Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

28.09.2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь 37556,89 грн., а також відшкодувати за рахунок відповідача понесені позивачем судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 16.06.2012 року на перехресті вулиць Харківське шосе та Здолбунівська в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням позивача та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 04.07.2012 року [PERSON] було визнано винним у чиненні адміністративного правопорушення, яке призвело до зазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [NUMBER] на момент вчинення ДТП була застрахована у ПрАТ «СК «Лафорт» за полісом АВ/7764484. 16.06.2012 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Лафорт» із повідомленням про подію, що сталася за участі забезпеченого транспортного засобу. 31.07.2012 року позивач звернувся до ПрАТ «СК «Лафорт» з заявою про виплату страхового відшкодування та проханням направити кошти на СТО ТОВ «Автосміт ЛТД» для оплати ремонту автомобіля [NUMBER]. 28.08.2012 року ТОВ «Автосміт ЛТД» здійснило ремонт автомобіля [NUMBER] та склало акт виконаних робіт №2012018678 на загальну суму 37556,89 грн., тож у позивача виникло право вимоги до страховика на суму 37556,89 грн. Позивач зазначає, що звертався до ПрАТ «СК «Лафорт» за виплатою страхового відшкодування і надав всі необхідні документи, однак страхове відшкодування виплачене не було. 10.09.2014 року Господарський суд м. Києва порушив справу про банкрутство ПрАТ «СК «Лафорт» та своєю постановою визнав ПрАТ «СК «Лафорт» банкрутом і відкрив ліквідаційну процедуру. Позивач стверджує, що зі змісту ухвали Господарського суду м. Києва від 18.11.2013 року вбачається, що провадження у справі було відкрите на підставі ст. 51 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка визначає особливості застосування процедури банкрутства до боржника, що ліквідується власником і зміст якої свідчить, що вже на момент подання заяви про порушення провадження в справі про банкрутство вартості майна ПрАТ «СК «Лафорт» було недостатньо для задоволення вимог кредиторів. Вказана обставина, за твердженням позивача, також підтвердилась в процесі розгляду справи Господарським судом м. Києва. Посилаючись на положення п/п «ґ» п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач зазначає, що оскільки з визнанням ПрАТ «СК «Лафорт» банкрутом страхова діяльність є фактично припиненою і відшкодування страховиком шкоди є неможливим, відшкодувати завдану шкоду повинен відповідач. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач також вказує, що за змістом постанови Господарського суду м. Києва та листа арбітражного керуючого від 25.01.2015 року активів ПрАТ «СК «Лафорт» не виявлено. Також позивач вказує, що звертався до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування, однак відповідач виплату не здійснив. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує і додатково пояснив суду, що позивач здійснив всі необхідні дії для отримання страхового відшкодування, однак ПрАТ «СК «Лафорт» було визнане банкрутом. Після цього позивач звернувся за виплатою до МТСБУ, однак відповідач відмовився відшкодувати заподіяну шкоду. Також позивач звернувся до Господарського суду м. Києва і рішенням цього суду позивач був визнаний кредитором ПрАТ «СК «Лафорт». Представник вважає, що страхове відшкодування має виплатити МТСБУ на підставі «ґ» п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки ПрАТ «СК «Лафорт» визнане банкрутом, процедура ліквідації триває, однак майна у ПрАТ «СК «Лафорт» немає. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за відсутності представника відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля [NUMBER], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 12-13). Згідно наявної в матеріалах справи копії квитанції №87/87 від 28.08.2012 року, позивач сплатив на користь ТОВ «Автосаміт Лтд» 37556,89 грн. за роботи згідно акту виконаних робіт №2012018678 від 28.08.2012 року (а.с. 6). Цивільно-правова відповідальність відповідача у період з 16.06.2012 року по 15.06.2013 року у ПрАТ АСК «ІНГО Україна» за полісом АВ/6693859. Забезпечений транспортний засіб - «Тоyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] (а.с. 14). Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.11.2013 року порушено провадження у справі про банкрутство ПрАТ «СК «Лафорт» (а.с. 15-21). Постановою Господарського суду м. Києва від 10.09.2014 року ПрАТ «СК «Лафорт» визнано банкрутом та зобов'язано ліквідатора надати суду ліквідаційний баланс банкрута та звіт ліквідатора до 10.09.2015 року (а.с. 22-27). Своїм листом від 25.01.2015 року №32 арбітражний керуючий, ліквідатор ПрАТ «СК «Лафорт» повідомив позивача, що для отримання матеріальної компенсації вимог до ПрАТ «СК «Лафорт», як до боржника, необхідно завершити належним чином процедуру банкрутства боржника у відповідності до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», після чого позивач буде мати можливість звернутись з відповідною вимогою до МТСБУ (а.с. 28). Як вбачається зі змісту листа Господарського суду м. Києва №01-18/90 від 06.02.2015 року, ухвалою цього суду від 21.05.2014 року позивача визнано кредитором боржника на суму 37556,89 грн. боргу, з внесенням до першої черги задоволення. Загальна сума, яка включена до реєстру вимог кредиторів боржника, становить 38703,89 грн. (а.с. 29). Вирішуючи спір по суті суд виходить із встановлених та наведених вище обставин справи і наступного нормативного обґрунтування. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень п. 20.3. ст. 20 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов'язки за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов'язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов'язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом. Згідно п/п «ґ» п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 46 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс. Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу. Якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута. Якщо майна банкрута вистачило для задоволення вимог кредиторів у повному обсязі, він вважається таким, що не має боргів і може продовжувати свою підприємницьку діяльність. Стороною позивача в супереч положень ст. 60 ЦПК України не доведено належними, достатніми та допустимими доказами того факту, що ПрАТ «СК «Лафорт» не має достатньо коштів та майна для виконання своїх обов'язків страховика, адже в контексті наведених норм чинного законодавства України, таким доказом може бути лише ухвала господарського суду ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу і про ліквідацію юридичної особи - банкрута. За наведених умов покладення на МТСБУ обов'язку по виплаті страхового відшкодування позивачу є передчасним, оскільки вирішення цього питання можливе лише після затвердження Господарським судом м. Києва звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, у разі недостатності коштів та майна страховика як учасника МТСБУ. Тобто, на думку суду, в даному випадку вирішення питання про покладення обов'язку відшкодування шкоди на МТСБУ полягає насамперед не у визначенні статусних понять: «банкрут та/або ліквідований», адже постановою Господарського суду м. Києва від 10.09.2014 року ПрАТ «СК «Лафорт» визнаний банкрутом, а у визначенні умов виплати: «у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ», а наведений висновок про достатність чи недостатність активів товариства можливо зробити лише після відповідного затвердження Господарським судом звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, що станом на час розгляду справи позивачем не доведено. Крім того, у судовому засіданні представник позивача відмітив, що процедура ліквідації ПрАТ «СК «Лафорт» досі триває. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed