Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

28\~березня 2018\~року представник уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Родовід банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 1432,44 доларів США та 18006,26 гривень. Позов обґрунтовано тим, що згідно кредитного договору № 47/АА-00008.08.2\~від 24.03.2008\~року відповідачу було надано відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 10529,00 доларів США терміном по 24.03.2015 року включно зі сплатою 12,50 % річних. Зобовязання за кредитним договором відповідач не виконала, тому станом на 01.03.2018 року заборгованість за кредитним договором становить 1432,44 доларів США сума заборгованості по кредиту та процентам, що складається з 1253,92 доларів США сума простроченої заборгованості за кредитом, 178,52 доларів США сума простроченої заборгованості за процентами по кредиту. Крім того, відповідач повинен сплатити суму трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам, що складає 3928,73 гривень, а також пеню у сумі 14077,53 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, просив винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 24 березня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 47/АА-00008.08.2, за умовами якого банк відкриває позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 10529,00 доларів США по 24 березня 2015 року включно (а.с.7-10). Процентна ставка за кредитами за цим договором встановлюється в розмірі 12,50 процентів річних. Згідно п.3.1 Кредитного договору відповідач зобовязався починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до «10»-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами у сумі 125,35 доларів США та нарахованими процентами шляхом внесення готівкою чи перерахуванням зі свого поточного рахунку на рахунок Банку. Зобовязання передбачені кредитним договором відповідач не виконав. Станом на 01.03.2018 року заборгованість за кредитним договором склала 1432,44 доларів США, що складається з 1253,92 доларів США сума простроченої заборгованості за кредитом, 178,52 доларів США сума простроченої заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом. Загальна сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентам (за весь період) складає 3928,73 гривень, з якої 3417,00 грн. сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту, 511,73 грн. сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту. У відповідності до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до Закону України «Про банки та банківську діяльність» кредитна лінія кредитна угода, відповідно до якої протягом передбаченого договором терміну банк виділяє позичальнику кредит у межах узгодженої суми (ліміту кредитування). Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд враховує правовий висновок Верховного Суду України у справі за № 6-2879цс16 про те, що відповідно до статті 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у редакції, чинній на момент розгляду справи в суді, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Отже, при обчисленні розміру стягуваної заборгованості за кредитними договорами з громадян України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, суди повинні враховувати вимоги статі 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Як зазначено в Узагальненні, виконаному суддею Верховного Суду України, статтею\~625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання. Так, ч.\~1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У ч.\~2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи ст.\~625\~ЦК про\~розмір процентів,\~що підлягають\~стягненню за\~порушення грошового\~зобовязання,\~є диспозитивними.Вирішуючи правомірність нарахування позивачем трьох процентів річних на суму заборгованості зі сплати процентів, передбачених кредитним договором, договором позики та банківського вкладу, суди мають керуватися тим, що три проценти річних повинні нараховуватися на суму основного боргу без урахування вже нарахованих процентів за користування чужими грошовими коштами, якщо в обовязкових для сторін правилах чи договорі немає прямої вказівки щодо іншого порядку нарахування процентів. При розгляді цього питання слід мати на увазі, що проценти, визначені статтями\~536, 1048, 1056-1, 1061 ЦК, є платою за користування чужими грошовими коштами, яка, за відсутності іншої домовленості сторін, сплачується боржником за весь період користування грошовими коштами, у тому числі після настання терміну їх повернення. Поряд з цим за порушення виконання грошового зобовязання на боржника покладається відповідальність відповідно до ст.\~625 ЦК, яка полягає у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового обов'язку у вигляді відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Беручи до уваги різну правову природу процентів, передбачених статтями\~536, 1048, 1056-1, 1061 ЦК, і процентів, що стягуються відповідно до ст.\~625 ЦК, а також відсутність у чинному законодавстві обмежень, одночасне стягнення процентів, передбачених ст.\~536 ЦК та іншими статтями, і відшкодування інфляційних збитків за весь час прострочення, а також сплата трьох процентів річних від простроченої суми, передбачених ст.\~625 ЦК, є правомірним (за умов, що такі вимоги заявлені кредитором). Тобто, виходячи з вищенаведеного, вимоги позивача про стягнення пені за прострочення відсотків в сумі 14077 грн. 53 коп. не підлягають задоволенню. У відповідності до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: partial