Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

28 жовтня 2019 року до Миргородського міськрайонного суду з позовом до Миргородської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування звернулася [PERSON] . В обґрунтування позову вказала, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON] . Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом. До складу спадщини входить право власності на гараж № [NUMBER] в колективі «Лада», що розташований за адресою:Полтавська область, м. Миргород, вул. Багачанська. З метою отримання свідоцтва на дане спадкове майно, позивачка [PERSON] звернулася до Першої Миргородської державної нотаріальної контори, однак отримала відмову з підстав відсутності правовстановлюючого документу. Вказана обставина перешкоджає позивачці реалізувати свої спадкові права, а тому вирішила звернутися до суду з вказаним позовом. Прохала визнати за нею право власності на спірний гараж № [NUMBER] в колективі «Лада», що розташований за адресою:Полтавська область, м. Миргород, вул. Багачанська. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.21-22). У встановлений судом строк, представник Миргородської міської ради відзиву не подав, до суду направив заяву, у якій не заперечував проти задоволення позову (а.с.26). Ухвалою Миргородського міськрайонного суду змінено процесуальний статус третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] та [PERSON] на співвідповідачів по справі (а.с.33-34). У встановлений судом строк для подачі відзиву, відповідачі [PERSON] (а.с.57) [PERSON] (а.с.148) подали до суду заяви, у яких вони визнали позов. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, її представник адвокат Ковердяєва Л.В. вимоги позову підтримала та прохала їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, до суду подали заяви, у яких прохали розгляд справи провести у їх відсутність, вимоги позову визнали. Представник відповідача - Миргородської міської ради в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву у якій позовні вимоги визнав, розгляд справи прохав провести у його відсутність. Представник Першої Миргородської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву в якій виклав прохання провести розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, [INFO] помер [PERSON] ( а.с.17). Після його смерті відкрилася спадщина. На майно померлого заведено спадкову справу №51/2019, згідно якої спадкоємцями [PERSON] є позивачка [PERSON] та відповідачі [PERSON] та [PERSON] (а.с.60-147). Позивачка вказує, що за свого життя [PERSON] набув право власності на гараж № [NUMBER] в колективі «Лада», що розташований за адресою:Полтавська область, м. Миргород, вул. Багачанська. Для отримання свідоцтва про право на спадщину, щодо даного спадкового майна, позивачка звернулася до Першої Миргородської державної нотаріальної контори, однак отримала відмову з підстав відсутності правовстановлюючого документу (а.с.14). На підтвердження факту набуття права власності спадкодавцем, позивачка надала копію виписки з рішення Виконавчого комітету Миргородської міської ради народних депутатів від 19.04.1989 № 123, яким [PERSON] дозволено купити в колективі « Лада » гараж, що належав [PERSON] (а.с.13). Згідно довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» № 1009 від 130.09.2019 року право власності на гараж № [NUMBER] в колективі «Лада», що розташований за адресою: Полтавська область, м. Миргород, вул. Багачанська не зареєстровано (а.с.12). Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. З копії технічного паспорту на спірний гараж, вбачається, що він побудований в 1989 році (а.с. 11, зворот). В той же час, на момент закінчення будівництва гаражу, тогочасне законодавство не передбачало можливості набуття громадянами у приватну (особисту) власність гараж у гаражному кооперативі. Вказана можливість виникла у зв`язку з прийняттям ЗУ «Про власність», зокрема у ст. 15 даного закону зазначено, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім`ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством Української РСР. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. У відповідності до ч.ч.1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У відповідності до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши долучені до матеріалів справи докази, суд не вбачає їх достатніми, для того щоб стверджувати про набуття спадкодавцем [PERSON] за свого життя права власності на спірний гараж. Копія виписки з рішення Виконавчого комітету Миргородської міської ради народних депутатів від 19.04.1989 № 123 не підтверджує а ні набуття самим [PERSON] права власності на спірний гараж, а ні наявність будь-яких договірних правовідносин між [PERSON] та [PERSON] з приводу спірного гаражу, а отже і переходу права власності до спадкодавця. Інших доказів на підтвердження набуття спадкодавцем права на спірний гараж, суду не надано. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Оскільки, в ході судового розгляду факт набуття спадкодавцем права власності на спірне майно не підтверджений належними та допустимими доказами, тому визнання відповідачами позову суперечить закону, а отже у задоволенні позову необхідно відмовити. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України, необхідно покласти на позивача.

Outcome: dismissed