Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

28 січня 2020 року до суду надійшла зазначена позовна заява. 06 березня 2020 року, після виправлення позивачем недоліків відповідно до ухвали суду від 31 січня 2020 року про залишення позовної заяви без руху, по справі відкрито провадження. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,00 га, яка розташована на території Гавиноської сільської ради Окнянського району Одеської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ОД №044493 від 29.11.2001 року. За життя [PERSON] склала заповіт на ім`я позивача та сестри позивача. Так як мати позивача була похилого віку та не могла себе доглядати, позивач забрала її до себе на проживання у Російську Федерацію, де вона і померла. Під час проживання [PERSON] із позивачем у Російській Федерації, їй було надано дозвіл на тимчасове проживання і реєстрацію за місцем перебування. Звернувшись до нотаріальної контори на предмет оформлення спадщини, яка залишилася після смерті її матері, позивач отримала від нотаріуса відмову, у зв`язку із тим, що нею був пропущений шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини та роз`яснено право звернутися до суду із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Також державним нотаріусом позивачу було додатково роз`яснено, що оскільки останнє зареєстроване місце проживання [PERSON] в с.Гавиноси Окнянського району Одеської області, то врахувати тимчасову реєстрацію місця проживання спадкодавця із позивачем, як підтвердження прийняття останньою спадщини, нотаріус не може. [PERSON] в позовній заяві зазначає, що нею термін звернення до нотаріальної контори був пропущений у зв`язку із незнанням позивачем чинного законодавства України щодо порядку прийняття спадщини. Крім того, позивач, будучи громадянкою Російської Федерації та проживаючи у віддаленій місцевості - на території Російської Федерації, маючи поважний вік та проблеми із здоров`ям одразу після смерті матері приїхати в Україну для оформлення спадщини не мала ані фізичної, ані матеріальної змоги. Тим більше, позивач помилково вважала, що наявність заповіту на її ім`я та проживання спадкоємця разом із нею, хоч і на тимчасовій основі, надає їй безперешкодне право на оформлення спадщини будь-коли. Тому вона просила визнати причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини поважними та визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері. Позивач та представник позивача в підготовче судове засідання не з`явилися, однак від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність, на задоволенні позову наполягають /а.с.65/. Тому розгляд справи проведено у відсутність сторони позивача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає /а.с.61/. Тому підготовче судове засідання проведено у відсутність представника відповідача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно до ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання, відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач є громадянкою Російської Федерації, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] /а.с.34/. Як вбачається із паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 18 березня 1998 року, [PERSON] , 1915 року народження, була зареєстрована в с.Гавиноси Окнянського району Одеської області, якій 26.01.2012 року УФМС Росії по Нижегородській області надано дозвіл на тимчасове проживання на території Російської Федерації /а.с. 19, 42/. [PERSON] була зареєстрована за місцем перебування за адресою: [ADDRESS] з 07.03.2013 року по 18.11.2014 року /а.с. 42-43/. [PERSON] померла [INFO] в м.Дзержинськ Нижегородської області Російської Федерації /а.с.35/. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, яка розташована на території Гавиноської сільської ради Окнянського району Одеської області, площею 3,00 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5123180600:01:001:0392, право [PERSON] на яку посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №044493 від 29.11.2001 року та витягом із Державного земельного кадастру на земельну ділянку №НВ-5112349142019 /а.с.38, 39-41/. Позивач, яка є донькою [PERSON] , після реєстрації шлюбу з [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Цей шлюб було розірвано та після реєстрації шлюбу з [PERSON] позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » /а.с.22, 45-47/ 19.03.2002 року [PERSON] , залишила заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON] . /а.с.36/. [PERSON] зверталась до Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, однак їй було повідомлено про неможливість прийняття її заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , місце проживання якої було зареєстрована в с,Гавиноси Окнянського району Одеської області, у зв`язку із тим, що нею пропущений шестимісячний термін для прийняття спадщини та роз`яснено право звернутися до суду із заявою про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини /а.с.37/. Як вбачається з наданої Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не відкривалась /а.с.63-64/. Отже, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , ніхто не звертався та відомості про наявність спадкоємців, які відповідно до ст.1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку в нотаріальній конторі, відсутні. Згідно із ст.1270 ЦК України строк для звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] скінчився [INFO] травня 2015 [INFO] . Таким чином, враховуючи, що позивач є спадкоємцем за заповітом, яка пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки у зв`язку із юридичною необізнаністю не знала порядку прийняття спадщини та помилково вважала, що вона має безперешкодне право на оформлення спадщини будь-коли, так як вона зазначена спадкодавцем у заповіті як спадкоємець та так як спадкодавець на момент своєї смерті проживала разом з нею, хоч і на тимчасовій основі, враховуючи поважний вік позивача, та те, що позивач проживає на території Російської Федерації, що є територіально віддаленим від останнього місця реєстрації спадкодавця, що фізично ускладнювало можливість позивачу приїхати в Україну найближчим часом після смерті матері для оформлення спадщини, та враховуючи те, що представник відповідача не заперечує проти задоволення позову, а також беручи до уваги відсутність інших осіб, які б претендували на спадкове майно, суд вважає за можливе позов задовольнити та відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України визначити позивачу додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , який вона пропустила з поважних причин.

Outcome: approved