Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

28 серпня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 01 серпня 2012 року. Сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із нею та перебуває на її утримані. Відповідач матеріальної чи іншої допомоги на утримання дитини не надає, не дбає про її матеріальне забезпечення та виховання, тим самим ухиляється від виконання свої батьківських обов`язків. Позивач позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати дитину, в зв`язку з чим змушена звернутися до суду з позовом, який просить задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, сповіщений судом відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України, а тому вважається таким, що повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи. Відзив відповідачем не подано. Ухвалою суду від 10 жовтня 2019 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. Сторони перебувають шлюбі зареєстрованому 01 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 69 (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження від 08 липня 2016 року, серії VІІІ-МЮ , № [NUMBER] , в якому сторони вказані як батьки дитини (а.с. 6). Згідно з довідкою виконавчого комітету Мішково-Погорілівської сільської ради Вітовського району миколаївської області від 04 вересня 2019 року № 2099, донька - [PERSON] проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 9). Частиною 6 статті 7 СК України встановлено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини 1 статті 141 СК України мати і батько, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів, що стягується на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 181 та частинами 1 та 2 статті 183СК України передбачено, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач [PERSON] єбатьком дитини, повнолітньою та працездатною особою, утриманців не має, будь-яких аліментних платежів не сплачує. Доказів зворотного суду не надано. Дані щодо інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача, відсутні. Таким чином, з урахуванням матеріального становища дитини, яка проживає з матір`ю - позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утримані, а також матеріального становища відповідача, який є батьком дитини і зобов`язаний утримувати її до досягнення повноліття, суд на підставі статті 180, частини 3 статті 181 та статті 184 СК України, визнає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач, будучи обізнаним щодо розгляду цивільної справи, не висловив заперечення проти позову та розміру, який підлягає стягненню. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині сплати аліментів за один місяць. На підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, але враховуючи те, що при винесення рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд на підставі частини 6 статті 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 786,40 грн.

Outcome: approved