Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

27.10.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом право власності на 2/12 частки квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], мотивуючи тим, що вищевказана частка належить [PERSON]. 19.04.2016 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначене спадкове майно. 08.02.1996 року [PERSON] залишила заповіт, згідно умов якого усе своє майно заповіла позивачу. [PERSON] прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що право власності на 2/12 часток квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], не зареєстровано в установленому законом порядку. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Вислухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належать 2/12 частки квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.07.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2-3992. Розпорядженням Ізмаїльського міського голови № 57р від 19.02.2016 року, проспект Леніна було перейменовано на проспект Миру. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 447173 від 20.04.2016 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 19.04.2016 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 2/12 частки квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 08.02.1996 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2/527, [PERSON] заповіла все її майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що по закону на день смерті вона буде мати право сину [PERSON]. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 45331545 від 06.10.2016 року, наданого приватним нотаріусом [PERSON], заповіт [PERSON] від 08.02.1996 року, зареєстрований за № 2-527 не змінювався та не скасовувався. Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] № 621/02-14 від 21.10.2016 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із тим, що право власності на 2/12 часток квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], не зареєстровано в установленому законом порядку. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved