Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

27 грудня 2016 року позивач звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 06 грудня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір кредиту № 51/02-39. 14 червня 2010 року, на виконання вимог ч. 5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про акціонерні товариства», найменування Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» який являється його правонаступником. Відповідно до умов п.1.1 кредитного договору, позивач надав відповідачу [PERSON] кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в розмірі 15000 грн. 00 коп., зі сплатою позичальником 28,00 % та комісій, та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 05 червня 2009 року, а позичальник повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. При цьому, позичальником [PERSON]. не було виконано свої зобов'язання за кредитним договором перед позивачем, у зв'язку з чим станом на 03 серпня 2016 року утворилася заборгованість за кредитом в сумі 9867 грн. 01 коп., що включає заборгованість за кредитом в сумі 4166 грн. 71 коп., заборгованість за відсотками в розмірі 5 700 грн. 30 коп. Приймаючи до уваги викладене, просив стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість та витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не зявилась, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином в порядку ст.ст.74,76 ЦПК України. Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 10.04.2017 року постановлено провести заочний розгляд зазначеної справи. Зясувавши позицію сторін, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 грудня 2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений Договір кредиту № 51/02-39. 14 червня 2010 року, на виконання вимог ч. 5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про акціонерні товариства», найменування Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» було змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» який являється його правонаступником. Відповідно до абз. 5 п. 1.2 Статуту ПАТ «Укрсоцбанк» (нова редакція), зареєстрованого 14.06.2010 р. державним реєстратором Голосіївської у м. Києві державної адміністрації, номер запису 10681050047002827, ПАТ «Укрсоцбанк» є правонаступником АКБ СР «Укрсоцбанк», створеного в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства. Банку належать всі права та обовязки, все рухоме та нерухоме майно, які належать АКБ СР «Укрсоцбанк». Відповідно до умов п.1.1 кредитного договору, позивач надав відповідачу [PERSON] кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в розмірі 15000 грн. 00 коп., зі сплатою позичальником 28,00 % та комісій, та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 05 червня 2009 року, а позичальник повертає кредит і сплачує за його користування відсотки та комісійну винагороду в сумі, в строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Відповідно до п.1.1.1 зазначеного договору, сторони узгодили графік погашення Договору кредиту № 51/02-39 від 06 грудня 2007 року, та визначили суму щомісячного платежу. Пунктом 3.3.4 кредитного договору встановлено, що позичальник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит відповідно до п.п.1.1, 3.3.14 цього договору. Пунктом 3.3.5 кредитного договору встановлено, що позичальник зобовязаний сплачувати проценти за використання кредиту в порядку, визначеному п.п.2.4, 2.5 цього договору. Пунктом 3.3.14 кредитного договору встановлено, що позичальник у випадках, передбачених п.п.2.10.3, 3.2.5, 3.2.6.2, 3.2.7 цього договору, зобовязаний достроково повернути кредит, сплатити проценти, комісії та можливі штрафні санкції, а також достроково виконати свої зобовязання у випадках, в порядку та в строки, що передбачені в п.5.4 цього договору. 06 грудня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки № 10, відповідно до умов якого поручитель зобовязується перед кредитором солідарно відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобовязань, що виникли з кредитного договору, укладеного між кредитором та позичальником. Відповідно до копії актового запису про смерть №1040 від 30.08.2010 року, складеного в/РАЦС по місту Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ Донецької області, [PERSON] 28.08.2010 року помер. Ухвалою суду від 04 травня 2017 року провадження в частині позовних вимог до [PERSON] у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором закрито в звязку з тим, що позов предявлено до особи, яка померла. Відповідач [PERSON] не виконала належним чином зобовязань щодо поетапного повернення кредитних коштів. Як вбачається з розрахунку заборгованості за Договором кредиту № 51/02-391 від 06 грудня 2007 року, станом на 03 серпня 2016 року утворилася заборгованість за зазначеним кредитом в сумі 9867 грн. 01 коп., що включає заборгованість за кредитом в сумі 4166 грн. 71 коп., заборгованість за відсотками в розмірі 5 700 грн. 30 коп. Відповідачем не спростований розрахунок заборгованості за кредитом та процентами. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені в договорі. За змістом положень ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст.. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601,604-609 ЦК України. Таким чином, суд вважає, що в судовому засідання знайшов своє підтвердження факт порушення своїх зобовязань за кредитним договором відповідачем, тому з [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитом та відсотками станом на 03 серпня 2016 року в розмірі 9867 грн. 01 коп., що включає заборгованість за кредитом в сумі 4166 грн. 71 коп., заборгованість за відсотками в розмірі 5 700 грн. 30 коп. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1378 грн.

Outcome: approved