Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

27.12.2018 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірвано рішенням. Від шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON] [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2006 стягнуто аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі 369,18 грн. Відповідач аліменти сплачує нерегулярно, а дитина потребує повноцінного харчування, їй потрібно купувати одяг, з якого вона швидко виростає, а також шкільні приладдя. Окрім того відповідач не бере участі у додаткових витратах на дитину, за останні три роки позивачем було сплачено додаткові витрати на загальну суму 45337,9 грн. У зв`язку з чим позивач просила збільшити розмір аліментів до 2000,00 грн, стягнути додаткові витрати у сумі 22668,95 грн. У судове засідання позивач звернулась з заявою про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач звернувся до суду з заявою з проханням проводити судовий розгляд справи без його участі, просив відмовити у задоволені позову. У заяві відповідачем також зазначено, що додані до позову документи не свідчать про особливий характер обставин, у зв`язку з якими понесені додаткові витрати, довідки підтверджують звичайний характер витрат. Щодо збільшення розміру аліментів відповідач зазначає, що ним аліменти сплачуються щомісячно з індексацією відповідно до закону. Заборгованість станом на 01.04.2019 відсутня, про свідчить довідка начальника Дніпровського ВДВС у Запорізькій області. Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи приходить до наступного: Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. ст.180, 181 Сімейного Кодексу України, якими передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. У шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] З довідки з місця проживання вбачається, що дитина [PERSON] зареєстрована та проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.06.2010 №2-2376/2010 стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] у розмірі 369,18 грн щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 23.03.2010 і до досягнення дитиною повноліття. (а.с.11). З довідки Дніпровського ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області вбачається, що [PERSON] сплачував аліменти на користь [PERSON] у період з 23.03.2010 по теперішній час починаючи з 23.03.2010 і до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість на 01.04.2019 відсутня. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Метою законодавчого закріплення права одного з батьків, з ким проживає дитина на отримання аліментів у твердій грошовій сумі є перш за все захист інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Приписами ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, суд приходить до висновку про збільшення розміру аліментів. Разом с тим, вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд приймає до уваги, що ЗУ «Про державний бюджет на 2019 рік» визначено, що для дітей віком від 6 до 18 років установлено прожитковий мінімум в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень. Враховуючи викладене, оскільки, з норм Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в даному випадку 1013,5 (2027грн. : 2), розмір аліментів 1500 грн є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Вирішуючи питання щодо додаткових витрат суд виходить з наступного: За роз`ясненнями, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів надитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. До особливих обставин законодавець відносяться випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесено витрати за послуги гімназії, що підтверджується довідкою, у сумі 3521,00 грн, плата за дитячі путівки на відпочинок, де дитина відпочивала влітку 2018 року у сумі 12204,00 грн, плата за медичні послуги (аналізи та щеплення) дитини на суму 650 грн, транспортні витрати на суму 119,41 грн, витрати на одяг для дитини на суму 5266,5 грн. Суд вважає, що зазначені витрати не можуть бути віднесені до додаткових витрат, які викликані обставинами у вигляді розвитку здібностей, так як сплачувати за послуги гімназії, робити оплатні щеплення та аналізи- це бажання матері дитини, так як відповідно до ст. 49,53 Конституції України держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Що стосується витрат на відпочинок, одяг для дитини та транспортних витрат, суд вважає, що при визначенні розміру аліментів на утримання дитини судом враховані зазначені витрати. Матеріали справи містять довідку про те, що [PERSON] навчається на станковому відділенні КПСМНЗ «ХДХШ №1 ім. Репіна», плата за навчання становить 300 грн, довідку про відвідування дитиною танцювального центру «All Stars Dance Centre», плата за період з 01.01.2016 по 23.11.2018 ставить 10927 грн, вартість одного місяця занять становить 1190 грн; довідку з лінгвістичного центру «Соняшний», про те, що [PERSON] навчалась англійській мові, сума плати за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 складає 5400 грн, довідку про те, що [PERSON] з 01.06.2018 по 10.06.2018 взяла участь у проведенні навчальної пленарної практики на базі дитячого оздоровчого табору «Гренада» Херсонської області, вартість плати становить 3850 грн. Позивачем надані належні та допустимі докази цим обставинам, отже додаткові витрати на дитину складають у загальному розмірі 23 577 грн. З урахуванням ст. 141 СК України, яка визначає, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, сума додаткових витрат яка підлягає стягненню з відповідача становить 11 788,50 грн (23 577 грн / 2). Системно аналізуючи норми матеріального права та надані сторонами докази, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням положень ст.ст.182,192 СК України, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. За вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial