Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

27 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про скасування рішення Виконкому Таїровської селищної ради № 801 від 27.10.2010 р. та свідоцтва на право власності на житловий будинок під [ADDRESS], виданого на ім'я [PERSON]; зобов'язання [PERSON] усунути перешкоди у використанні спільного майна та заборонити самовільно, без погодження з [PERSON] користуватися, здавати в оренду, переобладнювати, реконструйовувати, продавати житловий будинок під [ADDRESS]; поділ спільно набутого за час шлюбу майна: житлового будинку під [ADDRESS], земельної ділянки площею 0,15 га, розташованої в [ADDRESS], холодильника, двох бетономішалок, будівельних матеріалів, лісів будівельних, будівельних тачок, газового котлу, термобойлеру. Також позивач просить визнати право власності на 1/2 земельної ділянки площею 0,15 га, розташованої в [ADDRESS], на 1/2 житлового будинку під [ADDRESS] та на 1901697 гривень, як половину грошових коштів, отриманих [PERSON] за період шлюбу. Позивач та її представник, [PERSON], у судове засідання з'явилися, заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Представники відповідача, позовні вимоги не визнали, просили у задоволенні позову [PERSON] відмовити у повному обсязі. Судом встановлено, що 25 червня 1986 року між сторонами по справі було укладено шлюб. 23 березня 2010 року рішенням Малиновського районного суду м.Одеси шлюб було розірвано за позовною заявою [PERSON], при цьому в рішенні зазначено про відсутність спору щодо розподілу майна, придбаного в період шлюбу. 15 квітня 2011 року шлюб було розірвано, про що в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 34. У січні 2012 року позивачу стало відомо, що відповідач протиправно, без відома та згоди [PERSON] здійснив введення у експлуатацію належного їм будинку на своє ім'я, чим порушив право власності позивача та створив підстави для втрати нею можливості володіти та користуватися власністю. Позивач у позовній заяві зазначив Виконавчий комітет Таїровської селищної ради у якості третьої особи, однак розглядаючи позовну вимогу щодо скасування рішення Виконкому, він повинен бути відповідачем по справі. Позивач та його представник відмовилися уточнювати позовні вимоги у вказаній частині визначення належних відповідачів. Також, перш ніж скасовувати будь-яке рішення органу державної влади, воно має бути визнане судом незаконним, у той час як позивачем не заявлено вимоги щодо визнання рішення Виконкому Таїровської селищної ради № 801 незаконним. У зв'язку з цим, суд вважає за доцільне відмовити позивачу у задоволенні вказаної позовної вимоги. Розглядаючи вимогу щодо поділу спільно набутого за час шлюбу майна, суд вважає за доцільне відмовити в його задоволенні, оскільки позивачем не надано документального підтвердження щодо його вартості, придбання під час шлюбу та місцезнаходження У разі неможливості поділу спільно набутого за час шлюбу майна на підставі документів, які містяться в матеріалах справи, суд також не має змоги задовольнити інші вимоги позивача щодо зобов'язання усунення перешкод у використанні спільного майна та визнання права власності щодо нього за [PERSON] чи [PERSON] Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти у відношенні свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, який суперечить закону чи порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Приписами ст. 60 Сімейного Кодексу України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Згідно ст. 63 Сімейного Кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленість між ними. Відповідно до ст. 69 Сімейного Кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи,

Outcome: dismissed