Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

27.08. 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. Мотивував тим, що його батько [PERSON], який помер [INFO] року, після смерті [INFO] року своєї дружини, а його (позивача) матері - [PERSON], фактично успадкував земельну ділянку площею 3.62 га, розташовану на території Глобинської міської ради, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 036983, виданого 29.10.2002 року. За свого життя батько не встиг оформити свідоцтво про право на спадщину цієї земельної ділянки на своє ім»я. Він (позивач) в установлений законом строк прийняв спадщину батька за законом. Його рідні сестри - [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися. В даний час він не може оформити своє спадкове право на вказану земельну ділянку у нотаріальній конторі, оскільки втрачений оригінал правовстановлюючого документу на неї. Посилаючись на викладене, позивач прохав визнати за ним в порядку спадкування за законом після померлого батька [PERSON] право власності на 2/3 частки земельної ділянки, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ПЛ № 036983. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримував, посилаючись на підстави та обставини, викладені в ньому. Дав пояснення аналогічні викладеному в позовній заяві. Представники відповідачів - Глобинської міської ради, Глобинської райдержадміністрації, представники третіх осіб - реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції, відділу Держземагенства у Глобинському районі, Глобинської державної нотаріальної контори, третя особа - [PERSON] у судове засідання не з»явилися, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. На адресу суду направили заяви (всі, крім [PERSON] та реєстраційної служби), в яких прохали розглянути справу у їх відсутності, заперечень на позов не надали. Третя особа у справі - [PERSON], у судовому засіданні прохала у задоволенні позову відмовити. Мотивувала тим, що [PERSON] порушив домовленість між ними щодо розподілу спадщини, яка полягала в тому, що він оформить на себе земельну ділянку батька, а вона - матері. Крім цього, зазначила, що здійснювала догляд за своїм батьком до смерті, за свій рахунок поставила надгробні пам»ятники на могилах батька та матері, відбувала поминальні обіди. Ні брат, ні сестра [PERSON] ніякої допомоги їй не надавали. [PERSON] також в засіданні повідомила, що свідоцтво про право на спадщину на належну їй по спадкуванню частку земельної ділянки матері в нотаріальній конторі до цього часу не отримала. Пояснювала це матеріальною скрутою. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [INFO] року померла мати позивача - [PERSON], а [INFO] року його батько - [PERSON]. З досліджених судом спадкових справ № 326/05, № 325/05, заведених Глобинською державною нотаріальною конторою після померлих [PERSON] та [PERSON] вбачається, що позивач в установленому законом порядку прийняв спадщину батька, [PERSON] - спадщину матері, від прийняття спадщини батька відмовилася. Така відмова, згідно чинного законодавства, є безумовною і беззастережною. Третій спадкоємець першої черги спадкування за законом - [PERSON] , жодних дій спрямованих на прийняття спадщини своїх батьків не вчиняла. В заяві до нотаріальної контори вказала, що за продовженням строку для прийняття спадщини батька [PERSON] до суду не зверталася і звертатися не буде, вважає себе спадкоємцем, яка не прийняла спадщину. З довідки виконкому Глобинської міської ради від 18.11.2010 року № К-02-18/2622, наявної в спадковій справі № 325/05, вбачається, що [PERSON] на день смерті - [INFO] року, в складі сім»ї (із спадкоємців першої черги спадкування за законом) мала : чоловіка [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст. 1268 Цивільного Кодексу України, названі особи, як спадкоємці, які постійно проживали разом із спадкодавцем, вважаються такими , що прийняли спадщину [PERSON] Крім цього, [PERSON] 5.07.2005 року, тобто в установлений законом строк, подала до Глобинської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини матері - [PERSON], і її не відкликала. В даний час позивач має право на успадкування частини земельної ділянки площею 3, 62 га, розташованої на території Глобинської міської ради, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ - ПЛ № 036983, належала його матері [PERSON], і право на спадщину якої набув за свого життя його батько. Глобинська державна нотаріальна контора листом № 1250/01-16 від 17.09.2014 року відмовила його у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки відсутній документ, що підтверджує право власності спадкодавця на нього. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 20 червня 2014 року встановлено, що оригінал документу - державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ - ПЛ № 036983 на ім»я [PERSON] загублений [PERSON] Відділ Держземагенства у Глобинському районі довідкою від 30.07.2014 року за № 1665 підтвердив, що на ім»я [PERSON] дійсно видавався державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ - ПЛ № 036983 та проводилася його державна реєстрація за № 428 від 29.10.2002 року. Таким чином, викладене свідчить, що спадщину на земельну ділянку [PERSON] прийняли: її чоловік [PERSON] та донька [PERSON] Оскільки відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, то названі спадкоємці набули право на успадкування ? частки земельної ділянки [PERSON] Відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно п. 11 ст. 346 ЦК України підставою припинення права власності є смерть власника. Вказане свідчить про неможливість виготовлення державного акту або видачі його дублікату на ім»я спадкодавця [PERSON], тому спір про право може бути вирішено лише в судовому порядку. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Зі змісту ст.126 Земельного Кодексу України (чинної на час виникнення спірних правовідносин) вбачається, що єдиним документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку є державний акт. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Встановивши, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право на спадкування ? частки земельної ділянки, належної на праві власності його дружині [PERSON], суд дійшов висновку, що позивач, як його єдиний спадкоємець першої черги спадкування за законом, який прийняв спадщину, має право на успадкування названого майна та набуття права власності на нього. Позов ґрунтується на законі і підлягає задоволенню, проте, частково. Позивачем не надано доказів, які б підтверджували його право на успадкування 2/3 часток названої земельної ділянки.

Outcome: partial