Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

27 травня 2015 року позивач звернулася з позовом до суду в якому просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення сином повноліття. Позивач, в обґрунтування своїх позовних вимог вказує на те, що 10.03.2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований ВРАЦС Іванківського управління юстиції. Від шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Також зазначила, що відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання їх спільного сина. Позивач вважає, що оскільки, відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків, які передбачені ст.180 СК України, а також має мінливий та нерегулярний дохід, який дає йому змогу надавати допомогу на утримання їх спільного сина, то з відповідача слід стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні позивач свої вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача підтримала, однак змінила вимоги в частині розміру, а саме: простить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON] у частини від заробітку відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач, в судове засідання з'явився, позов визнав частково та пояснив, що дійсно є батьком [PERSON], проти сплати аліментів на утримання сина не заперечує, однак вважає, що розмір аліментів в 1000 гривень, занадто великий, оскільки крім [PERSON] у відповідача є також інші діти, а саме: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач пояснив, що дочку [PERSON] утримує, а на сина [PERSON] він, відповідно до рішення Іванківського районного суду, сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку. Також зазначив, що працює на посаді водія в ТОВ «Вік-Тан» в м.Києві та отримує заробітну плату у сумі 1300 грн. Відповідач вважає, що оскільки він офіційно працює та отримує заробітну плату, то справедливим розміром аліментів на утримання сина [PERSON] буде 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця. Суд, заслухавши пояснення сторін, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 10 березня 2010 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції Київської області, актовий запис №11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] є батьком, а [PERSON] - матір'ю [PERSON], [INFO]. Довідка, яка видана виконкомом Іванківської селищної ради Київської області №2131 від 26.05.2015 року вказує на те, що [PERSON] проживає разом з матір'ю та перебуває на її повному утримані. З виписки з амбулаторної картки [PERSON], [INFO], яка видана КЗ «Іванківський центр первинної медико-санітарної допомоги» 26.05.2015 року за №171 вбачається, що з 31.09.2013 року [PERSON] періодично хворіє на респіраторні захворювання. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Згідно із наданою довідкою про заробітну плату №3 від 08.06.2010 року, яка видана ТОВ «Вік-Тан», вбачається, що відповідач працює на посаді водія та мав дохід у період із 16 лютого по 31 березня 2015 року у розмірі 1950 грн., на цей час його посадовий оклад складає 1300 грн. на місяць. Також судом встановлено, що окрім сина [PERSON] відповідач має інших дітей, а саме: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Довідка №252/02-23 від 08.06.2015 року, яка видана відділом ДВС Іванківського МРУЮ вказує на те, що у відділі ДВС Іванківського МРУЮ знаходився виконавчий лист №2-1149 від 12.12.2008 року, який виданий Іванківським районним судом про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини на утримання дитини [PERSON], [INFO]. 24.04.2015 року даний виконавчий лист направлений до ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва для направлення його за місцем роботи боржника. Відповідно до 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як зазначено у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Суд, з врахуванням встановлених обставин, а також стану здоров'я, матеріального становища дитини і відповідача та наявність у [PERSON] інших неповнолітніх дітей, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання їх спільного сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду й досягнення сином повноліття. Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial