Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

29.05.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON]\~ про відшкодування майнової ( матеріальної) шкоди завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18.07.2017 року на 153 км. автодороги Р-06 відповідач, керуючи транспортним засобом «БМВ 5181» державний номер ВЕ 0361ВТ зі боку с. Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області в напрямку с. Новогригорівка при здійсненні обгону не впевнився в безпеці свого маневру та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, при цьому [PERSON] залишив місце ДТП. Винним у даній дорожньо -транспортній пригоді було визнано відповідача [PERSON] Вказає, що в результаті ДТП йому було завдано шкоду в розмірі 167630 грн.83 коп., але оскільки відповідальність володільця автомобіля [NUMBER], була застрахована ТДВ «СТ «Домінанта» за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то страхове товариство відшкодувало йому 99\~000 грн. та сплатило пеню 2375 грн.89 коп. 22.11.2017 року. Однак відповідач на його звернення відшкодувати залишок суми завданих йому збитків у розмірі 68 630,83грн. не реагує, тому просить також стягнути з нього інфляційні витрати в сумі 12 353,55 грн., а також 3% річних в розмірі 1 748,68 грн. за період з 18.07.2017 року по 23.05.2018 року, всього 82 733,06 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 05.06.2018 року провадження відкрито, справа призначена до слухання в порядку спрощеного позовного провадження на 27.06. 2018 року. Ухвалами суду від 05.06.2018 (27.06.2018 року, 20.07.2018 року, 31.07.2018 року ) року призначено проведення підготовчого судового засідання в режимі відеоконференції з Апеляційним судом Чернігівської області. \~ \~ \~ \~Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі, зазначив, що неодноразово намагалися домовитися з відповідачем, але він не бажає відшкодовувати завдану ним шкоду, відтерміновує сплату коштів, через що з часу ДТП пройшло більше року, а збитки не відшкодовані, тому просить застосувати ст. 625 ЦК України. \~ \~ \~ \~Представник відповідача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив, що на даний час немає відповідача і він не може з ним поспілкуватись і узгодити позицію, хоча намагалися домовитися з представниками позивача, але не дійшли згоди щодо розміру збитків, вважає їх значно завищеними, \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 2, 3\~ст. 12 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У\~ст. 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 18.07.2017 року близько 03:50 год. на 153 км. автодороги Р-06 водій [PERSON], керуючи транспортним засобом «БМВ 5181» державний номер ВЕ 0361ВТ зі боку с. Дорошівка Вознесенського району Миколаївської області в напрямку с. Новогригорівка при здійсненні обгону не впевнився в безпеці свого маневру та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Винним у даній дорожньо - транспортній пригоді на підставі ст. ст. 124, 124-4 КУпАП визнано [PERSON], відповідно до постанови Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04.08.2017 року. Відповідно до положень ч 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Як встановлено в судовому засіданні, шкода була завдана позивачу [PERSON], як володільцю пошкодженого транспортного засобу - «Мерседес-Бенц Спрінтер 313» державний номер [NUMBER], яким під час ДТП керував [PERSON] Заподіяна шкода з вини відповідача [PERSON], який на момент дорожньо-транспортної пригоди був користувачем автомобіля «БМВ 5181», реєстраційний номер [NUMBER], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована за укладеним з ТДВ «СТ «Домінанта» договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом за №АК/2554758 від 28.08.2015 року. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження від 08.09.2017 року, внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди вартість ремонтних робіт по відновленню транспортного засобу «Мерседес-Бенц Спрінтер 313», реєстраційний номер [NUMBER], VIN WDB9061351N371675 становить - 167 630,83 грн. ТДВ «СТ «Домінанта» договором обов'язкового страхування в листопаді 2017 року позивачу було сплачено страхове відшкодування 99\~000 грн. ( за вирахуванням франшизи 1000 грн.) та пеню за кожен день прострочки виплати страхового відшкодування у розмірі 2375 грн. 89 коп. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, власником джерела підвищеної небезпеки, вважається особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.1\~ст.1166 ЦК України\~\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи чи юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Потерпілому належить право на власний розсуд обирати спосіб здійснення захисту свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст.\~1194\~ЦК України підстав. Страхова компанія виплатила позивачу страхове відшкодування, тобто виконала взяті на себе зобов'язання згідно діючого цивільного законодавства, а відповідач кошти для відшкодування заподіяної шкоди позивачу не сплатив, що і стало підставою для звернення позивача за захистом своїх порушених прав до суду. Таким чином різниця сплаченого страхового відшкодування та вартості матеріальної шкоди, визначеної автотоварознавчим дослідженням від 08.09.2017 року за № 2878 становить 68 630,83грн. і вона підлягає стягненню з відповідача [PERSON] Доказів, що б спростували висновки автотоварознавчого дослідження або вказували на інший розмір шкоди відповідачем та його представником суду не надано, хоча можливість врегулювати спір або надати суду докази, які б спростовували або піддавали сумніву ті докази, які в наявні в матеріалах справи сторона відповідача не здобула і не подала. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача в порядку ст. 625 ЦК України інфляційних витрат в сумі 12 353,55 грн. та 3% річних в розмірі 1 748,68 грн. за період з 18.07.2017 року по 23.05.2018 року, то вони не підгягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Згідно ч. 5\~ст. 11 ЦК України\~у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових кошті унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов'язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що між сторонами не укладалися договори та інші правочини, передбачені законом, а також угоди, які не передбачені законом, до того ж за рішенням суду з [PERSON] на користь позивача [PERSON] внаслідок спричинення матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП від 18.07.2017 року кошти не стягувались, тобто відсутні грошові зобов'язання. \~ \~ Тому\~суд приходить\~до висновку,\~що відсутні\~ підстави\~\~для\~стягнення на\~користь позивача\~інфляційних витрат\~та 3\~%\~річних від\~простроченої суми\~від знецінення\~неповернутих коштів.\~ Відповідно до\~положень ст.\~п.3\~ч 1\~та \~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~ судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~повязані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно\~ч 1-2\~ст 137\~ЦПК України\~витрати,\~повязані з\~правничою допомогою\~адвоката,\~несуть сторони,\~крім випадків\~надання правничої\~допомоги за\~рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] сплатив судовий збір 827.40 грн. та відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера б/н від 23.05.2018 року 3000 грн. за надану професійну правничу допомогу ( а.с. 1,83). Судом встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю даної цивільної справи, часом, витраченим адвокатом позивача на виконання відповідних робіт та ціною позову і відповідає наданому детальному опису робіт. \~ \~\~\~

Outcome: partial