Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

28 вересня 2018 року\~ Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 09 жовтня 2015 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 8274,54 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за використання кредитом у розмірі 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ ПриватБанк Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір. Таким чином відповідач взяла на себе зобов'язання щомісячно сплачувати кредит, відсотки за його користування, комісію, а також інші витрати згідно договору. Однак у зв'язку з тим, що відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, станом на 02 вересня 2018 року виникла заборгованість на\~\~загальну суму 11886,51 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом на суму 4781,80 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом 1206,75 гривень, заборгованості за пенею та комісією 5355,56 гривень, штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди 542,40 гривень. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою судді від 11 жовтня 2018 року у справі відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений ухвалою строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ ПриватБанк підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 09 жовтня 2015 року. Позивачем було надано відповідачу кредит у розмірі 8274,54 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач взяла на себе зобов'язання щомісячно сплачувати кредит, відсотки за його користування, комісію, а також інші витрати згідно договору. Однак відповідачем не виконуються вищевказані умови кредитного договору та згідно наданого представником позивача розрахунком станом на 02 вересня 2018 року\~\~виникла заборгованість на\~\~загальну суму 11344,11 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом на суму 4781,80 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом 1206,75 гривні, заборгованості за пенею та комісією 5355,56 гривень, штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди 542,40 гривень. В силу положень ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Невиконання відповідачем умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів у встановлений кредитним договором термін, надає право позивачу вимагати від нього вчинення цих дій у судовому порядку. Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. При підписанні Генеральної угоди від 09 жовтня 2015 року відповідач підтвердив, що дана Генеральна угода разом з наданими АТ КБ ПриватБанк Умовами та правилами, Тарифами складають між відповідачем та позивачем кредитний договір. Відповідно до п.п.1.1.3, 1.7, 2.1 Генеральної угоди датою остаточного погашення заборгованості за Договором 1 є 31 жовтня 2016 року. Пунктом 1.3 Генеральної угоди передбачено, що у випадку порушення позичальником будь-якого зобовязання передбаченого договором та розділом 1 Генеральної угоди більш ніж на 1 день, строком повернення кредитних зобовязань є другий день з моменту таких порушень. Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості за договором №б/н від 09 жовтня 2015 року, відповідачем [PERSON], з моменту підписання Генеральної угоди та отримання коштів в сумі 8274,54 гривень, останній платіж щодо погашення заборгованості, як тіла кредиту так і відсотків за користування кредитом, було здійснено 26 квітня 2016 року в розмірі 750,00 грн. та 71,50 грн. відповідно. Разом з тим, позивач заявляє вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та штрафу. Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме пунктом 2.1 Генаральної угоди передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з пунктами 1.3.3, 2.2 Генаральної угоди передбачена сплата штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов'язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, постанові від 11 жовтня 2017 року №347/1910/15-ц. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Частина 6 статті 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів вказує на те, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Тому відповідно до зазначеного вище, ст.3 ЦК України, ст.11 ЦПК України суд вважає, що штраф в розмірі 542,40 грн. не підлягає до стягнення. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь АТ КБ ПриватБанк слід стягнути судовий збір у розмірі 1762,00 гривень, сплачений позивачем при поданні позову. Відповідно до вказаного вище, належна оцінка зібраних у справі доказів вказує на наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача. А тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ КБ ПриватБанк заборгованість за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості б/н від 09 жовтня 2015 року в розмірі 11344 грн. 11 коп., яка складається з наступного: 4781 грн. 80 коп. заборгованість за кредитом; 1206 грн. 75 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 5355 грн. 56 коп. - заборгованість за пенею та комісією. В іншій частині задоволення позовних вимог суд вважає слід відмовити. На підставі\~ст.ст. 3,\~509,\~526,\~527,\~530,\~549,\~551,\~599,\~616,\~1049,\~1054ЦК України, ст.61 Конституції України та

Outcome: partial