Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

27.07.2020 року позивачка [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом відновлення природного освітлення в приміщенні №2-2 - веранда, яка належить на праві власності [PERSON] через склоблоки, які розташовані в зовнішній стіні прибудови літ. б4, тобто демонтажу конструкцій (шпаклівки, штукатурки), що перекривають доступ світла та зняття фарбового покриття з склоблоків. Позивачка [PERSON] зазначила, що є власницею 30/100 частини домоволодіння [ADDRESS] на праві спільної часткової власності та частки земельної ділянки. Інша частина домоволодіння та земельної ділянки належить на праві спільної часткової власності [PERSON] . Відповідачка самовільно, зі своєї сторони, вздовж зовнішньої стіни прибудови літ.б4 з зовні заштукатурила та закрасила склоблоки в приміщенні №2-2 - веранда, що належить на праві власності [PERSON] , чим позбавила її природної інсоляції в приміщенні, внаслідок чого приміщення стало пліснявіти. Стіна є межею між ділянками [PERSON] та [PERSON] Зовнішня сторона стіни приміщення №2-2, що належить [PERSON] знаходиться на території земельної ділянки [PERSON] та яку позивач [PERSON] самостійно обслуговувати не може. Вищевказане стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідачка надала до суду відзив на позовну заяву, в якій ставить під сумнів те, що [PERSON] є власником, також вказуючи, що відсутній технічний паспорт на її домоволодіння, відсутній у позивача документ, який посвідчуючує її особу. Крім того, посилалася на самочинність спірного приміщення. Також посилалася на те, що будинок порушує її право власності на земельну ділянку, оскільки будинок на 17 сантиметрів виходить за межі її земельної ділянки, а отже право власності позивача жодним чином не порушено. Разом з відзивом позивач звернулась до суду із зустрічним позовом про відновлення меж земельної ділянки, посилаючись на порушення них позивачем. Ухвалою суду у прийнятті зустрічного позову було відмовлено, оскільки суд дійшов висновку, що позовні вимоги за вказаними позовами не є однорідними, предмети спорів є різними, тому прийняття зустрічного позову ускладнить розгляд справи, приведе до затягування строків її розгляду, і є процесуально недоцільним. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином у порядку ст.128,131 ЦПК України. Представник позивачки під час судового розгляду наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідачка заперечувала проти задоволення позову. В останнє судове засідання сторони не з`явилися, позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідачка та її представник у судове засідання на з`явилися, були попереджені належним чином. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та ухвалити рішення, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, відповідача, виїхавши на місце, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 21.08.2000 року, посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори Сімаченко С.Л., [PERSON] належить 30/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] . Згідно державного акту серії ЯЛ №311900 позивачці належить земельна ділянка площею 0,0293 га, що розташована в [ADDRESS] . Відповідачці [PERSON] належить земельна ділянка, площею 0,0762 га, що розташована по [ADDRESS] на підставі державного акту серії ЯГ №954518. На підставі договору дарування від 02.06.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Селезньовою Г.М., відповідачу [PERSON] належить 46/100 частин домоволодіння [ADDRESS] . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12.02.2019 року по справі № 520/11041/17, яке змінив Одеський апеляційний суд своєю постановою від 10.03.2020 року, були частково задоволені вимоги позивачів [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю : зобов`язано відповідача [PERSON] відкрити прорізи з склоблоків в приміщенні №3-3 - кухня, що розташовані під стелею в зовнішній стіні прибудови під літ.Б1 у домоволодінні [ADDRESS] шляхом демонтажу конструкцій, що перекривають доступ до світла та зняття фарбового покриття з склоблоків з зовні. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] довела, що відповідачка з зовнішньої сторони заштукатурила та закрасила склопрорізи в приміщенні №2-2 веранда з зовнішньої стіни, яка є межею із земельною ділянкою [PERSON] та знаходиться зі сторони земельної ділянки відповідачки, доступу до якої [PERSON] не має, чим порушила природнє освітлення в приміщенні. Відповідачка [PERSON] разом з представником [PERSON] під час розгляду справи стверджували, що [PERSON] під час утеплення зовнішньої сторони стіни, заклала утеплювачем всю стіну разом зі склоблоками, а тому жодних перешкод у користуванні своєю власністю позивачці вона не чинить. Виїхавши на місце, суд встановив, що земельна ділянка [PERSON] та земельні ділянки Каневських відокремлені, лінія розподілу проходить по міжквартирним перегородкам. Зовнішня стіна частини домоволодіння [PERSON] є межею та знаходиться на земельній ділянці, що межує з ділянкою [PERSON] , доступу до якої [PERSON] без дозволу [PERSON] не має. На питання суду щодо надання доступу [PERSON] за свій рахунок очистити склоблоки та представлення доступу на свою територію відповідачка [PERSON] пояснила, що це вона робила за свої кошти та доступу очистити склоблоки [PERSON] не надасть. З наданих до суду фотокарток вбачається приміщення №2-2 -веранда, де розміщені затемнені склоблоки, через які не потрапляє природне освітлення. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність протиправних дій відповідачки [PERSON] , яка в ході виїзного судового засідання, окрім інших доказів, підтвердила те, що саме вона їх заштукатурила за свої кошти, та доступу [PERSON] до зовнішньої стіни не надасть. Під час виїзного судового засідання суд пересвідчився, що у приміщенні №2-2 позивачки [PERSON] повністю відсутнє денне освітлення через затемнені склоблоки в зовнішній стіні, яка є межею із земельною ділянкою [PERSON] . У силу положень ст.ст.21, 24, 41 Конституції України, ст.319 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав. Відповідно до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст.319 ЦК України). Право на судовий захист та його спосіб передбачено ст.16 ЦК України і, зокрема, ст. 391 цього ж кодексу, відповідно до яких власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ст.64 Конституції України, право на звернення до суду за захистом своїх прав і свобод не підлягає обмеженню. Дане право гарантоване усім фізичним та юридичним особам, права і свободи чи інтереси яких порушені, невизнані або оспорені. За вимогами ч.ч.1,2 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Дії відповідачки [PERSON] щодо закладення із зовнішнього боку прорізів зі склоблоків, які розташовані у приміщенні №2-2-веранда, що належить на праві власності позивачці [PERSON] на зовнішній стіні прибудови під літ. «б4», здійснені без погодження із позивачем та порушують її право власності, зокрема право користування, а отже підлягають судовому захисту.

Outcome: approved