Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

28 квітня 2020 року позивач звернулась до Обухівського районного суду Київської області з позовом до Обухівської районної Державної адміністрації Київської області, треті особи: Головне Управління Держгеокадастру в Київській області, Германівська сільська рада Обухівського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначила,\~що Обухівською\~районною Державною\~адміністрацією було\~прийнято розпорядження\~№ 8\~від 12.01.2004\~року,\~«Про надання\~у власність\~земельних ділянок\~власникам земельних\~часток (паїв)\~в межах\~Германівської сільської\~ради».\~Відповідно до\~нього було\~записано [PERSON] яка померла\~ [INFO] \~та є\~матір`ю\~позивачки,\~про передачу\~їй земельної\~ділянки №\~ [NUMBER] ,\~площею 2,5668\~га для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва\~на території\~ Германівської\~сільської ради,\~Обухівського району,\~Київської області.\~Після смерті\~ [PERSON] ,\~дана земельна\~ділянка перейшла\~у спадок\~позивачу. Спадкове майно було визначено згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого Обухівською райдержадміністрацією 16.12.1996 р. При оформленні успадкованого майна, позивачем було встановлено, що в 2004 році на [PERSON] було оформлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серія КВ № 055078 від 19.10.2004 р., площею 2,5668 га. Позивач стверджує, що даний Акт був складений з порушенням законодавства, зокрема, на час складання технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки з оформленням державних актів власникам земельних часток (паїв), [PERSON] , була померлою, що є недопустимим при складанні правовстановлюючих документів. Внаслідок цього , дані, вищевказаного державного акту, були внесені до державного земельного кадастру, що надалі унеможливлює оформлення спадщини позивачем, тому що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, підставою набуття у власність земельної ділянки, є сертифікат на земельну частку (пай). Позивачем, було подано запити до Відділу в Обухівському районі Головного Управління Держгеокадастру в Київській області для отримання копії технічної документації із землеустрою, на основі якої було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. В результаті огляду наданих документів із землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки у власність [PERSON] (померлої) було виявлено, що в Акті про перенесення в натуру меж земельних ділянок, які отримали свою земельну частку (пай) в натурі (на місцевості) в межах Германівської сільської ради Обухівського району Київської області, від 16.01.2004 року, біля прізвища та ініціалів землевласника, стоїть підпис, на той час вже померлої [PERSON] . Відтак позивач був змушений звернутись до суду за захист порушених його прав. Ухвалою судді від 04.05.2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. 25 травня 2020 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, подавши клопотання про слухання справи за його відсутності, та просить позов задовольнити. Відповідач, Обухівська районна Державна адміністрація, будучи повідомленими належним чином про час, місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, подали до суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, та просять прийняти рішення відповідно до норм чинного законодавства. Представник третьої особи Держгеокадастру до суду не з`явився, подав клопотання про слухання справи за їх відсутності, проти позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи Германівська сільська рада Обухівського району Київської області до суду не з`явився, подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, питання щодо рішення залишають на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1\~ст. 15 ЦК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1\~ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1\~ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] , померла [INFO] .. Спадкове майно було визначено згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого Обухівською райдержадміністрацією 16.12.1996 р. При оформленні успадкованого майна, позивачем було встановлено, що в 2004 році на [PERSON] було оформлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серія КВ № 055078 від 19.10.2004 р., площею 2,5668 га (копія Акту наявна в матеріалах справи). Даний Акт був складений з порушенням законодавства, зокрема, на час складання технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки з оформленням державних актів власникам земельних часток (паїв), [PERSON] , була померлою, що є недопустимим при складанні правовстановлюючих документів. Внаслідок цього, дані, вищевказаного державного акту, були внесені до державного земельного кадастру, що надалі унеможливлює оформлення спадщини позивачем, тому що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, підставою набуття у власність земельної ділянки, є сертифікат на земельну частку (пай). З метою захисту власних інтересів, позивачем, було подано запити до відділу в Обухівському районі Головного Управління Держгеокадастру в Київській області для отримання копії технічної документації із землеустрою, на основі якої було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки. В результаті огляду наданих документів із землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки у власність [PERSON] (померлої) було виявлено, що в Акті про перенесення в натуру меж земельних ділянок, які отримали свою земельну частку (пай) в натурі (на місцевості) в межах Германівської сільської ради Обухівського району Київської області, від 16.01.2004 року, біля прізвища та ініціалів землевласника, стоїть підпис, на той час вже померлої [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України визначено, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від Фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.155 ЗК України «У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним». Згідно ч.2 ст.158 ЗК України «Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян». Згідно ч.5 ст.116 ЗК України «Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом». Згідно ч.2 ст.152 ЗК України «Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків». Згідно пп. б), г), д) ч.3 ст.152 ЗК України «Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав …; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; застосування інших, передбачених законом, способів». В свою чергу, згідно пп. 3, 4, 5, 10 ч.2 ст.16 ЦК України «Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб». Згідно п.1 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 16.04.2004 р. суди мають захищати права всіх суб`єктів права власності на землю та на господарювання на ній при вирішенні земельних спорів. Згідно п.11 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 16.04.2004 р. «Розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність». Виходячи з вищеперерахованого, встановлюється, що відповідач порушив норми земельного законодавства при видачі Державного акту на земельну ділянку на померлу особу [PERSON] тим самим позбавивши позивача права на земельну ділянку, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved