Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

27.11.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується анкетою - заявою, Умовами та правилами надання банківських послуг. Станом на 31.10.2019 року має заборгованість в сумі 56594,47 грн., яка складається з: 240,59 грн. - заборгованість за кредитом, 49382,27 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 56,08 грн. - заборгованість за комісією, 3982,46 грн. - заборгованість за пенею, штрафи - 250 грн. (фіксована частина), 2683,07 грн. (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості. Згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року № 519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», що підтверджується Статутом АТ КБ «Приватбанк», затвердженим НБУ 06.09.2019 року, витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Таким чином, у зв`язку із не належним виконанням зобов`язань по кредитному договору у відповідача утворилася вищевказана заборгованість. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до вимог статті 1048 К України. З матеріалів справи убачається, що при укладенні договору сторонами узгоджена базова процентна ставка у розмірі 22,8 % на рік (1,9 % в місяць), що підтверджується заявою, підписаної відповідачем. В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо належного повідомлення відповідача про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку. Звертаючись до суду з позовом щодо стягнення заборгованості та обґрунтовуючи свої вимоги щодо розміру відсотків позивач зазначав, що розміщення на сайті банківської установи відповідної інформації є належним повідомленням боржника відсоткової ставки. Проте це ні є належним повідомленням відповідача про збільшення відсоткової ставки у розумінні ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів». Отже, позивачем нараховувались проценти у розмірі більшому, ніж було визначено умовами договору, всупереч статті 1056-1 ЦК України щодо заборони збільшення банком процентної ставки в односторонньому порядку. То ж, виходячи з процентної ставки за весь час користування кредитом 22,8 % річних та кількості днів за період з 01.01.2013 року (дати першого підвищення відсоткової ставки за користування кредитом) по 31.10.2019 року (кінець періода, за який позивач просить стягнути проценти), яка складає 2496 дня, заборгованість по відсоткам за користування кредитом становить 332,67 грн. з наступного розрахунку: 26,59 грн.(поточна заборгованість за кредитом) х 22,8 % : 360 днів х 2496 день = 42,03 грн.; 214 грн.(прострочена заборгованість за кредитом) х 22, 8 % : 360 днів х 2496 день = 33,34 грн.; 42,03 грн. + 33,34 грн. = 75,37 грн., та разом із заборгованістю за процентами станом на 01 01.2013 року (накопичувальним підсумком) у сумі 257,30 грн. стягненню підлягає 332,67 грн. (75,37 грн. + 257,30 грн.). Таким чином, виходячи з встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами за кредитним договором підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 332,67 грн. З врахуванням викладеного, заборгованість складає 573,19 грн., з яких: 240,59 грн. - заборгованість за кредитом; 332,67 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Що стосується штрафів та пені, то суд зазначає наступне. Позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, просить стягнути штрафи в сумі 2933,07 грн. та пеню в сумі 3982,46 грн., але зазначені штрафні санкції нараховані після 14 квітня 2014 року особі, яка зареєстрована у населеному пункті, у якому проводилась антитерористична операція, а тому у такому випадку нарахування штрафів та пені на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами забороняється законом. Так, згідно із ст. 2 Закони України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Краматорськ та м. Макіївка Донецької області віднесено до вказаного переліку. Відповідач відповідно до копії паспорту зареєстрована: [ADDRESS] (общ)-58, отже, на підставі вказаного Закону вона має бути звільнена від сплати штрафних санкцій за вказаним договором кредиту в сумі 2933,07 грн. та пені в сумі 3982,46 грн.. Що стосується комісії в сумі 56,08 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до заяви, підписаної відповідачем, щомісячна комісія складає 1 %. Відповідно до статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. З рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Отже, обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії. Позивач нараховував, а відповідач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок відповідача, що є незаконним. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що також не заперечує в позовній заяві представник позивача. Таким чином, суд вважає що позов підлягає задоволенню частково - з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у сумі 573,19 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до роз`яснень викладених в п. 36 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2017 року № 10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог. Позовні вимоги задоволено у розмірі 573,19 грн., що складає 1,01 % від ціни позову (573,19 *100:56594,47). Відповідно платіжного доручення судові витрати позивача за подання позовної заяви складають 1921 грн.. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню грошові кошти у розмірі 19,40 грн. (1921*1,01%) на відшкодування судових витрат.

Outcome: partial