Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

27 березня 2020 року Савинська селищна рада Балаклійського району Харківської області звернулась до Балаклійського районного суду Харківської області із заявою, у якій просить визнати відумерлою спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а саме: земельну ділянку площею 5,4202 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області, що належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 687610; земельні ділянки з кадастровими номерами: 6320255700:03:000:0268 площею 0,4348 га, пасовища; 6320255700:03:000:0914 площею 0,1852 га; 6320255700:03:000:0998 площею 0,2750 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області, що належали померлому на підставі вкладишу до державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 687610. Заяву обґрунтовано тим, що на день смерті [INFO] [PERSON] був зареєстрований і проживав у [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , якому на праві власності належали зазначені земельні ділянки, спадщина ніким із спадкоємців не прийнята. З часу відкриття спадщини сплинуло більше одного року. Вищенаведене стало підставою для звернення до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою. Ухвалою від 30.03.2020 заяву Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області, заінтересована особа - Балаклійська державна нотаріальна контора Харківської області, про визнання спадщини відумерлою, прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження. Ухвалою від 22.04.2020 залучено до участі у справі як заінтересовану особу Балаклійську районну державну адміністрацію Харківської області. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій він просив задовольнити заяву про визнання спадщини відумерлою. Представник заінтересованої особи - Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, письмових пояснень, заяв або клопотань від нього не надходило. Від заінтересованої особи - Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи, у якій зазначено, що Балаклійська районна державна адміністрація Харківської області не заперечує проти задоволення заяви про визнання спадщини відумерлою. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [INFO] у м. Балаклія Харківської області помер [PERSON] , [INFO] , який проживав у [ADDRESS] , що підтверджується копією актового запису про смерть № 38, складеного 08 квітня 2002 року виконавчим комітетом Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області (а.с. 54). [PERSON] підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 687610, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 22 лютого 2002 року за № 366, належала земельна ділянка кадастровий номер 6320255700-03-00-011, площею 5,4202 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області. На підставі вкладишу до державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 687610 [PERSON] також належали земельні ділянки з кадастровими номерами: 6320255700:03:000:0268 площею 0,4348 га, 6320255700:03:000:0914 площею 0,1852 га (пасовища); 6320255700:03:000:0998 площею 0,2750 га (сіножаті), розташовані на території Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області (а.с. 11-13). Згідно довідки, виданої 03.04.2020 виконавчим комітетом Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області, у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , станом на 06.04.2002 були зареєстровані [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.с. 32). Як убачається з відповідей Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області від 01.04.2020 та 14.04.2020 на запити суду, після смерті [PERSON] та [PERSON] ніхто із спадкоємців із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини до Балаклійської державної нотаріальної контори не звертався. Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 01.04.2020 та 14.04.2020 інформація стосовно [PERSON] , померлого [INFO] , та [PERSON]. , померлої [INFO] , у Спадковому реєстрі відсутня (а.с. 29, 30, 36, 37). Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року . У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини та кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Абзацом другим пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що правила статті 1277 ЦК України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року. Одночасно норми пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, за якими ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, необхідно розуміти таким чином, що правила Книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК УРСР. Такий висновок щодо застосування відповідних норм права викладений у постанові Верховного Суду від 26 березня 2020 року у справі №391/766/17 (провадження № 61-39074св18). Тобто, правила абзацу 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України підлягають застосуванню, якщо спадщина відкрилась після 01 липня 2003 року , проте не була прийнята ніким зі спадкоємців, що мають право спадкування відповідно до норм ЦК Української РСР. Сплив однорічного строку, встановленого частиною другою статті 1277 ЦК України та абзацом 2 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу, може підлягати обчисленню, починаючи не раніше 01 липня 2003 року. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , тобто під час дії ЦК УРСР, а тому положення саме цього Кодексу підлягають застосуванню при вирішенні питання про спадкування майна померлого. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Згідно статей 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини. Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно положень статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 555 ЦК УРСР спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини. Таким чином, Цивільним кодексом Української РСР, який був чинним на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , і норми якого підлягають застосуванню до правовідносин у даній справі, не передбачалася можливість визнання спадщини відумерлою та перехід прав і обов`язків від спадкодавця до органу місцевого самоврядування у судовому порядку. На день відкриття спадщини діяв інший, позасудовий, порядок вирішення долі спадщини, яку ніхто зі спадкоємців не прийняв. Якщо після смерті спадкодавця протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини ніхто спадщину не прийняв, то відповідно до статті 555 ЦК УРСР спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави. Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області про визнання спадщини відумерлою.

Outcome: dismissed