Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

29.05.2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку. В підтвердження позовних вимог зазначила, що з 13.10.2006 року по 31.03.2017 р. вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просить розглянути справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Згідно зі ст.224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13.10.2006 року в Першотравневій сільській раді Борівського району Харківської області, актовий запис №01. Даний шлюб розірвано рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 31.03.2017 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи, малолітня [PERSON] проживає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дитини, а тому вимога позивача про стягнення аліментів підлягає задоволенню. З матеріалів справи не вбачається, що відповідач має незадовільний стан здоров*я, та інших утриманців, у зв*язку з чим суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved