Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

28.12.2020 в суд подано зазначений позов з таким обґрунтуванням вимог. 22.12.2020 позивачка поштою від Річківського НВК (відповідача) отримала наказ № 32к від 17.12.2020 про поновлення її на посаді заступника директора Річківського НВК «загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» на підставі рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 28.09.2020 і постанови про відкриття виконавчого провадження № 63944226 про примусове виконання цього рішення суду в частині поновлення на роботі, а також наказ № 33к від 18.12.2020 про припинення безстрокового трудового договору з позивачкою як із заступником директора Річківського НВК з рекомендацією звернутись до директора із заявою щодо укладення контракту. Того ж дня позивачка отримала з Міжгірського РВ ДВС постанову від 18.12.2020 про закінчення зазначеного виконавчого провадження. Позивачка вважає її звільнення з посади за наказом № 33 к від 18.12.2020 неправомірним , бо була поновлена на посаді і наступного дня звільнена з посади у період її захворювання і перебування на лікарняному. Ці дії відповідача позивачка вважає помстою їй за те, що вона оскаржила раніше в суді своє звільнення з посади заступника директора зазначеного навчального закладу, яке мало місце 02.10.2019, унаслідок чого Міжгірський районний суд виніс рішення від 28.09.2020 у справі № 302/1237/19. Цим рішенням суд визнав наказ про звільнення позивачки неправомірним і поновив позивачку на посаді заступника директора та стягнув втрачений заробіток на цій посаді за час вимушеного прогулу. Окрім цього, позивачка не була попереджена про наступне вивільнення відповідачем, який не виконав належно положення закону «Про повну загальну середню освіту» від 16.01.2020 № 463-ІХ щодо переведення педагогічних працівників комунальних закладів, яким виплачують пенсію за віком, з безстрокових трудових договорів на строкові, зокрема відповідач не запропонував позивачці до звільнення подати заяву про перехід на строкові трудові відносини, не попередив за два місяці до звільнення про зміну істотних умов праці. Натомість відповідач, виконуючи вищезазначені положення закону при переході з безстрокових трудових відносин з позивачкою як з педагогом (вчителем), який досяг пенсійного віку і отримує пенсію, на строкові трудові відносини в 2020 році за два місяці попереджував позивачку про такий перехід (зміну істотних умов праці). При цьому відповідач надсилав повідомлення рекомендованим листом та видавав відповідні накази. Ці трудові відносини відповідач оформив з позивачкою строком на один рік з 01.07.2020 по 30.06.2021 (включно). Представник позивача вважає дії відповідача дискримінаційними і просить суд скасувати наказ № 33 к від 18.12.2020 про припинення безстрокового трудового договору позивача і відповідача та поновити позивача на посаді заступника директора зазначеного навчального закладу та зобов`язати відповідача нарахувати і сплатити позивачу втрачений заробіток за час вимушеного прогулу у вигляді оплати за виконання обов`язків заступника директора. Винесені в справі процесуальні рішення: - згідно з ухвалою судді від 30.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі і призначено підготовчий судовий розгляд; - згідно ухвали суду від 16.02.2021 за клопотанням сторони позивача витребувано докази; - згідно ухвали суду від 16.02.2021 залучено в справу третьою особою без самостійних вимог на стороні відповідача Пилипецьку сільську раду в особі відділу освіти, сім`ї молоді та спорту; - згідно ухвали суду від 24.03.2021 закрито підготовчий судовий розгляд і призначено справу для розгляду по суті. Позиція сторони відповідача. За змістом відзиву на позовну заяву відповідач просить відмовити в задоволенні позову з огляду на таке. Позивач є особою пенсійного віку і з 24.05.2019 отримує пенсію, а тому на виконання закону «Про повну загальну середню о світу» ( покликається на ст.22 ч.2 п.3 , п.2 ч.3 розділу Х Прикінцевих та перехідних положень), має працювати виключно на основі строкових трудових договорів, що укладаються з керівником навчального закладу на строк від одного до трьох років. Відповідач вважає, що про зміну істотних умов праці позивача було повідомлено з 01.07.2020 як педагогічного працівника пенсійного віку. який отримує пенсію і повідомлення про таку зміну позивач отримала за № 52 від 13.04.2020. Окрім цього, відповідач у наказі № 33к від 18.12.2020 рекомендував позивачу звернутися до дирекції про укладення з нею контракту на посаді заступника директора, однак після видачі цього наказу позивач не подала такої заяви. Відповідач також пояснив, що позивач «раптово вибула на лікарняний» і повідомила відповідача про тимчасову непрацездатність пізніше і таке не впливає на припинення трудових відносин за підставою, передбаченою ст. 36 п. 9 КзпП України, а тільки змінює дату звільнення з урахуванням тимчасової непрацездатності. Відповідач в судове засідання, яке було призначено на 05.05.2021 не з`явився, будучи належно повідомленим про таке, що підтверджено в матеріалах справи. Така неявка мала місце і в попередніх судових засіданнях з посиланням на карантинні обмеження у зв`язку з Covid 19. Суд постановив розглянути справу без участі представника відповідача, бо умови адаптивного карантину, введеного Урядом України в 2020-2021 роках, не є перешкодою для розгляду цивільної справи по суті у зв`язку з неявкою по цій причині на розгляд справи в судове засідання. Окрім цього, відповідач висловив свою процесуальну позицію письмово у відзиві на позовну заяву та надав відповідні підтвердження. Представник відповідача також не надав доказів, що він особисто хворіє на короно вірусну хворобу. Позиція і пояснення третьої особи. Пилипецька сільська рада в справі визнала, що вона є засновником і власником комунального навчального закладу Річківський НВК І-ІІ ст. ДНЗ і зазначила, що відділ освіти не є самостійною юридичною особою, а тому фінансування відповідача як освітнього закладу здійснюється з бюджету сільської ради у тому числі і заробітної плати працівникам цього закладу, який за статутом внаслідок реорганізації має назву Річківський ЗЗСО І-ІІ ступенів Пилипецької сільської ради як правонаступник Річківського НВК з 26.01.2021. Керівник третьої особи - сільський голова підтримав позов [PERSON] та поновлення її на посаді заступника директора по навчально-виховній роботі Річківського ЗЗСО. Оцінивши зміст позову, позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню з огляду на таке обґрунтування. Встановлені судом обставини. Позивачка працювала у відповідача педагогом і заступником директора на умовах безстрокового трудового договору згідно з наказом начальника відділу освіти Міжгірської РДА № 1258-к від 11.12.2017. 02.10.2019 відповідач звільнив позивача з посади заступника директора за порушення трудової дисципліни. Згідно рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 28.09.2020 визнано неправомірним і скасовано наказ директора Річківського НВК № 28к від 02.10.2019 про звільнення позивача з посади заступника директора і поновлено на цій посаді та зобов`язано відділ освіти Міжгірської РДА нарахувати і виплатити втрачений заробіток за час вимушеного прогулу на посаді заступника директора, починаючи з 02.10.2019 по 28.09.2019. Рішення суду в частині поновлення на посаді і стягнення втраченого заробітку за час вимушеного прогулу в межах одного місяця допущено до негайного виконання. Це рішення суду не набрало законної сили і справ № 302/1237/19 знаходиться на перегляді Закарпатського апеляційного суду. Згідно наказу № 17к від 26.06.2020 директора Річківського НВК з позивачем припинено безстроковий трудовий договір з вчителем зарубіжної літератури Річківського НВК ЗНЗ І-ІІ ст. - ДНЗ з 01.07.2020 і продовжено трудовий договір на умовах укладеного строкового трудового договору (контракту) до 30.06.2020 (включно). Згідно наказу № 32к від 17.12.2020 директора Річківського НВК скасовано наказ від 02.10.2019 № 28к про звільнення [PERSON] (позивача) з посади заступника директора Річкіського НВК і поновлено позивача на попередній посаді (0,5 ставки) з 03.10.2019. Згідно наказу № 33к від 18.12.2020 директора Річківського НВК припинено з 18.12.2020 безстроковий трудовий договір із заступником директора з навчально-виховної роботи [PERSON] . Цим же наказом рекомендовано [PERSON] звернутися із заявою до дирекції щодо укладення контракту. Встановлені обставини не оспорюються. Вони підтверджені змістом наказів та доданих документів. Нормативне обґрунтування. Стаття 36 ч.1 п. 9 КзпП України передбачає підставою для припинення трудового договору підстави, передбачені іншими законами. Частина друга цієї ж норми передбачає, що зміна підпорядкованості підприємства, установи, організації не припиняє дії трудового договору. Законом «Про повну загальну середню освіту» Розділ Х Прикінцеві та перехідні Положення, пунктом 3 підпункт 1 установлено: - набрання чинності цим законом є підставою для припинення безстрокового трудового договору з керівниками державних і комунальних закладів загальної середньої освіти згідно з пунктом 9 частини один статті 36 КзпП України; - до 01.07.2020 засновники державних і комунальних закладів середньої освіти або уповноважені ними органи зобов`язані припинити безстрокові трудові відносини з керівниками таких закладів та одночасно укласти з ними (за їх згодою) трудові договори строком на один рік з керівниками, які отримують пенсію без проведення конкурсу. У разі їх незгоди з продовженням трудових відносин на умовах строкового трудового договору - звільнити їх згідно з п.9 ч.1 ст. 36 КзпП України. Після завершення строку трудового договору такі особи мають право обиратися на посаду керівника того самого закладу освіти на ще один строк відповідно до статті 39 цього Закону. Обґрунтування висновку суду. Закон «Про повну загальну середню освіту» визначив спеціальний порядок припинення трудових відносин з керівниками закладів загальної середньої освіти, зокрема і з тими, що досягли пенсійного віку і отримують пенсію за віком, та продовження з цими особами трудових відносин на умовах строкового трудового договору. Відповідач належно положення цього закону не виконав. Зокрема, виконавши рішення суду в частині негайного поновлення на попередній посаді заступника директора у зв`язку з визнанням судом такого звільнення неправомірним через два місяці і 17 днів з дня постановлення рішення суду і допущення його до негайного виконання, відповідач наступного дня звільнив позивача з цієї ж посади з грубим порушенням Розділу Х підпункту 3 пункту один Закону «Про повну загальну середню освіту». При цьому відповідач не попередив позивача про таке звільнення, не роз`яснив відповідачу можливість надати згоду (подати заяву) про укладення строкового трудового договору на один рік. Натомість зазначені вище положення закону вимагають провести припинення безстрокових трудових відносин з керівником закладу загальної середньої освіти з одночасним укладенням з ними (за їх згодою) строкового трудового договору. Отже, законодавець визначив, що згода або ж незгода такої особи має бути затребувана чи зафіксована у відповідній заяві та/або повідомленні такого працівника про наступне звільнення у зв`язку із законодавчими змінами істотних умов праці. Окрім цього відповідач припинив трудові відносини в період тимчасової непрацездатності позивача, що стверджено документально, не одержавши на це згоди позивача за відповідною заявою. Покликання відповідача на те, що позивачу наказом запропоновано звернутись із заявою до дирекції щодо укладення контракту не ґрунтується на законі, бо така пропозиція мала бути здійсненна до звільнення або ж в день звільнення. Неправомірним також визнається судом покликання відповідача на те, що повідомлення про зміну істотних умов праці позивачу надсилалось 13.04.2020 за № 52. Адже за змістом цього повідомлення відповідач виконував інші положення закону «Про повну загальну середню освіту» стосовно позивача, а саме щодо припинення з нею безстрокового трудового договору як з педагогом (вчителем). Отже, відповідач порушив грубо процедуру припинення трудових відносин з позивачем, яка чітко визначена законом. Порушенні трудові права позивача підлягають захисту шляхом скасування неправомірного наказу і відновлення попереднього становища, тобто поновлення на посаді заступника директора зазначеного навчального закладу. Відповідача також слід зобов`язати нарахувати та виплатити позивачу втрачений заробіток за час вимушеного прогулу. На підставі положень статті 430 ч.1 пункти 2,4, частини другої цієї ж статті ЦПК України суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання судове рішення в частині поновлені на попередній роботі (посаді) та стягнення втраченого заробітку за період з дня звільнення по день поновлення на посаді. Рішення щодо застосування ч.2 статті 430 ЦПК України обґрунтовується тим, що відповідач повторно звільнив позивача, попереднє рішення щодо негайного поновлення на посаді виконав із зволіканням у часі з порушенням розумного строку з надуманих причин. Такі дії призвели до того , що позивач, по суті, втратив заробіток за зазначеною посадою на тривалий час. Згідно з статтею 141 ЦПК України судові витрати у виді судового збору слід покласти на відповідача із стягненням у користь держави, з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати цих судових витрат згідно із статтею 5 закону «Про судовий збір». Розмір цих витрат суд установлює, виходячи із двох задоволених немайнових вимог за ставками, які передбачені законом «Про судовий збір», тобто в сумі 1816 гривень. Сторона позивача до винесення рішення суду не надала підтвердження сплати та розміру анонсованих у позовній заяві ви трат на правничу допомогу.

Outcome: approved