Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

27 липня 2009 року ВАТ «Кредобанк» звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості (т.1 а.с. 2-3) 12 березня 2011 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська було розглянуто справу та ухвалено заочне рішення яким задоволено позовні вимоги позивача, але вказане заочне рішення було скасовано ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2013 року, а справу було прийнято до свого провадження суддею Маймур Ф.Ф.( т.1 а.с.49-50, 106, 108) Ухвалою суду від 17 вересня 2014 року судом було замінено позивача на належного Товариство з обмеженою відповідальністю «ІДЕА КАПІТАЛ»(а.с.19) Позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог, посилались на те, що між ВАТ «Кредобанк» та [PERSON] був укладений договір № 56/07-Ф від 03.10.2007 року, за умовами якого, банк надав, а відповідач отримав у кредит грошові кошти в сумі 1 160 000 грн. В 2014 році між ВАТ (ПАТ) «Кредобанк» та ТОВ «ІДЕА КАПІТАЛ» було укладено договір відступлення права вимоги за кредитними договорами. Свої зобов'язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість, яку відповідач добровільно не погашає, тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] у рахунок погашення заборгованості за договором № 56/07-Ф від 03.10.2007 року - 1 290 891, 03 грн. та стягнути судові витрати (т.1 а.с. 2-3) У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України та ухвалити повторне заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що між ВАТ (ПАТ) «Кредобанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 56/07-Ф від 03.10.2007 року, за умовами якого банк зобов'язався надати кредит у розмірі 1 160 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмір 17,5 % річних на суму залишку заборгованості зі строком дії договору до 02 жовтня 2027 року, а відповідач зобов'язався повернути отриманий кредит і сплатити відсотки у встановленому договором розмірі та строки, що підтверджується копією зазначеного договору та кредитної справи(т.1 а.с. 5-6, 132-162) Встановлено, що відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 1 160 000 грн., що підтверджується копією меморіального ордеру(т.1 а.с.7) Також встановлено, що 22.08.2008 року між ВАТ (ПАТ) «Кредобанк» та [PERSON] було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № 56/07-Ф від 03.10.2007 року згідно з яким було підвищено відсоток за користування кредитом до 20%, що підтверджується копією додатку до договору(т.1 а.с.8) Судом встанволено, що підпис від імені [PERSON] у крдитному договорі № 56/07-Ф від 03.10.2007 року та у додатковому договорі № 1 від 22.08.2008 року до кредитного договору № 56/07-Ф від 03.10.2007 року виконані [PERSON], що підтверджується висновком експерта № 65/04-143 від 15.08.2013 року виконаного під час проведення судової почеркознавчої експертизи( т.1 а.с. 239-241) Також встановлено, що у відповідача [PERSON] перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором № 56/07-Ф від 03.10.2007 року, яка станом на 26.06.2009 року становила 1 290 891, 03 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 1 101 980, 44 грн., заборгованості по відсоткам 164 075,32 грн., заборгованості по комісії - 800 грн., пені - 24 035,27 грн., ці обставини підтверджуються розрахунками заборгованості (т.1 а.с.4). У судовому засіданні встановлено, що 25.03.2014 року між ВАТ (ПАТ) «Кредобанк» та ТОВ «ІДЕА КАПІТАЛ» був укладений договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитним договором та прав за забезпечувальними документами № 11, згідно якого позивач прийняв право вимоги за кредитним договором № 56/07-Ф від 03.10.2007 року, що підтверджується копією вказаного договору(т.2 а.с.6-14) Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладених між сторонами договорів. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За умовами договору позивач зобов'язується надати кредит шляхом видачі готівки через касу. Відповідач має перед позивачем зобов'язання щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, а позивач за умовами договору має право у разі порушення відповідачем будь-якого із зобов'язань, передбачених умовами даного договору, на свій розсуд вимагати від останнього дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст..1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України, зміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вирішуючи вимоги позивача до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 56/07-Ф від 03.10.2007 року, та приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт укладання відповідачем кредитного договору, невиконання ним своїх зобов'язань за кредитним договором щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом, а також факт наявності у позивача, за умовами укладеного договору, права вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, та вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІДЕА КАПІТАЛ» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 56/07-Ф від 03 жовтня 2007 року - 1 290 891, 03 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 1 101 980, 44 грн., заборгованості по відсоткам 164 075,32 грн., заборгованості по комісії - 800 грн., пені - 24 035,27 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати понесені позивачем (т.1 а.с.15-16) покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved