Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

29.01.2019 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб із [PERSON] та визначити місце проживання дитини - [PERSON] разом з нею. Зазначає, що в зареєстрованому шлюб із відповідачем [PERSON] перебуває з 08.02.2013 року. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Зазначає, що шлюб з відповідачем виявився невдалим. Причиною розпаду сім'ї є різність характерів та поглядів на сімейне життя, у зв'язку із чим постійно в сім'ї виникають суперечки, які призводять лише до конфліктів та непорозумінь. Продовжувати такі шлюбні відносини позивачка не бажає. Позивачка вважає, що примирення є неможливим. Спору щодо місця проживання дитини у них немає. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву з проханням розгляд справи проводити без його участі, в якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує, позовні вимоги визнає в повному обсязі, та просить не надавати строк на примирення. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази,судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON], 08.02.2013 року уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новгород-Сіверського районного управління юстиції, актовий запис № 05, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї, фактично їх сім'я розпалась. Позивачка [PERSON] в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу, відповідач [PERSON] не повідомив суду жодних заперечень щодо цього, що свідчить про дійсну волю дружини та чоловіка. Сторони досягли згоди, що діти залишаться проживати разом з матір'ю. Тому суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх малолітньої дитини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивачка, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає обґрунтованим її бажання залишити прізвище «[PERSON]». Стосовно судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, а саме судового збору, суд враховує, що на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . Відтак, встановлені підстави для задоволення позову.

Outcome: approved