Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

29.05.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 серпня 1995 р. вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Наприкінці 2014р. вони припинили подружні відносини, хоча й проживають в одному помешканні. Причиною розпаду сім»ї стало те, що перестали розуміти один одного, в зв»язку з чим стали часто виникати сварки з різних причин, на підставі чого просить винести рішення про розірвання шлюбу, укладеного 19 серпня 1995 року між нею та відповідачем виконавчим комітетом Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області по актовому запису № 25 від 19 серпня 1995 року. В судове засідання позивачка зявилася, позов підтримала в повному обсязі, та просила його задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON]». Відповідач в судове засідання зявився, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, заслухавши позивачку, відповідача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що 19 серпня 1995 року між сторонами був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 25 та було видане Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області Свідоцтво про укладення шлюбу І-КИ № 311592 від 19.08.1995 року (а.с. 4). Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження яке видане 12.07.2010 року виконавчим комітетом Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с. 5). Шлюбні стосунки сторони припинили з січня 2015 року, спільний бюджет та спільне господарство не ведуть з 29.05.2015 р, між сторонами втрачені почуття любові та поваги один до одного, спільне життя не можливе та не відповідає інтересам сторін. Спору щодо визначення місця проживання дитини не має. Позов був поданий до суду 29 травня 2015 року та до ухвалення рішення позивачем не відкликаний. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Рішення про розірвання шлюбу постановляється після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача та відповідача. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 243 грн. 60 коп. судовий збір.

Outcome: approved