overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

27.02.2014 року Криворізький професійний будівельний ліцей звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням гуртожитку за адресою: [ADDRESS] та зняття його з реєстрації за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на балансі ліцею перебуває гуртожиток, який згідно вимогам діючого законодавства, використовується для тимчасового забезпечення житлом учнів ліцею на час їх навчання. У вищевказаному гуртожитку, був зареєстрований відповідач - [PERSON], як учень ліцею. Згідно з наказом від 23.06.2009 року №8 «В-УДЗ» про відрахування зі складу учнів прийнятих на навчання, було відраховано [PERSON], у зв'язку із закінченням повного курсу навчання відповідно до типових навчальних планів і програм. На теперішній час відповідач не навчається та не проживає у гуртожитку. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку. Представник третьої особи - Тернівського районного сектору у м. Кривий Ріг Головного Управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що Криворізький професійний будівельний ліцей є державним навчальним закладом, який підпорядкований Головному управлінню освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації (а.с.4-5), на балансі якого знаходиться гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS]. У вищевказаному гуртожитку, був зареєстрований відповідач - [PERSON], як учень ліцею, - а.с.8. Згідно з наказом від 23.06.2009 року №8 «В-УДЗ» про відрахування зі складу учнів прийнятих на навчання, було відраховано [PERSON], у зв'язку із закінченням повного курсу навчання відповідно до типових навчальних планів і програм, - а.с.7. На теперішній час відповідач не навчається та не проживає у гуртожитку. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Таким чином, на підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання» ст.ст.72, 132 Житлового кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

27.02.2014 року Криворізький професійний будівельний ліцей звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням гуртожитку за адресою: [ADDRESS] та зняття його з реєстрації за вказаною адресою. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на балансі ліцею перебуває гуртожиток, який згідно вимогам діючого законодавства, використовується для тимчасового забезпечення житлом учнів ліцею на час їх навчання. У вищевказаному гуртожитку, був зареєстрований відповідач - [PERSON], як учень ліцею. Згідно з наказом від 24.06.2008 року №8 «В-УДЗ» про відрахування зі складу учнів прийнятих на навчання, було відраховано [PERSON], у зв'язку із закінченням повного курсу навчання відповідно до типових навчальних планів і програм. На теперішній час відповідач не навчається та не проживає у гуртожитку. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку. Представник третьої особи - Тернівського районного сектору у м. Кривий Ріг Головного Управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що Криворізький професійний будівельний ліцей є державним навчальним закладом, який підпорядкований Головному управлінню освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації (а.с.4-5), на балансі якого знаходиться гуртожиток, розташований за адресою: [ADDRESS]. У вищевказаному гуртожитку, був зареєстрований відповідач - [PERSON], як учень ліцею, - а.с.8. Згідно з наказом від 24.06.2009 року №8 «В-УДЗ» про відрахування зі складу учнів прийнятих на навчання, було відраховано [PERSON], у зв'язку із закінченням повного курсу навчання відповідно до типових навчальних планів і програм, - а.с.7. На теперішній час відповідач не навчається та не проживає у гуртожитку. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Таким чином, на підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір проживання» ст.ст.72, 132 Житлового кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

27.02.2014 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 27.10.2011 року у виконавчому комітеті Долинянської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 08 між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Цей шлюб у них із відповідачем другий, від першого шлюбу у них є спільна донька - [PERSON], [INFO], в повторному шлюбі у них із відповідачем народився син - [PERSON], [INFO]. Діти проживають біля позивачки і знаходяться на її утриманні. Спільне життя у них із відповідачем не склалось, вони перестали поважати та розуміти один одного, у них різні погляди на життя, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя є неможливим. Спору про місце проживання дітей та про поділ спільного майна подружжя не має. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Після реєстрації розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, погодився на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON], перебували у шлюбі з 27.10.2011 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Долинянської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 08 (а.с.7), цей шлюб у сторін зареєстрований вдруге. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: [INFO] та [INFO] (а.с.5-6), які проживають біля позивачки і знаходяться на її утриманні, на даний час сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам однієї із сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

27.02.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що після народження дитини йому стало відомо про те, що він не є її біологічним батьком. Крім того, послався на фактичне припинення сімейних відносин з відповідачем. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на задоволенні. Від надання судом строку на примирення відмовився. Відповідач не з'явилася вдруге, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 09.11.2012 року. Від шлюбу спільних малолітніх дітей не мають. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. З вересня 2013 року сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю з відповідачем, заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

27.02.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 15 537 грн. 56 коп. та моральної шкоди в сумі 10 000 грн. В судове засідання позивач не з'явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність з урахуванням заперечень проти позову, з яких вбачається, що відповідач позов визнає частково, не заперечує проти стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 12 842 грн. 82 коп. та просить відмовити в задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач працював в управлінні виробничо-технічного забезпечення та комплектації Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» з 06.02.1978 року. Згідно довідки управління виробничо-технічного забезпечення та комплектації Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія» № 11 заборгованість по заробітній платі перед позивачем станом на 31.01.2014 року становить 15 537 грн. 56 коп. (а/с. 4). Представником відповідача надані платіжні відомості про часткову виплату у лютому та березні 2014 року позивачу заборгованості по заробітній платі за серпень та вересень 2013 року в сумі 2 694 грн. 74 коп. Вказаним порушуються вимоги ст. 115 КЗпП України, яка зобов'язує виплачувати працівникам заробітну плату регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, а позивачу заробітна плата не виплачувалася упродовж тривалого часу. За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі за період з жовтня 2013 року по січень 2014 року включно в сумі 12 842 грн. 82 коп. підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає справедливим і рівноцінним відшкодування позивачу моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв'язку з невиплатою заробітної плати тривалий час в розмірі 500 грн. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

27.02.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про звільнення з-під арешту рухомого майна - легкового автомобіля марки ЗАЗ DAEWOO Т13110, номер двигуна [NUMBER], номер шасі [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] (власником якого є позивач), який був накладений відповідачем 1 згідно постанови від 15.03.2012 року у виконавчому провадженні ВП №3266183. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник відповідача 1 в судове засідання не прибув. Відповідач [PERSON] позов визнала. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що на автомобіль марки ЗАЗ DAEWOO Т13110, номер двигуна [NUMBER], номер шасі [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER] (власником якого є позивач) було накладено арешт постановою Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 15.03.2012 року у виконавчому провадженні ВП №3266183 (а.с.4-5). Відповідач [PERSON], яка є стягувачем у вищевказаному виконавчому провадженні, просить суд позов задовольнити, що є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

27.02.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання відповідача провести за власний рахунок повірку засобів вимірювальної техніки (лічильників води), які знаходяться в його квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування позову приведені доводи про те, що відповідач відмовляється здійснювати чергову періодичну повірку (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки, що суперечить чинному законодавству. У судове засідання представник позивача не прибув, в поданій заяві від 25.03.2014 року просить суд здійснити розгляд справи у його відсутність. Відповідач в поданих запереченнях позов не визнав, просить розглянути справу у відсутності представника відповідача. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач проживає в [ADDRESS] і відповідач надає йому послуги з постачання холодної і гарячої води та водовідведення (а.с.5-7). Відповідач листом №58 від 18.02.2014 року відмовив позивачу здійснювати чергову періодичну повірку лічильників води (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), так як споживач вказаних послуг повинен це робити за власні кошти (а.с.8-9) Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів. Статтею 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. З огляду на вищевикладену норму Закону, дії відповідача щодо відмови у здійсненні повірки лічильників води в помешканні позивача за власні кошти є протиправними, що є підставами для задоволення позову, із зобов'язанням відповідача вчинити необхідні дії з метою усунення допущеного порушення. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

27.02.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, спільного господарства та бюджету сім'ї вони не ведуть, який підтримав в судовому засіданні. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони по справі з 04.09.2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі та є батьками малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6-7). Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Оскільки сторони з січня 2014 року спільного господарства та бюджету не ведуть, позивач та відповідач поновлювати сімейні стосунки не бажають, заперечують щодо надання судом строку для їх примирення, а ступінь їх відчуженості, нерозуміння один одного є значним - їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

27.02.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з теплопостачання. Посилався на те, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS], отримують послуги з теплопостачання , але за отримані послуги не сплачують, мають заборгованість за період з 01.11.2011 року по 01.02.2014 року у розмірі 1611.47 грн., яка із розміром інфляційних витрат на 3-х відсотків річних становить 1664.37 грн. Просив стягнути з відповідачів заборгованість та витрати по справі . У судове засідання представник позивача не з*явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, задовольнити позовні вимоги . Відповідачі у судове засідання не з *явилися будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомляли, не надавали суду заяв про неможливість розгляду справи у їхню відсутність. За таких обставин, суд ухвалив розглядати справу у порядку заочного провадження. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS]. Квартира має опалювальну площу 31.3 кв.м. до якої позивач надає послуги з теплопостачання . Відповідачі отримують надані послуги, але своєчасно не сплачують кошти за них, мають заборгованість за період з 01.11.2011 року по 01.02.2014 року у розмірі 1611.47 грн., яка із розміром інфляційних витрат 17.79 грн. та 3% річних у розмірі 35.11 грн. становить 1664.37 грн. Оскільки відповідачі своєчасно не розраховуються за послуги, що надаються позивачем, розмір заборгованості підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, а також підлягають стягненню витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

27.02.2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитини, в якому вказала, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 10.07.2010 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом із позивачем. Відповідач мешкає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. В зв'язку з викладеними обставинами просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач надав до суду заяву, згідно якої проти позовних вимог [PERSON] не заперечував. Суд, заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини (а.с. 5). Як вбачається з довідки, наданої головою комітету мікрорайону «Вулиця Щетиніна-2» № 46 від 04.03.2014 року, позивач мешкає за адресою: [ADDRESS] разом із сином [PERSON], [INFO] (а.с. 2). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Між сторонами не досягнута домовленість по питанню утримання дитини, так як відповідач добровільно не надає достатню допомогу позивачу. З огляду на вищевикладені обставини, стан здоров'я і матеріальне становище дитини і платника аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від доходів батька щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з 27.02.2014 року. Суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Приймаючи до уваги, що при звернені до суду з позовом позивач був звільнений від сплати судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок, вказані судові витрати, згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного ст.ст. 180, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

27.02.2014 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на слідуючи обставини. З 23.08.2003 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням суду від 31.01.2014 року. Від шлюбу у сторін [INFO] народилась донька - [PERSON], яка мешкає з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач у добровільному порядку допомогу не надає. На даний час відповідач працює на ТОВ «Стальконструкція», де отримує стабільно заробітну плату. Інших дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими листами не проводиться. Вона вважає, що відповідач не тільки зобов'язаний утримувати неповнолітню дитину, але й має можливість сплачувати аліменти. У зв'язку з цим, вона просила стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1 / 4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити його у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд у попередньому судовому засіданні, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні, а тому

Outcome: approved