Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

28.03.2018 до суду звернулася позивач [PERSON] з позовом до [PERSON] селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом після померлого 26.02.2018 батька [PERSON] на земельну ділянку площею 4,0645 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області. Позивач в своїй заяві посилається на те, що 26.02.2017 помер її батько [PERSON]. [PERSON], як спадкоємець за законом, подала відповідну заяву до [PERSON] державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого батька, але у звязку із тим, що оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку було втрачено, постановою державного нотаріуса 22.03.2018 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, і вона вимушений звернутись до суду. [PERSON] просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 4,0645 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії І-ДП № 109914, виданого Хутірською сільською радою 31.12.2001 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 1076, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 26 лютого 2017 року. Позивач [PERSON] до суду надала заяву про розгляд справи без її участі за наявними у справі доказами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 34). Відповідач [PERSON] селищна рада надали до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника (а.с. 24). Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані позивачем докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 26 лютого 2017 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8). Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ДП № 109914, виданого Хутірською сільською радою 31.12.2001 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 1076, [PERSON] належала земельна ділянка площею 4.0645 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області (а.с. 10), що підтверджується копією [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 15934440 від 10.01.2014 (а.с. 11) та копією договору № 114 оренди земельної ділянки (а.с. 12). Позивачка [PERSON] є дочкою померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 7) та зареєстрована за адресою: [INFO], де до дня своєї смерті був зареєстрований і [PERSON], що підтверджується інформацією [PERSON] селищної ради від 25.04.2018 за № 54 (а.с. 29). При зверненні до [PERSON] державної нотаріальної контори 22.03.2018 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого 26.02.2017 батька [PERSON] у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку (а.с.9). Згідно з інформацією [PERSON] державної нотаріальної контори від 25.04.2018 за № 561/01-16, на майно померлого 26.02.2017 [PERSON] заведена спадкова справа № 69/2018 за заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (фактичне прийняття по спільній прописці) від 22.03.2017 від дочки померлого [PERSON] Інших заяв не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 28). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Статтею 81 ЗК України передбачено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Відповідно до ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Беручи до уваги, що позивач є спадкоємцем померлого батька за законом, якому за життя належала земельна ділянка загальною площею 4,0645 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Хутірської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, тому суд вважає позовні вимоги позивача про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом задовольнити. Вирішуючи питання про судовий збір суд зауважує на тому, що позивач при зверненні до суду із позовом, сплатив судовий збір в повному обсязі та просив суд не застосовувати положення ст. 141 ЦПК України щодо стягнення судового збору із відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved