Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

27 квітня 2016 року [PERSON], та [PERSON], звернулись до суду з цим позовом, вказуючи, що 07 грудня 2013 року померла їхня рідна сестра, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-АМ № 270735, актовий запис № 16 та25 травня 2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть, серії І-АМ № 259310, актовий запис N° 9. Після їх смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельних ділянок, цільове призначення яких є ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також для ведення особистого селянського господарства. До дня смерті спадкодавці проживали одиноко, дітей не мали, після смерті яких відкрилася спадщина. Спадкодавцем, [PERSON] на їх ім'я було зроблено заповітне розпорядження, яким вона заповіла належний їй на праві власності житловий будинок, заповіт зареєстрований в реєстрі за №551 У встановлений законом строк позивачі подали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак вони не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи були втрачені [PERSON] та [PERSON], являються єдиними спадкоємцями на спадкове майно спадкодавців. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте направив до суду свою заяву, в якій прость розгляд справи провести у його відсутності та просив позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте направив до суду свою заяву, в якій прость розгляд справи провести у його відсутності та просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, направив заяву №99 від 05.05.2016 року , у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутності. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що [PERSON] яка померла 07.12.2013 року в с. Білашки Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ №2707735 актовий запис №16 (а. с. 11), була власником земельної ділянки площею 2,5932 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що посвідчується Державним актом на право приватної власності серії ЯА № 802767 виданного Погребищенською районною державною адміністрацією 22 травня 2006 року. (а. с.17 ) та [PERSON] яка померла 25.05.2013 року в с. Білашки Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ 259310 (а. с. 12) була власником земельної ділянки площею 1,0001 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що посвідчується Державним актом на право приватної власності серії ВН № 054948 виданного Погребищенською районною державною адміністрацією 03 лютого 2005 року. (а. с.18 ). Позивачі, як єдині спадкоємці за законом вступили в управління та володіння спадковим майном. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. [PERSON] яка померла 07.12.2013 року в с. Білашки Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ №2707735 актовий запис №16 (а. с. 11), була власником земельної ділянки площею 2,5932 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що посвідчується Державним актом на право приватної власності серії ЯА № 802767 виданного Погребищенською районною державною адміністрацією 22 травня 2006 року. (а. с.17 ) та [PERSON] яка померла 25.05.2013 року в с. Білашки Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ 259310 (а. с. 12) була власником земельної ділянки площею 1,0001 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що посвідчується Державним актом на право приватної власності серії ВН № 054948 виданного Погребищенською районною державною адміністрацією 03 лютого 2005 року. (а. с.18 )., [PERSON] та [PERSON] як єдині спадкоємі за законом фактично прийняли та вступили в управління спадковим майном, однак не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, тому що державні акти на право приватної власності на землю були втрачені.

Outcome: approved