Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

27.01.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 09.10.2009 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1043. В обґрунтування позову позивач зазначила, що має від шлюбу неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та спільних поглядів на життя, небажання відповідача виконувати обов*язки по матеріальному забезпеченню дитини. Вони втратили почуття поваги та довіри один до одного. Шлюбно-сімейні стосунки припинені з 2015 року, з цього ж часу разом сторони не проживають, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сімї не можливе. Майнового спору з відповідачем вони не мають. [PERSON] надала до суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, позов підтримує у повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Старигіна». Відповідач [PERSON] надав до суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст.197 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 09.10.2009 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1043 (свідоцтво про шлюб серії 1-НО № 190613). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 269538, видане 24.01.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харковуреєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №278). Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки з 2015 року, проживають окремо один від одного, не ведуть спільне господарство, відсутній сімейний бюджет. Між ними відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя, що призвело до втрати почуття поваги та довіри один до одного. Родина фактично розпалася. Поновлювати шлюбно-сімейні відносини з відповідачем позивач категорично не бажає. Майнового спору сторони не мають. Відповідно зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони дійшли до остаточного висновку про припинення сімейних відносин, на примирення не згодні, суд вважає необхідним шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати, так як подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї за неможливе. Згідно квитанції № 16 від 27.01.2017 року позивачем при предявленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 640, 00 грн. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved