Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

28.09.2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. В позовній заяві в обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 24 квітня 1998 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану міської ради м. Запоріжжя, актовий запис № 197, від якого вони мають доньку, [PERSON], [INFO]. 22.12.1999 року шлюб між сторонам розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області серії І-ЖС № 093371 від 22.12.1999 року. Як вказала далі в позові позивачка, рішенням Василівського районного суду Запорізької області з 1999 року з відповідача стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, до її повноліття. Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 26.11.2008 року відповідача було позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON] Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 27.01.2009 року, апеляційну скаргу [PERSON] було відхилено, та рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 26.11.2008 року залишено без змін. Далі позивачка зазначила, що на даний час їх донька повнолітня та продовжує навчання в Запорізькій державній інженерній академії на денній формі навчання на бюджетній основі, інших джерел доходів не має, знаходиться на її утриманні та потребує матеріальної допомоги. Вважає, що відповідач зобовязаний та має можливість надавати матеріальну допомогу доньці, так як останній працює та отримує заробітну плату. Прохає суд, з урахуванням уточнень до позову стягувати з відповідача на її користь аліменти на час навчання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини його доходу, починаючи з 01.11.2016 р. до закінчення навчання, тобто до 30.06.2019 року. Позивач та її представник в судовому засіданні, на уточнених позовних вимогах наполягали в повному обсязі, прохали суд їх задовольнити. Позивач [PERSON] пояснила, що донька проживає разом з нею та не витрачається на наймане житло, але несе витрати на проїзд у громадському транспорті. Крім того, її донька перебуває на «Д» обліку як астматик, тому ліки для цього купують постійно. Хоча донька і отримує стипендію, але її не вистачає для забезпечення одягом, взуттям та канцтоварами. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] навчається на денній формі навчання. Навчальний заклад за місцем знаходження є віддаленим від місця її проживання, у звязку з чим необхідно щодня витрачати кошти на проїзд, вартість якого складає 4 грн. одним видом транспорту в одну сторону. Спеціальність, яку здобуває [PERSON] повязана з кресленнями, схемами та виконанням багатьох лабораторних робіт, що тягне за собою значні витрати на канцелярські прилади. Їдальні в навчальному закладі немає, тому харчуванням студент забезпечує себе самостійно за власний кошт. Також, стан здоровя [PERSON] потребує постійної уваги та витрат. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, надав через канцелярію суду письмові заперечення. В самому засіданні пояснив, що він згоден сплачувати аліменти на час навчання дочки у твердій грошовій сумі не більше 300 грн. і готовий це зробити добровільно шляхом написання відповідної заяви до бухгалтерії за своїм місцем роботи. Він працює сестрою медичної палати в КУ «Гуляйпільська психіатрична лікарня» та згідно довідки про доходи його дохід складає за лютий-серпень 2016 року 27 474,46 грн., в той же час, як вказує відповідач, дохід позивача за цей же період складає 37 277,12 грн, що майже на 10000 грн. більший ніж у нього. При цьому, у позивача на утриманні інших неповнолітніх дітей немає, а відповідач має на утриманні ще двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з ним. Крім того, відповідач зазначив, що має поганий стан свого здоровя, перебуває на «Д» обліку з діагнозом гіпертонічна хвороба другого ступеню, потребує постійного лікування та періодично його хвороба загострюється, що потребує додаткових витрат. Як вказав відповідач, він вважає, що позивач не зазначила обовязкової умови аліментів на повнолітню особу, як то, в чому саме є потреба на період навчання доньки, тому визнає позовні вимоги лише частково у твердій грошовій сумі в розмірі не більше 300 грн. щомісячно. Представник відповідача [PERSON] підтримав заперечення надані відповідачем. В своїх поясненнях зазначив, що аліменти на повнолітніх дочку чи сина, які продовжують навчання стягуються лише за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Також, вказав на те, що в позові належним чином не зазначені саме ті витрати, які несе як позивач, так і третя особа по справі у звязку з навчанням останньої. Просив задовольнити позов частково, в тому розмірі, який визнаний відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши доводи учасників процесу, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 24.04.1998 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого у них народилася донька, [PERSON], [INFO], що пітверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 092018, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарської райдержадміністрації Запорізької області 27.10.1998 року (а. с. 8). 22.12.1999 року шлюб між сторонами було розірвано, свідоцтво про розірвання шлюбу серія І-ЖС № 093371 видане 22.12.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області (а.с.7). Відповідно до рішення Василівського районного суду Запорізької області у 1999 році з відповідача були стягнуті аліменти на користь позивача для утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів до повноліття дитини. Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 26.11.2008 року відповідача було позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON] (а. с. 60-61). Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 27.01.2009 року, рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 26.11.2008 року залишено без змін. Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 14.01.2009 року з відповідача було стягнуто кошти на додаткові витрати в сумі 50 грн., щомісячно на утримання доньки [PERSON], 10.10.1998 року, в звязку з її станом здоровя, починаючи з 19.09.2008 року до її повноліття (а. с. 62-63). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частина 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно довідки факультету енергетики, електроніки та інформаційних технологій від 15.11.2016 р. № 143 Запорізької державної інженерної академії [PERSON] є студенткою 2 курсу денного відділення ФЕЕІТ та навчається з 01.09.2015 р. по 30.06.2019 р. на бюджетній основі на денній формі навчання (а. с. 54). Відповідно до довідки про доходи, виданої Запорізькою державною інженерною академією від 15.09.2016 року [PERSON] за період з січня 2015 року по жовтень 2016 року отримала стипендію у сумі 8750 грн., в середньому на місяць 875 грн. (а.с.51). Згідно довідки № 21 від 05.09.2016 р. позивач працює фахівцем з розрахунків в ТОВ «Запоріжгаз збут» з 04.02.2016 року, і отримала дохід у вигляді заробітної плати за період з лютого 2016 року по жовтень 2016 року у сумі 49 493,62 грн., в середньому на місяць 5 499 грн. (а. с. 75). Довідка про доходи відповідача свідчить про отримання ним за основним місцем роботи на посаді сестри медичної палати в КУ «Гуляйпільська психіатрична лікарня» за період з лютого 2016 року по серпень 2016 року заробітної плати з урахування податків 27 474,46 грн. та в листопаді 2016 року 3678,09 грн., в середньому на місяць отримує 3925 грн. (а. с. 22, 73). З цих коштів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] утримувалися аліменти на загальну сумі 5460,65 грн. та сума додаткових витрат в розмірі 350 грн. Позивач та третя особа по справі зареєстровані та проживають за адресою: [INFO]. Їхній склад сімї налічує двох осіб (а.с.5, 9, 53). Згідно виписки з медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] страждає на бронхіальну астму ІІ ступеню, змішаного ґенезу, частково контрольована ремісія (а. с. 52). З пояснень відповідача слідує, те, що він перебуває у шлюбі та має на утриманні ще двох малолітніх дітей: [PERSON], 30.08.2011 року та [PERSON], 11.10.2007 року, які знаходяться на його утриманні, що також підтверджується копією паспорта (а.с.28), копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 176393, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області від 13.09.2011 року (а.с. 25), копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 064156, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області від 30.10.2007 року (а.с.26), довідкою про склад сімї [PERSON] (а.с.23). Згідно довідки лікаря терапевта відповідач перебуває на «Д» обліку з діагнозом гіпертонічна хвороба другого ступеню, потребує постійного лікування та з 04.11.2016 року у звязку з погіршенням стану здоровя йому призначене відповідне лікування(а. с. 24, 38). Обставини щодо наявності у відповідача вказаного захворювання та загального його стану здоровя позивач та її представник фактично визнали в судовому засіданні. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В судовому засіданні та в своїх письмових поясненнях відповідач зазначив, що визнає позовні вимоги позивача частково, прохав врахувати його скрутне матеріальне становище та стан здоровя і стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. на місяць, починаючи з листопада 2016 року і до закінчення навчання. Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, враховуючи часткове визнання позовних вимог відповідачем, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову в частині стягнення аліментів, що не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін і дітей, а також відповідає вимогам Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 199 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, а саме, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязків батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3)потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно вказаної Постанови, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 200 СК передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Тому, визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище, стан здоров`я дочки [PERSON], те, що вона має захворювання на астму, яке ускладнюється і іншими супутніми діагнозами та потребує постійного лікування. Також, судом враховується і стан здоровя платника аліментів, те що відповідач перебуває на «Д» обліку з діагнозом гіпертонічна хвороба другого ступеню, що підтверджується довідкою лікаря, працює та отримує заробітну плату, має на утриманні двох малолітніх дітей, що слідує з матеріалів справи. Крім того встановлено, що повнолітня дочка навчається за рахунок бюджетних коштів, отримує стипендію, частина витрат приведених у позові має разовий характер та не є постійними, а також те, що мати доньки також повинна надавати їй допомогу. За положеннями СК України визначення розміру аліментів відбувається в частковому відношенні від заробітку (доходу) батьків, однак сам розмір такої частки законом не встановлено. Він визначається судом у кожному конкретному випадку примусового стягнення аліментів. Разом з тим, згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд роз'яснює сторонам, що позивач та\~відповідач не позбавлені права у подальшому звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на підставі ст. 192 СК України.\~\~ Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Так як, до 10.10.2016 року, з відповідача стягувалися за рішенням суду аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] з моменту подачі позову до її повноліття. Таким чином, з огляду на вказане аліменти на утримання дочки потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 01 листопада 2016 року, що також знайшло своє відображення у позові. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача частину судового збору.

Outcome: partial