Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

29.06.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON],[INFO]. Просила також призначити її опікуном над цією дитиною та визначити місце проживання дитини з нею. Позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що відповідачка є її донькою. Остання має сина [PERSON], [INFO], народженого без шлюбу, актовий запис про батька записаний зі слів відповідачки за правилами ч.1 ст. 135 СК України. [PERSON] є її рідним онуком. Майже з народження [PERSON] відповідачка ухиляється від виконання своїх обов'язків по його вихованню, не піклується про сина, не утримує дитину. Онука виховує позивачка та її чоловік. Вони повністю опікуються сином відповідачки, який проживає з ними в будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка підтримала доводи позовної заяви, наполягала на їх задоволенні з підстав, зазначених в позовній заяві, оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Пояснила, що відповідачка не цікавиться своїми дітьми - синами [PERSON] та [PERSON]. Майже з народження діти відповідачки постійно проживають з позивачкою в її будинку, де також проживає її чоловік - батько відповідачки. Відповідачка не приймає ніякої участі у вихованні, утриманні своїх дітей і виконанні інших батьківських обов'язків відносно синів. Обов'язок щодо турботи, виховання і утримання дітей відповідачки позивачка виконує спільно зі своїм чоловіком. Вони створили всі необхідні умови для дітей. Відповідачка більше двох років взагалі не відвідує дітей, не виділяє коштів на їх утримання, ніякої участі у вихованні дітей не приймає. Батька [PERSON] позивачка не знає, ніколи не бачила. Відповідачка у 2008 році, залишивши позивачці старшого сина [PERSON], поїхала проживати до Києва влаштовувати життя. Звідти повернулася вагітною, дитину народила сама. Позивачка зазначила, що діти відповідачки майже з народження повністю перебувають на її утриманні, у зв'язку з чим вона має працювати на двох роботах - медсестрою та за трудовою угодою продавцем - щоб забезпечити дітям нормальні умови існування. Зазначила, що тільки вона та її чоловік займались та займаються питанням відвідування дітьми спочатку дитячого садка, а на даний момент школи. Лікуванням онука [PERSON] також займається тільки вона сама. Відповідачка дитину в лікувальному закладі ніколи не відвідувала, не цікавиться станом здоров'я дитини. Позивачка вказала, що їй достовірно не відомо постійне місце проживання її доньки - відповідачки, оскільки остання дуже рідко виходить на зв'язок. Представник органу опіки та піклування - Городнянської районної державної адміністрації - в судовому засіданні вважав позовні вимоги необґрунтованими, надавши до матеріалів справи відповідний письмовий висновок про недоцільність позбавлення відповідачки батьківських прав. Відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином та їй за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, направлялись рекомендованими листами судові повістки про виклик до суду. Зареєстроване місце проживання [PERSON], [INFO], за даними довідки від 29.07.2017 року Городнянської міської ради Чернігівській області значиться за адресою : [ADDRESS]. (а.с.34) Згідно даних зворотних поштових повідомлень судові повістки про виклик до суду та копії документів позовної заяви повернуті без вручення [PERSON], у зв'язку з закінченням терміну зберігання через відсутність останньої за вказаною адресою ( а.с.15,33,47,57,58 ). Згідно положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, виходячи з положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, відповідачці [PERSON] належним чином вручено судовий виклик і вона вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи той факт, що відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, не надала заяви про розгляд справи за її відсутності, позивачка не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд дійшов висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивачки, думку представника органу опіки та піклування, покази свідків, дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги частково підтверджені доказами, що маються в матеріалах справи, тому підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачка в порушення ст. 150, 155, 180 СК України ухиляється від виконання обов'язків по вихованню та утриманню свого неповнолітнього сина [PERSON]. Обов'язків матері відносно сина, зокрема: утримувати дитину до досягнення нею повноліття, виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний і моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною загальної середньої освіти, відповідачка не виконує. Зазначені обставини підтверджені дослідженими судом доказами справи. Так, судом встановлено, що відповідачка є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження дитини, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження. За даними вказаного витягу відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.5,36). Допитані в судовому засіданні свідки з боку позивачки [PERSON], [PERSON] підтвердили факт того, що відповідачка багато років не виконує свої батьківські обов'язки. Своїх дітей - синів [PERSON] та [PERSON] - не відвідує, з днем народження та святами не вітає, не телефонує дітям, не цікавиться їхнім життям, станом здоров'я. Всіма питаннями утримання, лікування, виховання займається виключно позивачка та її чоловік, які ростять дітей відповідачки як своїх власних, оскільки відповідачка покинула дітей та не цікавиться ними. Для забезпечення потреб дітей відповідачки позивачка змушена працювати на двох роботах. Дослідженням характеристики від 31.07.2017 року на [PERSON], виданої депутатом Городнянської міської ради Горовим Б.П., встановлено, що відповідачка за місцем реєстрації не проживає майже п'ять років, місце її проживання не відоме. [PERSON] має двох дітей, які проживають з бабусею [PERSON] Мати участі у вихованні та життєзабезпеченні дітей не бере (а.с.35). Дослідженням характеристики від 29.06.2017 року на позивачку [PERSON], виданої депутатом Городнянської міської ради Болох Н.В., встановлено, що діти відповідачки проживають з бабусею [PERSON] в будинку [ADDRESS], для дітей створені всі належні умови для навчання, виховання та розвитку(а.с.6). Дослідженням психолого-педагогічної характеристики Городнянського ясла-садка № 4 відносно [PERSON] встановлено, що дитина з трьох років регулярно відвідувала дитсадок, розвивалася добре. Вихованням дитини займається бабуся, яка створює всі необхідні умови для життя і розвитку дитини (а.с.7). Дослідженням характеристики Городнянської ЗОШ № 2 відносно [PERSON], учня 1-А класу, встановлено, що дитина розвивається добре. Всіма питаннями, пов'язаними з навчанням дитини та відвідуванням школи, займається тільки бабуся [PERSON] (а.с.8). За письмовими даними Городнянської районної лікарні від 10.08.2017 року лікуванням дитини [PERSON] займається бабуся [PERSON] (а.с.59) Таким чином, докази по справі свідчать про те, що позивачка забезпечує належні умови для проживання та виховання її малолітнього онука - [PERSON]. Дослідженням висновку органу опіки та піклування Городнянської райдержадміністрації від 01.08.2017 р. №02-15/685 встановлено, що орган опіки та піклування Городнянської РДА вважає за недоцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO], з мотивів неявки відповідачки на засідання комісії та відсутності даних про ставлення відповідачки до питання позбавлення її батьківських прав. (а.с.37) Вказаний висновок в силу ст.19 СК України не має для суду обов'язкового значення та оцінюється судом у сукупності з іншими доказами справи. Зважаючи на те, що висновок органу опіки та піклування суперечить встановленим судом обставинам, суд вважає за доцільне не погодитись з ним. При цьому суд звертає увагу на те, що відповідачка за місцем своєї реєстрації, яке співпадає з місцем фактичного проживання її дітей, не проживає тривалий час, місце її проживання достовірно не відомо. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. З підстав, передбачених ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав. Пунктом 2 частини 1 даної статті як підставу позбавлення батьківських прав встановлено ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.16 Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення і т.д. Доводи позивачки, досліджені та перевірені у судовому засіданні, заслуговують на увагу та підтверджують факти неналежного виконання відповідачкою батьківських обов'язків відносно сина [PERSON] на протязі тривалого часу. Відповідачкою не спростовані докази, надані позивачкою на обґрунтування заявлених позивачкою вимог. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка у сукупності з вказують на свідоме нехтування відповідачкою своїми обов'язками матері відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що свідчить про ухилення відповідачки від виконання обов'язків матері по вихованню цієї дитини. А тому, виключно з метою захисту інтересів дитини, суд вважає, що відповідачку слід позбавити батьківських прав. Відповідно до частини третьої статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, суд зважає на обов'язок кожного з батьків утримувати дітей матеріально, діючи в інтересах дитини, суд стягує з відповідачки аліменти на сина [PERSON] у розмірі, що складає ? частину з усіх її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ст. 367 ЦПК України слід допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць Враховуючи, що дитина тривалий час проживає з позивачкою, є членом її сім'ї, ніхто з інших родичів, окрім чоловіка позивачки, більше не опікується дитиною [PERSON], суд вважає обґрунтованою вимогу позивачки визначити місце проживання цієї дитини з нею. Вирішуючи позовну вимогу про призначення позивачки опікуном над [PERSON], суд дійшов висновку про те, що така вимога не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як свідчать письмові докази, дані про батька дитини [PERSON] записані зі слів відповідачки, відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Оскільки судом задовольняється позовна вимога про позбавлення батьківських прав, у разі набрання рішенням чинності, дитина потребуватиме встановлення опіки. Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. В силу ч.3 статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Тому одночасно з вирішенням вимоги про позбавлення батьківських прав, над [PERSON] слід встановити опіку. Враховуючи вказані положення закону, з питання призначення опікуном над онуком [PERSON] позивачці слід звертатися до органу опіки та піклування - Городнянської РДА, оскільки в матеріалах справи відсутнє подання органу опіки, наявність якого вимагається в силу ч.3 ст. 60 ЦК України. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою сплачено 1920 грн. 00 коп. судового збору за три позовні вимоги. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, в силу ст.88 ЦПК України стягненню на користь позивачки з відповідачки підлягають судові витрати пропорційно до частини задоволених вимог - 1280,0 грн. Також підлягають стягненню з відповідачки на користь держави 640 грн. судового збору за вирішення питання про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: partial