Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

27 січня 2020 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтований тим, що з 01.03.2013 сторони перебувають у шлюбі, від якого вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини з відповідачем погіршилися, вона не проживає разом з відповідачем та не підтримує шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство вже з липня 2015 року, виникли непорозуміння, що фактично призвели до припинення шлюбних відносин. Вказала на те, що примирення між ними неможливе, спору щодо спільно нажитого майна та з ким буде проживати дитина у них немає. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25.02.2020 року відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. У призначене судове засідання позивач не прибув, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, проте подав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав. Суд розглянув справу за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалів, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, оскільки від обох учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З позовної заяви та заяви відповідача про визнання позову вбачається, сторони не проживають разом, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, як зазначила позивач, з липня 2015 року, а тому збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, оскільки фактично сім`я припинила своє існування. Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства. Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Суд відповідно до положень статей 141, 142 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та повертає позивачу 50 відсотків судового збору з державного бюджету.

Outcome: approved