Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

28.08.2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] і просить ухвалити рішення, яким розірвати між ними шлюб, зареєстрований 07 травня 2003 року у Галицькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 12, місце проживання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] визначити з нею, стягнути з відповідача в її користь понесені судові витрати по справі. З протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2019 року, дана справа передана для розгляду судді Юсип І.М. З позовної заяви, поданої позивачем вбачається, що 07 травня 2003 року у Галицькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області між сторонами зареєстровано шлюб. У шлюбі народилося двоє дітей: син, [PERSON] , [INFO] та син, [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, чоловік не забезпечує сім`ю, зловживає алкоголем, різні погляди на сімейне життя, з приводу чого, часто виникають сварки. Свідками сварок є діти, що негативно впливає на їх виховання. Протягом тривалого часу відсутнє почуття любові та поваги один до одного. Просить шлюб розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати разом із нею. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, однак нею подано заяву, в якій позов позивача підтримує, просить задовольнити. Справу розглянути у її відсутність. Не заперечує щодо заочного розгляду справи у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься у матеріалах справи. Тому зі згоди позивача, яка викладена у заяві представника, суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 14 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.3, ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом установлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.08.2019 року - 07 травня 2003 року у Галицькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 12 (а.с. 7). У шлюбі народилося двоє дітей: : син, [PERSON] , [INFO] та син, [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 9), які проживають разом із матір`ю та перебувають на її утриманні. Сімейне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини фактично припинилися. Сімейні стосунки не підтримують. Спільне господарство не ведуть. Сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до правової позиції Пленуму Верховного Суду України, викладеної в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»: проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя». Сторони не змогли зберегти сім`ю, а тому суд вважає встановленим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та постановляє рішення про задоволення позовних вимог, відповідно до яких: шлюб між сторонами слід розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати із матір`ю. За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката, підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Оскільки позивач надала суду належно оформлену копію договору про надання юридичної допомоги та квитанцію про сплату наданої послуги (а.с. 10, 11), суд вважає, що позовна вимога, щодо стягнення коштів затрачених позивачем на правову допомогу підлягає задоволенню в розмірі 1000 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved