Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

27.07.2020 [PERSON] звернулася до суду з позовом до Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що [INFO] у місті Таллінн, повіт [PERSON] , [PERSON] померла її рідна сестра [PERSON] . 18.02.2002 позивачка разом із [PERSON] успадкували після смерті матері [PERSON] в рівних долях право на земельний пай розміром 2/67 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться в с. Остапівка Миргородського району Полтавської області. При зверненні до державного нотаріуса Решетилівської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, отримала відмову у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви для прийняття спадщини. Постанова нотаріуса від 21.07.2020. Зазначила, що пропуск строку для подачі заяви на прийняття спадщини був зумовлений тим, що на всій території України з метою запобігання поширенню особливо небезпечного інфекційного захворювання коронавірус COVID -19 було оголошено карантин та були введені карантинні обмеження, скасовано міжміське сполучення громадського транспорту, а людям похилого віку рекомендовано не виходити на вулицю, оскільки ця категорія людей знаходиться у особливій групі ризику щодо ураження та фатальних наслідків. У період активного карантину не працювали нотаріальні контори та сільські ради. У зв`язку із вищенаведеним, позивачка просила визнати поважними причини пропуску строку визначеного для подання заяви про прийняття спадщини та надати додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме сплати судового збору (а.с. 24). Ухвалою суду від 27.08.2020 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с. 29). 18.12.2020 вищезазначену справу за позовом [PERSON] передано в провадження судді Городівського О.А. Підставою повторного автоматизованого розподілу судової справи є звільнення судді [PERSON] у відставку (а.с.46). Ухвалою суду від 19.04.2021 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.61). В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги просили задовольнити. Пояснила, що вона пропустила строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті сестри до нотаріуса з поважних причин, а саме через введені карантинні обмеження для запобігання поширенню інфекційної хвороби COVID -19. Представник відповідача Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не з`явився. Направив на адресу суду лист в якому просив розгляд справи провести без його участі. Відзив на позовну заяву не направив (а.с. 70). Суд, заслухавши позивачку, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] в місті Таллінн повіт [PERSON] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується випискою із свідоцтва про смерть, що зареєстрована у відділі РАГС Естонії. Установа, яка зареєструвала смерть Міністерство внутрішніх справ, номер документа 1-11-2019/5938 дата 24.11.2019 (а.с.5). Після смерті померлої залишилася спадщина, зокрема на право на частину земельного паю, розташованого в с. Остапівка Миргородського району Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом на право на спадщину по закону від 18.02.2002 (а.с. 7). 21 липня 2020 року державний нотаріус Решетилівської державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви для прийняття спадщини (а.с. 9). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша, друга статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2ст 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. За приписами ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. На виконання вимог Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», прийнято Постанову Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», згідно з якою, установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 19 грудня 2020 р. до 31 серпня 2021 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 розпочатого 12 березня 2020 року, від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Таким чином загальновідомим є факт, що з 12 березня 2020 року для запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 встановлений карантин та запроваджено посилені протиепідемічні, обмежувальні заходи на всій території України. Відповідно до ст.1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачкою пропущено шестимісячний строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви. За таких обставин позовна вимога про визначення додаткового строку для прийняття спадщини ґрунтується на законі та підлягає до задоволення. В позовній заяві [PERSON] окрім визначення їй додаткового строку терміном у два місяці з моменту набрання законної сили рішенням суду для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] , просила встановити місце відкриття спадщини після [PERSON] , а саме - місто Миргород Полтавської області. Однак, цю вимогу [PERSON] ніяк не обґрунтувала та не надала належних та допустимих доказів на її підтвердження, оскільки у виписці із свідоцтва про смерть, що зареєстрована у відділі РАГС Естонії зазначено місце смерті [PERSON] , повіт [PERSON] . Відповідно до положень статті 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. В матеріалах справи відсутні докази, що [PERSON] померла не за місцем свого проживання м. Таллінн, як і відсутні докази про наявність або відсутність в її власності нерухомого майна, місцезнаходження її нерухомого майна або основної його частини в м. Миргороді Полтавської області, тому у суду відсутні підстави встановити місце відкриття спадщини саме місто Миргород Полтавської області в порядку встановленому ст. 1221 ЦК України. Відтак, суд відмовляє в задоволенні вимоги про визначення місцем відкриття спадщини місто Миргород Полтавської області. В зв`язку з тим, що позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved