Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

26 лютого 2020 р. до суду за підсудністю з Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла цивільна справа за позовом громадянина Сполучених Штатів Америки [PERSON] в особі представника адвоката Діденка Володимира Євгеновича до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 листопада 2012 р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб в Запорізькому міському відділі РАЦС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1096. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами не склалися, та на даний час шлюб фактично розпався, спільне господарство не ведеться, проживають у різних місцях. Просив шлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 8 листопада 2019 р. було відкрито провадження у даній цивільній справі та справа призначена до підготовчого судового засідання. Цією ж ухвалою учасникам справи встановлені строки для подання заяв по суті справи. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 30 січня 2020 р. дану цивільну справу передано за підсудністю до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, оскільки відповідач зареєстрована у Вознесенівському (попередня назва - Орджонікідзевський) районі м. Запоріжжя. Ухвалою судді від 26.02.2020 позовну заяву [PERSON] прийнято до провадження, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) учасників справи, встановлено учасникам процесу строки для подання заяв по суті справи. Заяв по суті справи сторони до суду не подавали. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. У заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. З урахуванням даних обставин суд вважав за можливе розглянути справу за їх відсутності. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, на адресу суду надсилала заяви про відкладення розгляду справи з підстав наявності спірних питань щодо її чоловіка, який постійно проживає у США і не йде на контакт по телефону, а наявність карантину у зв`язку з пандемією коронавірусу, призводить до неможливості її візиту до США для вирішення їх спірних питань. Разом із тим, оскільки відповідач була належним чином повідомлена судом про дату, час та місце розгляду справи, причини неможливості своєї явки до суду у поданих нею заявах не повідомляла, а також не подала відзиву на позовну заяву, в якому б висловила свої заперечення проти розірвання шлюбу або клопотання про надання строку на примирення, тому суд розцінює дії відповідача як зловживання процесуальними правами з метою затягування розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників процесу, судом відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 18.10.2019, актовий запис № 1096, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.11.2012. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами не склалися та на даний час шлюб фактично розпався, спільне господарство не ведеться, проживають у різних місцях. Як вказує відповідач, між сторонами наявний майновий спір, однак в межах даної справи відповідачем не заявлялось вимог про розподіл майна. Тому відповідач не позбавлена права звернутись до суду з окремим позовом про поділ майна. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. За приписами ч. 3 ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, має намір створити нову сім`ю, тому суд вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, у зв`язку із чим шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач під час реєстрації шлюбу змінювала прізвище, однак не просить відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved