overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

28 березня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому просив про розірвання шлюбу з [PERSON], що його було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області 20 липня 2012 року за актовим записом № 178. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав повністю та просив про його задоволення. Проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, зазначені позивачем обставини не спростувала, доказів на заперечення позову суду не надала. Суд ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Судом встановлено, що 20 липня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції у Полтавській області було зареєстровано шлюб між сторонами за актовим записом № 178 (а.с. 3). Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). З лютого 2016 року вони припинили подружні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Миритись сторони не бажають, їх сім`я фактично розпалась. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

28 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 18 травня 2011 року у виконкомі Клішковецької сільської ради, Хотинського району, Чернівецької області за актовим записом № 12, між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу 25 серпня 2012 року у сторін народилась донька [PERSON] яка проживає біля позивача та знаходиться на її утриманні. Причиною розпаду сімї, є те, що у сторін відсутні спільні інтереси та життєві пріоритети. Через що втрачені почуття любові та поваги. Вказує, що подружні відносини припиненні з грудня 2015 року, проживають окремо. Позивач заперечує щодо примирення з відповідачем, оскільки між ними виникли неприязні стосунки. Підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Після реєстрації розірвання шлюбу бажає залишитися на шлюбному прізвищі «Гаврилюк». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але від неї надійшла заява в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Також просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але від нього на адресу суду надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає на розірвання шлюбу згідний. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 18 травня 2011 року, зареєстрованому у виконкомі Клішковецької сільської ради, Хотинського району, Чернівецької області за актовим записом № 12 (а.с.4). Від шлюбу 25 серпня 2012 року у сторін народилась донька [PERSON] (а.с.5). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо. Наміру зберегти шлюбні відносини сторони не мають а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

28 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з означеним позовом до відповідача [PERSON], вказуючи на те, що кілька років вона проживала у цивільному шлюбі з відповідачем та [INFO] року у них народилася дитина - дочка [PERSON]. Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народження провадилось за вказівкою матері відповідно до положень ч. 1 ст. 135 СК України, хоча біологічним батьком є відповідач. Позивач просить визнати відповідача [PERSON] батьком дитини - [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також особою, яка вважає себе батьком дитини. Частина 2 ст. 128 СК України визначає, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Згідно до ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач [PERSON] визнає факт свого батьківства відносно дитини [PERSON], суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

28 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 18.04.2009 року у муніципалітеті Фоліньйо, провінції Перуджа, Республіки Італії. Під час шлюбу у них народилося дві доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Після одруження сторони проживали в Республіці Італія. Згодом їхні стосунки погіршилися, оскільки у них різні погляди на життя, вони не розуміють один одного, не мають спільних інтересів та стали чужими один для одного. В 2012 році вона приїхала в Україну і з того часу не підтримує подружніх стосунків із відповідачем. На підставі наведеного просить шлюб розірвати. В судове засiдання позивач [PERSON] не з'явилася, однак в позовній заяві вона просить шлюб розірвати, а справу розглянути у її відсутності. Вiдповiдач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча в належному порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дiйшов висновку, що позовнi вимоги обгрунтованi та пiдлягають задоволенню. Так, із виписки з реєстру записів актів про шлюб, рік 2009, номер 12, частина 1 вбачається, що 18.04.2009 року у муніципалітеті Фоліньйо, провінції Перуджа, Республіки Італії був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Матеріалами справи встановлено, що шлюбні відносини на даний час між сторонами фактично припинені, причиною розірвання шлюбу стало різні погляди на життя та відсутність спільних інтересів, що і призвело до фактичного розпаду сім'ї. Відповідно до положень ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд дiйшов висновку, що сторони по справі не підтримують подружні стосунки, сiм'я розпалась остаточно i шлюб необхiдно розiрвати, оскільки його збереження суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

28 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею і знаходяться на її утриманні, у розмірі 1/3 частини з всіх доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини його доходів. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони мають від шлюбу, зареєстрованого 30 березня 2001 року між сторонами відділом реєстрації актів громадянського стану Сакасаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 173 (а.с. 7), неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8), і сина [PERSON], [INFO] батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та відомості про відповідача, а тому вважає, що на користь позивача можливо стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини з всіх видів доходів відповідача. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

28 березня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач\~у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом повторно через оголошення у газеті «Ріднє Прибужжя». Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 13 грудня 2008 року, від якого мають доньку Єву, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. З початку 2016 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

28 березня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 2000 грн. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що від шлюбу з відповідачем має дочку - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею, відповідач добровільно допомоги не надає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що на даний час він не працює, має непостійний заробіток, може надавати допомогу у розмірі що не перевищує 1000 грн. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї, виданої КП «Жилкомсервіс» 15.03.2016 року дитина проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років з 1 травня 2016 року складає 1228 гривень. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язок утримувати свою дитину покладається на обох батьків, незалежно від того, з ким проживає дитина. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини можуть присуджуватися в долі від доходу батька або у твердій грошовій сумі. В зв'язку з тим, що на момент розгляду справи відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на дитину віком до 6 (шести) років з 1 травня 2016 року складає 1228 гривень, суд вважає, що обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню є вимоги позивача про стягнення аліментів в розмірі 1000,00 грн. У відповідності зі ст. 191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 28 березня 2016 р. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до ч. 3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Суд зазначає, що у відповідності до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Також з відповідача згідно ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в доход держави у встановленому законом розмірі 275 грн. 60 коп. На підставі п.1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

28 березня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 07 березня 1981 року у відділі ЗАГС Костянтинівського міськвиконкому, актовий запис № 164, від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з вересня 2012 року у зв'язку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON]. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у його відсутності та на підставі наявних документів - доказів винести заочне рішення по справі. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 07 березня 1981 року у відділі ЗАГС Костянтинівського міськвиконкому, актовий запис № 164, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Сторони від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини з вересня 2012 року у зв'язку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

28 березня 2016 року позивач звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що вони уклали шлюб 04.112011 року, який був зареєстрований виконкомом Малинівської сільської ради Слов'янського району Донецької області, актовий запис №3, від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. З відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально, присвоїти їй дошлюбне прізвище, залишити на її вихованні дитину, та стягнути судові витрати з відповідача на її користь. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про укладення шлюбу, 04.11.2011 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) зареєстровано шлюб у виконкомі Малинівської сільської ради Слов'янського району Донецької області, актовий запис №3, від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

28 березня 2016 року позивач звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що вони уклали шлюб 07.08.1999 року, який був зареєстрований Малинівською сільською радою Слов'янського району Донецької області, актовий запис №5, від цього шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею. З відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально, прізвище залишити. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак до суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про укладення шлюбу, 07.08.1999 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) зареєстровано шлюб Малинівською сільською радою Слов'янського району Донецької області, актовий запис №5, від цього шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

28 березня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. До початку судового засідання через канцелярію суду позивач подала суду письмову заяву, в якій просить позов задовольнити, а справу розглядати без її участі. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи оповіщений, причин неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 1993 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Через несумісність характерів спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримують, поновлювати їх позивач наміру не має, примирення та збереження сім'ї вважає неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved