Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

28 травня 2014 року [PERSON] звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з зазначеним позовом, посилаючись на те, що його батьки: [PERSON] та [PERSON], проживали за адресою: [ADDRESS]. [INFO] помер його батько, який за життя, у 1999 році, зробив на нього заповіт. [INFO] померла його матір. Після її смерті він у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до Чугуївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де йому листом від 17 квітня 2014 року було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. При зверненні, 22 травня 2014 року, до виконавчого комітету Коробочкинської сільської ради Чугуївського району, Харківської області, він отримав інформацію про те, що житловий будинок батьків за вищезазначеною адресою, зі службовими та робочими спорудами, зареєстрований в 1956 році, по погосподарській книзі Коробочкинської сільської ради за № 633. Головою господарства значиться [PERSON], після смерті якого спадщину фактично прийняла [PERSON] У зв'язку з неможливістю прийняти спадщину за зазначених обставинах, він з звернувся з позовом до суду і просить визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок в порядку спадкування за законом. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач проти позову не заперечував. Згідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Перевіривши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], виданим 16 січня 2003 року Коробочкинської сільською радою Чугуївського району Харківської області за актовим записом № 02 (а.с.7). За життя, 09 лютого 1999 року, [PERSON] зробив стосовно сина - позивача у справі, заповіт, посвідчений секретарем Коробочкинської сільської ради, Чугуївського району, Харківської області (а.с.6), за яким позивач спадщину не оформив, поки була жива його матір - [PERSON], яка постійно проживала з [PERSON] на час відкриття спадщини, і також є спадкоємицею першої черги, і згідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER], виданим 14 жовтня 2013 року Виконавчим комітетом Коробочкинської сільською радою Чугуївського району Харківської області за актовим записом № 51 (а.с.8), яка за життя нотаріально право на спадщину не оформила. Після її смерті в установлений законом шестимісячний строк позивач звернувся до Чугуївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Чугуївська державна нотаріальна контора листом від 17 квітня 2014 року за № 1644/02-14 повідомила йому про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок (а.с.12). Згідно інформації Виконавчого комітету Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області від 22 травня 2014 року, житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зі службовими та робочими спорудами зареєстрований в погосподарській книзі Коробочкинської сільської ради Чугуївського району Харківської області № 633 в 1956 році. Головою господарства є [PERSON] - батько позивача (а.с.13). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок за зазначеною вище адресою. На час відкриття спадщини разом з [PERSON] у спадковому будинку постійно проживав однією сім'єю її син - [PERSON], факт родинних відносин між якими підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯР № 243726 від 02 січня 1948 року, де матір'ю [PERSON] вказана [PERSON] (а.с.3). Відповідно до вимог статті 1220 Цивільного Кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день з якого вона оголошується померлою. Згідно статті 1221 Цивільного Кодексу України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Таким чином, відповідно до наведених норм, часом відкриття спадщини є 10 вересня 2008 року, а місцем відкриття спадщини - м. Чугуїв, Харківської області. На підставі вимог статті 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя не склала заповіт, щодо вирішення долі вище вказаного майна, тому спадкування здійснюється за законом. У відповідності до статті 1223 Цивільного Кодексу України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно із статтею 1216 Цивільного кодексу України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), та статтею 1218 Цивільного кодексу України, де зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до пункту 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно до вимог статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. На підставі статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо його право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно до вимог статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За правилом ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані. З зазначених правових підстав, суд вважає, що за [PERSON] повинно бути визнане право власності на житловий будинок [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті його матері - [PERSON] Відповідачем заперечень до позову не надано. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved