Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

26 червня 2017 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить усунути відповідачів [PERSON] та [PERSON] від спадкування майна - 6.1 умовних кадастрових гектари земельної частки (пай) після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Також просила поновити їй строк для прийняття спадщини після [PERSON] В обґрунтування цих вимог вказувала, що є онукою [PERSON], померлої [INFO]. Після її смерті спадкоємцями першої черги були батько позивачки [PERSON], дідусь та чоловік померлої [PERSON] та діти померлої [PERSON] і [PERSON]. Спадщина оформлена не була. Спадкоємці [PERSON], [PERSON] та [PERSON] померли, а бездіяльність відповідачів з оформлення спадкових прав спонукає її для звернення до суду із цим позовом. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та пояснили про вище викладене. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про причини неявки не повідомила, про час та місце судового розгляду повідомлена своєчасно, про що свідчать дані зворотнього поштового повідомлення, у зв'язку з чим суд допустив розгляд справи за її відсутності. Вислухавши пояснення позивача та її представника, відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. За даними копії свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] (а.с. 11). Згідно відомостей виконавчого комітету Коларівської сільської ради, на час її смерті, зі спадкодавцем були зареєстровані та проживали: чоловік [PERSON], та діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с. 38). Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилась до набуття чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. При цьому, слід враховувати, що норми п.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, згідно з якими цей ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.ст. 529 - 531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК України 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Оскільки [PERSON] померла [INFO], відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України на вказані правовідносини поширюється дія ЦК УРСР в редакції 1963 року. За положеннями Розділу VII ЦК 1963 року, онуки не входили до жодного кола спадкоємців. Підстави спадкування за законом онуками, визначені положеннями ч.2 ст. 529 ЦК 1963 року, та передбачають, онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Батько позивачки - [PERSON] помер [INFO] року, а отже позивач не є спадкоємцем, визначеним ч.2 ст. 529 ЦК України 1963 року. Дані щодо наявності заповіту на користь позивача відсутні. За такого, [PERSON] не є належним позивачем по справі та не може вимагати усунення відповідачів від права на спадкування. Більш того, позивач не посилається на жодні з визначених ст. 528 ЦК 1963 року підстав для усунення від права на спадкування, а вказує лише на бездіяльність відповідачів з оформлення своїх спадкових прав після смерті матері. Більш того, постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій стосується зави [PERSON] щодо оформлення спадкових прав після смерті діда [PERSON] (а.с. 9), будь-яких доказів щодо відмови [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій саме після смерті бабусі [PERSON] не надано. Враховуючи наведене вище, суд вважає необхідним у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed