Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

28.08.2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває в шлюбі зареєстрованому 19 квітня 2005 року що підтверджується довідкою про укладення шлюбу, виданого ЗАГСом Мюнхена, про що здійснено актовий запис № 850/2005. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] . Посилаючись на відсутність взаєморозуміння у відносинах та втрати почуття любові один до одного, та як наслідок припинення сімейних відносин, просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, до суду надійшла заява в якій просить суд розглянути вимоги позовної заяви без її участі на підставі наявних в справі доказів. Відповідач в підготовче засідання не з`явився надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, також в заяві зазначено, що відповідач розуміє українську мову, вони з позивачем визначили місце розгляду даного позову за місцем проживання позивача та відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. Дана заява підтверджена нотаріально та до заяви прикладений відповідний Апостіль. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 квітня 2005 року, що підтверджується довідкою про укладення шлюбу, виданого ЗАГСом Мюнхена, про що здійснено актовий запис № 850/2005 ( а.с.7-10) Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] . На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Частиною другою статті 112 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги інші обставини життя подружжя, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам одного з них, а тому вважає достатні підстави для його розірвання. З цих підстав,

Outcome: approved