Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

28.02.2012 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння. Позов мотивовано тим, що перебуваючи в зареєстрованому шлюбі між позивачем та [PERSON], була придбана за власні кошти квартира [ADDRESS]. У 2002 році позивач виїхала на роботу до Італії, щоб поліпшити фінансовий стан родини. У 2007 році [PERSON] закладає спільну квартиру при цьому розлучився з позивачем без її згоди, а саме: 23.07.2007 року рішення про розлучення набрало законної сили, і цього ж дня [PERSON] отримує паспорт без штампу про розірвання шлюбу, 10.08.2007 року підписує кредитний договір, 13.08.2007 року підписує іпотечний договір та 20.08.2007, 21.08.2007 року, 23.10.2007 року купує на отриманні кредитні кошти кавові автомати вартістю 168126грн. З 2008 року [PERSON] переобладнує спільну квартиру для здачі під офіси, а саме ВООП партії «Україна майбутнього», ФС «Майбутнє життя», туристична фірма «МЕР-КА-БА». [INFO] року [PERSON] помер, після якого відкрилась спадщина. Однак, з дня смерті [PERSON] [PERSON] використовує квартиру [ADDRESS] без законних на те підстав, здає її в оренду під офіс фінансовому сервісу «Майбутнє життя» та отримує кошти на свої потреби. За час життя [PERSON] були придбані 12 штук кавових автоматів за кошти отриманні під закладення спільної сумісної власності, два кавових автомати [PERSON] продав за життя. [PERSON] використовує кавові автомати до теперішнього часу для отримання прибутків і не бажає повернути їх в добровільному порядку. Просить витребувати із незаконного володіння [PERSON] квартири [ADDRESS] шляхом виселення фінансового сервісу «Майбутнє життя». Витребувати документи від відповідача та фінансового сервісу «Майбутнє життя» на підставі яких провадиться оренда квартири. Витребувати рішення виконкому ВМР від 15.08.2006 року № 1860 на реконструйовані офісні приміщення квартири [ADDRESS] та підстави для винесення рішення: заяву з дозволами - підписаними співвласниками квартири [PERSON] та усіх прописаних повнолітніх членів сім'ї. Витребувати від [PERSON] десять кавових автоматів. Витребувати договори оренди складені між [PERSON] та керівництвом закладів в яких розташовані автомати протягом 2010-2011 років та стягнути судові витрати (Т№1а.с.137-145). Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 10.05.2012 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено фінансовий сервіс «Майбутнє життя» (Т№2а.с.145). В судовому засіданні від 02.07.2012 року [PERSON] надала суду заяву про доповнення та зміну позову, згідно якої просила залишити без розгляду вимогу про виселення фінансового сервісу «Майбутнє життя» із квартири [ADDRESS]. Виділити частку у спільному майні подружжя та відокремити її від спадщини. Стягнути з [PERSON], фінансового сервісу «Майбутнє життя» солідарно - доходи, які за звичайних обставин могла б отримати позивач, якби її право не було порушено, у сумі 18 480грн. Зобов'язати оплатити заборгованість - виплатити за комунальні платежі, електроенергію, газ - солідарно, на момент 18.06.2012 року з [PERSON] та фінансового сервісу «Майбутнє життя» (Т.№2а.с.189-192). За клопотанням [PERSON] провадження у справі ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.07.2012року зупинено до вирішення Вищим спеціалізованим судом України справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу (Т№2а.с.234). Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 12.09.2012 року провадження відновлено (Т№2а.с.237). За клопотанням [PERSON] провадження у справі ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.10.2012 року зупинено до вирішення цивільної справи № 212/12434/2012 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] недійсним (Т№3а.с.8). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.03.2014 року провадження відновлено (Т№3а.с.15). 15.04.2014 року [PERSON] надала суду заяву про зміну до позовних вимог, згідно якої просила визнати факт, що квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] та їх частки є рівними. Виділити [PERSON] частку у спільному майні подружжя яка складається ? від квартири [ADDRESS] та відокремити її від спадкової маси. Встановити факт що 12 кавових автоматів є спільною сумісною власністю колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] та їх частки є рівними по 6 кавових автоматів кожному. Стягнути з відповідача на користь [PERSON] кошти за продані кавові автомати з розрахунку 12:2=6 кавових автоматів, які були у наявності на день смерті. Із розрахунку платіжних документів 2007 року та становлять 216,576:2=108,288грн., за рахунок частки відповідача у спадщині. Стягнути з відповідача на користь позивача 18480грн. доходів отриманих відповідачем від орендарів, які за звичайних обставин позивач міг би отримати, якби не було порушено його право, за рахунок частки відповідача у спадщині. Стягнути з відповідача на користь позивача 1695 грн. за неоплачені комунальні послуги та витрати на придбання нового замка, який відповідач пошкодила, які відшкодування матеріальних збитків, за рахунок частки відповідача у спадщині. Стягнути з відповідача на користь позивача кошти сплачені БТІ із отримання витягу з реєстру права власності, який з причин накладання арешту, втратив свою силу, у сумі 459,09грн., як відшкодування матеріальних збитків, за рахунок частки відповідача у спадщині. Стягнути з відповідача на користь позивача кошти у сумі 20000грн., як відшкодування завданих моральних збитків. Стягнути з відповідача на користь позивача витрати понесені на оплату судового збору та надання правової допомоги адвокатом [PERSON] за рахунок частки відповідача у спадщині. Визначити та виділити позивачу частку у спадковому майні. Скасувати ухвалу суду від 20.01.2012 року про забезпечення позову (Т№3а.с.77-84). 28.04.2014 року позивач надала суду заяву про зміну та доповнення до позовних вимог, згідно яких просила виділити [PERSON] частку у спільному майні подружжя яка складається ? від квартири [ADDRESS] та відокремити її від спадкової маси. Стягнути з відповідача на користь [PERSON] кошти за продані кавові автомати з розрахунку 12:2=6 кавових автоматів, які були у наявності на день смерті. Із розрахунку платіжних документів за 2007 року та становлять 216,576:2=108,288грн., за рахунок частки відповідача у спадщині. Стягнути з відповідача на користь позивача 18480 грн. доходів отриманих відповідачем від орендарів, які зазвичайних обставин позивач міг би отримати, якби не було порушено його право, за рахунок частки відповідача у спадщині. Стягнути з відповідача на користь позивача 1695 грн. за неоплачені комунальні послуги та витрати на придбання нового замка, який відповідач пошкодила, як відшкодування матеріальних збитків, за рахунок частки відповідача у спадщині. Стягнути з відповідача на користь позивача кошти сплачені БТІ із отримання витягу з реєстру права власності, який з причин накладення арешту, втратив силу у сумі 459,09грн., як відшкодування матеріальних збитків, за рахунок частки відповідача у спадщині. Стягнути з відповідача на користь позивача кошти у сумі 20000грн. як відшкодування матеріальних збитків, за рахунок частки відповідача у спадщині. Стягнути з відповідача на користь позивача витрати понесені на оплату судового збору та надання правової допомоги адвокатом [PERSON], за рахунок частки відповідача у спадщині. Визначити та виділити позивачу частку у спадковому майні та скасувати ухвалу суду від 20.01.2012 року про забезпечення позову (Т№3а.с.91-92). 20.06.2014 року в судовому засіданні позивач надала заяву про зменшення позовних вимог, згідно яких просила виділити [PERSON] частку у спільному майні подружжя, яка становить ? частку від квартири [ADDRESS]. Стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] кошти за продані кавові автомати з розрахунку 12:2=6 кавових автоматів, які були у наявності на день смерті, із розрахунку платіжних документів 2007 року та становлять 216576:2=108288грн. Стягнути з відповідача на користь позивача 18480грн доходів, отриманих відповідачем від орендарів ,які користувалися квартирою [ADDRESS]. Стягнути з відповідача на користь позивача кошти сплачені БТІ за отримання витягу з реєстру права власності в сумі 459,09грн. Стягнути з відповідача на користь позивача кошти у сумі 20000грн, як відшкодування завданих моральних збитків. Стягнути з відповідача на користь позивача витрати понесені на оплату судового збору та правової допомоги. 26.06.2014 року в судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги в частині оплати судового збору в розмірі 3129грн. та на правову допомогу в розмірі 3654,20грн. В судовому засіданні позивач та її адвокат уточнені позовні вимоги підтримали за обставин викладених в заяві, просили позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, заперечила щодо задоволення позовних вимог. Просила в задоволені позову відмовити. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що 03.07.1982 року було зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис №1346 (Т№1а.с.146). За час шлюбу [PERSON] була придбана у власність квартира [ADDRESS], яка була зареєстрована за [PERSON], що підтверджується договором купівлі - продажу від 20.07.1992 року № 2124 (Т№1а.с.147-148). Згідно свідоцтва про смерть [INFO] року помер [PERSON], актовий запис №1789 (Т№1а.с.155). На підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 12.07.2007 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (Т№1а.с.8). Згідно з ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 15.11.2011 року рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 12.07.2007 року скасовано. Провадження по справі закрито (Т№1а.с.158-159). 11.05.2012 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 15.11.2011 року скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд (Т№2а.с.171-173). Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 20.06.2012 року виключено з мотивувальної частини рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 12.07.2007 року посилання на ст. 109 СК України як на правову підставу розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] В решті рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 12.07.2007 року залишено без змін (Т№2а.с.214-215). Згідно п.22 постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі (ч.1 ст.71 СК України). Згідно ч.1 ст. 29 КпШС якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення. Для вимоги про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю розведеного подружжя, встановлюється трирічний строк позовної давності. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позивачем обраний неправильний спосіб захисту, оскільки законом не передбачений виділ частки у спільному майні подружжя, тому позовна вимога про виділення [PERSON] частки у спільному майні подружжя, яка становить ? частку від квартири [ADDRESS], задоволенню не підлягає. Позовна вимога про стягнення з відповідача на користь [PERSON] коштів за продані кавові автомати з розрахунку 12:2=6 кавових автоматів, які були у наявності на день смерті із розрахунку платіжних документів 2007 року та становлять 216576:2=108288грн. не підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач визначав ціну кавових автоматів з огляду на рахунки - факти та видаткові накладні (Т№1а.с.167,168-170), однак дані документи суд не бере до уваги як допустимий та належний доказ придбання [PERSON] кавових автоматів, оскільки рахунок - фактура за своєю правовою природою є документом, який видається покупцеві для оплати товару. Видаткова накладна є первинним документом, який фіксується факт здійснення господарської операції, як - то передача товару. В наданих позивачем видаткових накладних учасниками господарської операції зазначенні суб'єкти господарювання, то до їх складання і оформлення підлягають обов'язковому застосування приписи ЗУ «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні». Статтею 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» встановлено обов'язкові реквізити первинного документу, серед яких зазначена наявність особистого підпису або інших даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. В наданих документах - рахунки - факти та видаткові накладні (Т№1а.с.167,168-170), зі сторони покупця (отримувача товару) відсутній підпис [PERSON], а інших доказів про проведення [PERSON] оплати за кавові автомати позивачем не надано, суд вважає, що позивачем не доведено факту перебування у власності [PERSON] спірних кавових автоматів. Крім того, надані позивачем рахунки - факти та видаткові накладні датуються серпнем, вереснем та жовтнем 2007 року, а в силу ст. 114 ч.2 СК України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був припинений 23.07.2007 року з моменту набрання рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 12.07.2007 року законної сили. Таким чином, надані позивачем рахунки - факти та видаткові накладні містять дату, яка настала після припинення шлюбу, між позивачем та [PERSON], що свідчить про відсутність підстав для визнання кавових автоматів спільним сумісним майном подружжя та стягнення з відповідача на користь позивача кошти за продані кавові автомати з розрахунку 12:2=6 кавових автоматів, які були у наявності на день смерті із розрахунку платіжних документів 2007 року та становлять 216576:2=108288грн. Позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 18480грн. доходів, отриманих відповідачем від орендарів, які користувалися квартирою [ADDRESS] не підлягають задоволенню, в зв'язку з недоведеністю. Так, згідно договору оренди нежитлового приміщення від 04.12.2010 року [PERSON] передав у строкове платне користування приміщення за адресою: [ADDRESS], для здійснення орендарем його статутної діяльності, строком до 04.12.2011року (Т№2а.с.88-91). Проте, згідно ст. 608 ЦК України припинився [INFO] року в зв'язку зі смертю [PERSON], тому були відсутні правові підстави для внесення та отримання орендарем орендної плати, а інших доказів про оренду даного приміщення позивачем суду не надано. З викладеного вбачається, що позивачем не доведена вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 18480грн. доходів, отриманих відповідачем від орендарів, які користувалися квартирою [ADDRESS], тому суд відмовляє в її задоволені. Позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача коштів сплачених БТІ за отримання витягу з реєстру права власності в сумі 459,09грн. не ґрунтується на приписах законодавства з огляду на наступне. Згідно п. 4.3 гл. 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом МЮ України від 22.02.2012 року № 296/5, та який діяв на час замовлення від 26.06.2012року позивачем витягу з реєстру права власності, якщо на нерухоме майно накладено арешт судовим чи слідчим органами, видача свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя відкладається до зняття арешту. При цьому вимогами даного Порядку не вимагається в подальшому надання додаткового витягу. Крім того, позивач посилається, на те, що даний витяг їй необхідно було пред'явити нотаріусу для відкладення нотаріальних дій, однак доказів про подання витягу нотаріусу та відкладення вчинення нотаріальних дій, суду не надала, тому дана позовна вимога не підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа, має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Позовна вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача кошти в сумі 2000грн. як відшкодування завданих моральних збитків позивачем не доведена та не наведено підстав визначення суми моральної шкоди в розмірі саме 20000грн., тому задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу статей 58,59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст. 212 ЦПК). Згідно ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати понести за рахунок позивача. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed