Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

27 лютого 2019 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ДП «СЕТАМ», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заган М.А., [PERSON] про визнання недійсними електронних торгів, свідоцтва та запису. Свої вимоги мотивувала тим, що 04 лютого 2019 року ДП «СЕТАМ» були проведені електронні торги з продажу квартири [ADDRESS] , яка належала йому на праві власності та була предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки від 27 вересня 2007 року № 556-022/07Р. Зазначений продаж відбувся в рамках виконавчого провадження № 55497020, відкритого Солом`янським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Вважає дії щодо проведення реалізації об`єкту нерухомості незаконними та такими, що порушують його права з огляду на наступне. У порушення вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» він за місцем свого проживання жодних повідомлень про відкриття виконавчого провадження та про проведення будь-яких інших дій не отримував. Нотаріально засвідчених копій акта реалізації об`єкта нерухомості йому надіслано не було. Об`єкт нерухомості проданий по заниженій вартості, який також є єдиним помешканням для нього та його сім`ї. За період з кінця 2014 року жодним оцінювачем не здійснювався безпосередній огляд об`єкта нерухомості в рамках виконавчого провадження. Не проведення суб`єктом оцінювання огляду об`єкта оцінки є підставою для визнання протиправною оцінки майна та незаконними дії державного виконавця. Крім того, у зв`язку з тим, що квартира [ADDRESS] відповідає критеріям, визначеним Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», то примусове стягнення на зазначену квартиру є незаконним з огляду на відсутність його згоди на примусове стягнення на нерухоме житлове майно. Просить суд ухвалити рішення, яким: -визнати недійсними прилюдні (електронні) торги щодо продажу квартири [ADDRESS] , проведені 04 лютого 2019 року ДП «СЕТАМ» та оформлені протоколом № 386411 проведення електронних торгів; -визнати недійсними свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 21 лютого 2019 року № 261, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заган М.А. на ім`я [PERSON] ; -визнати недійсним запис про право власності № 30399525, зареєстрований 21 лютого 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заган М.А. про реєстрацію права власності за [PERSON] . Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14 березня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14 березня 2019 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14 березня 2019 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 травня 2019 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 травня 2019 року вирішено питання про витребування доказів у справі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачем Солом`янським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві отримано копію позовної заяви (а.с. 70), проте відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подано. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву (а.с. 73-81). У відзиві [PERSON] зазначає, що в задоволенні позову слід відмовити. Посилається на те, що доводи позивача щодо того, що спірна квартира підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не відповідають дійсності, оскільки відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач є власником нерухомого житлового майна за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 27 грудня 2006 року. Крім того, згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні позивач був зареєстрованим в квартирі з 17 травня 2011 року, а [PERSON] - з 16 вересня 2016 року. Тобто, вже після того як квартиру було передано в іпотеку та позивач усвідомлював ризики щодо можливого звернення стягнення на спірну квартиру. Доводи позивача стосовно ненадання ним згоди на реалізацію його квартири на прилюдних торгах також не відповідає дійсності, оскільки кредитор правомірно задовольнив кредиторські вимоги на основі письмового застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. Таке застереження міститься в іпотечному договорі та засвідчує згоду власника та свідчить про його волевиявлення на реалізацію предмета іпотеки. У разі незгоди з результатами оцінки майна заявник мав право звернутися з клопотанням про призначення рецензування звіту про оцінку майна, однак позивач з такими вимогами не звертався, також він не оскаржив оцінку арештованого майна в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Безпідставними є звинувачення позивача в незаконності дій державного виконавця щодо заниження вартості спірної квартири, скільки саме суб`єкт оціночної діяльності несе відповідальність за надання об`єктивного висновку про вартість майна, а не державний виконавець. Крім того, належних та допустимих доказів про заниження оцінювачем вартості майна позивачем не надано. Таким чином, заниження оцінки майна на прилюдних торгах не може бути безумовною підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, оскільки підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас з порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Сукупність цих обставин позивачем у заяві не доведена. Посилання позивача на те, що його не було належним чином повідомлена про проведення електронних торгів та щодо інших дій державного виконавця також не можуть бути підставою для визнання торгів недійсними. Головною умовою визнання торгів недійсними є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів. Крім того, позивачем не було подано позову до суду, в якому він би оскаржував дії чи бездіяльність державного виконавця в межах виконавчого провадження № 55497020. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що він не отримував жодних повідомлень про відкриття виконавчого провадження та про те, що йому було не відомо про факт подальшої реалізації його квартири на прилюдних торгах. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що позивачу відомо про наявність виконавчого провадження, крім того, останній приймав активну участь в ході виконавчого провадження. Зазначене підтверджується наявністю його підписів п`яв час складання звіту про оцінку майна та під час опису державним виконавцем його квартири. Оголошення про майбутню реалізацію квартири на прилюдних торгах було розміщено на веб-сайті ДП «СЕТАМ», де позивач був вказаний як зберігач майна, який забезпечував порядок ознайомлення з майном. Відповідачем ДП «СЕТАМ» подано відзив на позовну заяву (а.с. 98-104). У відзиві ДП «СЕТАМ» зазначає, що в задоволенні позову слід відмовити. Посилається на те, що перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). ДП «СЕТАМ» розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби. Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження та не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Позивач не зазначає жодного порушення організатором торгів норм Порядку реалізації арештованого майна, а обґрунтовує свої вимоги лише діями державного виконавця. Сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може біти підставою для визнання електронних торгів недійсними. Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результати торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Відповідачем приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заган М.А. подано відзив на позовну заяву (а.с. 164). У відзиві приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Заган М.А. зазначає, що в задоволенні позову слід відмовити. Посилається на те, що 21 лютого 2019 року нею було видано свідоцтво про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Видача свідоцтва відбувалась відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про іпотеку» на підставі акту про проведені електронні торги по реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого Солом`янським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Видача свідоцтва відбувалась відповідно до закону, всі надані документи були перевірені нею в межах наданих повноважень, особа [PERSON] також була перевірена на дієздатність в межах повноважень нотаріуса. Позивачем не подано до суду відповідь на відзив. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 04 лютого 2019 року ДП «СЕТАМ» були проведені електронні торги з продажу квартири [ADDRESS] , яка належала [PERSON] на праві власності та була предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки від 27 вересня 2007 року № 556-022/07Р (т. 1, а.с. 14-20). Переможцем торгів став [PERSON] , що підтверджується Протоколом № 386411 проведення електронних торгів (т. 1, а.с. 23). 21 лютого 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заган М.А. було видано свідоцтво про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] (т. 1, а.с. 84). Реалізація квартири [ADDRESS] з електронних торгів відбулась в рамках виконавчого провадження № 55497020, відкритого Солом`янським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві (т. 1, а.с. 193-250, т. 2, а.с. 1-27). Позивач посилається на те, що у порушення вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» він за місцем свого проживання жодних повідомлень про відкриття виконавчого провадження та про проведення будь-яких інших дій не отримував. Нотаріально засвідчених копій акта реалізації об`єкта нерухомості йому надіслано не було. Об`єкт нерухомості проданий по заниженій вартості, який також є єдиним помешканням для нього та його сім`ї. Крім того, у зв`язку з тим, що квартира [ADDRESS] відповідає критеріям, визначеним Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», то примусове стягнення на зазначену квартиру є незаконним з огляду на відсутність його згоди на примусове стягнення на нерухоме житлове майно. Згідно з Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29 вересня 2016 року, електронні торги - продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Відповідно до пунктів 3, 4 розділу II Порядку виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу. Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору. Начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, який становить не більше трьох робочих днів, а у разі, якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються державному виконавцю, який їх подав, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна. У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її Організатору разом із документами, передбаченими абзацами четвертим - тринадцятим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Вбачається, що ДП «СЕТАМ» розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби. Обов`язок організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна, у тому числі наявність рішень щодо заборони органу ДВС вчиняти дії по виконанню виконавчого провадження чинним законодавством не передбачений. Норми Закону України «Про виконавче провадження» не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна. Вбачається, що виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір. Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів, що передбачено пунктом 18 розділу VII Порядку, та вказано, що зазначений акт підтверджує виникнення права власності у особи, що придбала рухоме майно. Враховуючи передбачені законом особливості щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення електронних торгів - це оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на електронних торгах, тобто правочин. З аналізу ч. 1 ст. 650, ч. 1 ст. 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Відчуження майна з електронних торгів за своєю правовою природою відноситься до угод купівлі-продажу й така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за статями 203, 215 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства. За змістом ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами електронних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення. Стосовно безпосередньо результатів електронних торгів, то підставами для визнання їх недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Порядком реалізації арештованого майна. Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні підготовчих дій з метою проведення електронних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та Порядком реалізації арештованого майна підлягають оскарженню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними. Підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмових повідомлень державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року в справі № 678/301/12 (провадження № 14-624цс18). Позивач не посилається на будь-які порушення організатором торгів норм Порядку реалізації арештованого майна, а обґрунтовує свої вимоги діями державного виконавця, які мають самостійний спосіб оскарження та не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними. Суд вважає, що стороною позивача не надано належних доказів про те, що обставини, на які він посилається у позовній заяві, вплинули на результати торгів, чим порушено його права. За таких обставин, електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна відбулися з дотриманням процедури їх проведення, а факти порушення прав і законні інтереси особи, яка оспорювала ці торги та яка є боржником у зобов`язанні, не знайшли свого підтвердження належними доказами. Таким чином, вимога позивача про визнання електронних торгів недійсними не ґрунтуються на законі. Інші заявлені вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від первинної вимоги позивача. З огляду на наведене, в задоволені позову слід відмовити. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14 березня 2019 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено, заборонено відчуження квартири [ADDRESS] (т. 1, а.с. 52-53). Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Частиною 9 цієї статті передбачено, що у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову вжиті в цій справі.

Outcome: dismissed