overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

29.05.2017 року до суду надійшла заява лікаря 3-б відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON] [PERSON] про визнання доцільною госпіталізацію до психіатричного стаціонару [PERSON], заява обґрунтована тим, що 26.05.2017 року о 14 год. 30 хв. за направленням лікаря-психіатра ЛПНБІ та заявою опікуна, був госпіталізований недієздатний [PERSON], [INFO] з діагнозом: «Деменція помірно виражена внаслідок епілепсії з частими поліморфними епінападами, дисфоріями та значними порушеннями поведінки». У звязку з чим просили суд визнати доцільною госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева. В судовому засіданні лікар [PERSON] заяву підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. [PERSON] не був доставлений в судове засідання в звязку зі станом здоровя. Прокурор Сазонова О.В. в судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити. Суд, заслухавши думку лікаря [PERSON], прокурора Сазонову О.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.05.2017 року о 14 год. 30 хв. за направленням лікаря-психіатра ЛПНБІ та заявою опікуна, був госпіталізований недієздатний [PERSON], [INFO] з діагнозом: «Деменція помірно виражена внаслідок епілепсії з частими поліморфними епінападами, дисфоріями та значними порушеннями поведінки». 27.05.2017 року висновком комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева [PERSON] встановлено клінічний діагноз: деменція помірно виражена, внаслідок епілепсії з частими поліморфними епінападами зі схильністю до серійності та статусів, дисфоріями та значними порушеннями поведінки, що вимагають корекції та лікування. Крім того, судом встановлено, що рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19.08.2008 року визнано [PERSON], [INFO] недієздатним. Рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовного госпіталізації особи, визнаною у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. У звязку з вищевикладеним, суд вважає за можливе госпіталізувати [PERSON], [INFO] до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

29.05.2017 року заявниця звернулась до суду з названою заявою. Посилалась на те, що на підставі рішення Волноваської міської ради від 05.11.1997року за № 290 їй було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0757гектарів, про що 11.01.2000 року був виданий державний акт на право приватної власності на землю, який зареєстровано в книзі записів державних актів за № 652. При вдачі вказаного державного акту була допущена помилка в написанні її по батькові, зазначено «Яківна», замість «Яковлівна». Встановлення юридичного фату належності їй державного акту на право приватної власності на землю необхідно для оформлення кадастрового номеру, тому вона змушена звернутися до суду. В судове засідання заявник не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні заяви наполягала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, прийняти рішення на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.6 ч.1\~ст.256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п.12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5\~на підставі п.6 суд може встановити факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Судом встановлено, що в паспорті громадянина України прізвище, ім'я, по батькові заявника вказано як «Ткачук Валентина Яковлівна», а російською - «Ткачук Валентина Яковлевна» (а.с.4). У довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру по батькові заявниці вказано як «Яковлівна» (а.с.5). Але в у державному акті на право приватної власності серія І-ДН № 067442 по батькові заявниці помилково вказано як «Яківна» (а.с.6). 19 травня 2017року заявниця звернулась до Волноваської міської ради з заявою виправлення помилки у державному акті на право приватної власності на землю, але їй було відмовлено та запропоновано звернутися до суду /а.с.7/. Таким чином, існують розбіжності в написанні по батькові заявника у державному акті на право приватної власності на землю. Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню вимоги про встановлення факту належності заявниці державного акту на право приватної власності на землю, виданого 11.01.2000року та зареєстрованого в книзі записів державних актів за № 652.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

29.05.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений 17.08.2013 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, актовий запис № 313. При цьому позивач посилається на те, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Від шлюбу у подружжя дітей немає. Однак, примирення подружжя неможливе, у зв'язку із чим, позивач змушений звернутися до суду із позовом. До судового засідання позивач [PERSON] не зявився, повідомлявся належним чином.До суду надано заяву предсьавника позивача [PERSON] про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилася, повідомлялася належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 17.08.2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, актовий запис № 313, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 286583 /а.с. 5/. Від шлюбу у сторін дітей немає. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спорів стосовно поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Судом досліджено довідку № [NUMBER] від 28.12.2016 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, з якої слідує, що позивач [PERSON] фактично мешкає за адресою: [ADDRESS]. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач позовні вимоги визнала та просить шлюб розірвати, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

