Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

28 серпня 2019 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 15009,30 грн. завданих матеріальних збитків та понесені судові збитки у розмірі 768,40 грн.. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 21 липня 2019 року автомобілю марки Шкода Октавія 1999 року випуску і на польській реєстрації срібного кольору державний номерний знак [NUMBER] , який знаходився в користуванні позивача та був припаркований біля будинку №6А на бул. Амвросія Бучми в м. Києві, було завдано наступних пошкоджень: праве і ліве дзеркало, праве переднє і заднє скло, капот, праве крило, радіоантена. За фактом вказаної події позивачем було подано заяву до Дніпровського управління Головного управління Національної поліції у місті Києві. В ході перевірки викладених у заяві обставин Дніпровським управлінням Головного управління Національної поліції у і місті Києві було встановлено, що пошкодження автомобілю завдані [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються листом Дніпровського управління Головного управління Національної поліції у місті Києві про розгляд звернення. Відповідно до довідки про суму завданих матеріальних збитків №2707 від 01.08.2019 року, розмір завданої автомобілю шкоди становить 15009,30 грн. В діях Відповідача Дніпровським управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві встановлено відсутність ознак, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення. Вжиті позивачем заходи досудового врегулювання спору результатів не дали, добровільно відшкодувати завдані позивачу збитки Відповідач відмовляється. В зв`язку з цим я змушений звертатися до суду за захистом своїх порушених прав в порядку цивільного судочинства. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 вересня 2019 року, провадження у цивільній справі відкрито за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, у разі неявки в судове засідання відповідача просив ухвалити заочне рішення у справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідка [PERSON] , вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків. Виходячи з положень ч.1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Суд враховує, що шкода заподіяна майну фізичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії (бездіяльність) останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, (п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»). Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно, до яких належить право володіння. Відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). Законом Україну від 05 липня 2011 року № 3565-УІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» було спрощено порядок керування транспортними засобами, у тому числі визначено, що водієві, який не є власником автомобіля, для керування транспортним засобом не потрібно оформляти нотаріально посвідчену довіреність на право керування автомобілем та тимчасовий реєстраційний талон, а достатньо отримати у власника такого майна технічний паспорт на нього. Як вбачається з матеріалів справи, 14 грудня 2010 року на ім`я [PERSON] , Бершадським МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області видано посвідчення водія серії [NUMBER] (а. с. 6) 21 вересня 2018 року між [PERSON] та АТ «Українська транспортна страхова компанія» укладено Договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого як Поліс №АМ/3049069, об`єктом страхування є легковий транспортний засіб «Шкода Октавія» державний номерний знак [NUMBER] . (а. с. 7) Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб`єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб`єктами, хто його оточує. Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих з ким він вступає у відносини. Відповідно до статті 396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлені главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно. Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України. Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позивач, на час завдання йому майнової шкоди, правомірно, на достатній підставі володів легковим транспортним засобом «Шкода Октавія» державний номерний знак [NUMBER] , та має право на відшкодування завданих матеріальних збитків. Відповідно до ст. 386 Цивільного кодексу України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи і виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом цієї статті обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду покладається на особу, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Крім застосування принципу вини шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка заподіяла шкоду, і самою шкодою. Відсутність хоча б одного з елементів складу цивільного правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст.1166 Цивільного кодексу України. Стаття 1192 Цивільного кодексу України зобов`язує особу, яка завдала шкоду, відшкодувати її в натурі за вибором потерпілого (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо), або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконаних робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, відшкодування збитків - це відновлення майнового стану учасників правовідносин за рахунок іншого суб`єкта - правопорушника. Однією з необхідних умов цивільно-правової відповідальності є наявність безпосереднього причинного зв`язку між протиправною поведінкою правопорушника і збитками потерпілої сторони. Тобто, протиправна дія чи бездіяльність заподіювана є причиною, а збитками, що виникли у потерпілої особи, - наслідком протиправної поведінки заподіювана. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України) Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. ( ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України) Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. (ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України) Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. (ч.2 ст.78 Цивільного процесуального кодексу України) Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що 21 липня 2019 року разом з дитиною йшов з прогулки біля буд . 6а по бул. А. Бучми в місті Києві , почав розмовляти з головою ОСББ і почув якийсь шум та удари, повернувшись. Побачив в 15 метрів від себе припаркований автомобіль, та чоловіка, який за допомогою шматка брусу з цвяхами наносив ушкодження по автомобілю, [PERSON] сфотографував його, після чого люди почали кричати у відповідь невідомий громадянин почав казати що в середині автомобіля сидить його дружина та зраджує йому. Після чого, свідок завів дитину додому, вийшовши, побачив, що декілька людей не дають йому втекти, викликавши працівників поліції. Після того, як приїхали працівники поліції, вийшов власник автомобіля, до якого затриманий почав чіплятись через свою дружину. Машина була побита, позивач запитав у нього, хто буде відшкодовувати збитки, на що відповідач відповів що він, але коштів зараз немає. Як вбачається з повідомлення Дніпровського управління Головного управління національної поліції у місті Києві, в Управлінні розглянуто звернення [PERSON] від 21.07.2018 року. яке зареєстровано в єдиний облік за номером 52607. Підстав для внесення інформації до Єдиного реєстру досудових розлідувань немає. Оскільки в даному випадку проведеною перевіркою було встановлено. Що у заяві позивача вбачається ознаки цивільно - правових відносин. Тому рекомендовано звернутись дол. Дніровського рацонного суду міста Києва відносно неправомірних дій гр. [PERSON] щодо відшкодування моральних та матеріальних збитків відносно пошкодженого автомобіля марким «Шкода» д.н.з. [NUMBER] . Під час перевірки встановлено, що невідомими перехожими. Які затримали зловмисника гр. [PERSON]. [PERSON] , невідомим виявився гр. [PERSON] , який повідомив, що його зупинили на вулиці буля будинку №6а по бул. Бучми в м. Києві та нічого не пошкоджував. У статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. 01 серпня 2019 року ФОП [PERSON] складено наряд - замовлення №2707 на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту на замовлення [PERSON] відповідно до якого, загальна вартість ремонту автомобіля «Шкода» д.н.з. [NUMBER] становить 15009,30 грн. (а. с. 17) Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Аналізуючи у справ докази, суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] правомірно пред`явлено вимоги до [PERSON] , особи чиї дії стали причиною завданих збитків, що виникли у потерпілої особи, - наслідком протиправної поведінки відповідача. Вина відповідача у повній мірі підтверджується показаннями свідком [PERSON] , який був присутній на місці вчинення злочину, та повідомленням Дніпровського управління Головного управління національної поліції у місті Києві, розмір майнової шкоди, заподіяної майну позивача визначена на підставі наряду - замовлення №2707 на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту від 01 серпня 2019 року, складеного ФОП [PERSON] , в той же час, відповідач не скористався своїм процесуальним правом висловити свої заперечення проти позову. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди є обгрунтованим, та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп., які сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: approved