Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

29.05.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання відповідача та її дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він є власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Як зазначає позивач, відповідачка з дітьми з 2002 року не проживає у вказаному будинку, не бере участі в його утримані та не сплачує комунальні послуги. Крім того він не має можливості оформити субсидію чим об`єктивно порушуються його права. Посилаючись на ці обставини позивач вважає, що відповідачка втратила право користування жилим приміщенням. В судове засідання позивач не з`явився. При цьому подав заяву про підтримання позову, в якій клопотав про розгляд справи за його відсутності та проти заочного винесення рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Відзив на позов не подав. У зв`язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд находить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що відповідно акту про не проживання від 18.03.2019 року та довідки про склад сім`ї та проживання від 18.03.2019 року, в жилому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований і проживає [PERSON] , [INFO] ; зареєстровані але не проживають дочка [PERSON] , [INFO] ; - онук [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] [PERSON] , [INFO] . (а.с. 7,8) Відповідно надано копії про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічного паспорту, та договору купівлі-продажу, позивач [PERSON] є власником жилого приміщення за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 9-17) Проаналізувавши встановлені по справі обставини і визначені відповідно до них правовідносини суд виходить з такого. Ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При цьому ст. 13 ч. 1 ЦК України визначено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно ст. 405 ч.2 ЦК України член сім`ї\~власника житла\~втрачає право\~на користування\~цим житлом\~у разі\~відсутності члена\~сім`ї\~без поважних\~причин понад\~один рік,\~якщо інше\~не встановлено\~домовленістю між\~ним і\~власником житла\~або законом. З аналізу наведених доказів також слідує, що відповідачка разом з дітьми фактично не проживає в спірному жилому приміщенні з власної волі. В судовому засіданні також не виявлено визначених ст. 71 ч. 3 ЖК України підстав, згідно яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців. Таким чином, оскільки відповідачка разом з дітьми без поважних причин не проживають в жилому приміщенні більш ніж шість місяців, то на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України їх слід визнати такими, що втратили право користування належним позивачу жилим приміщенням.

Outcome: approved