Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

27 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 липня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R52150281439В у відповідності до якого відповідач отримала кредит в сумі 110600 грн. зі строком кредитування до 11.07.2019 року під 16,29% річних за користування кредитом. В якості забезпечення виконання зобовязання відповідачем було надано в приватне обтяження автотранспортний засіб. З 09.03.2015 року [PERSON] припинила виконувати кредитні зобовязання. Згідно з п. 5.2.4 кредитного договору, у випадку порушення позичальником своїх зобовязань, банк має право без отримання додаткової письмової згоди за власним вибором здійснити будь-які дії, направлені на виконання зобовязань позичальником. 08.07.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладений договір відступлення права вимоги, відповідно до якого позивач набув право нового кредитора до відповідача за вказаним кредитним договором. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 117485,92 грн., що складається з наступного: 81531,91 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9853,85 заборгованість по відсотках, а також з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у відповідності зі ст.625 ЦК України - 26100,16 грн. Відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації проживання [PERSON] є м. Донецьк Донецької області, вул. Магнітна, б. 36, кв. 1 (Петровський район м. Донецька). Згідно із ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Петровському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Краснолиманському міському суду Донецької області. За таких обставин дана цивільна справа підсудна Краснолиманському міському суду Донецької області. Позивача належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, але представник позивача в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без участі його представника, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.26,36). Відповідача [PERSON] було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи шляхом публікації оголошення на офіційному сайті Краснолиманського міського суду, крім того про попереднє судове засідання відповідача відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України було повідомлено шляхом публікації оголошення в пресі (а.с.57), однак відповідач в судове засідання не прибула, про наявність поважних для цього причин суд не повідомила, заперечень проти вимог позивача не висунула. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» зареєстроване як юридична особа (а.с.19) та згідно із Статутом функціонує з метою здійснення фінансових послуг визначених законодавством України (а.с.20). Судом встановлено, що 11 липня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №R52150281439В у відповідності до якого відповідач отримала кредит в сумі 110600 грн. зі строком кредитування до 11.07.2019 року під 16,29% річних за користування кредитом (а.с.5-9). Кредит надано на придбання автомобіля (п.2.1.), який відповідачем було надано в якості забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором (п.3.8). Даний договір власноручно підписаний [PERSON] За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Суд вважає, що кредитний договір від 11 липня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] №R52150281439В відповідає вимогам закону. З 09.03.2015 року [PERSON] припинила виконувати кредитні зобовязання (а.с.15). Згідно з п. 5.2.4 кредитного договору, у випадку порушення позичальником своїх зобовязань, банк має право без отримання додаткової письмової згоди за власним вибором здійснити будь-які дії, направлені на виконання зобовязань позичальником, в тому числі звернутися до колекторського агентства (а.с.7). 08.07.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладений договір відступлення права вимоги, відповідно до якого позивач набув право нового кредитора до відповідача за вказаним кредитним договором (а.с.12-14). Згідно з вимогами п.1 ч.1\~ст. 512 ЦК України\~кредитор у\~\~зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок\~\~передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Як встановлено\~ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до правил ч.1\~ст. 516 ЦК України\~заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою\~статті 517 ЦК України\~встановлено, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, ті інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно з розрахунком заборгованості, що його складено ПАТ «ВТБ Банк» станом на 08.07.2015 року ПАТ «ВТБ Банк» передав ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» право вимоги за кредитним договором №R52150281439В від 11.07.2012 року з [PERSON] 91385,76 грн., що складається з наступного: 81531,91 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9853,85 грн. заборгованість по відсотках (а.с.15). Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. ст. 525, 526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється його належним виконанням. На підставі\~ст. 611 ЦК України\~\~при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені законом або договором. Частиною 2\~статті 1050 ЦК України\~встановлено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. У зв'язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору, відповідно до розрахунку, що його складено позивачем, станом на 13.10.2015 року заборгованість по Договору складає 81531,91 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9853,85 грн. заборгованість по відсотках. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Позивачем зроблений розрахунок 3% річних, що складає 1467,57 грн. та 24632,59 грн. індекс інфляції. Таким чином, загальна сума заборгованості складає 117485,92 грн. (81531,91 грн. + 9853,85 грн.+ 1467,57 грн. + 24632,59 грн. =117 485,92 грн.). Відповідач не надала позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобов'язання належним чином не виконала. Отже, у банка виникло право вимагати від відповідача повернення суми боргу. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позову. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 1762,29 грн., що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням №2778 від 19.10.2015 року (а.с. 2-3). За цих обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору.

Outcome: approved