Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

26 лютого 2021 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» від імені якого діє філія Волинське обласне управління АТ «Ощадбанк» (далі позивач, банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за договором про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетовою-кредитною схемою від 21 липня 2009 року №604. На підставі вказаного договору банком було відкрито клієнту відновлювальну кредитну лінію. 30.12.2013р. між сторонами було укладеного додатковий договір №2 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, відповідно до умов якого банк відкрив клієнту рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний». Разом з тим, взяті на себе зобов`язання щодо сплати процентів та кредиту не виконує. З наведених мотивів та підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором та додатковою угодою. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 березня 2021 року вказану справу за підсудністю передано до Луцького міськрайонного суду Волинської області. Ухвалою суду від 21 квітня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи. Відповідно ч.8 ст.128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України\~відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав. Також, до суду не надходило клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5 ст. 279\~ЦПК України\~суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 21 липня 2009 року між сторонами був укладений договір про відкриття фізичній особі карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетовою-кредитною схемою від 21 липня 2009 року №604 (а.с. 15-20). На підставі вказаного договору банком було відкрито клієнту відновлювальну кредитну лінію. 30 грудня 2013 року між сторонами було укладеного додатковий договір №2 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, відповідно до умов якого банк відкрив клієнту рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний» із встановленням кредиту у сумі 15\~000,00грн зі сплатою 28,00% річних (фіксованих) щомісячно та 35,00% - за несанкціонований овердрафт (а.с. 25-28). У п. 1.1.5 додатковому договорі вказано, що у разі відсутності на рахунку клієнта власних коштів щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту списується за рахунок кредиту. Пунктом 4.9 додаткового договору сторони визначили, що банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, плати відсотків та інших платежів у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом та інших платежів. Із наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 5-11) вбачається, що станом на 05.02.2021 року заборгованість по кредиту становить 15\~000,00 грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 1\~643,34 грн., комісія 19,74 грн., три відсотка річних 25,02грн. Надаючи правову оцінку вказаним фактичним обставинам, суд виходить з таких норм права. У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Як вбачається із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Із змісту ст. 625 ЦК України вбачається, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі й сплата неустойки. Крім того, як вбачається з матеріалів справи відповідач активно користувався кредитними коштами, що стверджується наданою позивачем випискою по особовому рахунку. Неодноразово кошти погашалися готівкою у терміналах та он лайн (а.с. 32-60). Враховуючи вищевикладене, відповідач істотно порушив умови кредитного договору, ст. 526, 527, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, в зв`язку з чим утворилась заборгованість, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості по кредиту у розмірі 15\~000,00грн., заборгованість по процентах за користування кредитом 1\~643,34 грн., комісія 19,74 грн., три відсотка річних 25,02 грн. є правомірними і підлягають до задоволення. Згідно ст.141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2\~270,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved