overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

28.08.2017 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 26.12.2012 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.07.2017 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 15260,56 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 26.12.2012 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2000,00 грн. зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 31.07.2017 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 1994,52 грн.; по відсоткам за користування кредитом 12063,16 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 702,88 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі 15260,56 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

28.08.2017 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 30.10.2009 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.07.2017 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 87717,21 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 30.10.2009 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 6200,00 грн. зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 31.07.2017 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 4802,09 грн.; по відсоткам за користування кредитом 74350,41 грн.; по комісії 4149,60 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 250,00 грн.; штраф (процентна складова) 4165,11 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі 87717,21 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

28.08.2017 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом доПавленко-Кметик О.М. про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 13.05.2013 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.07.2017 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 63676,31 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 13.05.2013 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300,00 грн. зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 31.07.2017 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 6585,63 грн.; по відсоткам за користування кредитом 50332,28 грн.; по комісії 3250,00 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 3008,40 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі 63676,31 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

28.08.2017 року позивач звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому виконкомом Коротченківської сільської ради Шосткинського району Сумської області за записом № 01 шлюбі з відповідачем з 12.08.2003 року. Від цього шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з матір'ю. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що між ними відсутнє взаєморозуміння, вони не знаходять порозуміння при вирішенні спільних питань існування сім'ї, відповідач зловживає спиртними напоями, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились. Спір про майно відсутній. Отже, позивач вважає що сім'я розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Термін на примирення не потрібен. В судове засідання сторони не з'явились, але надали суду заяви в яких просять справу розглядати без їх участі та наполягають на розірванні шлюбу. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про одруження 12.08.2003 року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с. 3). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

28.08.2017 року позивач звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міського управління юстиції за актовим записом № 34 шлюбі з відповідачем з 15.02.2003 року. Від цього шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON] [INFO] Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з батьком. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що між ними відсутнє взаєморозуміння, вони не знаходять порозуміння при вирішенні спільних питань існування сім'ї, , внаслідок чого часто виникають суперечки, шлюбні відносини фактично припинились. Спір про майно відсутній. Отже, позивач вважає що сім'я розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Термін на примирення не потрібен. В судове засідання сторони не з'явились, але надали суду заяви в яких просять справу розглядати без їх участі та наполягають на розірванні шлюбу. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про одруження 15.02.2003 року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с. 6). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

28.08.2017 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 18.08.2007 року у Фрунзенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції між ним та [PERSON], актовий запис № 335. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що сім'я розпалась з відповідачем у вересні 2017 року через різні погляди на життя, невідповідність характерів, нерозуміння один одного. Подружжя не підтримує фактичні шлюбні відносини та не веде спільне господарство. Суперечок про виховання спільного сина сторони не мають. Син [PERSON], [INFO] мешкає з позивачем та після розірвання шлюбу залишиться проживати з останнім. Майновий спір між подружжям також відсутній. На судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] подав письмову заяву, в якій останній зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, від останньої на адресу суду надійшла письмова заява з перекладом,посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, відповідно до якої відповідач визнає позовні вимоги, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглядати у її відсутність. Справа розглядається у відсутність позивача, відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 18 серпня 2007 року у Фрунзенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що зроблена актова запис № 335, що підтверджується виданим 18.08.2007 року свідоцтвом про одруження, серія [NUMBER]. Від шлюбу подружжя має спільну дитину- сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього, серії [NUMBER], яке долучено до матеріалів справи. Протягом подружнього життя відносини не склалися через різні погляди на життя, відмінність характерів, численні конфлікти. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено з вересня 2017 року, з цього часу загальне господарство останні не ведуть, проживають окремо, при цьому, як позивач , так і відповідач вважають, що відновити родину неможливо, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Приймаючи до уваги, що позивач не висловлює вільної згоди на подальше перебування ушлюбі з відповідачем [PERSON], а остання зі свого боку також не бажає підтримувати сімейні стосунки з [PERSON], суд вбачає законні підстави для розірвання шлюбу. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

28.08.2017 року позивач звернувся із позовом до суду та просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 23.06.2014 року Словечанською сільською радою та повернути попереднє прізвище Бобик. Зазначив, що перебуває у шлюбі з відповідачкою, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що різні погляди на спільне сімейне життя та обовязки. Відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. На підставі чого в сім»ї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Сторони надали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач вимоги підтримує, а відповідач їх визнає, на примирення не погоджуються. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 23.06.2014 року серії І-ТТП №112153. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №219727. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Що стосується вимоги позивача про відновлення йому дошлюбного прізвища, то дана вимога не підлягає задоволенню, оскільки зміна прізвища відноситься до компетенції відділу державної реєстрації актів цивільного стану, за заявою про зміну імені фізичної особи, яка досягла віку, встановленого законом, за місцем її проживання. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640 грн., які стягувати з відповідача не бажає, про що свідчить заява.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

28.08.2017 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 23.09.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №2163 між нею та [PERSON] Позовні вимоги позивач мотивує тим, що сімейні стосунки не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, втрату нормальних відносин. Шлюбні відносини з відповідачем припинено протягом двох років, тому вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження родини неможливо. На судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] подала письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] подав письмову заяву, в якій визнає позовні вимоги, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглядати за його відсутністю. Справа розглядається у відсутність позивача, відповідача, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, наведені в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 23 вересня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ №045621, яке долучено до матеріалів справи. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина, [PERSON],[INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №234598, копію якого долучено до матеріалів справи. Протягом подружнього життя відносини не склалися через різні погляди на життя, ведення спільного господарства, втрату нормальних відносин. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено протягом двох років, з цього часу загальне господарство не ведуть, проживають окремо, при цьому позивач вважає, що відновити родину неможливо, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вбачає законні підстави для розірвання шлюбу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

28.08.2017 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстровано 09.01.2009 року, Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 2. В обґрунтування позову зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припиненні у 2013 році, коли він поїхав на заробітки до Саудівської Аравії. Шлюб розпався через різні погляди на сімейне життя. Від шлюбу мають доньку [PERSON] Аль-Мубарак, яка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Спору про місце проживання дитини не має, після розлучення дитина залишиться проживати разом із матірю. В судове засідання позивачка не зявилась надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився надавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутність. Згідно ст.247\~\~ЦПК\~\~України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позов, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09.01.2009 року, Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, зареєстровано шлюб між [PERSON] Мубарак Аль-Аджаб Аль-Мубарак, [INFO] та [PERSON] Дарєю Олександрівною, [INFO], актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І -ЖД №099242 /а.с.5/. Від шлюбу у подружжя 05.11.2011 року народилась донька [PERSON] Аль-Мубарак /а.с.6/. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110\~ цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище Виходячи із позовної заяви, суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні, ще у 2013 році та на теперішній час шлюб існує формально, тому його збереження суперечить інтересам позивача, у звязку з чим, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved