Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

27 січня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересовані особи: Гощанське ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, [PERSON] , [PERSON] . В обґрунтування свої вимог зазначає, що із [PERSON] вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Після розірвання шлюбу вони з бувшим чоловіком спільно проживають у житловому будинку по [ADDRESS] , права власності на який [PERSON] не має. Заявниця зазначає, що [PERSON] зловживає спиртними напоями та систематично чинить відносно неї протиправні дії. Так, бувший чоловік вчиняє по відношенню до неї домашнє насильство, що полягає у психологічному насильстві у вигляді дебошів, сварок, нецензурних висловлюваннях на її адресу та у погрозах фізичною розправою. Також мало місце і застосування [PERSON] відносно неї фізичного насильства. З приводу вказаних фактів вона неодноразово зверталась за захистом до правоохоронних органів і працівниками поліції складались протоколи про вчинення [PERSON] адміністративних правопорушень. У 2020 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства відносно неї, проте, це жодного результату не дало, оскільки він продовжує свої протиправні дії , що , на думку заявниці, становить реальну загрозу її здоров`ю, а можливо і життю. В даний момент вона проживає у сусідки, оскільки боїться з`являтись вдома через побоювання про свою безпеку. Провадження у\~даній справі\~відкрито 27\~січня 2021 року та призначено заяву до розгляду. В судовому засіданні заявниця та її представник [PERSON] підтримали вказану заяву та просили її задовольнити з підстав викладених у заяві. Представник заінтересованої особи Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області Пастушок М. в судовому засіданні пояснила, що протягом 2019-2020 років відносно [PERSON] неодноразово складались протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 КУпАП, саме за вчинення домашнього насильства відносно заявниці. За вчинення даних порушень [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності. Проте, це жодного результату не дало і він продовжує свої протиправні дії. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є власником будинку по [ADDRESS] . Разом з ним у будинку проживає донька з сім`єю. [PERSON] зловживає алкоголем і чинить протиправні дії щодо його доньки, а тому вона розлучилась з ним. Проте, [PERSON] продовжує проживати у належному йому будинку та вчиняти домашнє насильство, погрожує заподіяти шкоди життю і здоров`ю заявниці та її батька. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений у спосіб, передбачений ч. 9 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до приписів ст.350-5 ЦПК неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. За таких обставин, суд визнав за можливе розглядати заяву за відсутності вказаної особи, на підставі доказів, наявних у матеріалах заяви. Заслухавши заявницю та її представника, заінтересовану особу [PERSON] , представника заінтересованої особи Гощанського ВП Острозького ВП ГУНП у Рівненській області Пастушок М., дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 25.06.2020 року у справі №557/1884/19. Дане рішення набрало законної сили 07.08.2020 року. Після розірвання шлюбу бувше подружжя проживає спільно за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, заявниця та заінтересована особа [PERSON] є особами, на яких розповсюджується дія Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно Технічного паспорту від 12.09.1989р. власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] . Звертаючись із заявою про видачу обмежувального припису, заявниця вказує, що [PERSON] є особою, яка зловживає спритними напоями і перебуваючи у нетверезому стані останній систематично чинить відносно неї домашнє насильство, яке проявляється у вигляді дебошів, словесних образах на її адресу, нецензурній лайці, що завдає шкоди її психологічному здоров`ю. Мали місце випадки і застосування бувшим чоловіком відносно неї і фізичного насильства, що, на думку заявниці, становить реальну загрозу її здоров`ю та можливо і життю. Відповідно до п.п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частинами 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема заборону наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборону вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Так, з матеріалів справи вбачається, що на протязі 2019-2020 років мало місце систематичне вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці і вина його була встановлена судом. Зокрема, постановами Гощанського районного суду Рівненської області: - від 05.04.2019 року у справі № 557/254/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, але у зв`язку із закінченням на момент розглядом справи судом строку для накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП, провадження у справі закрито; - від 05.09.2019 року у справі №557/791/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, але у зв`язку із закінченням на момент розглядом справи судом строку для накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП, провадження у справі закрито; - від 13.11.2019 року у справі №557/819/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, але у зв`язку із закінченням на момент розглядом справи судом строку для накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП, провадження у справі закрито; - від 02.03.2020 року у справі №557/1903/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, але у зв`язку із закінченням на момент розглядом справи судом строку для накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП, провадження у справі закрито; - від 30.04.2020 року у справі №557/103/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, але у зв`язку із закінченням на момент розглядом справи судом строку для накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП, провадження у справі закрито; - від 30.04.2020 року у справі №557/392/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт; - від 22.09.2020 року у справі №557/743/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.173-2 КУпАП, але у зв`язку із закінченням на момент розглядом справи судом строку для накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП, провадження у справі закрито. - від 22.09.2020 року у справі №557/1238/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт. Враховуючи усі надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці, а тому є необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] , шляхом встановлення заходу тимчасового обмеження прав кривдника строком на 6 (шість) місяців та покладення на нього обов`язку, зокрема, встановленого п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. В силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved