Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

27 квітня 2015 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 0,1500 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] та розташованого на ній житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами. Позивачка після смерті чоловіка звернулась до Овідіопольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак їй було повідомлено, що правовстановлюючі документи на вищевказане майно їй не можуть бути видані, оскільки на земельну ділянку у померлого був відсутній правовстановлюючий документ, а на житловий будинок правовстановлюючий документ не зареєстрований належним чином. Тому позивачка просить, визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON], померлого [INFO], на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], та визнати в порядку спадкування право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа на земельну ділянку, площею 0,1500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Позивачка до суду не з'явилася, позовні вимоги підтримала, справу просить розглянути в її відсутність. Відповідачі в судовому засіданні з позовом позивачки згодні не заперечують проти його задоволення, але в подальшому до суду не з»явились. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступного. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого Законом він не заявив про відмову від неї. В ході судового розгляду справи, судом було встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] (арк. с. 7). Після смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] та право на завершення приватизації земельної ділянки, площею 0, 1500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за тією ж адресою. Вищезазначений житловий будинок належав померлому на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 10.02.1976 року. Житловий будинок був розташований на земельній ділянці, яка була в його фактичному користуванні. В 1972 році компетентними установами був наданий Дозвіл на виконання будівельних робіт та Свідоцтва на забудову в сільських населених пунктах (арк.с. 18-20). Однак в порядку спадкування за законом за померлим залишилось право на завершення приватизації земельної ділянки та одержанням правовстановлюючого документу на неї. 13.08.2014 року на підставі договору № 109 від 13.08.2014 р. МПП « Гілея» та [PERSON] був розроблений проект землеустрою вищезазначеної земельної ділянки. Спадкоємцями першої черги є позивач - дружина померлого [PERSON], дочка - [PERSON], дочка - [PERSON] та син - [PERSON]. Інших спадкоємців немає. Зі спадкоємців першої черги після відкриття спадщини до компетентних установ звернулась позивачка [PERSON] Інші спадкоємці відмовились від спадкування. Позивачка [PERSON] звернулась до нотаріальних установ з заявою про прийняття спадщини, нотаріус фактично відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з неналежним оформленням правовстановлюючих документів. З матеріалів справи видно, що відповідно до господарської книги за 1976 рік власником житлового будинку, який розташований за адресою [ADDRESS] є [PERSON]. Даний будинок був збудований на підставі Свідоцтва про забудову сільської місцевості яке було належним чином оформлено на підставі рішення Виконкому Овідіопольської райради № 20 від 26 жовтня 1972 року. В подальшому 80 % незавершеного житлового будинку придбав [PERSON]. Фактичне будівництво [PERSON] закінчив 20.01.1976 року, що підтверджується довідкою БТІ Б-Дністровського району Одеської області. Дані обставини також підтверджуються реєстрацією померлого в вищевказаному житловому будинку від 26.02.1976 року, тому суд приходить до висновку що померлий [PERSON] володів, розпоряджався та користувався житловим будинком з господарськими спорудами, який складався з житлового будинку літ. А площею 114, 2 кв.м. (житлова 50,5 кв.м., «а» веранда, «а1» веранда, «а2» веранда, «а3» прибудова, «а4» котельня, «а5» навіс, «В» погріб з шийкою, «Г» гараж, «Д» літня кухня, «Е» сарай, «Ж» вбиральня, «З» душ, «І» вбиральня, «И» сарай, «К» сарай. Нотаріус відмовляючи у видачі правовстановлюючих документів посилався на те що, будівлі та споруди були збудовані самовільно. У зв'язку з тим, що правовідносини щодо користування та розпорядження даним нерухомим майном носить тривалий час, та у зв'язку з тим що на час розгляду справи будівлі та споруди не вважаються самочинним, суд не може погодиться з рішенням компетентних установ щодо самовільного будівництва, а тому суд приходить до висновку, що предметом спадкування є в цілому вищевказаний житловий будинок. Вартість житлового будинку складає 258 725 гривень, що сторонами не оскарджується. 21травня 2012 року Овідіопольська селищна рада прийняла рішення про надання [PERSON] дозволу на розроблення технічної документації щодо передачі у власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 13 серпня 2014 року [PERSON] під час свого життя належним чином уклав договір № 109 з МПП «Гілея» з виготовлення проекту землеустрою, дана установа виконувала умови вищевказаного договору. Спадкування підлягають і права на майно, померлий отримав рішення селищної ради на виготовлення технічної документації, установа викувала умови договору та склала проект землеустрою, таким чином суд вважає, що у позивачки виникло право на завершення приватизації вищевказаної земельної ділянки. В зв'язку з вищевказаним суд вважає, що померлий звернувся до компетентних установ для отримання правовстановлюючого документу на земельну ділянку, але за життя отримати правовстановлюючі документи не встиг, тому суд вважає, що позовна заява позивачки є обґрунтована та підлягає задоволенню. При подані позову позивачка сплатила судовий збір в розмірі 500 гривень, вартість нерухомого майна складає 258 725 гривень, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з позивачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 2087 гривень ( 2587-500=2087).

Outcome: approved