Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

27.06.2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 23.10.2011 року по 26.10.2016 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 20.06.2017 року стягнуто [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 900 грн. щомісячно, починаючи з 22 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття Вказує, що дитина являється інвалідом, йому встановлено діагноз: легка розумова відсталість поєднана із ЗНМ І-ІІ рівня та гіпердинамічним синдромом, що призводить до загальної дезадаптації, у звязку з чим лікарями йому призначено лікування. Вказує, що на розвиток здібностей та лікування сина вона витратила 23619,32 грн., а враховуючи, що вона з відповідачем мають рівні права та обовязки щодо сина. Відповідач, як батько дитини ухиляється від надання добровільної необхідної додаткової матеріальної допомоги для розвитку здібностей та лікування дитини, просить суд стягнути з відповідача в її користь половину витрачених коштів, що становить 11809,66 грн. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги. Просили суд позов задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали, не заперечували щодо стягнення додаткових витрат на лікування. В задоволенні вимог щодо стягнення суми додаткових витрат на придбання письмового стола та ноутбука просили суд відмовити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 23.10.2011 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Луцького міськрайонного суду від 26.10.2016 року розірвано. Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Згідно свідоцтва про народження неповнолітньої дитини [PERSON], відповідач [PERSON] являється його батьком (а.с. 3). Рішенням Луцького міськрайонного суду від 20.06.2017 року стягнуто [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 900 грн. щомісячно, починаючи з 22 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 4). Як вбачається з посвідчення серії ААГ № 087953 від 13.05.2017 року [PERSON] являється інвалідом дитинства (а.с. 5). Згідно медичного висновку № 18 від 14.04.2017 року та консультаційного висновку спеціаліста від 19.06.2017 року, дитині - [PERSON] встановлено діагноз: легка розумова відсталість поєднана із ЗНМ І-ІІ рівня та гіпердинамічним синдромом, що призводить до загальної дезадаптації, у звязку з чим йому призначено лікування (а.с. 6, 7). Як вбачається з наданих чеків, видаткових накладних позивачем [PERSON] понесено витрати на лікування сина [PERSON] в розмірі 13648, 51 грн. (а.с. 8-19). Згідно товарного чеку від 15.06.2016 року [PERSON] придбала письмовий стіл (дитячий) вартістю 1400 грн. Крім того, згідно фіскального чеку 000003 [PERSON] понесено витрати на придбання ноутбука DELL Ins piron 5551, в тому числі на його налаштування та мишу LOGITECH M1, що становить загальну суму 8570,81 грн. (а.с. 20). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) . Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В судовому засіданні відповідач не заперечував, що його син дійсно хворіє і потребує додаткових витрат, повязаних з лікуванням, лікарським обстеженням, проведенням інших профілактичних заходів та посиленого харчування, тощо. На думку суду, взаємовідносини, які виникли між сторонами, а також, небажання відповідача самостійно піклуватись про понесення додаткових витрат на свого сина і є тими обставинами, що мають істотне значення для визначення за рішенням суду розміру участі відповідача у додаткових витратах на дитину. У п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що до участі у додаткових витратах на утримання дитини, можна притягати лише батьків, у цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Судом встановлено, що позивач понесла додаткові витрати на лікування сина в розмірі 13648,51 грн. та на розвиток здібностей сина, придбавши письмовий стіл та ноутбук, в розмірі 9970,81 грн. Тому враховуючи рівність прав та обовязків батьків щодо дитини, суд вважає, що слід стягнути з відповідача в користь позивача суму в розмірі 11809,66 грн. понесених додаткових витрат на дитину - [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved