Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

26 лютого 2019 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 11 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраціїної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис F 92. Від шлюбу мають дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що їхнє сімейне життя не склалося, не зійшлися характерами, їх сімFя розпалася. Вважає, що примирення між ними неможливе. Просить розірвати шлюб. Позивач до судового засідання не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За вказаних обставин, з урахуванням вимогст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав Матеріалами справи встановлено, що подружжя перебувають у шлюбі, який зареєстрований 11 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраціїної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис F 92 (а.с.3). Від спільного життя мають дітей, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І-НО F 751656 виданого 11 жовтня 2017 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області. ( а.с.4) та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І-НО F 760178 виданого 01 березня 2018 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області. ( а.с.5) Спору майнового характеру та спору з приводу виховання дітей не існує. Проголошена ст. 51 Конституції України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за F 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя», в якому розFяснено, що проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин, суд вважає що сім'я сторін фактично розпалася, між ними втрачені почуття любові та взаємоповаги і шлюб носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам сторін. Заяв про надання строку на примирення від сторін спору до суду не надходило, відзив з запереченнями проти позовних вимог відповідач не надавав. Оскільки в судовому засіданні обFєктивно встановлено, що подальше спільне життя подружжя не можливе, суд вважає необхідним шлюб між ними розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved