Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

27.11.2017 року [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог спору на стороні відповідача [PERSON] про вселення, усунення перешкод в користуванні квартирою, стягнення шкоди та про встановлення порядку користування квартирою, в якій просить: зобовязати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON], а також її законному представнику [PERSON] в користуванні власністю, а саме 1/2 квартири №6 в будинку №146 на вул.Шевченка у м.Львові, шляхом вселення її в квартиру та надання ключів від вхідних дверей до даної квартири; стягнути з [PERSON] на користь позивачки завдану майнову шкоду в розмірі 5000 грн.; встановити наступний порядок користування квартирою №6 в будинку №146 на вул.Шевченка у м.Львові: [PERSON], а також її законний представник [PERSON] користуються житловою кімнатою площею 20,10 кв.м. в даній квартирі; [PERSON], [PERSON] користуються житловою кімнатою площею 9,3кв.м. у даній квартирі; зобовязати [PERSON] надати оригінали правовстановлюючих документів на квартиру №6 в будинку №146 на вул.Шевченка у м.Львові. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що її неповнолітній доньці, [PERSON], [INFO], належить на праві власності 1/4 частки в праві власності на квартиру, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Шевченка, 146/6. Дана квартира складається з двох житлових кімнат, загальною площею 47,4 кв.м., в тому числі житловою площею 29.4 кв.м. Співвласниками даної квартири є [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 28.07.2017 року [PERSON] помер, заповіту на випадок смерті не залишив. 21.08.2017 року приватним нотаріусом [PERSON] було відкрито спадкову справу. Оскільки відповідач після смерті [PERSON] чинить перешкоди у користування квартирою [PERSON] та [PERSON], тому змушена звернутися до суду з даним позовом для захистом прав неповнолітньої. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 13.12.2017р. /а.с.33/ підтримали позовні вимоги щодо усунення перешкод у користуванні квартирою. Щодо позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь позивачки завдану майнову шкоду в розмірі 5000 грн.; встановлення порядку користування квартирою №6 в будинку №146 на вул.Шевченка у м.Львові, про зобовязання [PERSON] надати оригінали правовстановлюючих документів на квартиру №6 в будинку №146 на вул.Шевченка у м.Львові просили залишити без розгляду. Відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] в судове засідання не прибули повторно, хоча належним чином повідомлялися про час та дату судового засідання, що стверджується рекомендованими повідомленнями, які повернулися на адресу суду та долучені до матеріалів справи /а.с.37,38/, причини неявки суду не повідомили, заперечень на позовну заяву ними не було подано. Представник позивача та позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, а тому суд у відповідності до вимог статтей 280-282 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Так, ухвалою суду від 26.01.2018 року задоволено заяву [PERSON] від 26.01.2018 року та позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивачки завдану майнову шкоду в розмірі 5000 грн.; встановлення порядку користування квартирою № 6 в будинку №146 на вул.Шевченка у м.Львові залишено без розгляду. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири 6 (шість) на вул. Шевченка, буд. 146 у м.Львові. Згідно довідки з місця проживання та про склад сімї і прописки від 06.07.2017 року, виданої ЛКП «Янів 405» в квартирі 6 на вул. Шевенка, буд. 146 у м.Львові зареєстровані: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що 28.07.2017 [PERSON] помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть, яке долучено до матеріалів справи /а.с.13/. Також судом встановлено, що 28.07.2017 року приватним нотаріусом [PERSON] відкрито спадкову справу, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №48839982 від 21.08.2017 року /а.с.14/. Як стверджує позивач, саме після смерті [PERSON] відповідач та її дочка почали створювати перешкоди неповнолітній [PERSON] та її законному представнику [PERSON] у користуванні спірною квартирою. Як доказ про створення перешкод, позивач та представник позивача надали суду копію талону-повідомлення №38 про звернення до Шевченківського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області від 16.10.2017 року, де зазначено, що [PERSON] не вспускає в у спірну квартиру /а.с.25/. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні Статтею 369 ЦК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У відповідності до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Відповідності до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. А тому, враховуючим вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про зобовязання [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON], а також її законному представнику [PERSON] в користуванні власністю, а саме квартирою № 6 в будинку №146, що на вул.Шевченка у м.Львові, шляхом вселення [PERSON], а також її законного представника [PERSON] у зазначену квартиру та зобовязання [PERSON] надати [PERSON] ключі від вхідних дверей до даної квартири. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: partial