Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

27.03.2018 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив в порядку розподілу спільного майна подружжя: - визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 101,20 кв.м., житловою площею 58,90 кв.м.; - визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 70,30 кв.м., житловою площею 16,50 кв.м.; - визнати за [PERSON] право власності на нежилі приміщення з [NUMBER] (групи приміщень № 122) (стоматологічний кабінет) у корпусі № 3 (літера А) в будинку [ADDRESS], загальною площею 103 кв.м.; - зобов'язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві зареєструвати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 101,20 кв.м., житловою площею 58,90 кв.м.; - зобов'язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві зареєструвати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 70,30 кв.м., житловою площею 16,50 кв.м.; - зобов'язати Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві зареєструвати за [PERSON] право власності на нежилі приміщення з [NUMBER] (групи приміщень № 122) (стоматологічний кабінет) у корпусі № 3 (літера А) в будинку [ADDRESS], загальною площею 103 кв.м.; В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначає про те, що 20.09.2003 року між сторонами у справі зареєстровано шлюб, від якого мають двох малолітніх дітей. У період шлюбу сторонами у справі набуто наступне майно: квартиру [ADDRESS], загальною площею 101,20 кв.м., житловою площею 58,90 кв.м.; квартиру [ADDRESS], загальною площею 70,30 кв.м., житловою площею 16,50 кв.м.; нежилі приміщення з [NUMBER] (групи приміщень № 122) (стоматологічний кабінет) у корпусі № 3 (літера А) в будинку [ADDRESS], загальною площею 103 кв.м. Враховуючи, що шлюбні стосунки фактично припинено, сторони проживають окремо, позивач звернувся до суду з позовом про розподіл майна у вказаний вище спосіб. Від позивача та відповідача до суду надійшли до суду заява про розгляд справи у їх відсутність. У заяві відповідач [PERSON] позов визнала та погодилась із запропонованим позивачем варіантом розподілу спільного майна подружжя. Аналізуючи письмові докази, наявні в матеріалах справи, судом встановлено, що 20 вересня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис № 602, що стверджується даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 17). Від шлюбу сторони у справі мають двох малолітніх дітей: [PERSON], 2005 року народження, та [PERSON], 2009 року народження, що стверджуються даними свідоцтв про народження (а.с. 18-19). 13 травня 2004 року між Приватним підприємством «Виробнича фірма «Монтажник» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кварацхелія Н.Н., відповідно до якого [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS] (а.с. 21). 05 червня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Модуль-Буд» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нежилих приміщень, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кварацхелія Н.Н., відповідно до якого [PERSON] набув право власності на нежилі приміщення з [NUMBER] (групи приміщень № 122) (стоматологічний кабінет) у корпусі № 3 (літера А) в будинку [ADDRESS] (а.с. 22). Крім того, 05 червня 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Модуль-Буд» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кварацхелія Н.Н., відповідно до якого [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS] (а.с. 23). Таким чином, вказане вище нерухоме майно набуто [PERSON] та [PERSON] у період перебування у зареєстрованому шлюбі. Згідно із ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, вказане вище майно належить сторонам у справі на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частина 1 ст. 70 Сімейного кодексу України встановлює, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже відповідно до ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Відповідно ст. 65 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Сторони у справі дійшли згоди щодо вартості та порядку розподілу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності. Таким чином, виходячи з викладеного, суд вважає встановленим правовий режим майна подружжя, набутого під час шлюбу, згідно якого об'єктами спільної сумісної власності подружжя є наступне майно: квартира [ADDRESS], загальною площею 101,20 кв.м., житловою площею 58,90 кв.м.; квартира [ADDRESS], загальною площею 70,30 кв.м., житловою площею 16,50 кв.м.; нежилі приміщення з [NUMBER] (групи приміщень № 122) (стоматологічний кабінет) у корпусі № 3 (літера А) в будинку [ADDRESS], загальною площею 103 кв.м. Зважаючи на те, що сторони дійшли згоди щодо вартості та порядку поділу майна на час розгляду справи, суд надходить до висновку про те, що позовні вимоги про розподіл майна підлягають задоволенню. Разом з тим, на думку суду, не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов'язання Реєстраційну службу Головного управління юстиції у м. Києві зареєструвати за сторонами спору право власності на об'єкти нерухомого майна, оскільки права та інтереси позивача на момент звернення до суду з даним позовом Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві порушені не були, позивачем доказів зворотнього в розпорядження суду надано не було. Крім того, позивач порушує питання про зобов'язання особу вчинити дії, однак до участі у справі така особа залучена як третя особа. З урахуванням викладеного,

Outcome: partial