Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

28.04.2020р. [PERSON] звернулася із позовною заявою до [PERSON] про виділення в натурі частки із спільної часткової власності на житловий будинок із присвоєнням окремої адреси та визнання права власності (а.с. 2-3). Ухвалою судді Наумової О.С. від 29.04.2020р. позовну заяву залишено без руху (а.с. 14-15). Після усунення позивачем недоліків ухвалою судді Наумової О.С. від 107.05.2020р. відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 23). В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що вона на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 23.10.2019р. є власником 1/2 частки житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] , яка складається з приміщень житлового будинку загальною площею 106,1 кв.м., житловою площею 78,9 кв.м., в тому числі: кухня (2-4) площею 9,5 кв.м., житлова кімната (2-3) площею 31,2 кв.м., житлова кімната (2-6) площею 11,3 кв.м., житлова кімната (2-7) площею 21,0 кв.м. житлова кімната (2-8) площею 15.4 кв.м., коридор (2-1) площею 3,8 кв.м., коридор (2-2) площею 8,4 кв.м., санвузол (2-5) площею 5,4 кв.м.; господарські будівлі та споруди сарай «Б, Г, И, Д», сарай (тимч) - «Л», вбиральня - «З», вбиральня-літній душ - «О», навіс - «Н», споруди, мостіння -- «№ 1-10, 1, ІІ». Власником іншої 1/2 частки домоволодіння є відповідач [PERSON] . Домоволодіння позивачки відокремлене від домоволодіння відповідача, є окремий вхід, комунікації, а тому може бути виділене в натурі в окремий житловий буди блокованого типу з надвірними будівлями та спорудами з присвоєнням окремої адресі На підставі викладеного, просила виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна належні позивачці 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, розташованих за адресою: [ADDRESS] , визнати за нею право власності в цілому на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] : будинок загальною площею 106,1 кв.м., житловою площею 78,9 кв.м., в тому числі: кухня (2-4) площею 9,5 кв.м., житлова кімната (2-3) площею 31,2 кв.м., житлова кімната (2-6) площею 11,3 кв.м., житлова кімната (2-7) площею 21,0 кв.м., житлова кімната (2-8) площею 15,4 кв.м., коридор (2-1) площею 3,8 кв.м., коридор (2-2) площею 8,4 кв.м., санвузол (2-5) площею 5,4 кв.м.; господарські будівлі та споруди - сарай «Б, Г, И, Д», сарай (тимч) - «Л», вбиральня - «З», вбиральня-літній душ - «О», навіс - «Н», споруди, мостіння - «№ 1-10, І, її» та припинити право спільної часткової власності Позивача на /г частки домоволодіння за адресою [ADDRESS] . Також просила присвоїти виділеному в натурі домоволодінню окрему адресу: [ADDRESS] . Представник позивача - [PERSON] (діє на підставі довіреності від 03.10.2019р. - а.с. 20) надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував, на фіксуванні судового процесу технічними засобами не наполягав, надав копію висновку щодо технічної можливості виділу частки в натурі (а.с. 52-55). Відповідач - [PERSON] в судові засідання, призначені на 04.06.2020р., 31.07.2020р., 31.08.2020р. не з`явилася, про дату, час та місце слухання повідомлявся шляхом направлення судових повісток на адресу його реєстрації, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті «Судова влада» (а.с. 50). Конверт з ухвалою про відкриття провадження, копією позовної заяви з додатками та судовою повісткою на 04.06.2020р. та іншими судовими повістками - на 31.07.2020р., 31.08.2020р. повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 40, 45-46, 53-54). Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи судом, відповідач в судові засідання повторно не з`явилась, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно зі ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 23.10.2019р. є власником 1/2 частки житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] , яка складається з з приміщень житлового будинку загальною площею 106,1 кв.м., житловою площею 78,9 кв.м., в тому числі: кухня (2-4) площею 9,5 кв.м., житлова кімната (2-3) площею 31,2 кв.м., житлова кімната (2-6) площею 11,3 кв.м., житлова кімната (2-7) площею 21,0 кв.м. житлова кімната (2-8) площею 15.4 кв.м., коридор (2-1) площею 3,8 кв.м., коридор (2-2) площею 8,4 кв.м., санвузол (2-5) площею 5,4 кв.м.; господарські будівлі та споруди сарай «Б, Г, И, Д», сарай (тимч) - «Л», вбиральня - «З», вбиральня-літній душ - «О», навіс - «Н», споруди, мостіння -- «№ 1-10, 1, ІІ». Власником іншої 1/2 частки домоволодіння є відповідач [PERSON] . Означене підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 28). Як видно з технічного паспорта на будинок, домоволодіння позивачки відокремлене від домоволодіння відповідача, має окремий вхід і комунікації (а.с. 5-8). Висновком КП «Магдалинівське бюро технічної інвентаризації» № 430 від 28.08.2020р. щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкту нерухомого майна, виданим власнику житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , Загальна площа будинку - 198,8 кв.м, житлова - 106,1 кв.м. Опис: А - житловий будинок, Б, Г, И, Д - сарай, Л - сарай (тимчасовий), 3 -вбиральня, О - вбиральня, літній душ, Н - навіс, №1-10, І, II, споруди, мостіння (кадастровий номер 1210100000:03:103:0015). Фактичне користування А - житловий будинок загальна площа 108,5 кв.м, житлова площа 57,8 кв.м, Б - сарай, 1 - паркан, 2-ворота. Право власності (користування) земельною ділянкою підтверджується договором купівлі продажу 1/2 частки земельної ділянки та 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами від 23.10.2019р. та становить 0,0833 га (кадастровий номер 1210100000:03:103:0015). Склад новоутворених об`єктів нерухомого майна: А - житловий будинок загальна площа 108,5 кв.м, житлова площа 57,8 кв.м, Б - сарай, 1 - паркан, 2 - ворота. За технічними показниками 1/2 частина об`єкта є відокремлена, має окремий вихід і може бути виділена в натурі (а.с. 55). Предметом даного спору є виділення частки із спільної часткової власності на нерухоме майно та визнання права власності на виділену частку, як на самостійний об`єкт права власності. Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Відповідно до приписів ч.1ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Поняття спільної часткової власності викладено у ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробовому виразі. У відповідності з ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Частиною 2 цієї статті передбачено, що співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їх спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, яке знаходиться у спільній власності може бути виділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. При цьому у відповідності до ч. 2 ст. 367 ЦК України, у випадку поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовану квартиру. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, а саме: копію технічного паспорта на домоволодіння, висновок КП «Магдалинівське бюро технічної інвентаризації» № 430 від 28.08.2020р. щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкту нерухомого майна, суд вважає, що є всі підстави ухвалення рішення про виділення в натурі в окрему одиницю 1/2 частку в спільному домоволодінні по [ADDRESS] , яка складається з: приміщень житлового будинку загальною площею 106,1 кв.м., житловою площею 78,9 кв.м., в тому числі: кухня (2-4) площею 9,5 кв.м., житлова кімната (2-3) площею 31,2 кв.м., житлова кімната (2-6) площею 11,3 кв.м., житлова кімната (2-7) площею 21,0 кв.м., житлова кімната (2-8) площею 15,4 кв.м., коридор (2-1) площею 3,8 кв.м., коридор (2-2) площею 8,4 кв.м., санвузол (2-5) площею 5,4 кв.м.; господарські будівлі та споруди - сарай «Б, Г, И, Д», сарай (тими) - «Л», вбиральня - «З», вбиральня-літній душ - «О», навіс - «Н», споруди, мостіння «№ 1-10, І, 11». А тому є всі підстави вважати позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими. Питання щодо присвоєння виділеному в натурі домоволодінню окремої адреси не є компетенцією суду, а відноситься до повноважень органу місцевого самоврядування, тому у цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню. Представник позивача не наполягав на компенсації судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial