Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

28 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 16 грудня 2014 року між ними укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції у Дніпрпоетровській області, актовий запис № 105. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає з відповідачем, однак позивач бере участь у її вихованні та надає матеріальну допомогу. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства. Спільне господарство не ведеться та фактичні шлюбні відносини припинені з травня 2015 року. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місця проживання дитини немає. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому змушений звернутись до суду і просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON], у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлена у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяву позивача та відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України, підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 16 грудня 2014 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області . Актовий запис № 105, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І -КИ № 295333 від 16.12.2014 року (а.с. 3). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-КИ № 552076 від 10 листопада 2015 року (а.с. 4). Відповідно до довідки про склад сімї виданої Софіївською селищною радою Софіївського району № 7911 [PERSON] проживає без реєстрації у сел. Софіївка, вул. Шевченка,38, разом із нею проживають троє дітей (а.с. 10). Судом враховується, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. \~ Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, \~збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе, а шлюбні відносини припинені. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Крім того, відповідач проти розірвання не заперечує. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання\~\~шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на викладене та враховуючи, що відповідачем не заявлено суду про намір відновлення свого дошлюбного прізвища, яке вона змінила під час укладення та реєстрації шлюбу з позивачем, суд приходить до висновку про необхідність залишення прізвище відповідачу «Гавриленко».

Outcome: approved