overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

27 червня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 5500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30 вересня 2015 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 11980,54 грн., заборгованність за кредитом 4721,73 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 4748,30 грн, заборгованність за пенею та комісією 1463,82 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 546,69 грн., всього загальна сума забогованості склала 11980,54 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 27 червня 2007 року в розмірі 11980,54 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, згідно заяви просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 27 червня 2007 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 5500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30 вересня 2015 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 11980,54 грн., заборгованність за кредитом 4721,73грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 4748,30 грн, заборгованність за пенею та комісією 1463,82 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 546,69 грн., всього загальна сума заборгованості склала 11980,54 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

27 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є позивач та [PERSON] було укладено кредитний договір №CL61366. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, шляхом надання відповідачеві кредитних коштів у сумі 8000 гривень, що підтверджується випискою з особистого рахунку відповідача. Однак, відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконувала, в результаті чого станом на 28 травня 2014 року [PERSON] має заборгованість в розмірі 42382 гривні 47 копійок в тому числі: - прострочена заборгованість по кредиту - 7697 гривень 38 копійок; - відсотки - 12878 гривень 34 копійки; - підвищені відсотки - 21806 гривень 75 копійок. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надіслав заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про день та час розгляду справи в суді. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов є підставним і таким, що підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань. 27 червня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №CL61366, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 8000 гривень (а.с. 13-18). Відповідно до пункту 5.3. вищевказаного Договору відповідач зобов'язувався щомісячно на Дату сплати щомісячних платежів здійснювати погашення щомісячних платежів шляхом зарахування включно до такої дати коштів на поточний рахунок Відповідача, вказаний у п. 3.1. Договору. Однак, свої договірні зобов'язання позичальник виконував неналежним чином, в результаті чого станом на 28 травня 2014 року [PERSON] має заборгованість перед банком в розмірі 42382 гривні 47 копійок в тому числі: - прострочена заборгованість по кредиту - 7697 гривень 38 копійок; - відсотки - 12878 гривень 34 копійки; - підвищені відсотки - 21806 гривень 75 копійок. (а.с. 4-5). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. А згідно ст. 530 ЦК України зобов'язання підлягає виконанню у строк, встановлений у зобов'язанні. Стаття 536 ЦК України передбачає сплату процентів за користування чужими грошовими коштами. Розмір процентів встановлюється договором, а стаття 549 ЦК України передбачає сплату неустойки (штрафу , пені) у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно статей 1049, 1054 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачем [PERSON] неналежно виконувались зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати основного боргу та відсотків за користування кредитом. У позивача виникло право вимагати від відповідача виконання боргових зобов'язань та сплату штрафних санкцій, за неналежне виконання ним зобов'язань, як це передбачено умовами кредитного договору та цивільним законодавством.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

27 червня 2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом №427, (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 27.06.2013 року). Після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~Шлюбні відносини між подружжям припинені з 2017 року. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, в результаті чого постійно виникають сварки, що призвело до втрати поваги та взаєморозуміння між подружжям і розпаду сім`ї. \~ \~ \~ \~Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що примирення неможливе [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] . У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила суд розглядати справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, направивши до суду відзив, в якому просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить підготовче засідання за відсутності позивача та відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи згоду сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають і обоє на примирення не згідні, вільної згоди обох сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~27 червня 2013 року між позивачем та відповідачкою був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 800 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 31 січня 2016 року в сумі 13477,91 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 1630,44 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 8029,47 грн; заборгованості за пенею та комісією 2700 грн; також штрафи відповідно до п 2.1.1.7.6. умов та правил надання банківських послуг 500 грн. (фіксована частина); 618 грн. (процентна складова); які представник позивача і просить стягнути з відповідачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідачки 1378 гривень судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день слухання справи сповіщена, повідомила суду просьбу вирішити справу за її відсутності \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги\~\~позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачкою на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № б/н від 27 червня 2013 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідачка отримала кредит у розмірі 800 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Але відповідачка отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконала, заборгувавши станом на 31 січня 2016 року в сумі 13477,91 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 1630,44 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 8029,47 грн; заборгованості за пенею та комісією 2700 грн; також штрафи відповідно до п 2.1.1.7.6. умов та правил надання банківських послуг 500 грн. (фіксована частина); 618 грн. (процентна складова). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачка не виконала зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідачки на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат 1378 гривень судового збору. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

27 червня 2013 року Приморським районним судом м. Одеси винесено рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON], за участю третьої особи - Акціонерного банку «Південний» задоволено, та вирішено визнати садовий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], який в цілому складається з одного цегляного будинку зазначеного в плані літерою «А», загальною площею - 221,6 кв.м., № 1,2 - огорожа, та земельну ділянку, площею 0,0315 га (кадастровий номер: 5110137500:52:024:0117), яка розташована за адресою: [ADDRESS] на схемі, в тому числі по угіддя : 0,0465 га - рілля, 0,0086 га - під будівлями, лісами та іншими угіддями, на якій знаходиться садовий будинок - спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину садового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та складається з одного цегляного будинку зазначеного в плані літерою «А», загальною площею - 221,6 кв.м., № 1,2 - огорожа та на 1/2 частину земельної ділянки під зазначеним садовим будинком, площею 0,0315 га ( кадастровий номер: 5110137500:52:024:0117), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на схемі , в тому числі по угіддях: 0,0456 га - рілля, 0,0086 га - під будівлями, лісами та іншими угіддями, на якій знаходиться садовий будинок. [PERSON] звернувся до суду із заявою про винесення додаткового рішення по справі, у зв'язку з тим, що судом не вирішено питання про судові витрати. У відповідності до ст. 220 ч.1 п.1 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін, їх присутність не є обов'язковою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

27 червня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 16 липня 1989 року, який було зареєстровано Рожищенським райвідділом ЗАГСу Волинської області, актовий запис № 56. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов визнає з наведених у позовній заяві мотивів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 16 липня 1989 року, який було зареєстровано Рожищенським райвідділом ЗАГСу Волинської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 16 липня 1989 року. Від даного шлюбу у сторін є троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

27 червня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що знаходиться з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 19 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 192. Від даного шлюбу є малолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Причину розірвання шлюбу [PERSON] у позові зазначив, що після реєстрації шлюбу їх сімейні стосунки були нормальними, але протягом останнього часу в сім'ї стали виникати сварки на побутовому ґрунті, тому вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновити шлюбні стосунки не можливо. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позивач позов підтримав, відповідач позов визнав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За правилом ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Матеріалами справи встановлено, що спільного господарства подружжя [PERSON] з травня 2014 року не ведуть, фактично з цього часу родина розпалася, майнова суперечка не виникла, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім та дитини інтересам, у зв'язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо їх примирення Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані, тому позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

27 червня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 19 липня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області він зареєстрував шлюб з відповідачкою, актовий запис № 230 Дітей від шлюбу не мають. Позивач зазначає, що з березня 2013 року він і відповідачка не підтримують шлюбні відносини, не проживають спільно, не ведуть спільне господарство, в зв'язку із сварками, різницею характерів, різними поглядами на життя загальних прав та обов'язків, відсутністю взаєморозуміння, він втратив до дружини почуття любові та поваги, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позов визнала, просила суд розірвати шлюб, після реєстрації шлюбу змінити її прізвище на дівоче - [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 19 липня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 230, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Встановлено, що сторони не мають дітей. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що з березня 2013 року сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо, позивач втратив почуття довіри та поваги до дружини, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

27 червня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що 27 серпня 2008 року у відділі РАЦС по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецькій області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які після розлучення залишаться у неї на вихованні. У квітні 2012 року шлюбно-сімейні відносини між нею і відповідачем були припинені через відсутність порозуміння, постійних суперечок з питань сімейного життя, виховання дітей. Примирення з відповідачем вона вважає неможливим і просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання на повторний виклик не явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи судом і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони 27 серпня 2008 року у відділі РАЦС по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецькій області зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які після розлучення залишаться на вихованні у позивачки. У квітні 2012 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені. Подальші їхні дії свідчать про те, що відновляти сімейні відносини вони не мають наміру. Суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їхніх малолітніх дітей.

Outcome: approved