Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

28.02.2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області (далі відповідач) про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позову позивач зазначає, що спірне спадкове майно складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: вулиця Піонерська, 34 с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області. Його ринкова вартість станом на 07.02.2018 р. складає 60 999,00 грн. Спірний житловий будинок був збудований матірю позивачки [PERSON]. За даними погосподарської книги № 7 господарського обліку № 0600-1 Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області власником спірного житлового будинку є [PERSON]. Також за померлою згідно погосподарського обліку значиться земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 0,02 га для ведення особистого селянського господарства. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого усе належне їй майно вона заповіла позивачу [PERSON] Позивач спадщину після смерті матері [PERSON] прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Петропавлівської державної нотаріальної контори. Крім того, позивач отримала свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцю. 06.02.2018 року позивач звернулася до Петропавлівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, але нотаріус своєю постановою від 06.02.2018 р. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок у зв'язку з ненаданням позивачкою оригіналу правовстановлюючого документа на це майно. Посилаючись на норми ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1268 Цивільного кодексу (далі ЦК) України позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: вулиця Миру, 34, с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 12.12.2008 року. Позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала і просила задовольнити. Відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності його представника. Вивчивши надані позивачем докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини між сторонами регулюються нормами ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що 12 грудня 2008 року померла мати позивача [PERSON], про що вчинено актовий запис № 106, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 237392, виданим виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області 12 грудня 2008 року (а.с. 11). Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя спадкодавець [PERSON] склала заповіт, який посвідчений 07.02.2003 року приватним нотаріусом Першотравенського міського нотаріального округу, що зареєстрований у реєстрі за №372, згідно з яким усе належне їй майно вона заповіла [PERSON] (а.с. 10). Отже, спадкування її майна має відбуватися за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на наступне майно: садибний (індивідуальний) житловий будинок, розташований по вул. Миру, 34 в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, який складається із наступних споруд, позначених в технічному паспорті житлового будинку спеціальними знаками: житловий будинок «А»; прибудова до будинку «а»; тамбур «а1»; сарай «Б»; убиральня «В»; літня кухня «Г»; огорожа «1-4»; гараж «Д»; погріб «пдГ»; (а.с. 19-21); грошовий вклад з належними процентами у філії Павлоградського відділення № [NUMBER] «Ощадбанк» ТВБВ № 2992/069 по рахункам № 10948 та № 915513439 в сумі 2456,22 грн.; земельну ділянку площею 7,180 га, кадастровий номер: 1223882500:03:001:0587, розташовану на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯА № 838487, виданого Петропавлівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 12.01.2006 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010612900014. Позивач є донькою спадкодавця [PERSON] Їхні родинні стосунки підтверджуються наступними документами: повторним свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 266637, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, де матірю [PERSON] записана [PERSON] (а.с. 4); свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-КИ № 266637, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Петропавлівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, згідно з яким [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та взяла собі прізвище чоловіка «Драчко» (а.с. 8); свідоцтвом про укладення шлюбу серії VІІ-УР № 022469, виданим Першотравневою сільською радою Дніпропетровської області, згідно з яким [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та взяла собі прізвище чоловіка «Дехер» (а.с. 9). На день смерті спадкодавця [PERSON] була зареєстрована та проживала разом з квартирантами, що підтверджується довідкою № 507, виданою 07.02.2018 року Миколаївською сільською радою Петропавлівського району Дніпропетровської області (а.с. 17). Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. 26.05.2009 року позивач звернулася з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 19924295 від 26.05.2009 року, виданим Петропавлівською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області (а.с. 12). 10.02.2010 року позивач звернулася до Петропавлівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом, і їй видані: свідоцтво про прийняття спадщини за заповітом у вигляді земельної ділянки, площею 7,180 га, кадастровий номер: 1223882500:03:001:0587, розташованої на території Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва 174/2009 від 10.02.2010 року, зареєстрованого в спадковому реєстрі за № 151 (а.с.16) та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 22832362 від 10.02.2010 року (а.с.14); свідоцтво про прийняття спадщини за заповітом у вигляді грошового вкладу з належними процентами у філії Павлоградського відділення № [NUMBER] «Ощадбанк» ТВБВ № 2992/069 по рахункам № 10948 та № 915513439 в сумі 2456,22 грн., що підтверджується копією свідоцтва 174/2009 від 10.02.2010 року, зареєстрованого в спадковому реєстрі за № 154 (а.с.16) та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 22832380 від 10.02.2010 року. У видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на садибний (індивідуальний) житловий будинок, розташований по вул. Миру, 34 в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області, що належав померлій [PERSON], завідувач Петропавлівської державної нотаріальної контори постановою від 06.02.2018 року відмовила, тому що позивачем не було надано правовстановлюючі документи на будинок (а.с. 25). Відповідно до ч. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. У позивача відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за заповітом через відсутність оригіналу свідоцтва про право власності на житловий будинок і тому вона звернулася з позовом до суду. Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 380 ЦК України визначено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Садибою згідно з статтею 381 ЦК України є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. ЦК України не містить визначення такого об'єкта права власності як домоволодіння. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який прийнято 01.07.2004 року, набрав чинності 03.08.2004 року, в редакції від 04.07.2012 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Належність померлій [PERSON] на праві особистої власності житлового будинку підтверджується довідкою Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області № 509 від 07.02.2018 року про те, що домоволодіння № 34 по вул. Піонерській в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області належить померлій [PERSON] згідно з погосподарською книгою № 7 господарського обліку 0600-1 (а.с. 23). Відповідно до довідки Павлоградського МБТІ від 01.12.2017 року право власності на будинок по вул. Миру, 34 в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області не зареєстровано. На підставі рішення виконкому Миколаївської сільської ради народних депутатів Петропавлівського району Дніпропетровської області №105 від 11.03.1985 року за [PERSON] було визнано право власності на вказаний будинок, але власник не звернувся для оформлення свідоцтва про право власності (а.с.22). Отже, садибний (індивідуальний) житловий будинок № 34 по вул. Піонерській в с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської області належав на праві власності померлій [PERSON], яка набула його відповідно до діючого законодавства, позивачка є спадкоємцем першої черги спадкового майна зазначеної особи у вигляді житлового будинку, і нотаріус безпідставно відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нього, тому позов підлягає задоволенню. Вартість спадкового домоволодіння складає 60999 грн., що підтверджується висновком про вартість обєкта оцінки, виконаного фізичною особою підприємцем [PERSON] від 07 лютого 2018 року (а.с. 26). Виходячи з цієї ціни позову та вимог пп.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», позивачем був сплачений судовий збір, про що до позову додана квитанція банку від 28.02.2018 року (а.с.1). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, тому суд вважає за можливе клопотання позивача задовольнити та залишити судові витрати на ній (а.с. 4). На підставі викладеного, ст. ст. 328, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved