Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

28.12.2017 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, за змістом якого просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], в частині розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з 30% на 50 % розміру прожиткового мінімуму, що встановлений в Україні на день подання позовної заяви, в частині стягнення 1/4 частини заробітку відповідача залишити розмір аліментів без змін. За змістом позову на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 05.06.2011 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, що діяв на час стягнення аліментів. У звязку з внесенням змін до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З підстав, передбачених ст. 192 СК України, позивачка просить задовольнити позовну заяву. Ухвалою суду від 22.01.2018 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду на 19.02.2018 року, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотань будь-якої зі сторін про інше. Відповідач 30.01.2018 року отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі, що підтверджено поштовим повідомленням у матеріалах справи, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Заяви та клопотання до матеріалів справи до початку її розгляду від сторін не надходило. Розглянувши позовну заяву, перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 05.07.2011 року, яке набрало законної сили 16.07.2011 року, у цивільній справі №2-2265/11 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.06.2011 року і до повноліття дитини, здійснено розподіл судових витрат. Матеріалами справи, а саме довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 12.12.2017 року підтверджено, що дитина [PERSON], [INFO], проживає з матірю - [PERSON], [INFO] (а.с.5-6), тобто знаходиться на її утриманні. Фактичні обставини справи, які викладені в мотивувальній частині рішення суду від 05.07.2011 року, не змінились. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, в чинній редакції на підставі Закону № 2037-VIII від 17.05.2017 року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На час винесення рішення суду про стягнення аліментів мінімальний розмір аліментів на одну дитину не міг бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, з урахуванням змін до сімейного законодавства, а саме ч.2 ст. 182 СК України, суд дійшов висновку про те, що наявні підстави для задоволення позову, оскільки, з огляду на чинне законодавство, вимоги позивачки є обґрунтованими. Тому необхідно змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 05.07.2011 року та стягувати аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), визначеному судовим рішення, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд не вбачає підстав для застосування ч.1 ст. 191 СК України стосовно присудження за рішенням суду аліментів від дня пред'явлення позову, оскільки, враховуючи правову природу заявлених позовних вимог, ставиться питання не про стягнення аліментів, а про зміну розміру їх стягнення. Тому аліменти підлягають стягненню з дати набрання рішенням законної сили. За змістом ч.2 ст.141 ЦПК України суд стягує із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 640,00 грн., від сплати яких позивачка була звільнена при предявленні позову до суду.

Outcome: approved