Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

27 лютого 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із вказаним позовом. Вимоги мотивує тим, що 11 вересня 2012 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 1300 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» банку, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до його умов позичальник зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотками, оплачувати комісії та пені. В свою чергу банк, в разі непогашення клієнтом боргових зобовязань, нараховує відсотки, пеню, штрафи. Згідно п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Позивач свої зобовязання перед відповідачем виконав шляхом надання останньому кредиту в розмірі, встановленому договором, а відповідач, у порушення своїх зобовязань своєчасно не надавав банку грошові кошти на погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх кредитних зобовязань, станом на 18 лютого 2018 року виникла заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 19738 грн. 01 коп., з яких: 1228 грн. 41 коп. заборгованість за кредитом, 17093 грн. 50 коп. заборгованість по процентам, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 916 грн. 10 коп. - штраф (процентна складова), яку разом із судовим збором банк просить стягнути з відповідача. Сторони у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від відповідача заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзив ним не поданий. Тому, зважаючи на наявну в матеріалах справи згоду позивача про можливість розгляду справи у заочному порядку, суд вважає можливим розглянути цивільну справу без присутності сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. Як вбачається з матеріалів справи, 11 вересня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] шляхом оформлення заяви позичальника, підписаної відповідачем, було укладено кредитний договір без номеру у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 1300 грн. У наданих банком витягах з Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» викладені умови кредитування, зокрема базова ставка по відсоткам за користування кредитом, розмір штрафів тощо. Вказані витяги не містять підпису відповідача. Для забезпечення розгляду справи на адресу позивача судом були направлені запити 26 березня та 10 квітня 2018 року з пропозицією надати суду підписані відповідачем [PERSON] з тарифів обслуговування кредитних карт і Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, або повідомити, що у позивача такі докази відсутні. Також розяснено, що ненадання вказаних відомостей унеможливить їх подання в подальшому та матиме наслідком розгляд справи судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Згідно листа позивача доказом приєднання та ознайомлення відповідача з Тарифами банку, Умовами та правилами надання банківських послуг є особистий підпис клієнта в анкеті-заяві. За підрахунками банку станом на 18 лютого 2018 року заборгованість [PERSON], за вказаним кредитним договором складає 19738 грн. 01 коп., з яких: 1228 грн. 41 коп. заборгованість за кредитом, 17093 грн. 50 коп. заборгованість по процентам, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 916 грн. 10 коп. - штраф (процентна складова). За статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний сторонами або стороною. Зміст правовідносин учасників договору повинен оцінюватись виходячи з дійсних намірів учасників договору та відповідно до всіх документів, підписаних сторонами при укладенні або виконанні цього договору. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст. 638 ЦК України). Згідно ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Зобовязання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За правилами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. ст. 1054 ЦК). Так, відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення йому коштів. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Таким чином, суд вважає доведеним наявність між сторонами кредитних відносин, за якими [PERSON] отримав кошти у вигляді встановлення на його картковий рахунок кредитного ліміту в розмірі 1300 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості, [PERSON] належним чином не виконував свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 18 лютого 2018 року в нього виникла заборгованість за кредитом у розмірі 1228 грн. 41 коп. На думку суду ця заборгованість підлягає стягненню з відповідача. Як видно з матеріалів справи, на підтвердження укладення договору і досягнення згоди щодо усіх істотних умов позивач додав до позовної заяви витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», а саме: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду»; «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»; «Універсальна CONTRACT; «Універсальна GOLD», - якими для кожного типу кредитної картки передбачені різні базові процентні ставки в місяць (а.с. 7). Однак матеріали справи не містять доказів про оформлення і отримання [PERSON] певного типу кредитної картки з наведеного переліку; так само не містить жодної конкретики з цього приводу і додана анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 24 червня 2011 року (ас. 6). Згідно з матеріалами справи, позивач на порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України жодних доказів про встановлення процентної ставки у розмірі 34,80%, 43,20%, як зазначено у розрахунку заборгованості, а також розміру штрафів, як зазначено у позовній заяві, не надав; як і не надав доказів, які б містили підпис відповідача про ознайомлення його про зміну розміру процентної ставки відповідно до вимог частини четвертої статті 1056-1 ЦК України. Наявність у відповідача обовязку щодо сплати процентів передбачена ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Із наданої ПАТ КБ «ПриватБанк» інформації вбачається, що строк дії виданої [PERSON] платіжної картки № 5457082231654851 встановлений до 28 лютого 2018 року, що відповідач вчиняв дії, що свідчать про згоду із процентною ставкою 30%, тому розмір процентів за період із 1 вересня 2014 року по 18 лютого 2018 року підлягає стягненню виходячи із процентної ставки, встановленої в кредитному договорі, та становить 1295 грн. 97 коп., що розраховано наступним чином: за період з 01.09.2014 до18.02.2018 (1266 днів за ставкою 30%) сума відсотків дорівнює ((1184,42+43,99) х 30% х 1266)/360=1295,97 грн., тому саме вказаний розмір заборгованості по відсоткам і підлягає стягненню з відповідача. В іншій частині заявлені позовні вимоги, зокрема, щодо стягнення 500 грн. штрафу (фіксована частина), 916 грн. 10 коп. (процентна складова), задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено наявність у відповідача відповідних зобовязань. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню пропорційно до задоволеної частини вимог. Позов задоволено на 13% (19738 грн. 01 коп. 100%, 2524 грн. 38 коп. 13%), а значить витрати по сплаті судового збору становлять 229 грн. 06 коп. (1762 грн. 00 коп. 100%, 229 грн. 06 коп. 13%) та повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial