Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

29.07.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить визнати недійсним попередній договір від 15.10.2012 року та стягнути з відповідача витрати, повязані зі сплатою судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.04.2013 року їй на праві власності належить домоволодіння, розташоване по вул. Маршала Конєва, 31 в с. Сніжків Валківського району Харківської області. Під час оформлення спадщини в жовтні 2012 року вона вирішила продати вказане домоволодіння після оформлення своїх спадкових прав на нього. В результаті пошуку вірогідним покупцем домоволодіння стала відповідач у справі, яку влаштовував стан житлового будинку та договірна вартість в розмірі, що в гривневому еквіваленті становить 7000 доларів США. За таких обставин сторони уклали домовленість попередній договір в простій письмовій формі від 15.10.2012 року про купівлю-продаж вказаного домоволодіння, предметом якого стало зобовязання позивача оформити спадщину на дане домоволодіння до 15.04.2013 року, після чого сторони вчинять нотаріальне оформлення договору його купівлі-продажу. Також сторони домовилися, що відповідач буде проживати в цьому домоволодінні до 15.04.2013 року, тобто до нотаріального оформлення договору про його продаж. Як зазначає позивач, протягом тривалого часу відповідач ухиляється від купівлі спірного домоволодіння, що належить позивачу на праві власності, хоча проживає в ньому разом зі своїми родичами. Таким чином, на його думку, відповідач порушує належні позивачу охоронювані Законом права. Посилаючись на те, що попередній договір від 15.10.2012 року немає юридичної сили, оскільки при його укладені не дотримано встановлених Законом вимог щодо обовязкового нотаріального посвідчення, вважає його недійсним з моменту укладення. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, позов підтримав, просив його задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, що повідомлена належним чином, в судове засідання повторно не зявилася, про причини своєї неявки не повідомила. Суд визнає, що відповідач не з`явилася без поважних причин та вирішує справу за її відсутності, зі згоди позивача при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 жовтня 2012 року між сторонами укладено попередній договір, за умовами якого [PERSON] зобовязалася продати будинок, а [PERSON] зобовязалася купити будинок, що знаходиться за адресою: вул. Конєва, 31 в с. Сніжків Валківського району Харківської області. Як слідує із даного договору, сторони домовилися, що сума угоди буде складати 7000 доларів США, сума завдатку 3500 доларів США, дата передачі ключем та заселення 20 жовтня 2012 року. При цьому [PERSON] зобовязалася до 15.04.2013 року оформити документи про право власності на будинок, а [PERSON] за весь час проживання до 15.04.2013 року сплачувати за газ, світло. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.04.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Валківського нотаріального округу Харківської області і зареєстрованого в реєстрі за № 330, позивачу у справі - [PERSON] належить право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: Харківська область, Валківський район, с. Сніжків, вул. Конєва Маршала, 31. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (ст.530 ЦК України). Згідно вимог ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежного виконання). Ст.626 ЦК України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Попереднім відповідно до ст.635 ЦК України є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена у письмовій формі. Зобовязання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. За змістом ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Таким чином, укладений між сторонами 15 жовтня 2012 року попередній договір, суд розцінює як попередній договір по відношенню до договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: Харківська область, Валківський район, с. Сніжків, вул. Конєва Маршала, 31. Цим договором визначений термін укладення договору купівлі-продажу житлового будинку, а саме до 15 квітня 2013 року, що є основним предметом попереднього договору. З пояснень представника позивача слідує, що позивач виконала умови попереднього договору, оскільки 05.04.2013 року, тобто у передбачений договором строк до 15.04.2013 року, оформила у відповідності до чинного законодавства право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: Харківська область, Валківський район, с. Сніжків, вул. Конєва Маршала, 31, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. Відповідач же, не дивлячись на умови попереднього договору та неодноразові звернення позивача, ухиляється від укладення договору купівлі-продажу спірного будинку, хоча продовжує проживати в ньому разом зі своєю родиною. Отже, матеріали справи свідчать про те, що встановлені попереднім договором від 15 жовтня 2012 року зобовязання припинені 15.04.2013 року, оскільки основний договір не укладений протягом строку, встановленого цим попереднім договором. Крім того, матеріали справи не містять даних, які б свідчили про нотаріальне посвідчення та державну реєстрацію укладеного 15 жовтня 2012 року між сторонами попереднього договору в передбаченому законом порядку. Відповідно до ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемний. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ст.41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, придбаною в установленому законом порядку. Право приватної власності непорушне. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. За змістом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник сам визначає своє право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Ст.15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З огляду на викладене, враховуючи, що сторонами не додержано нотаріальної форми попереднього договору від 15.10.2012 року, в звязку з чим він не породжує тих прав і обовязків, яких вони бажали, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved