Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

28.01.2016 року [PERSON] звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача ТОВ «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя» про стягнення заборгованості по заробітній платі. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Наказом від 20.08.2007 року № 01/20-08к позивача було прийнято на роботу в ТОВ «Професійний футбольний клуб «Металург-Запоріжжя» на посаду ремонтувальника площинних споруд учбово-тренувальної бази. Наказом від 01.03.2011 року № 02/01-03-к позивача було переведено на посаду старшого ремонтувальника площинних спортивних споруд учбово-тренувальної бази, а наказом від 12.05.2011 року № 01/12-05-к позивача було переведено на посаду ремонтувальника площинних споруд учбово-тренувальної бази. На підставі наказу від 14.12.2015 року № 01/14-12-ЛС, позивача було звільнено з займаної посаду у звязку зі скороченням штату працівників згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. В день звільнення розрахунок по заробітній платі з позивачем проведено не було. До теперішнього часу розрахунок по заробітній платі з позивачем не проведено у звязку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з позовної заявою, в якій прохає суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 9269,04 грн. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги просив задовольнити повністю, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач жодного разу не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення з поміткою «за закінченням терміну зберігання», які було направлено в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України за останньою відомою адресою місця знаходження відповідача. Вказане, в силу положень абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України є підтвердженням належного повідомлення особи. На підставі вимог ч.\~1 ст.\~224 ЦПК України, враховуючи заяву, подану позивачем, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. 02 березня 2016 року на підставі ч. 1 ст. 225 ЦПК України судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши подані докази, суд прийшов до наступних висновків. Згідно із записами трудової книжки БТ-ІІ № 3542689 [PERSON] вбачається, що 20.08.2007 року (наказ № 01/20-08-к від 20.08.2007 р.) позивача було прийнято на посаду ремонтувальника площинних споруд учбово-тренувальної бази ТОВ «ПФК «Металург-Запоріжжя»; 17.01.2011 року (наказа № 01/17-01-к від 17.01.2001 р.) згідно Класифікатора професій ДК 003:2010 назву посади ремонтувальника площинних споруд змінено на ремонтувальника площинних спортивних споруд; 01.03.2011 року (наказ № 02/01-03-к від 01.03.2001 р.) позивача переведено на посаду старшого ремонтувальника площинних спортивних споруд учбово-тренувальної бази; 12.05.2011 року (наказ № 01/12-05-к від 12.05.2011 р.) позивача переведено на посаду ремонтувальника площинних спортивних споруд учбово-тренувальної бази; 14.12.2015 року (наказ № 01/14-12-ЛС від 14.12.2015 р.) позивача звільнено у звязку зі скороченням штату працівників згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до довідки ТОВ «ПФК «Металург-Запоріжжя» заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем за грудень 2015 року становить 9269,94 грн. Згідно наказу голови ліквідаційної комісії ТОВ ПФК «Металург-Запоріжжя» № 01/14-12-ЛС від 14.12.2015 року у звязку з процесом ліквідації підприємства, згідно наказу про скорочення штату № 01/12-10-ОД від 12.10.2015 р., бухгалтерія зобовязана виплатити компенсацію за невикористанні щорічні відпустки, вихідну допомогу в розмірі середньомісячного заробітку згідно ст.. 44 КЗпП України кожному згідно списку, що додається до наказу. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні та обґрунтовані, отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved