Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

26 серпня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить постановити рішення про визначення ідеальних часток співвласників у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] за нею та [PERSON], який помер [INFO] В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила про те, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру [NUMBER] від 4 грудня 1996р. на праві спільної сумісної власності їй належить частка у квартирі [ADDRESS]. Іншими співвласниками вказаної квартири є її син [PERSON] та чоловік [PERSON], який помер [INFO] Спадкоємцем до майна померлого є позивачка. Так, згідно заповіту від 11 травня 2016р., посвідченого державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори, [PERSON] все своє майно заповів своїй дружині - позивачці. 12 серпня 2016 p., у визначений законодавством шестимісячний термін вона звернулась до Третьої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті чоловіка. На підставі вказаної заяви державним нотаріусом було зареєстровано спадкову справу за № 500/2016. Проте, нотаріусом 23.08.2016р. позивачці було надано лист за № 2996/02-14 у якому їй роз'яснювалося , що у зв'язку із неможливістю без згоди усіх співвласників визначення частки померлого [PERSON] у квартирі, їй рекомендовано звернутися до суду із позовом про визначення часток у спільній сумісній власності. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала. Просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд, у відповідності до вимог ст. ст. 169, 224 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, постановивши заочне рішення. Заслухавши представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру [NUMBER] від 4 грудня 1996р. на праві спільної сумісної власності позивачці - [PERSON] належить частка у квартирі [ADDRESS]. Іншими співвласниками вказаної квартири є її син [PERSON] та чоловік [PERSON], який помер [INFO] Згідно заповіту від 11 травня 2016р., посвідченого державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори, [PERSON] все своє майно заповів своїй дружині - позивачці. 12 серпня 2016 p., позивачка звернулась до Третьої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті чоловіка. На підставі вказаної заяви державним нотаріусом було зареєстровано спадкову справу за № 500/2016. Проте, нотаріусом 23.08.2016р. позивачці було надано лист за № 2996/02-14 у якому їй роз'яснювалося , що у зв'язку із неможливістю без згоди усіх співвласників визначення частки померлого [PERSON] у квартирі їй рекомендовано звернутися до суду із позовом про визначення часток у спільній сумісній власності. Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч.1 ст. 372 ЦК України майно , що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Суд вважає, що слід поділити спільне сумісне майно - квартиру [ADDRESS], визначивши ідеальні частки співвласників. Вирішуючи дане питання, суд виходить з рівності часток кожного з учасників спільної сумісної власності на майно і визначає ці ідеальні частки по 1/3 частині квартири. У зв'язку з поділом майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов підставним, таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивачки 551,20 грн. судового збору.

Outcome: approved