Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

29.05.2019 року представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Кредобанк» заборгованість у розмірі 15257,82 грн. та судові витрати покласти на відповідача. Свій позов мотивує тим, що 08.04.2014 року між ПАТ «Кредобанк» (правонаступником якого являється АТ КБ «Кредобанк») та відповідачем укладено Договір про встановлення ліміту кредитування (автоматичний овердрафт) №4117917. Згідно із даним договором для здійснення операцій з використанням банківської платіжної картки за заявою відповідача про обслуговування рахунку № [NUMBER] на тарифному пакеті від 08.04.2014 року «Кредо Комфорт» Банком було встановлено максимальну суму ліміту кредитування в розмірі 20 000 грн. зі сплатою процентів у розмірі 30% річних за користування кредитом. Дія ліміту кредитування відповідно до п.1.16 неодноразово пролонговувалась та припинила свою дію 03.06.2017 року у зв`язку із припиненням грошових надходжень. Банк свої зобов`язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав у повному обсязі. Проте відповідач взяті на себе зобов`язання за даним договором не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість по Договору, яка станом на 11.05.2019 року становить 6951,30 грн. - неповернута сума кредиту, та 3518,03 грн. - прострочені відсотки, та 4788,49 грн. - пеня. 10.06.2019 року провадження у даній справі відкритоза правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач відзиву та інших клопотань не подав. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно із ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідно до з ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши докази по справі, суд прийшов наступного висновку. Судом установлено, що 08.04.2014 року між ПАТ «Кредобанк» (правонаступником якого являється позивач АТ КБ ««Кредобанк») та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про встановлення ліміту кредитування (автоматичний овердрафт) №4117917. Згідно із п.1.1 Договору для здійснення операцій з використанням банківської платіжної картки Банк встановлює по рахунку № [NUMBER] ліміту кредитування в розмірі, визначеному заявою про вибір/зміну умов обслуговування рахунку та встановлення ліміту кредитування, яка є невід`ємною частиною даного договору. Відповідно до копії зави про обслуговування на тарифному пакеті від 08.04.2014 року відповідач просив з 08.04.2014 року здійснювати обслуговування на умовах тарифного пакету «Кредо Комфорт». Згідно із п.п.1,2 Заяви про вибір/зміну умов обслуговування рахунку та встановлення ліміту кредитування позичальник просив обслуговувати рахунок № [NUMBER] на умовах передбачених тарифами Банку, та умовах встановлених банком для продуктів в пакеті «Кредо Комфорт». Встановити по вищевказаному рахунку максимальну суму ліміту кредитування у розмірі 20 000,00 грн. На виконання умов Договору позивач встановив ліміт кредитування та надав Відповідачу грошові кошти у користування у межах заздалегідь обумовленої суми - 20 000, 00 грн. Таким чином, позивач свої зобов`язання за Договором виконав, що підтверджується Випискою про рух коштів по рахунку № [NUMBER] відповідача з 10.06.2014 року до 11.05.2019 року. Відповідно до п.1.3. Договору ліміт кредитування встановлюється на строк до 03.04.2015 року або до події, яка зазначена нижче в цьому пункті, в залежності від того яка з подій настане раніше: припинення дії договору пакетного обслуговування (в разі його наявності), припинення перебування Клієнта в трудових відносинах з Шахта Лісова, припинення надходжень з виплати пенсій, припинення інших надходжень на рахунок в розмірі, що передбачений в. п. 1.2 цього Договору. Ліміт кредитування може бути продовжений, за умови настання обставин, передбачених п. 1.16 Договору, відповідно до якого кредитні правовідносини та ліміт кредитування продовжують свою дію на строк, на який був встановлений, якщо жодна із сторін до закінчення строку не подала письмових заперечень проти такого продовження/але не довше дії Договору пакетного обслуговування (в разі його наявності). Згідно із п. 4.1 Договору пакетного обслуговування №4117917, що укладений між сторонами 08.04.2019 року, він діє з моменту його підписання до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Таким чином, дія ліміту кредитування відповідно до п.1.16 Договору неодноразово пролонгувалась та припинила свою дію 03.06.2017 року, у зв`язку із припиненням грошових надходжень, що вбачається та підтверджується вищевказаною випискою по рахунку. Відповідно до п.1.13 Договору за користування кредитом, отриманого в межах поточної суми ліміту кредитування, Клієнт сплачує Банку проценти у розмірі 30 % річних, але не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем нарахування процентів. Пунктом 1.14 Договору передбачено, що Клієнт виконує свої зобов`язання по повернення кредиту, сплаті відсотків, неустойки, шляхом перерахування та/або внесення готівкою коштів на Рахунок. Відповідно до п.1.15 Договору Клієнт зобов`язався повернути кредитну заборгованість у повному обсязі, в терміни, передбачені Договором та/або в останній день дії трудових (цивільно-правових) відносин з Організацією та/або в інших випадках визначених Правилами та цим Договором. Протягом дії Договору відповідач порушив свої зобов`язання по сплаті заборгованості з червня 2017 року у зв`язку з чим в останнього виникла прострочена заборгованість по Договору. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як передбачено ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Пунктом 1.28 Договору закріплено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за кредитними правовідносинами Клієнт, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної п. 1.13 цього Договору, але не менше однієї гривні за кожен день прострочення. З метою досудового врегулювання спору, 22.02.2019 року позивачем на адресу відповідача направлено повідомлення-вимогу вих. № 22/02/19-805 про повернення кредиту, яку відповідач 01.03.2019 року отримав особисто. Наведене підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 050028134820, копія якого долучена до даної позовної заяви. Однак, жодних дій для погашення заборгованості, з моменту отримання вказаної повідомлення вимоги відповідач, не вчинив. На спростування зазначеного, відповідач доказів до суду не подав. Оскільки відповідачем не було дотримано умов укладеного договору, тобто зобов`язання не були виконані належним чином відповідно до умов договору та чинного законодавства, суд вважає, що з нього слід стягнути заборгованість за кредитом, яка згідно із наданим розрахунком станом на 11.05.2019 року становить 15257, 82 грн., що складається із: 6951, 30 грн. - неповернута сума кредиту, 3518, 03 грн. - прострочені відсотки, 4788,49 грн. - пеня. Отже, за викладених вище обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи наведене, судові витрати слід стягнути з відповідача в розмірі 1921, 00 грн.

Outcome: approved