Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

28 березня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявник [PERSON] вказала, що вона, хоча і була зареєстрована в м. Запоріжжі, однак постійно проживала за адресою: [ADDRESS], де доглядала за своєю матір'ю [PERSON], яка померла [INFO] року. Після смерті останньої відкрилась спадщина, зокрема, на вищевказаний житловий будинок, грошовий вклад в АТ «Ощадбанк», акції АТ «Запоріжтрансформатор», тощо. Однак заявник не звернулась до нотаріальної контори у встановлений законом строк для прийняття спадщини. На даний час [PERSON] має право на успадкування майна, що належить померлій, оскільки інших спадкоємців за законом та за заповітом не має, однак заявник не може реалізувати таке право та оформити спадщину в нотаріальній конторі через відсутність документу, який би підтверджував постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. За таких обставин [PERSON] просить суд хвалити рішення, яким встановити факт її постійного проживання із [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останньої. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги по тих підставах, які були нею викладені в заяві, надавши відповідні пояснення, заяву прохала задовольнити. Позицію заявника [PERSON] підтримав її представник [PERSON], надавши судові відповідні пояснення. Представник заінтересованої особи - Розівської районної державної нотаріальної контори Запорізької області про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином (а.с.92), в судове засідання не з'явився, проте у поданій до суду письмовій заяві прохав слухати справу без його участі. Заінтересована особа не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] та погодилась із наведеними у заяві доводами (а.с.103). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника заінтересованої особи - Розівської районної державної нотаріальної контори Запорізької області. Суд, вислухавши пояснення заявника та її представника, з'ясувавши позицію заінтересованої особи, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм оцінку, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Частиною 2 статті 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [PERSON] народилась [INFO] року в с. Самойлівка Куйбишевського району Запорізької області. Батьками заявника є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10,11,12,66). Як встановлено в судовому засіданні з пояснень заявника та з матеріалів справи, [INFO] року помер батько заявника [PERSON], який проживав разом із дружиною - матір'ю заявника [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті, 25 листопада 1977 року державним нотаріусом Куйбишевської державної нотаріальної контори Запорізької області було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким [PERSON] є спадкоємцем майна свого померлого чоловіка [PERSON], а також [PERSON] видано свідоцтво про право власності на вищевказаний житловий будинок (а.с.5,6). [PERSON] померла [INFO] року в смт. Розівка Розівського району Запорізької області, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 44 від 24 липня 2013 року. Вказані відомості підтверджуються свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] (а.с.4). В судовому засіданні з пояснень заявника та з матеріалів справи встановлено, що з 1979 року по 1998 рік вона була зареєстрована та постійно проживала разом зі своєю сім'єю, у тому числі з матір'ю [PERSON] до дня смерті останньої, за адресою: [ADDRESS]. В березні 1998 року померла тітка заявника, яка заповіла їй квартиру, що розташована у м. Запоріжжі. У зв'язку з цим [PERSON] вимушена була зареєструвати своє місце проживання у спадковій квартирі. Проте, заявник продовжила проживати з матір'ю за вищевказаною адресою, працювала в смт Розівка Розівського району Запорізької області до 01 березня 2006 року, тобто до виходу на пенсію, а в подальшому доглядала за матір'ю до дня її смерті, оскільки [PERSON] в останні роки життя часто хворіла і потребувала постійного стороннього догляду. Після смерті матері [PERSON] продовжує проживати в належному померлій житловому будинку та здійснює оплату за житлово-комунальні послуги (а.с.14-20,21-25,26,57,58,67,68-69,70-74). Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони є сусідами померлої [PERSON], разом з якою постійно проживала її дочка - заявник [PERSON]. Свідки підтвердили, що в останні роки життя [PERSON] хворіла та потребувала сторонньої допомоги, яку їй надавала дочка [PERSON]. Відповідно до чч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. За правилами ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Порядок та строки прийняття спадщини спадкоємцями передбачені положеннями глави 87 ЦК України, зокрема, стст.1268-1270 ЦК України. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, заявник [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року, як її рідна дочка (а.с.4). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема, на житловий будинок, грошовий вклад в АТ «Ощадбанк», акції АТ «Запоріжтрансформатор» (а.с.5,7-9). Положеннями ч.3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Заявник [PERSON] не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у визначений шестимісячний строк, у зв'язку із чим спадкова справа не заводилась. Разом з тим, заявник також не зверталась до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини. Будь-яка інформація щодо наявності інших спадкоємців за законом чи за заповітом, випадків усунення спадкоємців померлої від права на спадкування в нотаріальній конторі відсутня. Інші особи з заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися (а.с.48,49,81). Згідно листа Розівської районної державної нотаріальної контори Запорізької області від 04 березня 2014 року №99/021-14 [PERSON] роз'яснено про необхідність звернутися із заявою до суду у зв'язку з пропуском шестимісячного строку звернення до нотаріальної контори для прийняття спадщини та у зв'язку з тим, що вона не була зареєстрована зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.13). Суд, приймаючи до уваги досліджені у справі докази, які дають підстави стверджувати, що [PERSON] постійно проживала у спадковому будинку разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважає заявника таким, що прийняла спадщину у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, а тому у [PERSON] не має підстав для звернення до суду із позовом про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини або на подачу заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, у відповідності до вимог ст.1272 ЦК України, яка застосовується до правовідносин щодо осіб, які спадщину не прийняли. Крім того, судом враховано, що вищевказаний факт не може бути встановлений в іншому порядку, крім судового . За таких обставин, суд прийшов до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved