Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

28.05.2019 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позов обґрунтовано тим, що з 2014 року вона з відповідачем проживала у цивільному шлюбі, у якому у них народився син [PERSON] , [INFO] . Батьківство по відношенню до малолітнього відповідач визнав. Відповідач офіційно працює, стягнень за виконавчими документами з нього не проводились. Позивач зазначає, що 04.08.2018 року відповідач потрапив в ДТП на власному автомобілі, відновлення якого склало більше 100000 грн., та надала, як доказ видаткову накладну № 19 та рахунок на оплату № 36 від 04.09.2018 року, покупцем в яких зазначено відповідача [PERSON] Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% неоподаткованого мінімуму встановленого для дитини відповідної віку щомісячно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити. Представник відповідача адвокат Смаглій В.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні, оскільки вважає, що визначений позивачем розмір аліментів є завеликим, так як позивачем не враховано та не вказано ряд обстави, які впливають на розмір аліментів, а саме те, що відповідач з 16.05.2018 року і по цей час перебуває на обліку в Черкаському міському центрі зайнятості як безробітній, та вже з березня 2019 року допомоги по безробіттю не отримує, також те, що відповідач має ще одну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , на утримання якої він регулярно сплачує аліменти. Також зазначив, що відповідач по можливості постійно надавав позивачу допомогу на утримання сина. При цьому будь-яких розписок про передачу коштів від позивача не брав. Наявність у відповідача автомобіля та його участь в ДТП він заперечує, як і заперечує витрати пов`язані з придбанням відповідачем запасник частин до автомобіля. У зв`язку з цим вважає, що розмір аліментів на одну дитину становить 1/6 а не ј частину, як просить позивач. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 червня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] . Позивач в судовому засіданні зазначила, що син [PERSON] має вади серця, та йому поставлений діагноз Перимембранозний дефект міжшлуночкової перегородки, Мінімальне відкрите овальне вікно, що підтверджується копією Кардіологічного обстеження та Консультативним висновком від 07.12.2017 року. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач окрім сина [PERSON] , [INFO] , має ще одну доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. На утримання доньки [PERSON] в період з травня 2018 року по червень 2019 року він надав грошові кошти в розмірі 7000 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією розписки. З наданих [PERSON] документів вбачається, що він перебуває на обліку як безробітний в Черкаському МЦЗ з 16 травня 2018 року, його дохід з 16.05.2018 року по лютий 2019 року склав 29432,45 грн. що підтверджується довідками вказаної установи від 21.06.2019 року. Відповідач своєму відзиві зазначає, що з березня 2019 року він не отримує допомогу по безробіттю. В той же час позивач в свої позовній заяві посилається на те, що 04.08.2018 року відповідач потрапив в ДТП на власному автомобілі, відновлення якого склало більше 100000 грн., та надала, як доказ видаткову накладну № 19 на суму 57310,00 грн. та рахунок на оплату № 36 на суму 48575,00 грн. від 04.09.2018 року, покупцем в яких зазначено відповідача [PERSON] . Суд вважає, що вказані документи є підтвердженням того, що відповідач має дохід та має можливість сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] . Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Статтею 183 ч.1 Сімейного кодексу України передбачено - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав посилаючись на, те, що він надавав позивачці кошти на утримання сина в добровільному порядку, однак, таке твердження відповідача суд не приймає до уваги, оскільки останнім не надано жодного доказу на підтвердження зазначеного. Також відповідач посилається на те, що він має ще одну доньку [PERSON] на утримання якої надає кошти, що підтверджується розпискою, а також те, що він є безробітнім, тому не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі визначеному позивачем. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести в суді ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків передбачених цим кодексом. Враховуючи те, що відповідач на утримання доньки [PERSON] надає кошти, що підтверджено розпискою, а також наявність наданих позивачем видаткової накладної № 19 на суму 57310,00 грн. та рахунку на оплату № 36 від 04.09.2018 року на суму 48575,00 грн., покупцем в яких зазначено відповідача [PERSON] , що є підтвердженням того, що відповідач має дохід, однак, на утримання сина [PERSON] добровільно матеріальну допомогу не надає тому суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно на утримання сина до його повноліття. Постільки при подачі позову даної категорії позивач звільнена від оплати судових витрат, тому на підставі ст.141 ЦПК України до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 768,40 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст. 191 СК України, суд вважає за можливе присудити стягнення аліментів з дня пред`явлення позову до суду - з 28.05.2019 року.

Outcome: approved