29.05.2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] та стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO]. в розмірі 1\\3 частини від усіх видів заробітку. Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 02.06.2015 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] Стосунки з відповідачем погіршилися. На даний час сторони не ведуть спільного побуту та втратили почуття один до одного. Відповідач від виконання обов'язку з утримання дітей ухиляється. На даний час син проживає разом з позивачем та повністю перебуває на її утриманні. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнила позовні вимоги, та просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] та сягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 3000 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON],[INFO]., а також подала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про визнання позовних вимог та просить проводити розгляд справи у її відсутності. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 02.06.2015 року. За час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO] Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, сторони проживаю окремо більше одного року, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Щодо заявленої позовної вимоги про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON], то такі підлягаю до задоволення виходячи з наступного: Сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO].р.н. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відповідача. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач офіційно працює в ТзОВ « Стахема Львів-Сервіс», немає на утриманні інших дітей, позовні вимоги визнає. З відповідача слід стягнути судовий збір по справі в розмірі 640 гривень в дохід держави, в частині позовних вимог рпро стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

29.05.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів (аліментів) на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що проживала з відповідачем як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. За час сумісного проживання [INFO] року в них народився син - [PERSON]. Дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на дитину не надає, тому, позивач у судовому порядку просила стягнути з нього на її користь кошти (аліменти) на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст.11 ЦПК України, суд вважає можливим застосувати наслідки передбачені ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб. Зокрема судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно довідки вуличного комітет № 85, виданої 23.05.2017 року, неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. І цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Виходячи з положень вказаної статті та ст. 181 СК України, у разі ухилення батьків від надання матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку, стягнення зазначених коштів присуджується за рішенням суду в частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, що передбачено ч.1 ст. 183 СК України. При визначенні розміру аліментів, суд, враховує обставини даної справи та вимоги, викладені у ст. 182 СК України, відповідно до наданих доказів, тому, частка від доходу, яка підлягає стягненню з відповідача як аліменти, становить - 1/4 з дня подачі до суду позовної заяви, тобто з 29.05.2017 року, що відповідає вимогам ч.1 ст. 191 СК України. В силу ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

29.05.2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач\~надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 10 квітня 2009 року, від якого мають доньку Ксенію, [INFO]. Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-19 00:00:00

29.05.2017 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після померлої 13.10.2016 року [PERSON]. У судовому засіданні позивач позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача [PERSON] міської ради подав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача, покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 13.10.2016 року померла мати позивача [PERSON] (а.с.5). За життя [PERSON] склала заповіт 26.11.2000 року (а.с.6), яким усе своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожному. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру за адресою: [ADDRESS], що належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.05.1993 року, видане виконавчим комітетом Деснянської районної Ради народних депутатів (а.с.7). Згідно нотаріально завіреної заяви [PERSON] від 30.05.2017 року, останній відмовився від спадкового майна після смерті [PERSON] 19.05.2017 року [PERSON] звернулась до Першої [PERSON] державної нотаріальної контори за свідоцтвом про право на спадщину. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.05.2017 року № 2931/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки існує розбіжність у документі, що підтверджує право власності на квартиру з реєстрацією права власності, а саме у свідоцтві зазначено «№ 38», а у відмітці на свідоцтві про реєстрацію права власності зазначена квартира «№35» (а.с.9). Позивач є єдиним спадкоємцем після померлої матері, як спадкоємець за заповітом. Дане знайшло своє підтвердження в усіх матеріалах справи та нічим не спростовано у судовому засіданні. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері, тому суд виходячи з вищевикладеного, приходить до висновку про визнання за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом [PERSON], померлої 13.10.2016 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

29.05.2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, у якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки [PERSON]. В обґрунтування позову зазначає, що з 1997 року по 2007 рік сторони перебували у шлюбних відносинах. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Відповідач життям дитини не цікавиться, не допомагає, з дитиною не спілкується, аліменти не сплачує. Тому, з метою захисту прав дитини, її фізичного та духовного розвитку, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримала, надала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавав. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

29.05.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та після уточнення свої вимог просить розірвати шлюб, стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 60 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, аліменти на своє утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 350 грн. щомісяця. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 06.06.2015 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Сторони в судове засідання не з'явились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.06.2015 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає їх інтересам. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи обов'язок батьків утримувати неповнолітніх дітей та вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 60% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.84 п.2 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином позовна вимога позивача про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 350 грн. щомісяця підлягає задоволенню. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved