Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

27 квітня 2017 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник КП «Харківводоканал» з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просила суд стягнути з відповідачів на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 3 814, 15 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.04.2017 року КП «Харківводоканал» було відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з боржників заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення, оскільки із заяви про видачу судового наказу вбачався спір про право. Позивач зазначає, що за адресою: [ADDRESS] мешкають відповідачі у справі, які є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку [NUMBER], та, що за відповідачами за період з 01.12.2009 року по 28.02.2017 року утворилася заборгованість у сумі 3 561, 66 гривень. Позивач вказує, що несплата боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста та негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів, у зв'язку чим і звернулися до суду. 01.01.2017 року боржникам було направлене рахунок-попередження з пропозицією погасити борг за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у 10-ти денний термін. Як вказує позивач, у зазначений термін боржники не здійснили жодних заходів до повного погашення заборгованості, у зв'язку з чим КП «Харківводоканал» і звернулися до суду. Представник позивача, Михайленко Т.М., яка діє на підставі довіреності від 06.02.2017 року №01.01-14/665-17, в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлений позов підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволенні, виходячи з наступного. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.04.2017 року у прийнятті заяви Комунального підприємства «Харківводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення - відмовлено. Згідно ч. 2 ст. 101 ЦПК України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку. Отже, позивач звернувся з вимогами про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в порядку позовного провадження. Так, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], мешкають за адресою: [ADDRESS], вказаний факт підтверджується довідкою КП «Жилкомсервіс» дільниця № 43 від 01.04.2014 року. (а.с. 6) Згідно зведеної картки абонента В+К (разом), відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття особового рахунку ХКОВ [NUMBER]за адресою: [ADDRESS]. За даним особовим рахунком наявна заборгованість за послуги водопостачання за період з 01.12.2009 року по 28.02.2017 року в розмірі 3 561, 66 грн. (а.с. 7-9) З матеріалів справи вбачається, що заборгованість до теперішнього часу боржниками не погашена. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 815 ЦК України, наймач зобов'язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 р. споживач зобов'язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Але, як встановлено судом, відповідачі, отримуючи надані їм послуги з центрального водопостачання і водовідведення, вказані послуги своєчасно не оплачують, у зв'язку з чим за ними і утворилась заборгованість у сумі 3 561, 66 грн. Представник позивача також просила суд стягнути з відповідачів суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 219, 24 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 33, 25 грн., що підтверджується розрахунком 3% та індексації по заборгованості за надані послуги. (а.с. 12-13). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовна заява КП «Харківводоканал» підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем за подання заяви про видачу судового наказу та за подання позовної заяви в сумі 1 600 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved