Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

27.11.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Новобузької міської ради, за яким просив ухвалити судове рішення про встановлення факту володіння та користування [PERSON] , який помер [INFO] , за життя житловим будинком, розташованим по [ADDRESS] , а також про визнання права власності за [PERSON] на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] 03.12.2019 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у загальному позовному провадженні. 15.05.2019 року за ухвалою суду у підготовчому судовому засіданні закрито провадження у справі в частині вимог про встановлення факту володіння та користування житловим будинком у зв`язку з відмовою представника позивача від позову. 04.06.2019 року в підготовче судове засідання позивач [PERSON] надав заяву про зміну підстав позову, за якою просив продовжити йому строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді спірного житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . У встановлений законом строк до нотаріуса за оформленням спадкових справ він не звертався, оскільки не міг знайти серед речей померлого правовстановлюючих документів на вказаний будинок. Лише у 2019 році він знайшов договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 26.02.1966 року, який посвідчував його право власності на відповідний житловий будинок. При зверненні в квітні 2019 року до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини йому було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку, поновити який можливо лише у судовому порядку. В судове засідання представник позивача [PERSON] - [PERSON] не з`явився, направив до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, змінені позовні вимоги підтримав повністю і просив їх задовольнити. Відповідач Новобузька міська рада Миколаївської області, явку свого представника у судове засідання не забезпечила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Направила до суду відзив, згідно з яким змінені позовні вимоги позивача вона визнала і не заперечувала проти їх задоволення. За таких обставин суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, ухвалити рішення за відсутності учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить наступного висновку. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідні до них правовідносини. Згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності від 26.02.1966 року, зареєстрованому Новобузьукою філією ММ БТІ 12.12.1968 року за р./№ 4512 , громадянину [PERSON] , належав на праві власності житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] (а.с.50-51). Згідно з рішенням виконкому Новобузької міської ради Миколаївської області від 07.06.2019 року за № 76, змінено нумерацію житлового будинку, який належав померлому [PERSON] , розташованого по [ADDRESS] із [ADDRESS] на [ADDRESS] та із [ADDRESS] на [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер (а.с. 7). Спадкової справи після його смерті, що видно з інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, виданих приватними нотаріусами Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області Савченко А.В. від 30.01.2019 року та [PERSON] від 09.04.2019 року, не заводилось, заповіт не складався (а.с. 34,35,48). Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] дійсно є сином спадкодавця [PERSON] (а.с.5,6). При зверненні 09.04.2019 року до приватного нотаріуса Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області Паліюк Л.М., вищевказаному спадкоємцю за законом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] у зв`язку з пропуском ним встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини (а.с. 47). При вирішенні цієї справи суд керується нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року та положеннями п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, в редакції 2003 року, згідно яких цей Цивільний Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР у редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. За змістом ст. ст. 548, 549 цього Кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК Української РСР зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 550 ЦК Української РСР передбачено, що строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Як зазначено у заяві про зміну позовних вимог у встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи, на підставі яких спадкодавцю належав вищевказаний будинок, він знайшов лише у 2019 році. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що зазначені позивачем обставини, у зв`язку з якими він пропустив строк для прийняття спадщини, є об`єктивними та поважними, а тому позовні вимоги про продовження йому строку для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Вимоги щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачем на оплату судового збору, останній не заявляв, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Outcome: approved