Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

28 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 20.09.2012р. між ним та матір'ю відповідача [PERSON] був укладений у простій письмовій формі договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в [ADDRESS]. На виконання договору позивач у той же день передав грошові кошти в розмірі 25000 грн., а продавець зобов'язувалася виготовити технічну документацію та прибути у нотаріальну контору для нотаріального посвідчення договору. Однак, 29.09.2012р. [PERSON] померла, в зв'язку з чим він змушений звернутися до суду із даним позовом і просити суд винести рішення, яким визнати за ним право власності на даний житловий будинок з надвірними будівлями. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився також, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що 20.09.2012р. між сторонами був укладений у простій письмовій формі договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в [ADDRESS], (а.с.11); На виконання договору позивач у той же день передав грошові кошти в розмірі 25000 грн. (а.с.12), а [PERSON] зобов'язувалася виготовити технічну документацію та прибути у нотаріальну контору для нотаріального посвідчення договору, однак, 29.09.2012р. вона померла (а.с.13), що унеможливлює нотаріальне посвідчення договору. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст. 655 ЦК України, відповідно до якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму; - ст. 657 ЦК України, якою передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі; - ч.2 ст. 220 ЦК України, згідно з якою, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що 20.09.2012. між позивачем та матір'ю відповідача [PERSON] був укладений у простій письмовій формі договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в [ADDRESS], однак, в зв'язку з тим, що [PERSON] померла позивач не має можливості реалізувати свої права на цей житловий будинок, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності на цей будинок.

Outcome: approved