Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

28 жовтня 2014 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що, незважаючи на тривалий час шлюбу у позивача і відповідачки не склалися нормальні сімейні стосунки. На протязі останніх п'яти років їхнього спільного проживання в позивача систематично виникали обґрунтовані підозри з приводу того, що його дружина допускає факти подружньої зради. Про недопустимість такої поведінки позивач неодноразово попереджав свою дружину. Незважаючи на це, декілька днів тому ці підозри знайшли своє конкретне підтвердження. Враховуючи таку поведінку відповідачки позивач категорично налаштований на розлучення. У судове засідання позивач та відповідачка не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутністю та розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, підстави позовних вимог та враховуючи їх визнання відповідачкою, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 7 серпня 1993 року відділом ЗАГСу Чернігівського міськвиконкому, копія якого долучена до справи, [PERSON] та [PERSON] 7 серпня 1993 року зареєстрували шлюб, про що був здійснений актовий запис № 1624. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON], дружині [PERSON]. Під час шлюбу в сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], яка вже є повнолітньою, та син [PERSON], [INFO], батьком яких є позивач, мати - відповідачка, що підтверджується свідоцтвами про народження, копії яких долучено до матеріалів справи. Згідно довідки КП «ЖКЦ» № 1640 від 23.10.2014 року сторони та їх діти зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається із змісту позовної заяви, незважаючи на тривалий час шлюбу, у сторін не склалися нормальні сімейні стосунки. На протязі останніх п'яти років спільного проживання у позивача виникали обґрунтовані підозри з-приводу того, що відповідачка допускає факти подружньої зради, які згодом найшли конкретне підтвердження. Враховуючи таку поведінку відповідачки, позивач категорично налаштований на розлучення, оскільки не бачить можливості в подальшому формально підтримувати шлюб. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.2 ст.18, п.3 ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено. Примирення між подружжям та збереження сім'ї неможливо. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки та відповідача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як вбачається з позовної заяви, спору щодо розподілу сумісно нажитого майна та утримання неповнолітнього сина у сторін немає. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно письмової заяви відповідачки після розірвання шлюбу вона бажає залишити за собою право на прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved