Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

27.11.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовну заяву обґрунтував тим, що [INFO] померла його тітка [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 4.12 в умовних кадастрових гектарах в землях Колективного сільськогосподарського підприємства «Миколаївське» в с. Новокатеринівка Веселинівського району Миколаївської області, право на яку було посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії МК 0195867 від 09.02.1998 року та грошові кошти на рахунку № [NUMBER] в Ощадбанку. Провівши поховання [PERSON] позивач прийняв на зберігання Сертифікат та ощадну книжку, а також розпорядився домашнім майном. Крім того, позивач звернувся до Веселинівської державної нотаріальної контори за консультацією щодо порядку прийняття спадщини, де йому пояснили, що згідно ст.ст. 529 та 530 ЦК УРСР племінники не є спадкоємцями за законом. Влітку 2016 року від працівників Катеринівської сільської ради позивачу стало відомо про наявність заповіту [PERSON] , посвідченого 03.03.2000 року, яким визначила позивача спадкоємцем належного їй права на земельну частку (пай). Отримавши дублікат заповіту позивач звернувся до Веселинівської державної нотаріальної контори з питанням оформлення свого права на спадщину за заповітом, однак у зв`язку з втратою оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай), нотаріус відмовила в прийнятті заяви про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач намагався знайти сертифікат, однак пошуки не дали позитивного результату та 08.11.2019 року позивач повторно звернувся до приватного нотаріуса з питанням оформлення свого права на спадщину, але нотаріус оглянувши надані ним документи, відмовила у прийнятті заяви з підстав, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини та рекомендувала звернутись до суду. Позивач вважає, що пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори з поважної причини, тому що не знав про наявність посвідченого на його ім`я заповіту, а тому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 02.12.2019 року відкрито провадження у справі та справу призначено до підготовчого судового засідання. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явились. Від представника позивача [PERSON] надійшла до суду заява про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю. Представник відповідача Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився. Від сільського голови Гасюка П.П. надійшла до суду заява про розгляд справи у відсутність представника Катеринівської сільської ради, заперечень проти задоволення позовних вимог не мають. У зв`язку з неявкою сторін в підготовче судове засідання, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв`язку з тим, що відповідач, Катеринівська сільська рада Веселинівського району Миколаївської області, визнала позовні вимоги [PERSON] в підготовчому судовому засіданні, про що надали заяву, суд вважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [INFO] в с. Новокатеринівка Веселинівського району Миколаївської області померла [PERSON] , смерть якої була зареєстрована 01.08.2003 року Катеринівською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 13 /а.с. 6/. Згідно довідки Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області № 609/04-05 від 07.11.2019 року, [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 21.04.1980 року по день смерті. Померла на день смерті проживала одна /а.с. 7/. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 58715929 від 12.12.2019 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, ніхто із спадкоємців з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався /а.с. 27/. Згідно довідки відділу у Веселинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 08.11.2019 року, на імя [PERSON] 09.02.1998 року за № 8481 було зареєстровано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Миколаївське» Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, серії МК 0195867 від 09.02.1998 року, загальною площею 4,12 умовних кадастрових гектарів /а.с. 10/. За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчено 03.03.2000 року секретарем Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області та зареєстровано у реєстрі за №22, що підтверджується дублікатом заповіту виданим 19.07.2016 року /а.с. 8/. З вказаного заповіту вбачається, що [PERSON] належне їй за законом право на земельну частку (пай) заповіла повністю [PERSON] , тобто позивачу по справі. З письмової консультації приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Євстратової О.М. від 08.11.2019 року вбачається, що позивач [PERSON] звертався до приватного нотаріуса з питанням оформлення свого права на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , однак у зв`язку з тим, що він пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини вважається таким, що не прийняв спадщину та рекомендовано звернутись до суду /а.с. 11/. Згідно п. 5. Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи те, що спадщина, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] ніким зі спадкоємців не прийнята, при вирішенні зазначеної справи слід керуватись нормами ЦК України від 16.01.2003 року. Відповідно до ст. 1233 ЦК України\~ заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтями 1269\~та 1270\~ЦК України\~передбачено,\~що спадкоємець,\~який бажає\~прийняти спадщину,\~але на\~час відкриття\~спадщини не\~проживав постійно\~із спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування заяву\~про прийняття\~спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість позивач протягом шести місяців з часу відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся, на час відкриття спадщини із спадкодавцем постійно не проживав. Тобто, з огляду на вимоги ч.1\~ст.1272 ЦК України\~позивач вважається таким, що не прийняв спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Приймаючи до уваги, що за життя [PERSON] не повідомила позивачу про складання нею заповіту, а тому після її смерті позивач [PERSON] не звернувся з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. Про те, що померлою [PERSON] на його ім`я був складений заповіт позивач дізнався лише влітку 2016 року від працівників Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. Від нотаріуса після встановлення наявності заповіту спадкодавця [PERSON] , будь-яких дій для повідомлення спадкоємців про відкриття спадщини не здійснювалося, виклик позивача, як спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, не здійснювався. Наведені висновки суду щодо поважності причин пропуску строку прийняття спадщини у зв`язку з необізнаністю про наявність заповіту, узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України у справі за №6-1320цс17 від 23 серпня 2017 року. За таких обставин, суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважних причин, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, згідно 16, 1220, 1223, 1268-1270, 1272 ЦК України та ст.ст. 76, 263-265, 273 ЦПК України,

Outcome: approved