн. 55 коп. - заборгованість по сплаті відсотків, 649 грн. 63 коп. - заборгованість по комісії за розрахункове обслуговування поточного рахунку, 13 900 грн. 00 коп. - штраф (а.с. 5-6). 21 серпня 2013 року ПАТ «Імексбанк» надіслав на адресу [PERSON] вимогу про погашення заборгованості за кредитом за вих. № 7214, в якій зазначено, що заборгованість останньої станом на 20 серпня 2013 року становить 3 828 грн. 70 коп. та банк вимагає повністю погасити заборгованість за кредитом та заборгованість за відсотками на дату погашення, у 30-ти денний термін з дати отримання даного листа (а.с. 19-20). Таким чином, [PERSON], порушено вимоги ст. 526 ЦК України, згідно з якою зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1054 ЦК України, яка вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинно бути виконано у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до п.п. 4.9. договору про надання кредиту, позичальник зобов'язується за повне або часткове прострочення повернення кредиту (овердрафту) та/або сплати відсотків за користування ним та/або інших платежів за договором сплатити банку штраф у розмірі 200 грн. 00 коп. за перший прострочений платіж, та 500 грн. 00 коп. за кожний наступний прострочений поспіль платіж. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача боргу за договором № 999-00031624/1 про надання кредиту від 27 листопада 2012 року на загальну суму 18 095 грн. 11 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у судове засідання у розмірі 420 грн. 00 коп. У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням того, що судом було задоволено вимоги позовної заяви на загальну суму 18 095 грн. 11 коп., розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача в дохід держави становить 1 218 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved