Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

27.08.2014 р. до суду заявлено позов, у якому [PERSON] просив стягнути з [PERSON] на його користь 22498 грн. відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням житлового будинку в [ADDRESS], 16000 грн. плати за проживання в ньому та судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] вимоги позову підтримали, просили стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 22498 грн. відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням житлового будинку в [ADDRESS], 16000 грн. плати за проживання в ньому та понесені ним судові витрати в сумі 384,98 грн.; на обґрунтування вимог пояснили, що відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) будинок [PERSON] є власником садиби в [ADDRESS], яку він мав намір продати; з цією метою 03.04.2012 р. між ним та [PERSON] досягнута усна домовленість про придбання нею у позивача цього житлового будинку, за якого відповідачка повинна була сплатити позивачу 50000 грн. до 04.04.2013 р., рівними частинами щомісячно, за що позивач надав їй право разом із сім»єю в нім проживати; [PERSON] разом з мамою та трьома дітьми поселилися у вказаному будинку та з квітня 2012 р. по 11.06.2013 р. сплатила [PERSON] як аванс за майбутнє його придбання 33000 грн.; 11.09.2013 р. [PERSON] всупереч укладених домовленостей звернулася до суду з позовом про повернення сплаченого нею [PERSON] авансу і відповідно до рішення Гайсинського районного суду від 26.12.2013 р., залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 09.04.2014 р., з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 33000 грн.; при цьому, [PERSON], проживаючи в належному йому житловому будинку, використовувала його на власний розсуд, зокрема, самовільно демонтувала веранду, привела в непридатний для використання стан весь будинок (пошкодила шпалери) та господарські будівлі, занедбала присадибну ділянку, без будь-якого погодження з його власником [PERSON] здійснила його перебудову (розвалила стару веранду та збудувала нову, меншого розміру), а також внаслідок її проживання в ньому позивачу потрібно здійснювати його відновлювальний ремонт (провести заміну електропроводки, груб, обновити меблі, відновити настінні покриття, провести ремонт підлоги); розмір завданої йому протиправними діями [PERSON] шкоди, який підтверджується дефектним актом на ремонт житлового будинку та локальним кошторисом на його ремонт, позивач оцінює в сумі 22498 грн.; крім того, відповідачка спільно із трьома дітьми та матір»ю на протязі 16 місяців безкоштовно використовувала його будинок разом із присадибною ділянкою, а тому вона як наймач житла повинна сплатити позивачу за це 16000 грн. (1000 грн. за місяць проживання Х 16 місяців = 16000 грн.); при цьому, позивач не заперечував, що письмового договору найму (оренди) житла чи усної домовленості з [PERSON] про плату за користування цим житлом він не укладав; крім того, в судовому засіданні [PERSON] не заперечував, що хоча [PERSON] з квітня 2012 р. по червень 2013 р. сплатила йому як аванс за придбання житлового будинку 33000 грн., однак він договору купівлі-продажу житлового будинку з [PERSON] до її виселення з будинку на початку серпня 2013 р. так і не уклав через відсутність у нього правовстановлюючих документів на цей будинок; при цьому як доказ його права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS], [PERSON] надав суду виготовлений 12.08.2013 р. технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок в [ADDRESS], рішення Гайсинського районного суду від 29.11.2013 р., яке набрало законної сили 09.12.2013 р., за яким 06.11.2013 р. він звернувся до Гайсинського районного суду з позовом про визнання права власності на спадкове будинковолодіння, вказуючи, що після смерті [INFO] р. його матері [PERSON] та смерті [INFO] р. його батька [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS], яку він в шестимісячний строк з часу відкриття прийняв до свого фактичного управління, але через відсутність правовстановлюючих документів на майно не може оформити право власності на будинковолодіння, і відповідно до якого за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування після померлого [INFO] р. його батька [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS], а також витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.12.2013 р., за яким 12.12.2013 р. за [PERSON] зареєстровано Реєстраційної службою Гайсинського РУЮ право власності на вказаний житловий будинок. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] проти позову заперечили, просили відмовити в задоволенні позову через безпідставність, пояснили, що 03.04.2012 р. між [PERSON] та [PERSON] була досягнута усна домовленість про придбання нею у позивача житлового будинку в [ADDRESS], за якою відповідачка повинна була сплатити позивачу вартість будинку в сумі 50000 грн. до квітня 2013 р., сплачуючи повну вартість частинами щомісячно, за що позивач надав їй право разом із сім»єю проживати в будинку; [PERSON] з квітня 2012 р. по червень 2013 р. сплатила [PERSON] як аванс за його придбання 33000 грн. та під час проживання в нім, за згодою [PERSON] здійснила його перебудову - розібрала стару вітху веранду і побудувала замість неї капітальну нову, хоча менших розмірів; однак, позивач договору купівлі-продажу цього житлового будинку з [PERSON] так і не уклав, правовстановлюючих документів на будинок їй не надав, а тому в середині серпня 2013 р. [PERSON] разом із сім»єю виселилася з будинку та 11.09.2013 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про повернення сплаченого нею авансу в сумі 33000 грн.; відповідно до рішення Гайсинського районного суду від 26.12.2013 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 33000 грн.; вказали, що в позові необхідно відмовити через те, що позивач не надав допустимих доказів належності йому на праві власності житлового будинку в [ADDRESS], на час виникнення спірних правовідносин, доказів про стан вказаного будинку до вселення в нього [PERSON], доказів про укладення між позивачем та відповідачем усного чи письмового договору оренди житла, а надані суду дефектний акт на ремонт житлового будинку в [ADDRESS] та локальний кошторис на його ремонт не є допустимими доказами через порушення порядку їх складання та виготовлення їх через рік після виселення [PERSON] з цього будинку; крім того, позивач сам надав згоду [PERSON] на переобладнання веранди у вказаному будинку. Представник третьої особи без самостійних вимог - Кіблицької сільської ради Гайсинського району Вінницької області в судове засідання не з»явився, письмово вимоги позову визнав повністю та просив його задовільнити, справу розглянути без нього (а.с.38). З урахуванням позицій учасників розгляду справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне у задоволенні позову відмовити з таких міркувань. Доведено, що 03.04.2012 р. між [PERSON] та [PERSON] досягнута усна домовленість про придбання нею у позивача житлового будинку в [ADDRESS], за якою відповідачка повинна була сплатити позивачу 50000 грн. до квітня 2013 р., рівними частинами щомісячно, за що позивач надав їй право разом із сім»єю проживати в будинку; [PERSON] з квітня 2012 р. по червень 2013 р. сплатила [PERSON] як аванс за придбання вказаного житлового будинку 33000 грн. та під час проживання в ньому, здійснила його перебудову - розібрала стару вітху веранду і побудувала замість неї капітальну нову, але менших розмірів; позивач договору купівлі-продажу цього житлового будинку з [PERSON] так і не уклав, правовстановлюючих документів на будинок їй не надав, а тому в середині серпня 2013 р. [PERSON] разом із сім»єю виселилася з будинку та 11.09.2013 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про повернення сплаченого нею авансу в сумі 33000 грн.; відповідно до рішення Гайсинського районного суду від 26.12.2013 р., залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 09.04.2014 р., з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 33000 грн.; в той же час, [PERSON] 06.11.2013 р. звернувся до Гайсинського районного суду з позовом про визнання права власності на спадкове будинковолодіння, вказуючи, що після смерті [INFO] р. його матері [PERSON] та смерті [INFO] р. його батька [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS], яку він в шестимісячний строк з часу відкриття прийняв до свого фактичного управління, але через відсутність правовстановлюючих документів на майно не може оформити право власності на будинковолодіння; відповідно до рішення Гайсинського районного суду від 29.11.2013 р., яке набрало законної сили 09.12.2013 р., за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування після померлого [INFO] р. його батька [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS], а 12.12.2013 р. Реєстраційної службою Гайсинського РУЮ за [PERSON] зареєстровано право власності на вказаний житловий будинок. Зазначені правовідносини регламентуються: - ст.11 ЦК України, за якою підставами виникнення цивільних прав та обов»язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі; - ст.15 ЦК України, відповідно до якої кожна особа має право на захист свого цивільного права лише у разі, зокрема, його порушення; - ст.22 ЦК України, за якою особа, якій завдано збитків порушенням її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є втрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); - ст.1166 ЦК України, згідно з якою шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; - ст.1192 ЦК України, відповідно до якої з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов»язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі; розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі; - ст.810 ЦК України, за якою за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату; - ст.811 ЦК України, згідно з якою договір найма житла укладається у письмовій формі; - ст.820 ЦК України, за якою розмір плати за користуванням житлом встановлюється у договорі найму житла; наймач вносить плату за користуванням житлом у строк, встановлений договором найму житла; якщо строк внесення плати за користуванням житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісячно. Оскільки [PERSON], фактично володіючи нерухомим майном - житловим будинком в [ADDRESS], яке він прийняв у спадок після смерті [INFO] р. його батька [PERSON], за яким право власності на вказане майно при житті не було зареєстроване у встановленому законом порядку, але станом на 03.04.2012 р. не маючи правовстановлюючих документів на право власності на це нерухоме майно, на виконання усної домовленості із [PERSON] про придбання нею за 50000 грн. житлового будинку в [ADDRESS], він в квітні 2012 р. фактично передав їй у володіння вказаний житловий будинок, а вона, виплачуючи щомісячно з квітня 2012 р. по червень 2013 р., сплатила [PERSON] частину вартості житлового будинку в сумі 33000 грн., та, проживаючи в будинку, за власні кошти здійснила його перебудову - розібрала стару вітху веранду і побудувала замість неї капітальну нову, але менших розмірів, однак позивач через відсутність в нього правовстановлюючих документів на вказану нерухомість договору купівлі-продажу цього житлового будинку з [PERSON] так і не уклав, через що вона на початку серпня 2013 р. виселилася з вказаного будинку, то суд визнає, що позивачем не доведено допустимими стосовно ст.ст.57, 59, 60 ЦПК України доказами факту щодо належності йому на праві власності житлового будинку в [ADDRESS], з моменту вселення [PERSON] в квітні 2012 р. до цього житлового будинку та до її виселення напочатку серпня 2013 р. з вказаного будинку, наявності між ними правовідносин оренди зазначеного житла та завдання шкоди його погіршенням і пошкодженням, а тому вимоги позивача про стягнення з [PERSON] на його користь 22498 грн. у відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням житлового будинку в [ADDRESS], 16000 грн. плати за проживання в житловому будинку в [ADDRESS], задоволенню не підлягають. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - показаннями свідка [PERSON], яка пояснила, що вона в серпні 2014 р. на прохання [PERSON] провела огляд житлового будинку в [ADDRESS], і склала про це дефектний акт на ремонт цього житлового будинку, який сама не підписала, а в подальшому на підставі вказаного дефектного акту виготовила локальний кошторис на ремонт цього житлового будинку; - копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок в [ADDRESS], виготовленого Гайсинським МБТІ 12.08.2013 р. на ім»я [PERSON], за яким до житлового будинку в [ADDRESS], входить веранда - літ. «а», збудована [PERSON] (а.с.а.с.9, 10, 26-28); - довідкою виконкому Кіблицької сільської ради від 04.08.2014 р. № 949, за якою [PERSON] успадкував житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] (а.с.11); - копією рішення Гайсинського районного суду від 26.12.2013 р., залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 09.04.2014 р., за яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто 33000 грн. сплаченого останньою авансу за придбання житлового будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS] (а.с.а.с.12, 32); - копією розписки про отримання [PERSON] від [PERSON] в період з квітня 2012 р. по червень 2013 р. як авансу за придбання житлового будинку в [ADDRESS], грошей загалом в сумі 33000 грн. (а.с.13); - копією запису про вчинення нотаріальної дії секретарем Кіблицької сільської ради від 04.12.2012 р., за яким засвідчено підписи [PERSON] та [PERSON] на розписці (а.с.а.с.18, 19, 29, 30); - копією позову [PERSON] від 11.09.2013 р., заявленого до Гайсинського районного суду про стягнення з [PERSON] сплаченого нею авансу за придбання житлового будинку в [ADDRESS], в сумі 33000 грн. (а.с.31); - витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.12.2013 р., за яким 12.12.2013 р. Реєстраційної службою Гайсинського РУЮ за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок (а.с.54); - копією рішення Гайсинського районного суду від 29.11.2013 р., яке набрало законної сили 09.12.2013 р., за яким [PERSON] 06.11.2013 р. звернувся до Гайсинського районного суду з позовом про визнання права власності на спадкове будинковолодіння, вказуючи, що після смерті [INFO] р. його матері [PERSON] та смерті [INFO] р. його батька [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS], яку він в шестимісячний строк з часу відкриття прийняв до свого фактичного управління, але через відсутність правовстановлюючих документів на майно не може оформити право власності на будинковолодіння, і відповідно до якого за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування після померлого [INFO] р. його батька [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS] (а.с.59); - довідкою виконкому Кіблицької сільської ради від 04.08.2014 р. № 348, за якою [PERSON] разом з дітьми та матір»ю проживають в [ADDRESS] (а.с.61). Доводи позивача та його представника про необхідність стягнення з [PERSON] на його користь 22498 грн. відшкодування майнової шкоди, завданої пошкодженням житлового будинку в [ADDRESS], 16000 грн. плати за проживання в житловому будинку в [ADDRESS], через неправомірні дії [PERSON], яка проживаючи в належному йому житловому будинку, використовувала його на власний розсуд, зокрема, самовільно демонтувала веранду, привела в непридатний для використання стан весь будинок (пошкодила шпалери) та господарські будівлі, занедбала присадибну ділянку, без будь-якого погодження з його власником [PERSON] здійснила його перебудову, через що потрібно здійснювати його відновлювальний ремонт, а також [PERSON] не заплатила позивачу плати за проживання в його будинку протягом 16-ти місяців, судом до уваги не приймаються через ненадання позивачем суду допустимих стосовно ст.ст.57, 59, 60 ЦПК України доказів щодо належності йому на праві власності на житловий будинок в [ADDRESS], з моменту вселення [PERSON] в квітні 2012 р. до цього житлового будинку та до її виселення на початку серпня 2013 р. з вказаного будинку, наявності між ними правовідносин оренди зазначеного житла та завдання шкоди його погіршенням і пошкодженням. Суд не бере до уваги дефектний акт на ремонт житлового будинку в [ADDRESS] та локальний кошторис на його ремонт (а.с.а.с.14-17, 55-58, 69-71), оскільки вказаний дефектний акт не є достовірним і допустимим стосовно ст.ст.57, 59, 60 ЦПК України доказом через відсутність дати його складання та підпису особи, яка його склала (підписи на дефектному акті свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], вуличного депутата [PERSON], завірені секретарем Кіблицької сільської ради 25.08.2014 р., не можуть бути підтвердженням складання ними цього дефектного акту на ремонт будинку, а лише підтверджують їх присутність при огляді вказаного будинку), а локальний кошторис на ремонт цього будинку, виготовлений на підставі недостовірного дефектного акту і є похідним від нього, також не може бути достовірним; крім того, і дефектний акт на ремонт житлового будинку в [ADDRESS], і локальний кошторис на його ремонт виготовлені в серпні 2014 р., тобто, через рік після виселення [PERSON] з цього будинку, що додатково підтверджує брак його достовірності; також, і в дефектному акті на ремонт житлового будинку в [ADDRESS], і в локальному кошторису на його ремонт зазначено необхідність проведення робіт по розбиранню збудованої [PERSON] нової капітальної веранди і виконання робіт по будівництву веранди [PERSON], хоча останній 12.08.2013 р. отримав технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок в [ADDRESS], виготовлений Гайсинським МБТІ 12.08.2013 р. на ім»я [PERSON], за яким до житлового будинку в [ADDRESS], входить капітальна веранда - літ. «а», збудована саме [PERSON], а також відповідно до рішення Гайсинського районного суду від 29.11.2013 р. за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування після померлого [INFO] р. його батька [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS], до якого станом на день постановлення рішення фактично відносилася і збудована [PERSON] веранда, що також унеможливлює визнання достовірними доказами позовних вимог дефектного акта і локального кошторису. Також, суд не приймає до уваги копію робочого проекту № 288 на газифікацію житлового будинку в [ADDRESS], виготовленого на замовлення [PERSON] (а.с.а.с.92-95), оскільки він виготовлений в 2006 р. за життя батьків [PERSON], які проживали в цьому будинку, і не є допустимим стосовно ст.ст.57, 59, 60 ЦПК України доказом належності [PERSON] на праві власності житлового будинку в [ADDRESS]. Крім того, суд не бере до уваги розрахунок вартості за користування [PERSON] житловим будинком в [ADDRESS], за яким загальна площа житлового будинку становить 66,60 кв.м., вартість за користування 1кв.м. на місяць становить 150 грн., а тому 1000 грн. (66,60 х 150) за місяць проживання Х 16 місяців = 16000 грн. (а.с.а.с.60, 80), оскільки відповідачка стверджувала, а сам позивач не заперечував, що письмовий договір найму (оренди) житла відповідно до ст.ст.810, 811, 820 ЦК України чи усна домовленість про плату за користування цим житлом між ними не укладалися. Також, суд не приймає до уваги показання свідків [PERSON], [PERSON] про те, що вони в серпні 2014 р. на прохання [PERSON] були присутні під час огляду житлового будинку в [ADDRESS], який проводився особою, що приїхала разом з [PERSON], і свідків [PERSON], [PERSON] про те, що вони засвідчили підписи в дефектному акті свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], оскільки вказані огляд проводився та дефектний акт складався через рік після виселення [PERSON] з цього будинку, що не дає суду можливість зробити безспірний висновок про те, що саме [PERSON] привела в непридатний для використання стан весь будинок (зокрема, пошкодила шпалери) та господарські будівлі, занедбала присадибну ділянку, через що позивачу потрібно здійснювати його відновлювальний ремонт (провести заміну електропроводки, груб, обновити меблі, відновити настінні покриття, провести ремонт підлоги). У зв'язку із відмовою суду в задоволенні позовних вимог понесені відповідачем [PERSON] судові витрати в сумі 500 грн. за надання правової допомоги, що підтверджуються ордером серії ВН № 013574 про надання правової допомоги від 10.10.2014 р., договором про надання правової допомоги від 10.10.2014 р. та квитанцією про сплату [PERSON] адвокату [PERSON] 500 грн. за надання правової допомоги (а.с.а.с.40-42), необхідно на підставі ст.88 ЦПК України стягнути на її користь з позивача [PERSON]

Outcome: approved