Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

27 серпня 2018 року\~ позивачка [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. Вона з відповідачем по справі зареєструвала шлюб 15 жовтня 2016 року у Білоцерківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис № 1345. Від спільного життя мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду з заявою про розірвання шлюбу є те, що їх сімейне життя з відповідачем не склалося. Вони мають різні характери, вподобання та погляди на сімейне життя, вже довгий час вони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Всі ці обставини призвели до того, що вони втратили почуття любові, поваги та взаєморозуміння один до одного. Вважає, що сімя розпалася повністю і остаточно, поновити її неможливо. Просила суд розірвати між нею та відповідачем шлюб, зареєстрований 15.10.2016 року у Білоцерківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис № 1345, Просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь судові витрати в сумі 704,80 грн. (а.с. 3-4).\~\~ Ухвалою судді від 10 вересня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 16 годину 00 хвилин 25 вересня 2018 року (а.с. 12-13). Ухвалою суду від 25 вересня 2018 року в підготовчому судовому засіданні провадження по цивільній справі за позовною заявою\~ [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було зупинено, надано сторонам строк для примирення на три місяці. Розгляд справи призначено на 10 годину 00 хвилин 26 грудня 2018 року (а.с. 22-23). Ухвалою суду від 26 грудня 2018 року постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 11 годину 30 хвилин 29 січня 2019 року (а.с. 27). Ухвалою суду від 29 січня 2019 року вирішено провести заочний розгляд у вищезазначеній цивільній справі. В судове\~засідання позивачка\~[PERSON]\~не зявилась,\~надала заяву,\~яка отримана\~судом 26.12.2018\~року за\~вх.\~№ 42436,\~в якій\~просила розглянути\~справу за\~її відсутності,\~позовні вимоги\~підтримує в\~повному обсязі\~та не\~заперечувала проти\~винесення заочного\~рішення (а.с.\~25). Примирення не\~можливе,\~строк наданий\~суддею для\~примирення не\~надав результату. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомленим належним чином, про що свідчить розписка з особистим підписом. Заяв та клопотань з боку відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не зявилися в судове засідання,\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи,\~ що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 15 жовтня 2016 року\~ було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що 15 жовтня 2016 року складено відповідний актовий запис за № 1345, де прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини [PERSON]/[PERSON], що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб, серії І-ОК № 207989, виданого 15 жовтня 2016 року (а.с. 17). Встановлено, що подружжя від даного шлюбу мають дитину доньку [PERSON], [INFO], про що в матеріалах справи свідчить наявна копія свідоцтва про народження, серії І-ОК № 374431 (а.с. 9). Встановлено, що спільне життя у подружжя не склалося, сімя фактично розпалася, шлюб існує формально. На протязі довгого часу подружжя не підтримує сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та\~ втратили почуття любові, поваги та взаєморозуміння один до одного. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сімї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб. Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу,\~ завданням Сімейного кодексу України є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 2 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу не може бути предявлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки, спільне життя у подружжя не склалось, шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, на протязі довгого часу подружжя не підтримує сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та\~ втратили почуття любові, поваги та взаєморозуміння один до одного, суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась та її поновлення неможливе, у звязку з чим, шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Отже, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню понесені позивачкою при звернені до суду судові витрати у сумі 704,80 гривень, понесення яких документально підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією (а.с.2). На підставі викладеного та

Outcome: approved