Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

27.04.2021 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що в 2009 одружився з відповідачкою, проте нормальні сімейні відносини між ними не склалися, тому рішенням суду у 2020 шлюб між ними розірвано. Перебуваючи у шлюбі відповідачка зраджувала йому у подружній вірності, перебувала в статевих зносинах з іншим чоловіком, завагітніла і [INFO] народила сина [PERSON] , записавши його батьком дитини. Оскільки він не є біологічним батьком дитини, між ними немає кровного споріднення, а відповідач погрожує йому зверненням до суду із позовом про стягнення аліментів, звернувся до суду з даним позовом. Починаючи з 21.02.2021 [PERSON] навмисно вітала його з народженням дитини, постійно принижувала його честь та людську гідність, виражаючись при цьому в непристойній формі, ображала його другу дружину, чим завдала йому моральних страждань. Все це тривало впродовж двох місяців, тому спричинену йому моральну шкоду оцінює в 30000 грн.. З врахуванням викладеного, просив суд постановити рішення, яким виключити відомості\~про нього як про батька з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , № 88 від 26.03.2021 року, складеного Городоцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.03.2021 року, та стягнути з [PERSON] в його користь спричинену моральну шкоду в розмірі 30000 грн. і понесені судові витрати. 14.06.2021 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідачки, в якому остання визнає позов частково, а саме в частині оспорювання батьківства, однак категорично заперечує проти стягнення з неї моральної шкоди. По суті заявлених позовних вимог бажає пояснити, що вона перебувала із позивачем в шлюбі, проте спільних дітей у них не було. 23.06.2020 шлюб між ними було розірвано рішенням суду, проте ще до розлучення вони з чоловіком зрозуміли, що не можуть бути сім`єю, а тому проживали окремо. Вона в цей час підтримувала фактичні шлюбні відносини з іншим чоловіком [PERSON] , від якого завагітніла. [INFO] вона народила сина, біологічним батьком якого є [PERSON] .. Проте позивач відмовився на її прохання піти в Городоцький РВ ДРАЦС та подати заяву про те, що він не є біологічним батьком її дитини. У зв`язку з тим, що з часу розлучення між нею та позивачем минуло менше десяти місяців, [PERSON] був записаний батьком її дитини. 13.04.2021 було зроблено тест на батьківство, за висновками якого [PERSON] з ймовірністю 99.999930409% є батьком [PERSON] . У зв`язку з цим вона також звернулася до суду із позовом про виключення з актового запису про народження дитини даних про батька дитини. Відтак вона вважає безпідставними звинувачення позивача, що вона умисно зареєструвала його батьком дитини, щоб стягувати з нього аліменти. Вона дійсно неодноразово писала та дзвонила позивачу, щоб він написав заяву в органі ДРАЦС, проте останній лише шантажував її, вимагаючи за такі дії її автомобіль. Також звертає увагу суду на той факт, що [PERSON] не залучено до участі у справі в якості відповідача Городоцький РВ ДРАЦС ЗМУМЮ, що взагалі може слугувати підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. За наведеного вважає, що покликання позивача про стягнення моральної шкоди безпідставні, необґрунтовані та не доведені жодними доказами, а тому в їх задоволенні слід відмовити. Позивач в\~судовому засіданні\~зменшив свої\~позовні вимоги\~і в\~подальшому просить\~лише про\~стягнення з\~відповідачки моральної\~шкоди,\~оскільки рішенням\~Городоцького районного\~суду Львівської\~області від\~02.12.2021 уже виключені відомості про нього як про батька дитини. З приводу вимоги про стягнення з відповідачки моральної шкоди пояснив, що про народження дитини дізнався від [PERSON] , вона одразу сказала йому, що дитина не його. При цьому насміхалася з нього, ставила ультиматуми тощо. Вона дійсно просила його з`явитися в органи РАЦС для написання відмови від дитини, проте він не мав часу. На сьогодні постійні судові процеси ускладнюють його нормальний життєвий уклад, він не може поїхати на роботу за кордон, тому вимогу про відшкодування моральної шкоди підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги в частині стягнення з неї моральної шкоди заперечує, оскільки наведені позивачем факти дійсності не відповідають. Фактично з позивачем вони віддалилися ще за рік до розірвання шлюбу, оскільки позивач зраджував їй у подружній вірності. Вона намагалася зберегти шлюб, однак позивач цього не бажав. Оскільки вони два роки до народження дитини спільно не проживали, позивач достовірно знав, що її син не є його рідною дитиною. Вона зразу ж сказала йому про це і пояснила, що згідно законодавства України він буде записаний батьком дитини, якщо не зявиться в органи РАЦС і не напише відповідну заяву. Проте позивач ігнорував її просьби. Жодних ультиматумів позивачу вона не ставила, навпаки, він погоджувався прийти в РАЦС, якщо вона залишить йому автомобіль, придбаний у шлюбі. Опікунська рада своїм рішенням дозволила їй записати дитину на своє прізвище, але так як дитина народилася менше ніж через 10 місяців після розірвання шлюбу між ними позивач був записаний у графі відомості про батька, по батькові у сина також після позивача. Вона змушена була дочекатися видачі Свідоцтва про народження сина, щоб мати можливість оспорити батьківство в судовому порядку. Відтак не вважає, що своїми діями спричинила будь яку моральну шкоду позивачу, відомості про батька у актовий запис про народження дитини бути записані не нею, а органом реєстрації актів цивільного стану згідно вимог законодавства. Вважає, що моральні страждання з приводу такої поведінки позивача були спричинені якраз їй, оскільки вона кожного разу мусить на когось залишати дитину, щоб приходити в суд, хоча цього всього можна було уникнути, якби позивач хоча б одного разу з`явився в РАЦС. Жодних ультиматумів позивачу вона не висувала, такий взагалі з нею не спілкувався, тому вона лише відправляла повідомлення у вайбері. