Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

27 січня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факти належності йому правовстановлюючих документів - свідоцтва про право власності на житло, тех- нічного паспорту на квартиру та будівельного паспорту на будівлю господарсько-побутових буді- вель, посилаючись на наступні обставини. Йому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.04.1993 р., згідно розпорядже- ння виконкому Ізмаїльської міської ради народних депутатів № 2/Р від 02.04.1993 р., на праві при- ватної власності належить квартира [ADDRESS] . Про видачі свідоцтва про право власності на квартиру в ньому була допущена помилка, яка переш- коджає йому володіти, користуватись на розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Так, у свідоцтві на право власності його по батькові записано як « [PERSON] », відповідно у технічному паспорті на квартиру, домовій книзі, дозволі на будівництво гаражу та будівельному паспорті на господарсько-побутових будівель також вказано як « [PERSON] », що не збігається із записом йо- го по батькові у паспорті громадянина України, виданого Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області 25.05.1995 р. - « [PERSON] ». 28.08.1980 р. йому був виданий паспорт зразка СР СР 1974 року серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] . Татар- бунарським РВ УМВС України в Одеській області був здійснений обмін паспорта на паспорт гро- мадянина України серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , відповідно до свідо- цтва про народження. Вважає, що помилка виникла внаслідок неправильного перекладу його по ба тькові з російської мови на українську. Заявник у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його від сутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав до суду відзив, в яко- му не заперечував проти задоволення заяви, просив справу розглянути за відсутності представника міської ради. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі до- казів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви. Як вбачається із копії паспорта серії [NUMBER] , виданого 25.05.1995 р. Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області, та свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 30.08.1983 р. (а.с.6,8), [PERSON] народився [INFO] в с.Холм- ське Арцизького району Одеської області, батьки: [PERSON] , [PERSON] . З довідки Татарбунарського РС ГУДМС України в Одеській області № 959 від 11.11.2020 р. (а. с.7) слідує, що 25.05.1995 р. при обміні паспорту зразка СРСР на імя [PERSON] на паспорт громадянина України, на підставі свідоцтва про народження було здійснено уточнення у написанні по батькові: змінено [PERSON] на [PERSON] . Як слідує з копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] (а.с.9-10), паспорт складено 12.04.1993 р. на ім`я [PERSON] , [PERSON] . Згідно свідоцтва на право приватної власності на житло від 14.04.1993 р. (а.с.11), квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] та членам його сім`ї. Як вбачається із копії будівельного паспорту (а.с.12), витягу з протоколу № 5 засідання викон- кому Татарбунарської міської ради (а.с.13), акту розбивки господарсько-побутових будівель в на- турі (а.с.14), [PERSON] надано дозвіл на будівництво господарсько-побу- тових будівель за адресою: [ADDRESS] . Рішенням виконкому Татарбунарської міської ради № 150 від 19.06.1987 р. (копія на а.с.15), [PERSON] надано дозвіл на будівництво сараю на [ADDRESS]. З витягу з рішення виконкому Татарбунарської міської ради № 81 та проекту будівництва гос- подарсько-побутових приміщень (а.с.16-17) вбачається, що [PERSON] на- дано дозвіл на будівництво гаража на [ADDRESS] . За змістом ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізични- ми або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна до вести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочин- ства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод чи інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи ві- дсутності неоспорюваних прав. У відповідності з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про су- дову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення в порядку окре- мого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі фак- ти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення осо бистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як слідує із листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлен- ня фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть вип- равити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про вста- новлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що під- тверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в су- довому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовста- новлюючим. Ухвалене судом рішення про встановлення зазначеного факту, матиме наслідком виникнення цивільних прав та обов`язків заявника, зокрема, буде підставою для реалізації його права на воло- діння, користування та розпорядження своїм майном на свій розсуд. На підставі викладеного,

Outcome: approved