Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

27.04.2018 року позивач звернулась в суд з цим позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь на утримання двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з твердої грошової суми 1100 грн. щомісяця на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Раніше виданий виконавчий лист справа № 130/693/17 за рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 16.05.2017 року - відкликати. Підставами звернення до суду з позовом стало те, що під час зареєстрованого шлюбу з відповідачем, який відповідно до рішення суду було розірвано 25.03.2011 року, у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких являється відповідач. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду від 16.05.2017 року було збільшено розмір аліментів, визначений рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 26.01.2011 року, що стягувались з відповідача та присуджено до стягнення на утримання двох дітей [PERSON] та [PERSON] з твердої грошової суми 250 грн. на тверду грошову суму 1100 грн., щомісячно до [INFO]. На підставі рішення суду видано виконавчий лист, проте аліменти відповідач не сплачує, відповідно сума заборгованості станом на 31.03.2018 року становить 11750 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості по аліментах. Зазначила, що за станом здоров'я відповідач здоровий. Син [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в урологічному відділенні Жмеринської ЦРЛ з 21.12.2017 року по 28.12.2017 року, що підтверджується відповідною довідкою. Позивачу одній матеріально важко утримувати двох дітей, для яких необхідно купувати продукти харчування, засоби гігієни, одяг, ліки в разі хвороби, та інші необхідні речі. Щороку ціни на продукти харчування, одягу та інше значно зросли. Дочка [PERSON] навчається у Гніванському професійному ліцеї на II курсі по спеціальності «Кухар. Кондитер. Офіціант» з терміном навчання до 30.06.2019 року, на період навчання дочка проживає в гуртожитку, а син [PERSON] навчається в Гніванському професійному ліцеї на III курсі по спеціальності «Електрогазозварник. Рихтувальник кузовів» з терміном навчання до 30.06.2018 року, на період навчання син також проживає в гуртожитку. Позивач ніде не працює, перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення та отримує виплату по догляду за інвалідом I групи або особою, яка досягла 80 років, розмір допомоги становить 4,80 грн. в місяць. Вказала, що їй одній матеріально важко утримувати дітей, адже для них потрібно купувати одяг, підручники для навчання та оплачувати проїзд в транспорті з місця проживання до навчального закладу та навпаки. Відповідач працює не офіційно, займається самостійним заробітком від якого має відповідний дохід, частину доходу отримує в натурі. Окрім того, аліменти присуджені до стягнення з відповідача в 2017 році на утримання дітей в розмірі 1100 грн. є меншим ніж розмір, передбачений ч.2 ст. 182 СК України. Вважає, що матеріальне становище відповідача покращилось, так як аліменти присуджені до стягнення є мінімальним розміром аліментів станом на 2017 рік, а відповідач отримує чи мав би отримувати доходи в 2018 році в більшому розмірі, порівняно з 2017 роком, її ж матеріальне становище погіршилось в порівняні з 2017 року у зв'язку з не сплатою відповідачем аліментів присуджених до стягнення з нього. 15.05.2018 ухвалою судді відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз'яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз'яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 01.06.2018 року від відповідача надійшла заява про збільшення строку для подачі відзиву на позовну заяву. Відповідно до наказу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області № 74в/к від 10.05.2018 року судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області надано основну щорічну відпустку з 01.06.2018 року по 13.07.2018 року. Ухвалою суду від 17.07.2018 року заява відповідача про продовження строку для подачі відзиву задоволена, строк продовжено на три дні. 17.07.2018 року від відповідача до суду надійшов зустрічний позов до позивача [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном та стягнення компенсації (а.с.41). Ухвалою суду від 18.07.2018 року у прийнятті зустрічного позову відмовлено. Роз'яснено відповідачу його право на звернення до суду з вказаним позовом в загальному порядку. Крім того, цього ж дня 17.07.2018 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, який як вбачається з фіскального чеку «Укрпошта» 17.07.2018 року також був направлений позивачу (а.с.30-40) та в якому заявлені позовні вимоги позивача [PERSON] про збільшення розміру аліментів, просив залишити без задоволення з підстав того, що не погоджується з позицією позивача щодо її складного матеріального становища та покращення відповідного його матеріального становища, адже їхні спільні діти знаходяться на постійному перебуванні у навчальному закладі, а дружина має усі можливості, у тому числі і по стану здоров'я займатись роботою. За весь період після їхнього розлучення він не володіє інформацією про те, що позивач намагалась влаштуватись на роботу, не перебувала на обліку у центрі зайнятості, тобто позивач аргументуючи своє складне матеріальне становище та для його покращення не влаштувалась на роботу. Окрім того, позивач має у власності пайову земельну ділянку з якої отримує дохід у грошовому розмірі. Також позивач не вказала, що весь час разом зі співмешканцем проживає в будинку позивача користуючись при цьому усіма природними ресурсами та спорудами, він же не має можливості ні розпоряджатись ні користуватись ні житлом, яке належить йому, ні земельною ділянкою, ні речами. Крім того, йому також невідомо на які цілі насправді витрачаються його аліменти, а тому і перестав їх сплачувати. Що стосується його матеріального становище, то він зазначив, що останніх сім років він проживає у незареєстрованому шлюбі з [PERSON], яка офіційно не працює, але стоїть на обліку у центрі зайнятості, разом з ними проживають син та дві дочки його цивільної дружини. Вони мають власне домашнє господарство за рахунок чого і утримують таку велику родину. Він же офіційно не працює, постійно перебуває на диспансерному обліку у невролога в зв'язку з чим потребує лікування та оздоровлення, має обмеження лікарів у значних фізичних навантаженнях. Позивач [PERSON] у встановлений статтею 179 ЦПК України строк відповідь на відзив відповідача до суду не надала. З огляду на вищезазначене суд, на підставі частини 5 статті 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Як вбачається із копії свідоцтв про народження Серія [NUMBER] та [NUMBER], позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], являються батьками двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.3,4). Відповідно до довідки виданої виконкомом Станіславчицької сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 18.04.2018 року № 599 [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS], до складу сім'ї входять син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Діти проживають біля матері та знаходяться на її утриманні (а.с.6). Згідно копії рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25.03.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.6). Як вбачається з копії рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16.05.2018 року збільшено розмір стягуваних аліментів, визначений рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 26.01.2011 року та стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з твердої грошової суми 250 грн. на тверду грошову суму 1100 грн., щомісячно до [INFO] (а.с.7-9). На підставі рішення суду видано виконавчий лист № 130/693/17 (а.с.10). Відповідно до розрахунку по заборгованості по аліментах по виконавчому провадженню № 19981548 за період з 01.03.2017 по 31.03.2018 року, підписаного старшим державним виконавцем Лавровою І.П., заборгованість по аліментам на кінець період становить 11750,00 грн. (а.с.11). Згідно довідки виданої ДПТНЗ «Гніванській професійний ліцей» від 20.04.2018 року № 122, [PERSON] дійсно навчається у Гніванському професійному ліцеї на третьому курсі по спеціальності «Електрогазозварник. Рихтувальник кузовів». Термін закінчення 30 червня 2018 року. На період навчання проживає в гуртожитку навчального закладу (а.с.12). Відповідно до довідки виданої ДПТНЗ «Гніванській професійний ліцей» від 20.04.2018 року № 121, [PERSON] дійсно навчається у Гніванському професійному ліцеї на третьому курсі по спеціальності «Кухар. Кондитер. Офіціант». Термін закінчення 30 червня 2019 року. На період навчання проживає в гуртожитку навчального закладу (а.с.13). Останні відомості про роботу [PERSON] датовані 23.02.2014 роком, що вбачається з копії трудової книжки серії [NUMBER] (а.с.14). Як вбачається з довідки наданої Управлінням соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області від 17.04.2018 року № 1068 [PERSON], 1970 року народження, перебуває на обліку в Жмеринському районному управлінні соціального захисту населення Жмеринської районної державної адміністрації і отримує компенсаційну виплату, особі яка здійснює догляд за інвалідом I групи або особою, яка досягла 80 років, в розмірі 4,80 грн. в місяць + індексація (а.с.15). Відповідно до копії довідки №908 [PERSON], [INFO], проживає: с. Станіславчик Жмеринського району Вінницької області проходив лікування в урологічному відділенні, в період з 21.12.2017 року по 28.12.2017 року у зв'язку з операцією, діагноз лівобічне варікоцеле (а.с.16). Згідно копії довідки виконавчого комітету Лука-Мовчанської сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 16.07.2018 року № 291 [PERSON], [INFO], на даний час проживає без реєстрації в [ADDRESS] у будинку співмешканки [PERSON] Разом з ними зареєстровані і проживають: син співмешканки - [PERSON], 1997 року народження, дочка співмешканки - [PERSON], 1999 року народження, та дочка співмешканки [PERSON], 2005 року народження (а.с.32). [PERSON], [INFO], знаходився на лікуванні в неврологічному відділенні з 29.05.2018 року по 09.06.2018 року з діагнозом: остеохондроз поперекового - крижового відділу хребта, грудного відділу хребта, больовий, м'язево-тонічний синдром, що вбачається з копії виписного епікризу № 934 КУ «Жмеринська ЦРЛ» (а.с.34). Як вбачається з копії довідки виданої КУ «Жмеринська ЦРЛ» від 28.04.2018 року [PERSON], 1968 року народження, з 2012 року по теперішній час стоїть на диспансерному обліку невролога Жмеринської ЦРЛ з приводу вегето-судинної дистонії (а.с.35). Відповідно до копії довідки виконавчого комітету Станіславчицької сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 26.12.2017 року № 2.4-984 адресованої [PERSON], [PERSON] було повідомлено про зміст заяви на що [PERSON] не дала згоди на зняття з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS], тому рекомендовано для задоволення вимог про зняття з місця реєстрації проживання [PERSON] звернутись до суду (а.с.36). Згідно копії довідок виданих виконкомом Станіславчицької сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 21.11.2017 року № 2284, 2283 згідно запису погосподарської книги за № 366/16 номер об'єкта по господарського обліку - 011146-1 [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] зареєстровані, але дійсно не проживають за адресою: [ADDRESS], на даному погосподарському номері зареєстровані бабка [PERSON] та брат [PERSON], [INFO]. [PERSON], [INFO] зареєстрований проте не проживає за адресою: [ADDRESS], на даному погосподарському номері зареєстрована та дійсно проживає колишня дружина [PERSON], [INFO], та не зареєстровані але дійсно проживають син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON]. [INFO] (а.с.37). Відповідно до копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована по [ADDRESS] належить [PERSON] що також підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.38-40) Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом і ніким не оскаржені. З досліджених в судовому зсіданні доказів вбачається, що розмір аліментів, які були присуджені до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання двох дітей за рішенням суду від 16.05.2017 року, є значно меншими від встановленого мінімального розміру, визначеного розміру аліментів не достатньо для забезпечення гармонійного розвитку дітей. До вказаних правовідносин застосовуються норми права, визначені Сімейним кодексом України. Згідно із статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частиною 3 статті 181 СК України,за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з частиною першою статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тобто розмір аліментів, який стягується з відповідача на корить позивача на утримання двох дітей [PERSON] та [PERSON], в розмірі 1100 гривень за рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 16.05.2017 року, не відповідає мінімальному розміру, встановленому статтею 182 СК України. На час звернення з цим позовом до суду, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум дітей, віком від 6 до 18 років, з 01.01.2018 складає 1860 грн., а з 01.07.2018 складає 1944грн. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (стаття 191 СК України). Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право нa рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до пунктів 1 і 2 статті 3 Конвенції про права дитини, що була ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. За змістом статті 18 Конвенції суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частин 1 і 2 статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. На аналогічні норми законодавства послалася і позивачка у своєму позові. Відповідно до статей 12,13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд оцінивши наявні у справі докази у відповідності до статей 77, 78, 79, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх досліджені, за умови відсутності підстав для звільнення відповідача від обов'язку утримувати дітей, приходить висновку про задоволення позову, адже розмір аліментів присуджений за рішенням суду від 16.05.2017 року, є значно меншими від встановленого мінімального розміру, на який просить змінити стягувані аліментів позивач, якого не достатньо для забезпечення належних умов життя та гармонійного розвитку дітей. При цьому суд враховує, що відповідач значно не втратить при зміні розміру і способу стягнення аліментів, а навпаки, за умови, що старший син [PERSON] [INFO] досяг повноліття, а час протягом якого з нього будуть стягуватись аліменти на меншу доньку [PERSON], [INFO], складає менше двох років. З урахуванням задоволення позову відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн..

Outcome: approved