Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

28.11.2017 року позивач звернувся із позовом, в якому просить суд визнати в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: вул.Грушевського, 26а, с.Лутовинівка, Козельщинського району, Полтавської області, загальною площею 0,15 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.04.2016 року померла баба позивача - [PERSON]. До складу спадщини, яка відкрилась після смерті баби входить земельна ділянка, яка розташована за адресою: вул.Грушевського, 26а, с.Лутовинівка, Козельщинського району, Полтавської області. За життя спадкодавець отримала державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, але він втрачений. Постановою державного нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із втратою державного акту. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с.26). Відповідач, Лутовинівська сільська рада, належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, у судове засідання представника не забезпечила, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить суд розглянути без участі представника (а.с.25). Третя особа, Козельщинська державна нотаріальна контора, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, у судове засідання представника не забезпечила, надала суду заяву з проханням розглянути справу без представника, та не має самостійних вимог по справі, щодо предмета спору (а.с.27). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 06.04.2016 року померла [PERSON] (а.с.5). 04.02.1995 року помер батько позивача [PERSON] (а.с.11). Позивач є рідним онуком померлої (а.с.6). Відповідно до листа відділу у Козельщинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області померлій [PERSON] видавався державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №127055, реєстраційний номер №532200001001119 від 20.07.2012 року, яка розташована на території Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області загальною площею 0,15 га, та надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 2082501:01:007:0038 (а.с. 15). За померлою [PERSON] заповіти не посвідчувалися (а.с.11). Таким чином, право на спадкування одержують відповідно до ст.ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, тобто позивач є спадкоємцем першої черги. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 19.04.2016 року, тобто у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.13). Таким чином, позивач прийняв спадщину. З довідки Лутовинівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області від 06.12.2017 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], до дня смерті 06.04.2016 року зареєстрована та проживала одна за адресою: вул.Грушевського, 26А, с.Лутовинівка, Козельщинського району, Полтавської області (а.с.24). 16.11.2017 року державним нотаріусом Козельщинської державної нотаріальної контори [PERSON] винесено постанову про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку у звязку з відсутністю документа, який засвідчує право власності померлої на цю земельну ділянку (а.с. 11). Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.1, 2 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги. Таким чином, позивач отримав право на спадкування майна. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути визнання права. Таким чином, є законні підстави для визнання позивача власником зазначеної земельної ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved