Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

28.03.2016 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому вказує, що 28 липня 2010 вона уклала шлюб з [PERSON], коли він знаходився в місцях позбавлення волі. Почали жити разом з 2012 року, коли він звільнився. Спочатку спільне життя складалося добре. Сторони по справі кохали та поважали один одного, разом вели домашній побут. Від шлюбу з відповідачем у позивачки народилася дитина [PERSON], [INFO]. З часом взаємні стосунки у подружжя погіршилися, ставлення чоловіка до подружнього життя змінилося у гірший бік% він почав зловживати спиртними напоями, принижувати та ображати позивачку, подружжя має різні погляди на життєво важливі питання, обовязки подружжя в сімї. З серпня 2015 року подружжя разом не проживає, позивачка переїхала до батьків у Херсонську область. На сьогоднішній день кожен з подружжя живе своїм життям, шлюбні стосунки не підтримуєть, спільне господарство не ведуть. При таких обставинах вважає, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Ставлення чоловіка до розірвання шлюбу їй не відоме, проте його збереження буде суперечити її інтересам та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, яка буде вимушена зростати в атмосфері неповаги та нелюбові між батьками. Дочка залишається проживати з позивачкою за місцем проживання відповідачки. Згоди з відповідачем щодо його матеріальної участі в житті дитини між подружжям не досягнуто, спілкування сторони по справі звели до мінімуму. Як позивачці відомо, відповідач офіційно не працює, джерело його доходів мені їй відомо, але чоловік молода, фізично здорова людина. Матеріально забезпечувати свою дитину до досягнення нею повноліття його зобов'язує українське законодавство. Позивачка не працює, однак у неї для цього є вагома причина - догляд за дитиною до трьох років. Джерелом її доходів є кошти, які виплачує держава на дітей. Свої обов'язки щодо дитини позивачка виконує: матеріально забезпечує, займається її вихованням. Знайти спільну мову з відповідачем щодо надання дитині матеріальної допомоги не вдається можливим, тому позивачка вимушена ставити питання про стягнення аліментів на її утримання разом із позовом про розірвання шлюбу. Просить суд, розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON], укладений 28.07.2010 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції Херсонської області в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №48. Стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитни [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини із усіх видів доходу щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч. 1 ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу, встановленого законом. Позивачка у судове засідання не з??явилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник позивачки в судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву в якій просить суд розглядати справу в її відсутності. У судове засідання відповідач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Суд вважає, що цивільний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-КГ №055388 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції Херсонської області від 28.07.2010р. позивачка уклала шлюб з [PERSON] (а.с.6). Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до акту від 16.03.2016 р., «[PERSON] и [PERSON] проживает по данному адресу Цюрупы 60/1 с 11 августа, но зарегистрирована [INFO] Советская 129» (а.с.8). Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, але шлюбні відносини фактично припинені, тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити, так як при тих відносинах, що склалися між подружжям, збереження сімї неможливе. Як вбачається зі свідоцтва про народження серія І-ЖС №243591 виданого, Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Камянсько-Дніпровського районного управління юстиції у Запорізькій області, від 18.12.2013 р., на імя [PERSON], [INFO], в якому у графі «батько» вказан «Бєжанов Олександр Миколайович» (а.с.7). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов??язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В силу приписів ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України суд стягує і судові витрати. На підставі ст.ст. 110, 180-184, 191 СК України,

Outcome: approved