Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

27 лютого 2017 року позивач звернувся до Фастівського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свої вимоги тим, що 26.11.2004 року між ним був зареєстрований шлюб, від якого [INFO] у них народилася дочка [PERSON]. Спільне подружнє життя не склалося через різні погляди на життя, моральні та духовні цінності. Відповідачка не цікавиться станом здоров'я дочки, не займається її вихованням, не виявляє матеріальної уваги та турботи, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Дитина проживає з позивачем та його батьками в с. Дорогинка, де і навчається. Відповідачка веде аморальний спосіб життя та зловживає спиртними напоями, своєю поведінкою вона негативно впливає на виховання дитини. На підставі викладеного просив позбавити [PERSON], громадянину Молдови батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Позивач та його представник в судовому засіданні надали пояснення, аналогічні викладеним, просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлена вчасно та належним чином шляхом публікування оголошення з викликом до суду в якості відповідача в газеті «Час Київщини». Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову, вказувала на доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Суд, вислухавши пояснення сторін, покази свідків, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог ( стаття 11 ЦПК України ), встановив наступне. Судом встановлено, що 26 листопада 2004 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві [INFO] народилась [PERSON], батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Рішенням Виконавчого комітету Дорогинської сільської ради № 3.5 від 22.03.2016 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], вирішено просити районну службу у справах дітей та сім'ї Фастівської РДА про доцільність позбавлення прав [PERSON] над її малолітньою дочкою [PERSON], [INFO] (а.с.6) Як вбачається з характеристики, виданої Дорогинською сільською радою на громадянку Молдови [PERSON] від 13.09.2016 року, остання проживає в [ADDRESS] разом з батьками чоловіка і дитиною [PERSON], [INFO] та за час проживання в селі постійної роботи не має, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртним, водиться з чоловіками-п'яницями, з дому виносить гроші, продукти харчування. Громадянства України не має. Чоловік [PERSON] з липня 2015 року перебуває в зоні АТО, вихованням дитини займаються дід і баба [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до довідки від 13 вересня 2016 року № 563 Дорогинської сільської ради [PERSON] з 2008 року по даний час проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов проживання дитини [PERSON] від 21 березня 2016 року та 28 липня 2016 року, мати дитини [PERSON], [INFO], громадянка Молдови, яка проживала в [ADDRESS] разом з батьками чоловіка і дитиною, веде паразитичний спосіб життя, пропадає на тривалий час, зловживає спиртними напоями, вихованням доньки не займається. Дитина навчається в Дорогинській ЗОШ, перебуває на утриманні діда [PERSON] та баби [PERSON], житлові умови нормальні, матеріальне становище задовільне. Сім'я [PERSON] характеризується задовільно, поведінка нормальна, адекватна, займаються вихованням онуки (а.с.10,11). З психолого-педагогічної характеристики учениці Дорогинської ЗОШ І-ІІІ ступенів [PERSON]. за підписом класного керівника та директора школи, вбачається, що дитина має достатній рівень знань, має непогані здібності, відповідально ставиться до доручень. Вихованням дитини займаються дідусь та бабуся, зі сторони мами дитина не отримує достатньої уваги, любові підтримки, останнім часом мати пропадає з дому, зловживає спиртним, через що дитина страждає і переживає, тато знаходиться в зоні АТО (а.с. 12). Згідно висновку Фастівської районної державної адміністрації Київської області від 16.02.2017 року № 06-21/604 про доцільність та відповідність інтересам дитини [PERSON], [INFO] позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], [INFO], зважаючи на те, що матір самоусунулася від виховання та утримання своєї доньки, не виконує передбачених ст. 150 СК України обов'язків, а також на підставі ст. 164 СК України, орган опіки та піклування Фастівської райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], громадянку Молдови, відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 17, 18). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON]., який є сільським головою, зазначив, що дитина проживає з позивачем та його батьками в с. Дорогинка, при цьому гр.[PERSON] впродовж її проживання на території села вела аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями, вихованням дитини не займалась. Опікою, вихованням та утриманням дитини займається виключно позивач та його батьки. Також судом була заслухана думка малолітньої [PERSON], [INFO], яка вказала, що з матір'ю не спілкується, та взагалі соромиться її, оскільки та зловживає спиртними напоями, що їй дуже не подобається. Також зазначила, що будь-яких спроб зустрітись мати вже впродовж дуже тривалого часу не вчиняла. На питання суду щодо доцільності позбавлення її матері батьківських прав дитини надала відповідь, що бажає цього. Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного Кодексу України (далі за текстом - СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок № 06-21/604 від 16.02.2017 року Фастівської районної державної адміністрації Київської області про доцільність та відповідність інтересам дитини позбавлення батьківських прав гр. [PERSON], оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновок органу опіки та піклування, суд вважає останній достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно неповнолітньої доньки [PERSON]. Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, дійсно, відповідач по справі вихованням своєї дитини не займається і ухиляється від своїх обов'язків по її утриманню та вихованню, не спілкується нею і не проявляє про дитину щонайменшої материнської турботи, тому вона повинна бути позбавлена батьківських прав відносно своєї доньки.

Outcome: approved