Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

28.04.2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні нерухомим майном шляхом виселення із житлового приміщення. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.03.2017року вона являється власником приміщення секції № 804 в будинку № 49а по пр. Відродження в м. Луцьку Волинської області. Проте, користуватись даним майном не може, оскільки в даній квартирі проживає відповідач [PERSON] Добровільно виселитись відповідач відмовляється. Вказує, що [PERSON] не є власником чи наймачем даної квартири, не є членом її сімї, а тому жодних підстав для проживання в даному житлі не має. Позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні квартирою № 804, що знаходиться в будинку № 49а по пр. Відродження в м. Луцьку Волинської області та належить їй на праві власності, шляхом виселення [PERSON] з вказаної квартири. Позивач [PERSON] та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, з підстав викладених в позовній заяві. Просили суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали та заперечували проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється спадкоємцем першої черги майна [PERSON], який помер 22.08.2016 року та прийняла спадщину після смерті батька, оскільки подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.03.2017 року приміщення секції № 804 в будинку № 49а по пр. Відродження в м. Луцьку Волинської області належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.03.2017року (а.с. 5). Судом встановлено, що на даний час відповідач [PERSON] проживає у [INFO] та згідно довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 13.04.2017 року Департаментом ЦНАП Луцької міської ради, зареєстрована у даній квартирі. Після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач звернулась до відповідача з вимогою звільнити спірне житло, шляхом виселення. Однак, відповідач [PERSON] відмовилась виселятись з даної квартири, що підтверджується висновком Луцького ВП ГУНП у Волинській області від 30.03.2017 року за результатами звернення [PERSON] (а.с. 8-12). Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним. За\~статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей\~16,\~386,\~391 ЦК України. Статтею 391 ЦК України\~визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~статей 379 - 382 ЦК України\~об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба, квартира. Права власника житла - квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. За змістом ст. 156 ЖК України право користування жилим будинком (квартирою) належить членам сімї власника житлового будинку (квартири). Відповідач не є членом сім'ї позивача, між сторонами договір найму не укладався, а [PERSON] була вселена у спірну квартиру за згодою [PERSON], який як власник на той час цього майна надав право відповідачу користуватись ним, тому з моменту переходу права власності до позивача, відповідач втратила своє право користування даним житлом. У пункті 33 постанови № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що «відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння». В постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16 Верховний Суд України також зазначив, що згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Таким чином, підставою для задоволення позову про усунення перешкод в користуванні власністю є встановлення сукупності певних обставини, а саме: наявність у позивача права власності на майно та наявність перешкод у можливості користування своєю власністю. При цьому, суд враховує, що право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS], відповідачем не оспорювалось та свідоцтво про право на спадщину за законом не скасоване. Отже, враховуючи ту обставини що відповідач проживає в спірній квартирі та порушує права [PERSON] як власника, яка позбавлена можливості володіти, користуватись, розпоряджатись своїм майном на власний розсуд суд, приходить до висновку, що позов слід задовольнити та усунути перешкоди позивачу у користуванні приналежній їй на праві приватної власності квартирою № 804 в будинку № 49-А по проспекту Відродження в місті Луцьку шляхом виселення [PERSON] із квартири [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved