Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

26 травня 2015 року позивач звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовною заявою про розірвання шлюбу. В позові вказав, що з 8 серпня 1998 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу мають спільну дитину сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Шлюбне життя з відповідачем не склалося через різність характерів. Спільне господарство не ведеться, спільного сімейного бюджету немає. Подальше збереження їх сімї не можливе. Спору щодо поділу спільного майна та утримання дітей не має. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Пояснила суду, що 08 серпня 1998 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу в них є спільні діти: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON] [INFO]. Шлюбне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та сімейні стосунки між ними часто виникали сварки. З листопада 2013 року, після чергової сварки, чоловік пішов з сімї та з того часу вони фактично припинили шлюбні стосунки. Зазначила, що їх сімя розпалася остаточно та відновленню не підлягає. Категорично заперечила проти надання часу на примирення, оскільки вважає, що воно не можливе. Їх спільні діти проживають разом з нею та з цього приводу у них спору не має. Після розлучення просила залишити їй прізвище «Лещишина». Відповідач позов визнав, не заперечував проти його задоволення. В судовому засіданні пояснив, що дійсно перебуває з позивачем у шлюбі, який був зареєстрований 08 серпня 1998 року. Від шлюбу вони мають спільних дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Зазначив, що з часу їх спільного з позивачкою життя, у них постійно виникали сварки та скандали. З листопада 2013 року він з позивачкою не проживає, господарство спільно не ведуть, сімейних стосунків не підтримують. Категорично заперечував проти надання часу на примирення. Просив суд розірвати укладений з позивачкою шлюб без надання часу не примирення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 08 серпня 1998 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, про що був складений актовий запис № 987. Сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серія І-БВ № 300074, яке видане 02 березня 2015 року Хмельницьким міським відділом РАГС (актовий запис №357) та доньку [PERSON], [INFO] серія І-КЕ №119170, яке видане 05 листопада 2003 року відділом РАГС Хмельницького МРУЮ (актовий запис №2194). На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо: сторони втратили почуття взаємоповаги, кохання; з листопада 2013 року вони фактично припинили шлюбні стосунки та проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Причиною припинення шлюбних відносин стали часті сварки, втрата почуття кохання та поваги один до одного. Спору між сторонами з приводу поділу спільного майна, місця проживання спільних дітей немає. Проти надання часу на примирення сторони категорично заперечували, вважали, що воно є неможливим. За таких обставин, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище - «Лещишина». На підставі викладеного,

Outcome: approved