Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

28 липня 2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом про визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по вулиці Лугова, 9 в с. Журавка Варвинського району Чернігівської області, в порядку спадкування після смерті її батька [PERSON], який помер 22 листопада 2015 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що, будучи єдиною спадкоємицею після смерті батька, не має змоги реалізувати своє право на отримання спадщини шляхом вчинення нотаріальних дій, оскільки свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, видане виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради 13 листопада 1988 року на імя її покійного батька [PERSON], втрачено, а тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася. ЇЇ представник за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Просить суд визнати право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] за його донькою [PERSON] Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився. [PERSON] сільський голова [PERSON] надіслала заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради. Проти задоволення позову [PERSON] сільська рада не заперечує (а.с. 62). Заслухавши пояснення представника позивачки [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про народження та свідоцтва про одруження (а.с. 9). 22 листопада 2015 року [PERSON] помер (а.с. 6). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок № 9 по вулиці Лугова в с. Журавка Варвинського району Чернігівської області. Позивачка [PERSON] у встановлений законом шестимісячний термін спадщину прийняла шляхом звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 9 по вулиці Лугова в с. Журавка Варвинського району Чернігівської області [PERSON] було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу на майно (а.с. 5). У відповідності зі ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що житловий будинок по вулиці Лугова № 9 в с. Журавка Варвинського району Чернігівської області згідно матеріалів архівної справи КП «Прилуцьке МБТІ» було зареєстроване на праві власності за [PERSON] на підставі свідоцтва № 603 про право особистої власності домоволодіння, виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради 13 листопада 1988 року (а.с. 11). Дана обставина підтверджується також і довідкою [PERSON] сільської ради, з якої вбачається, що згідно даних погосподарських книг головою домогосподарства був [PERSON] (а.с. 10). Однак зазначений правовстановлюючий документ втрачено, про що робилося оголошення в місцевій пресі (а.с. 17). Позивачка [PERSON] успадкувати будинок шляхом вчинення нотаріальних дій не має можливості через втрату правовстановлюючих документів на нього. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно з розясненнями, які містяться у пункті 3.1 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Право власності на будинок за [PERSON] не може бути визнано та зареєстровано, оскільки, згідно п. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не приймати її. [PERSON] виявила свою волю на прийняття спадщини шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно. Інших спадкоємці немає, оскільки і дружина [PERSON], і син спадкодавця [PERSON] померли до відкриття спадщини (а.с. 10). [PERSON] сільська рада також не оспорює право власності на будинок, не заперечує проти визнання права власності за [PERSON] Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити, оскільки іншим шляхом встановити право власності за спадкоємцем немає можливості. Від сплати судового збору позивачка [PERSON], як інвалід 1 групи, звільнена на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідністю з вимогами ст. 88 ЦПК України їх слід віднести за рахунок держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved