Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

28 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай). Свої вимоги позивачка мотивує тим, що [INFO] року померла її баба по лінії матері, [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 5,57 в умовних кадастрових гектарах у землях, які перебували в колективній власності СГАПТЗТ «Мирний», посвідчену сертифікатом серії [NUMBER], розташовану на території Павлівської сільської ради Білопільського району. На день смерті [PERSON] проживала разом зі своєю донькою, а її матір'ю - [PERSON]. Остання фактично прийняла спадщину після смерті баби, але юридично не оформила. [INFO] мати померла. Після її смерті відкрилася спадщина на успадковану нею за життя земельну ділянку, яка належала [PERSON] Вказує, що прийняла спадщину після смерті матері, подавши нотаріусу відповідну заяву. Однак, у зв'язку з втратою правовстановлюючого документа на вищевказану земельну ділянку не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину та вільно користуватись спадковим майном. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON], яка померла [INFO], право власності на земельну частку (пай) розміром 5,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землях, які перебували у колективній власності СГАПТЗТ «Мирний», розташовану на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області посвідчену сертифікатом серії [NUMBER] від 17 грудня 1996 року, виданим на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації №353 від 10 грудня 1996 року на ім'я [PERSON]. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася. Представник останньої за довіреністю [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує (а. с. 42). Представник відповідача - Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. В. о. сільського голови Тарасенко С. В. надіслала листа про розгляд справи у відсутність їх представника, позов визнають (а. с. 41). Представник третьої особи - Білопільської районної державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Сумській області в судове засідання не з'явився. Завідувач держнотконтори Ковальова Л. Б. надіслала заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а. с. 36). У зв'язку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних доказів, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Суд вважає, що на підставі п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після [PERSON], яка померла [INFO] року, слід застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, а після [PERSON], яка померла [INFO], норми нині діючого ЦК України. За змістом ч. 1 ст. 524, ст. 525 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] року в м. Білопілля Сумської області померла баба позивачки по материнській лінії - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 15, 17-18). Після смерті останньої відкрилася спадщина на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 5,57 в умовних кадастрових гектарах у землях, які перебували в колективній власності СГАПТЗТ «Мирний», розташовану на території Павлівської сільської ради, посвідчену сертифікатом серії [NUMBER] від 17 грудня 1996 року, виданим на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації №353 від 10 грудня 1996 року (а. с. 19). За інформацією Павлівської сільської ради [PERSON] на день смерті [INFO] року була зареєстрована [ADDRESS], де проживала та вела спільне господарство разом із донькою, [PERSON]. Остання вступила в управління спадковим майном, розпорядилася особистими речами та предметами домашнього вжитку. Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом сільської ради не посвідчувався (а. с. 16). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 04 жовтня 2017 року вбачається, що спадкова справа після [PERSON], яка померла [INFO] року, не заведена (а. с. 38). Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що [PERSON], фактично прийняла спадщину після смерті матері, [PERSON], вступивши в управління та володіння спадковим майном, але юридично не оформила. За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України 2003 року, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1261 ЦК України діти спадкодавця мають право на спадкування за законом у першу чергу. В силу ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини чи подачі до нотаріальної контори або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяви про прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом також встановлено, що мати позивачки, [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 12). За інформацією Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області [PERSON], яка померла [INFO], до дня смерті без реєстрації проживала одна за адресою: [ADDRESS] Заповіт від імені померлої виконавчим комітетом сільської ради не посвідчувався (а. с. 13). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 15 серпня 2017 року, яке набрало законної сили 28 серпня 2017 року, позивачці визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері, [PERSON], яка померла [INFO] (а. с. 21-22). З матеріалів справи вбачається, що спадкова справа після [PERSON], яка померла [INFO] заведена за заявою позивачки [PERSON] Номер справи у спадковому реєстрі 61218470 (а. с. 36-37). Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позивачка в установленому законом порядку прийняла спадщину після матері, [PERSON], яка померла [INFO], подавши нотаріусу відповідну заяву. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною другою статті 373 ЦК України визначено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України). Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Аналогічні положення закріплені і в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зі змінами і доповненнями. Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови «Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в порядку спадкування за законом після смерті матері, [PERSON], яка померла [INFO], позивачка має право на земельну частку (пай) розміром 5,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території Павлівської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену сертифікатом серії [NUMBER] від 17 грудня 1996 року, виданим на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації №353 від 10 грудня 1996 року, на ім'я [PERSON] Однак, позивачка позбавлена можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном у зв'язку з втратою сертифікату на право на земельну частку (пай) (а. с. 24, 35). Таким чином, суд приходить до висновку про захист права позивачки і задоволення позовних вимог у повному обсязі. При цьому суд враховує також і ту обставину, що відповідач позов визнав повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved