Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

28.02.2015 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. 17 січня 2015 року позивачкою були перераховані кошти в розмірі 1890 грн. 50 коп. на карту ПриватБанку №4149497824882098, яка належить [PERSON] - відповідачу по справі. Вказані кошти були перераховані на рахунок відповідача помилково, [PERSON] та [PERSON] не перебували між собою в договірних відносинах, жодних не договірних зобовязань до моменту перерахування коштів між ними не існувало. Зазначені кошти відповідачем добровільно повернуті не були, що змусило позивачку звернутися за захистом своїх прав до суду. Позивачка в судове засідання не зявилась, направила до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала і заявила клопотання про винесення заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач в судові засідання неодноразово не з'явився. Відповідно до довідки Татарбунарського РВ ГУ ДМС України в Одеській області від 27.02.2015 року № 110 [PERSON], [INFO], зареєстрований з 10.09.2009 року в с.Дивізія Татарбунарського району Одеської області по вул.Першотравнева,36. Судові повістки, відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України надсилалися відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку та вручені останньому під розписку, відповідно до вимог ч.1 ст.76 ЦПК України(а.с.12,15). Відповідач причини своїх неявок суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність або заперечення проти позову суду не надав. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст.169\~та ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та ухвалити по справі заочне рішення згідно наявних доказів, на що позивачка згодна. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Копією чека ПриватБанку №17012015103122 від 17.01.2015 року (а.с.4) підтверджується, що 17.01.2015 року о 10 год. 31 хв. було поповнено карту ПриватБанк за номером №414949********98 на суму 1890 грн. 50 коп. З дублікату квитанції № BASS_2619522137 від 17.01.2015 року ПриватБанку (а.с.21) слідує, що [PERSON] відправила 1900 грн. на поповнення карти/рахунку №4149497824882098, яка належить [PERSON] о 10.29 годині, що відразу проведено банком. Таким чином, судом з достовірністю встановлено, що 17.01.2015 року позивачкою помилково були перераховані кошти в розмірі 1890 грн. 50 коп. на карту ПриватБанк №4149497824882098, яка належить відповідачу. Останнім добровільно кошти повернуто не було. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. За встановлених обставин, які підтверджуються матеріалами справи, враховуючи відсутність заперечень відповідача, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно одержаних коштів мають бути задоволені, як такі, що відповідають вимогам закону. Також, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем відповідно до квитанції №0.0.352312711.1 від 20.02.2015 року (а.с.1) в сумі 243 грн. 60 коп., згідно вимог ч.1 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved