Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

29.05.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь відповідно до рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 11.06.2008 року на утримання дочки [PERSON], [INFO], за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дочку [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для її відповідного віку до досягнення нею повноліття до розміру ? частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дочкою [PERSON] повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з 1991 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який було розірвано 20.06.2008 року. Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей - повнолітню дочку [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 11.06.2008 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожній до досягнення дочкою [PERSON] повноліття, тобто до [ADDRESS], а далі, якщо ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на дочку [PERSON], аліменти на її утримання будуть стягуватись за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дочку [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для її відповідного віку до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO], починаючи стягнення аліментів з 02.06.2008 року. Відповідно до рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 25.11.2010 року з відповідача на користь [PERSON] студентки Київського національного транспортного університету стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 11.10.2010 року - часу звернення до суду з позовом, та до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення нею 23-ох років. В даний час матеріальний стан відповідача значно покращився, він працює на посаді керуючого Ємільчинського відділення державного спеціалізованого комерційного «Ощадного Банку України» та отримує заробітну плату в сумі приблизно 4500 грн. Матеріальний стан позивача на даний час значно погіршився. Вона проживає одна та має на своєму утриманні дочку [PERSON], яка перебуває на диспансерному обліку в дитячій консультації Ємільчинської ЦРЛ та останнім часом почала часто хворіти. Крім того, позивач має витрачати кошти на поїздки до місця роботи та навчання дочки [PERSON] в школу с. Варварівка Ємільчинського району. Позивач витрачає кошти на забезпечення життя та навчання дочок, що ставить її в скрутне матеріальне становище, адже вона сама не в змозі забезпечити їх матеріально. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити зіславшись на обставини викладені в позові, а також надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та заперечив проти його задоволення, додатково пояснив, що на даний час проживає з іншою сім'єю та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявленого позову, виходячи з наступного. По справі встановлено, що сторони з 1991 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 20.06.2008 року відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 09.04.2009 року. В свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 04.06.2002 року в графі «Батько» вказаний відповідач [PERSON], а в графі «Мати» вказана [PERSON] Згідно із ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено два способи стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів): у частці від доходу батька /матері/, що регламентовано ст. 183 СК України і /або/ в твердій грошовій сумі, що регламентовано ст.. 184 СК України. З матеріалів справи вбачаться, що відповідно до рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 11.06.2008 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання дочок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку кожній до досягнення дочкою [PERSON] повноліття, тобто до [ADDRESS], а далі, якщо ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на дочку [PERSON], аліменти на її утримання будуть стягуватись за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дочку [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму для її відповідного віку до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO], починаючи стягнення аліментів з 02.06.2008 року. Крім того, відповідно до рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 25.11.2010 року з відповідача на користь [PERSON] студентки Київського національного транспортного університету стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 11.10.2010 року - часу звернення до суду з позовом, та до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення нею 23-ох років. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за судовим наказом у сумі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини), що узгоджується з Постановою Верховного Суду України від 05.02.2014 р. № 6-143цс13. З огляду на це, суд вважає правомірним заявлення позивачем [PERSON] позовних вимог про збільшення розміру аліментів. При цьому, судом враховується те, що в позовній заяві [PERSON], посилаючись на ст. 192 СК України, вказує наступні підстави для збільшення розміру аліментів: - проживання доньки [PERSON], [INFO], разом з нею за адресою: [ADDRESS], та перебування доньки на її утриманні; - витрати позивачем коштів на поїздки до місця роботи та навчання дочки [PERSON] в школу с. Варварівка Ємільчинського району; - навчання дочки [PERSON] на денній формі в Національному транспортному університеті м. Києва; - ухилення відповідача [PERSON], всупереч ст. 185 СК України, від участі в додаткових витратах на дитину. Даючи оцінку кожній з наведених [PERSON] підстав для збільшення розміру аліментів, в світлі здобутих по справі доказів та в світлі приписів ст. 192 СК України, суд прийшов до наступних висновків. Проживання [PERSON] разом з донькою [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS], та перебування доньки на її утриманні не є підставою для збільшення розміру аліментів, в розумінні ст. 192 СК України. Крім того, відповідно до рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 25.11.2010 року з відповідача на користь [PERSON] студентки Київського національного транспортного університету стягуються аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 11.10.2010 року - часу звернення до суду з позовом, та до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення нею 23-ох років. Щодо погіршення матеріального становища позивача на час ухвалення рішення по справі, то судом встановлено, що остання займає посаду вчителя Варварівської ЗОШ Ємільчинського району та розмір виплаченої їй заробітної плати становить: за січень 2014 року - 3955,49 грн.; за лютий 2014 року - 4239,91 грн.; за березень 2014 року - 4346,56 грн.; за квітень 2014 року - 4108,38 грн.; за травень 2014 року - 4276,55 грн.; за червень 2014 року - 6469,90 грн. у т.ч. матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі 1806,00 грн., тобто всього за період з січня по червень 2014 року - 27459,79 грн. Отже, обставина погіршення матеріального положення [PERSON] на час подання позовної заяви не підтвердилась. Щодо зміни матеріального становища відповідача [PERSON], то судом, на підставі вивчення справи, встановлено, що останній на час подання позовної заяви працює завідувачем територіального відокремленого безбалансового відділення № 10005/063 філії Житомирського обласного управління АТ «Ощадбанк» та згідно з довідкою про доходи розмір виплаченої йому заробітної плати становить: за грудень 2013 року - 3874,24 грн.; за січень 2014 року - 3905,20 грн., з них виплата на утримання аліментів становить 1589,30 грн.; за лютий 2014 року - 4043,92 грн., з них виплата на утримання аліментів становить 1645,75 грн.; за березень 2014 року - 2977,85 грн., з них виплата на утримання аліментів становить 1093,39 грн.; за квітень 2014 року - 3388,26 грн., з них виплата на утримання аліментів становить 982,95 грн.; за травень 2014 року - 3921,74 грн., з них виплата на утримання аліментів становить 1108,23 грн., тобто всього за період з грудня 2013 року по травень 2014 року розмір заробітної плати становить 22111,21 грн., з них виплата на утримання аліментів становить 6416,62 грн. Ухилення відповідача від участі в додаткових витратах на дитину не є підставою для збільшення розміру аліментів, в розумінні ст. 192 СК України, а є самостійною підставою для подання позову матері до батька дитини відповідно до ч. 1 ст.185 СК України, яка передбачає притягнення батьків до участі у додаткових витратах на дитину. Крім того, перебування дитини [PERSON], [INFO], на диспансерному обліку в дитячій консультації Ємільчинської ЦРЛ не є підставою для збільшення розміру аліментів, в розумінні ст. 192 СК України, а є особливою обставиною, що є підставою для притягнення батька до участі у додаткових витратах на дитину, в описаному вище порядку. Вказане в сукупності є підставою для відмови в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, так як позивач, всупереч вимогам ст.ст. 10, 60 ЦПК України, не довела підстави, передбачені ст. 192 СК України для збільшення розміру аліментів. З позивача підлягає стягненню в прибуток держави судовий збір.

Outcome: approved