Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

27.10.2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 листопада 2015 року померла [PERSON]. На час своєї смерті вона мала у власності нерухоме майно, а саме земельну ділянку (пай), площею 4,890 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Сербинівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки 5320884200:00:002:0056. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона згідно закону матиме право заповіла позивачу. З метою переоформлення спадщини та отримання на своє імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач звернувся до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус йому відмовила у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно. З огляду на вказане, позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказану земельну ділянку. Позивач, його представник та представник відповідача у судове засідання не зявились. Представник позивача та представник відповідача надіслали заяви, згідно яких просять розглядати справу без їх участі, представник позивача позовні вимоги підтримує, представник відповідача проти позовних вимог не заперечує. Зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що первісний та зустрічний позови належить задовольнити повністю, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Судом на підставі свідоцтва про смерть серії І-СР за № 268605 встановлено, що [PERSON] померла 22 листопада 2015 року /а.с.8/. Таким чином, в силу частин 1 та 2 статті 1220 ЦК України 22 листопада 2015 року на усі права та обовязки, що належали їй на цей момент відкрилась спадщина. Як вбачається із копії заповіту [PERSON] від 16.12.2013 року /а.с.9/, який згідно відповіді на запит Сербинівської сільської ради Гребінківського району Полтавської обасті № 129/02-27 від 01.11.2016 року дійсно посвідчувався секретарем сільської ради за реєстром № 116 /а.с. 31/, спадкодавець заповів все своє майно, де б воно не було та з чого не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона згідно закону матиме право заповіла [PERSON], [INFO]. Як встановлено на підставі копії паспорта серії КН 317692 /а.с. 6/ позивачу по справі. Згідно ч.ч. 1 - 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці за законом. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області № 68 від 25.02.2016 року, [PERSON] з 2011 року по день смерті 22.11.2015 року, постійно проживала в [INFO] без реєстрації, та на день смерті мала такий склад сімї: співжитель [PERSON] (голова двору), співжителька [PERSON], співжитель [PERSON], співжителька [PERSON], співжитель [PERSON] /а.с. 36/. Згідно письмового розяснення державного нотаріуса Пирятинської державної нотаріальної контори за вих. № 683/0214 від 26.10.2016 р. /а.с. 5/ спадкова справа на майно померлої 22.11.2015 року [PERSON] заведена за № 134/2016, спадщину прийняв згідно заповіту [PERSON]. Однак нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно. Відповідно до статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту порушене, невизнане або оспорюване право. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З відповіді на запит № 100/20-16 від 01 листопада 2016 року відділу Держгеокадастру у Гребінківському районі Полтавської області /а.с. 34/, копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 050654, виданого на підставі розпорядження голови Гребінківської районної державної адміністрації за № 184 від 11.10.2004 року /а.с. 11/ встановлено, що земельна ділянка, яка знаходиться в с. Сербинівка Гребінківського району Полтавської області площею 4,890 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № 5320884200-00-002-0056, належала на праві власності [PERSON]. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 71570152 від 27.10.2016 року відомості щодо речових прав на нерухоме майно, відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно щодо земельної ділянки кадастровий номер 5320884200-00-002-0056, відсутні /а.с. 21/. Згідно ЗК України № 2768-III від 25 жовтня 2001 року право власності на землю на момент отримання спадкодавцем державного акту на право власності на земельну ділянку посвідчувалося державними актами. Відповідно до частин 3 та 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Таким чином, згідно частин 3 та 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями право власності спадкодавця на спірну земельну ділянку було дійсне до її смерті. З огляду на викладене, позивач успадкував вищевказану земельну ділянку, на яку право власності на момент відкриття спадщини належало [PERSON] Враховуючи, що заперечень проти позову не надійшло, визнання права власності на земельну ділянку за позивачем в порядку спадкування відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги підлягають задоволенню. З огляду на викладене, на підставі ч. ч. 1 та 2 статті 1220, ч.ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України, ЗК України № 2768-III від 25 жовтня 2001 року, ч.ч. 3 та 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями,

Outcome: approved