Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

28.01.2016 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі територіального відокремленого відділення м. Галич звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що за договором від 02.06.2009 року за № 112 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою та за додатковим договором № 1 до договору № 15336 від 15.03.2013 року ТВБВ № 10008/062 м. Галич філії - Івано-Франківського обласного управління відкрив відповідачу [PERSON] картковий рахунок № 26251500129721 та видано платіжну картку для здійснення обслуговування на умовах укладеного договору та відповідно до правил та тарифів на послуги банку. Кредитний ліміт [PERSON] був виданий в рамках зарплатного проекту на суму 3100,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних і сплачується щомісячно. Однак, будучи працівником БуТЕС перейшов на зарплатне обслуговування в інший комерційний банк, а як клієнт нашого банку і надалі мав можливість отримувати кошти, передбачені відповідним договором. Проте з січня 2014 року [PERSON] перестав сплачувати відсотки за користування кредитних коштів та повертав кредит, тому рішенням кредитного комітету від 05.12.2014 року кредит № 112 від 02.06.2009 року наданий позичальнику визнано проблемним. На неодноразові телефонні розмови щодо повернення кредитних коштів та листа-повідомлення про погашення заборгованості [PERSON] ніяк не відреагував і заборгованості не погасив. А тому рішенням кредитного комітету від 10.03.2015 року боржнику, [PERSON] вирішено направити вимогу про відкликання кредиту. Відповідно до п.3.3 кредитного договору у разі невиконання будь-якого з зобовязань передбачених договором банк має право направити позичальнику вимогу про відкликання кредиту. Умови договору відповідачем не виконувалися належним чином, що привело до того що утворилася заборгованість станом на 26.11.2015 року в розмірі 4\~770,78 грн., що складається із заборгованості за кредитом 3\~100,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1\~065,52 грн., прострочені нараховані доходи 1,21 грн., інфляційні втрати 522,72 грн., а також 3% річних від прострочених сум 81,33 грн. На даний час відповідач ухиляється від виконання своїх зобовязань і заборгованості не погашає, що є порушенням прав позивача. Згідно законодавства боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у встановлений договором строк. Представник позивача, [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, а також у заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] в судові засідання на виклики не з'явився по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином і в передбаченому законом порядку, про що свідчать судові виклики та поштові повідомлення. Зі згоди позивача, яка викладена у заяві суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши представлені докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що сторони уклали Договір № 112 про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною схемою від 02.06.2009 року та додатковий договір № 1 до договору № 15336 від 15.03.2013 року, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 3 100,00 грн. та видав платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних з щомісячною сплатою за користування коштами (а.с.4-8, 9). З копії заяви про відкриття кредитної лінії позичальника вбачається, що [PERSON] погодився на умови договору та з тарифами обслуговування (а.с.12). Протягом дії кредитного договору відповідач не виконував його вимоги, внаслідок чого на час пред'явлення позову відповідач, [PERSON] має заборгованість в розмірі 4\~770,78 грн., що складається із заборгованості за кредитом 3\~100,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 1\~065,52 грн., прострочені нараховані доходи 1,21 грн., інфляційні втрати 522,72 грн., а також 3% річних від прострочених сум 81,33 грн. (а.с.11). Тобто сторони у відповідності до вимог ст.ст. 1046-1048, 1054 ЦК України перебувають у договірних стосунках з приводу надання та отримання кредиту і відповідач не виконав умови кредитного договору і тому відповідно до вимог ст. 610 ЦК України вважається таким, що порушив зобов'язання, що у свою чергу згідно із ст.ст. 549, 550 ЦК України, виникає право на неустойку. Представлений позивачем розрахунок заборгованості проведений на підставі умов договору. Окрім того відповідач зобов'язаний сплатити суму кредиту та відсотки за користування кредитом на підставі умов договору та ст. 1050 ЦК України. Представлений позивачем розрахунок заборгованості на підставі умов договору. Тобто доводи позивача є обґрунтованими. Тому суд приходить до висновку про підставність позовних вимог і про їх повне задоволення. Окрім того з відповідача слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 549-552, 610-612, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved