Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

29.05.2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Заяву мотивувала тим, що 24.09.2008 року вони уклали шлюб, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управлінні юстиції у Донецькій області, актовий запис №155. Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які мешкають з позивачем. Сумісно нажитого майна, щодо якого існує спір, не мають, питання щодо утримання дітей не вирішено. Сімейні стосунки припинено з червня 2013 року. Причиною припинення сімейно-шлюбних стосунків було рукоприкладство, відсутність взаєморозуміння між ними, відповідач не приділяв уваги дітям, не займався їх вихованням, 24.04.2014 року позивач переїхала до матері із дітьми до Криму. Вважає збереження сім`ї не можливим, на протязі усього періоду окремого проживання, відповідач не цікавився її життям, намірів щодо поновлення родинних відносин не виказував, ніяких дій для цього не вчиняв, на даний час мешкає у цивільному шлюбі з другою жінкою тому вважаю примирення не можливе, тому звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Позивач у судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності, позов просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 24.09.2008 року зареєстрували шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управлінні юстиції у Донецькій області зроблено відповідний актовий запис за №155 (а.с.2). Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які мешкають з позивачем. Сумісно нажитого майна, щодо якого існує спір, не мають, питання щодо утримання дітей не вирішено. Сімейні стосунки припинено з червня 2013 року. Причиною припинення сімейно-шлюбних стосунків було рукоприкладство, відсутність взаєморозуміння між ними, відповідач не приділяв уваги дітям, не займався їх вихованням. Вважає збереження сім`ї не можливим, на протязі усього періоду окремого проживання, відповідач не цікавився її життям, намірів щодо поновлення родинних відносин не виказував, ніяких дій для цього не вчиняв, на даний час мешкає у цивільному шлюбі з другою жінкою тому вважаю примирення не можливе. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. На теперішній час сторони припинили шлюбні відносини, не мають наміру їх поновити, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним, оскільки вважає, що примирення між ними неможливе. При цьому суд також приймає до уваги, що спору відносно розподілу майна між сторонами немає. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що подружжя втратило взаєморозуміння, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач з позовом погодився, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 104, 105, 107, 109, 110-112 СК України,

Outcome: approved