Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

28 січня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], що був зареєстрований 23 січня 1993 року у Барському відділі РАЦС Вінницької області, актовий запис № 7. Позов мотивовано тим, що сторони перебувають у шлюбі з 23.01.1993 року. Від шлюбу у них є неповнолітній син [PERSON], [INFO], який в подальшому буде проживати разом із позивачкою. Протягом останніх двох років спільне життя із відповідачем нормально не складалось, виникали сварки, конфлікти та непорозуміння, а основною причиною розірвання шлюбу є подружня зрада з боку чоловіка, тому позивачка просила розірвати шлюб у судовому порядку. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити. В підтримання позову [PERSON] пояснила, що протягом останніх двох років шлюбних відносин з [PERSON] не підтримує, оскільки у його житті з'явилась інша жінка, тому кожен з них живе своїми інтересами. Вона неодноразово намагалась поговорити з чоловіком, пропонувала йому відновити спільне проживання, але він уникає розмов, ігнорує її як дружину, та на пропозицію помиритись відмовився. Подаючи позов про розірвання шлюбу до суду, позивачка надіялась, що відповідач одумається та повернеться до неї, але стосунки між ними ще більше погіршились, розмови про налагодження сімейного життя результату не дали, та сім`я на теперішній час розпалась остаточно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Визнав підстави позову, на які посилалась позивачка у своїй заяві, та погодився із поясненнями [PERSON] даними нею у судовому засіданні. Заслухавши сторони, представника позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 23 січня 1993 року у Барському райвідділі ЗАГС Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від шлюбу у сторін є один неповнолітній син [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою, а дочка досягла повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що протягом подружнього життя у сім`ї [PERSON] через подружню зраду з боку відповідача склалася напружена психологічна атмосфера. На теперішній час сторони, хоча і проживають в одному будинку, але протягом останніх двох років подружніх відносин не підтримують і їхній шлюб існує формально. Позивачка примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, та будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідач визнав позовні вимоги повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу, і примирення вважає неможливим. Ухвалою суду від 03.03.2015 року сторонам було надано строк для примирення два місяці, але, як пояснили у судовому засіданні позивачка та відповідач, примирення між ними не сталось, і ніяких кроків для цього вони робити не бажають. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу [PERSON] суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved