Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

28.02.2019 [PERSON] звернувся з позовною заявою до суду, в якій просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 10 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1472; визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування вимог позивач пояснив, що на протязі останніх років сімейне життя між ними погіршилось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з сторін має різні погляди на шлюб та сім`ю. На даний час спільне господарство не ведуть, спроби примиритися не дали жодних результатів, а тому просить задовольнити позовні вимоги. Ухвалою судді від 13.03.2019 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с.14). 22.03.2019 року позивачем подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої останній остаточно просив суд про розірвання шлюбу. В частині вимог про визначення місця проживання дітей сторони дійшли згоди про те, що діти залишаються проживати разом з відповідачем (а.с.15). Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 27.05.2019 прийнято заяву [PERSON] про зменшення позовних вимог. Позивач просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити (а.с.2 зворот). Від відповідача відзив на позов до суду не надходив, разом з тим, подано заяву про розгляд справи без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечувала (а.с.16). На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 3,4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Так, згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 вересня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис № 1472 (а.с.6). Сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (а.с.4) та [PERSON] , [INFO] (а.с.3). Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. В силу приписів ч.1 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Сторони дійшли домовленості щодо питання місця проживання дитини і спір з цього приводу між сторонами відсутній. З урахуванням обставин справи, позиції сторін щодо подальшого збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу, а тому позовна заява підлягає до задоволення. Витрати по сплаті судового збору суд залишає за позивачем, оскільки останній не наполягав на його стягненні з відповідача.

Outcome: approved