Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

27 червня 2018 року позивач [PERSON], від імені та в інтересах якого діє [PERSON], звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він з відповідачкою з 22 серпня 2006 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки припинені з червня 2014 року в звязку з психологічною несумісністю через різні погляди на життя та сімейні обовязки, що призвело до відсутності взаєморозуміння та припинення шлюбних відносин. Збереження шлюбу вважає неможливим, оскільки великий проміжок часу не проживають разом, просив шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згоден. Майнового спору між них не виникав. У судове засідання позивач та його представник не зявились, надали заяву з проханням розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили шлюб розірвати. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідачка до судового засідання не зявилась по невідомій суду причині повторно, про день та час слухання справи була повідомлена за останньою відомою адресою реєстрації. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судовго засідання, не зявився в судове засідання без повідомлення причин та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 серпня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 209701, виданим\~ Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №165. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом СК України) заявою про розірвання шлюбу може бути подана одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересом одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до розяснень, наданих у пленумі Верховного суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, у звязку з чим подальше сумісне проживання подружжя та збереження сімї стали неможливими і буде суперечити інтересам подружжя. Проаналізувавши наведені норми діючого законодавства, враховуючи конкретні обставини даної справи, суд приходить до висновку про розірвання шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON]. Миколаївною, що не суперечить закону та не порушує законних прав та свобод інших осіб. Відповідно до ч.8 ст.294 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище відповідача після розірвання шлюбу не змінювати. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач не просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати, суд вважає можливим залишити сплачений позивачем судовий збір у розмірі 704,80 гривень за її рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved