Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

27.12.2016 р. позивач звернулась із позовом у суд до відповідача про визначення ідеальних часток у квартирі, що є спільною сумісною власністю, мотивуючи свої вимоги тим, що із 03 грудня 1983 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб був зареєстрований відділом РАГС Охтирського міськвиконкому Сумської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №-496. Під час шлюбу з відповідачем у них народилося дві доньки, які на даний час вже повнолітні. Під час перебування відповідача із нею в шлюбі, вони придбали нерухоме майно, а саме - кв. [ADDRESS] Так як спільне життя не склалося, звернулися до відділу РАГС і 25 серпня 2016 року їхній шлюб було розірвано. Добровільно визнати право власності на спірну квартиру відповідач не бажає, тому змушена звертатись з позовом до суду. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали із підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] вимоги визнав повністю. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, уважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що починаючи із 03 грудня 1983 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Шлюб був зареєстрований відділом РАГС Охтирського міськвиконкому Сумської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №-496. Згідно договору купівлі продажу від 15 жовтня 2013 р. відповідач [PERSON] придбав у [PERSON] [ADDRESS] У п. 4.5 зазначеного договору вказано, що « купівля квартири за цим договором вчиняється за письмовою згодою дружини Покупця - [PERSON], що підтверджується заявою, справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Каменєвим В.І., від 15.10.2013 р. за реєстровим № 1848. 25 серпня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано. Як зазначає позивач, добровільно визнати право власності на спірну квартиру відповідач не бажає. Згідно ч. 1, ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч. 1, ст. 67 СК України дружина, чоловік мають право укласти з іншою особою договір купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання (догляду), застави щодо своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя лише після її визначення та виділу в натурі або визначення порядку користування майном. Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки з майна, що є в спільній сумісній власності. У разі виділу частки з майна, що є в спільній сумісній власності, уважається, що частки кожного зі співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, позивач має право на ? частину спірної квартири, як і відповідач, а тому позов підлягає повному задоволенню. Згідно ч. 1, ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати, а саме 734 грн. 85 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 317, 319, 321, 370 ЦК України, 60, 67 СК України,

Outcome: approved