Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

28 липня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Остапївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок, який розташований за адресою будинок № 70 по вулиці Горького в селі Запсілля Великобагачанського району Полтавської області. В своїй позовній заяві позивач посилався на те, що після смерті його матері, [PERSON], яка померла 20 вересня 2003 року, відкрилася спадщина на вказаний житловий будинок. На момент смерті спадкодавець була власником 1/2 частки зазначеного спадкового майна, але не здійснила державної реєстрації свідоцтва про право на спадщину за заповітом (правовстановлюючий документ на майно) в бюро технічної інвентаризації. Позивач у встановленому порядку прийняв спадщину за законом після [PERSON], але нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину після його матері. Крім того, 1/2 частка даного житлового будинку належала [PERSON], яка померла 04 травня 1994 року, спадщину після смерті якої ніхто не прийняв. Позивач вказуючи на те, що після смерті матері весь будинок знаходився у його користування і він увесь час експлуатував будинок та підтримував у належному стані, просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частку зазначеного будинку за набувальною давністю в порядку ст. 344 ЦК України та визнати за ним право власності на житловий будинок розташований за адресою будинок № 70 по вулиці Горького в селі Запсілля Великобагачанського району Полтавської області та складається в цілому, відповідно до технічного паспорта, з житлового будинку (літ.-А-1). В судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач, Остапївська сільська рада Великобагачанського району Полтавської області, надіслав до суду листа в якому визнавав заявлені позовні вимоги та просив суд розглянути справу без участі представника відповідача (а.с. 51). Суд, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних обґрунтувань. Встановлено, що 20 вересня 2003 року в селі Остапє Великобагачанського району Полтавської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9), внаслідок чого згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина. За життя [PERSON] набула у власність 1/2 частку житловий будинок, який знаходиться за адресою Полтавська область, Великобагачанський район, село Запсілля, вулиця Горького, будинок № 70 (а.с. 8). Спадкодавець [PERSON] проживала без реєстрації за даною адресою до самої своєї смерті (а.с. 19). Житловий будинок складається в цілому, відповідно до технічного паспорта, з житлового будинку (літ.-А-1) (а.с. 14 18). Реєстрація права власності на даний житловий будинок не проводилася (а.с. 40). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] в порядку, що не суперечить закону, при своєму житті набула права власності на зазначене вище майно. Позивач [PERSON] згідно свідоцтв про народження (а.с. 10), є сином померлої [PERSON], а отже за змістом ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом. Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] прийняв спадщину, подавши у встановлений законом строк заяву до нотаріальної контори про прийняття (а.с.44, 45). Постановою державного нотаріуса [PERSON] від 15 квітня 2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який розташований за адресою будинок № 70 по вулиці Горького в селі Запсілля Великобагачанського району Полтавської області після померлої [PERSON] (а. с. 12). Згідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. В справі маються достатні докази, які свідчать про те, що після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син [PERSON], шляхом подання заяви до нотаріальної контори. Зважаючи на ту обставину, що правовстановлюючий документ на житловий будинок свідоцтво про право на спадщину за заповітом, не був зареєстрований за життя спадкодавця в бюро технічної інвентаризації, це позбавляє позивача можливості оформити спадкове майно на себе через нотаріальну контору, а тому за позивачем слід визнати право власності на 1/2 частку житлового будинку, який розташований в селі Запсілля Великобагачанського району Полтавської області, вулиця Горького, будинок № 70 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Крім того, судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] належала 1/2 частка житлового будинку, який розташований в селі Запсілля Великобагачанського району Полтавської області, вулиця Горького, будинок № 70 на підставі свідоцтва про право власності (а. с. 7), і яка померла 04 травня 1994 року в селі Остапє Великобагачанського району Полтавської області, що підтверджується копією акта про смерть № 26 від 04 травня 1994 року (а.с. 39). Після її смерті спадкова справа на майно померлої [PERSON] не заводилася, а отже спадщину після неї ніхто не прийняв (а. с. 47). Як встановлено, житловий будинок знаходиться на території Остапївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, загальною площею приміщень 47,7 кв. м., а саме: коридор-1 площею 7,1 кв. м., кухня-2 площею 14,3 кв. м., кімната-3 площею 10,9 кв. м., кімната-4 площею 4,2 кв. м., веранда-І площею 11,2 кв. м. (а.с. 14 18), 1/2 частка будинку не є ізольованою від іншої частки, у будинку один вхід. Статтею 344 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Судом враховуються положення ПП ВСУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5, а саме пунктів: 9. Відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років ... набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: 1) володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; 2) володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; 3)_володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). 11.Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК). Виходячи зі змісту статей 335 і 344 ЦК, взяття безхазяйної нерухомої речі на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вона розміщена, і наступна відмова суду в переданні цієї нерухомої речі у комунальну власність не є необхідною умовою для набуття права власності на цей обєкт третіми особами за набувальною давністю. Ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю; 12. Ураховуючи положення статей 16, 344, 396 ЦК, до набуття права власності на майно за набувальною давністю особа, яка володіє майном, має право на захист свого володіння від третіх осіб, які не є власниками майна і не мають прав на володіння цим майном в силу іншої передбаченої законом чи договором підстави. Таким чином, давнісний володілець має право на захист свого володіння відповідно до вимог статей 387, 391 ЦК. За даних обставин позовні вимоги, враховуючи, що позивач [PERSON] добросовісно заволодів нерухомим майно у якого відсутній власник, і продовжує відкрито, безперервно володіти ним більше 10 років, в частині визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку, який розташований в селі Запсілля Великобагачанського району Полтавської області, вулиця Горького, будинок № 70 за набувальною давністю є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Зважаючи на вище зазначене, за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок який знаходиться за адресою будинок № 70 по вулиці Горького в селі Запсілля Великобагачанського району Полтавської області та складається в цілому, відповідно до технічного паспорта, з житлового будинку (літ.-А-1).

Outcome: approved