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є дружиною позивача і була свідком усіх тих розмов, які відбувалися телефоном між сторонами. Підтверджує, що відповідачка ніколи не намагалася мирно врегулювати конфлікт, завжди агресивно спілкувалася, висувала якісь ультиматуми, що принижувало честь і гідність її чоловіка. [PERSON] не зміг з`явитися в РАЦС, оскільки постійно перебував на лікуванні з нею у Києві. Вперше відповідачка зателефонувала йому 01.03.2021, потім кудись пропала, потім знову надзвонювала, але позивач не зміг прийти, щоб написати відповідну заяву. Вважає, що відповідачка своєю поведінкою принижувала позивача, оскільки вимагала в нього прийти в РАЦС, в іншому випадку погрожувала записати його батьком дитини, хоча можна було одразу піти в суд і визнати батьківство за біологічним батьком. Суд не знаходить підстав для задоволення зменшених позовних вимог [PERSON] з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 08.08.2009 року перебували у шлюбі (а.с.21), який розірвано 23.06.2020 Городоцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ЗМУ МЮ (м. Львів) (а.с.20). [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 26.03.2021р., виданого\~Городоцьким РВ ДРАЦС ЗМУ МЮ (м. Львів) (а.с.4). Згідно даного свідоцтва та актового запису про народження № 88 від 26.03.2021 батьком дитини є [PERSON] , [INFO] (а.с.58). Висновком комісії з питань захисту прав дитини Городоцької міської ради № 4 від 23.03.2021 «Про надання згоди громадянці [PERSON] на присвоєння прізвища малолітньому сину» відповідачці надано згоду при реєстрації народження сина присвоїти прізвище малолітньому [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Розпорядженням голови Городоцької міської ради Львівської області № 44 від 23.03.2021 затверджено вищевказаний висновок комісії з питань захисту прав дитини (а.с.9). Згідно звіту по тесту на батьківство ID28267 від 13.04.2021 батьком [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99.999930409 % є [PERSON] , [INFO] (а.с.47). Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 02.12.2021 виключені відомості про батька дитини - [PERSON] , з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] .. Рішення суду в частині виключення відомостей про позивача як про батька дитини з актового запису про народження сторонами не оскаржувалося, зі слів позивача він оскаржив рішення суду в частині стягнення з нього понесених [PERSON] судових витрат. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] зверталася до позивача письмово з проханням з`явитися у Городоцький РАЦС, щоб написати заяву про відмову від батьківства (а.с.7, 10-11). Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.1 цієї статті. Крім цього, згідно змісту п. 3 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~року №4\~«Про судову\~практику в\~справах про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Також, відповідно до п.5 цієї ж Постанови Пленуму Верховного суду України, обов`язковому доведенню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої\~шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Матеріалами справи не доведено жодними допустимими та належними доказами спричинення позивачу моральної шкоди внаслідок дій відповідачки. Позивач не заперечив у судовому засіданні, що до розірвання шлюбу він тривалий час з [PERSON] не проживав, остання від самого початку вказувала йому на те, що дитина не його, просила його добровільно піти в органи РАЦС, щоб його не записали батьком дитини, однак позивач відмовлявся. Вказана обставина підтверджена доказами, а саме листуванням сторін у справі, не заперечується позивачем. Поза тим, в діях відповідача [PERSON] відсутня така ознака як неправомірність її дій, що є необхідним для стягнення з особи моральної шкоди. Показання свідка в цій частині суд оцінює критично, оскільки вона є дружиною позивача, крім того у наданих нею поясненнях вона так і не вказала, в чому саме полягало приниження честі та гідності позивача, адже він від самого початку знав, що дитина не його, проте свідомо нехтував обов`язком явки у відповідні органи для уникнення такої ситуації, доказів на підтвердження того, що відповідач зраджувала позивачу у подружній вірності судом не здобуто, сторони в судовому засіданні ствердили, що задовго до розірвання шлюбу разом не проживали і спільного господарства не вели. Твердження позивача, що відповідач шантажувала його, принижувала та обманювала, жодними належними та допустимими доказами у справі не підтверджено, відтак підстав для стягнення з відповідачки моральної шкоди в користь позивача немає. У зв`язку з відмовою у задоволенні зменшених позовних вимог,

Outcome: dismissed