Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

27 листопада 2017 року позивач звернулась в суд з зазначеним позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Комунального концерну «Центр комунального сервісу» про встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що вона разом з малолітніми дітьми є співвласниками 5/8 частин квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 14 липня 2017 року та договору дарування від 05 вересня 2017 року. Власниками іншої частини квартири є відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/8 частини у кожного. Сторони не можуть домовитись про порядок користування спірною квартирою та про порядок оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до технічного паспорту квартира [ADDRESS] складається з двох житлових кімнат площею 14,6 кв. метрів та 12,1 кв. метри, кухні площею 8,2 кв. метри, вбиральні площею 1,2 кв. метри, ванної кімнати площею 2,6 кв. метри, коридору площею 7,8 кв. метрів, комори площею 1,2 кв. метри та балкону площею 2,2 кв. метри. Просила суд ухвалити рішення, яким виділити їй та її дітям в користування житлову кімнату площею 14,6 кв. метри з балконом площею 2,2 кв. метри та комору площею 1,2 кв. метри, а відповідачам - житлову кімнату площею 12,1 кв. метри. Крім того, просить зобов`язати Комунальний концерн «Центр комунального сервісу» розділити особовий рахунок квартири відповідно до встановленого способу її користування. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 грудня 2017 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 03 липня 2018 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб - Солом`янську районну у місті Києві державну адміністрацію Служба у справах дітей та сім`ї, [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та викладене у відповіді на відзив, просили задовольнити позов у повному обсязі. Пояснили, що просять виділити позивачу ще й комору з метою урівняння часток співвласників квартири. Зазначили, що такий порядок користування квартирою вже склався між сторонами протягом тривалого часу. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник, який представляє інтереси й відповідача [PERSON] , визнали позов частково. Заперечували проти виділення позивачу у користування комори, оскільки це є місцем загального користування. Представник Комунального концерну «Центр комунального сервісу» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (т. 2, а.с. 58). У матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву представника Комунального концерну «Центр комунального сервісу», з якого вбачається, що вона просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що концерн не має повноважень щодо розподілу особових рахунків без виділення площ, які належать позивачу та іншим співвласником в натурі. Визнання за кожним із співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності та дозволить кожному співвласнику реалізувати свої права в частині володіння, користування та розпорядження належним йому майном. Реалізація прав позивача буде виражена у можливості відкриття окремого особового рахунку для оплати вартості спожитих житлово-комунальних послуг на частину квартири, яка належить позивачу (т. 1, а.с. 73-74). Представник третьої особи - Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації Служба у справах дітей та сім`ї у судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі. Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (т. 2, а.с. 61, 64). У матеріалах справи містяться пояснення [PERSON] та [PERSON] , з яких вбачається, що вони підтримують заявлені вимоги та просять задовольнити позов (т. 1, а.с. 159-161, 169-172). Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, покази свідка, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 14 липня 2017 року власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (т. 1, а.с. 20). [PERSON] та [PERSON] подарували 1/4 частину зазначеної квартири [PERSON] , що підтверджується договором дарування 1/4 частки квартири від 05 вересня 2017 року (т. 1, а.с. 21-22). Відповідно до технічного паспорту квартира [ADDRESS] складається з двох житлових кімнат площею 14,6 кв. метрів та 12,1 кв. метри, кухні площею 8,2 кв. метри, вбиральні площею 1,2 кв. метри, ванної кімнати площею 2,6 кв. метри, коридору площею 7,8 кв. метрів, комори площею 1,2 кв. метри та балкону площею 2,2 кв. метри (т. 1, а.с. 16-18)). Позивач зазначає, що сторони не можуть домовитись про порядок користування спірною квартирою та про порядок оплати житлово-комунальних послуг, тому вона звернулась в суд з позовом. Згідно зі ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Кожен з співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Свідок [PERSON] у суді показав, що він знайом з позивачем та відповідачами з дитинства. Він підписував акт про фактичне проживання у спірній квартирі [PERSON] від 14 лютого 2019 року та акт про фактичне проживання у квартирі [PERSON] від 14 лютого 2019 року. У квартирі буває рідко та йому відомо, що відповідачі проживають у кімнаті площею 12,1 кв.метри, а хто проживає в іншій кімнаті йому не відомо. Встановлено, що співвласниками квартири є позивач разом з дітьми (3/8 частини у позивача та у дітей по 1/8 частини) та відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] по 1/8 частки у кожного. Відповідачі у судовому засіданні визнали позов частково, заперечували проти виділення позивачу у користування комори, оскільки це є місцем загального користування. З матеріалів справи вбачається, що загальна площа квартири складає 50,4 кв. метри, а житлова - 26,7 кв. метри. Позивач просить виділити собі з дітьми у користування кімнату площею 14,6 кв. метри разом з балконом площею 2,2 кв. метри, а відповідачам - кімнату площею 12,1 кв. метри. У матеріалах справи мітиться акт обстеження умов проживання від 24 листопада 2020 року, з якого вбачається, що в кімнаті житловою площею 14,6 кв. метри та балконі площею 2,2 кв. метри створено належні умови для проживання дітей, зроблено сучасний ремонт, діти забезпечені всім необхідним відповідно до віку та потреб. Суд вважає, що виділення сторонам цих кімнат відповідає вимогам закону, частці у спільному майні та не призведе до порушення житлових прав співвласників квартири. Сторона відповідачів посилається на наявність у кімнаті (площею 14,6 кв. метри) балкону, який має бути у загальному користуванні. З технічного паспорту на квартиру вбачається, що балкон площею 2,2 кв. метри міститься лише в одній кімнаті, яку просить виділити собі позивач. Спільне користування балконом при виділі окремих кімнат є неможливим. Суд вважає, що в такому випадку баланс інтересів співвласників при користуванні квартирою не порушить права відповідачів. За таких обставин, вимога позивача про виділ їй житлової кімнати площею 14,6 кв. метри разом з балконом площею 2,2 кв. метри відповідає вимогам закону. Позивач також просить виділити їй у користування комору площею 1,2 кв. метри. Разом з тим, зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки комора є місцем загального користування та виділу не підлягає. Суд вважає, що не підлягає задоволенню й вимога позивача про зобов`язання Комунального концерну «Центр комунального сервісу» розділити особовий рахунок квартири відповідно до встановленого способу її користування. Рішення суду про встановлення порядку користування квартирою, після набрання ним законної сили, є підставою для звернення до комунального підприємства для вчинення таких дій в межах компетенції. У матеріалах справи відсутні докази, що Комунальний концерн «Центр комунального сервісу» порушив права позивача та відмовив їй у вчиненні таких дій. З огляду на наведене, позов підлягає частковому задоволенню. З урахуванням часткового задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає судовий збір, по 213 гривень 33 копійки з кожного.

Outcome: partial