Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

27 липня 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] в інтересах малолітньої дочки [PERSON]-В.О., в якій позивачка просить суд надати дозвіл на виїзд її малолітньої дочки за кордон в [PERSON] з шкільним колективом ЗОШ № 1 м. Кам'янка-Бузька в 2016-2017 р.р. та в [PERSON] та країни світу, в тому числі країни Шенгенської зони, для участі у фестивалях народних танців, які будуть відбуватись в період з 01 липня 2016 р. до першого січня 2019 р., без згоди батька [PERSON], та надання дозволу на оформлення і видачу проїзного документу на право виїзду дитини з України та в'їзду в Україну. В обґрунтування своєї позовної заяви посилається на те, що в шлюбі з відповідачем [PERSON] вона народила дочку [PERSON]-В.О., [INFO] В даний час її малолітня дочка є вихованкою зразкової хореографічної студії народного танцю «Мрія» Камянка-Бузького районного Центру творчості дітей та юнацтва. Як учасниця вказаного колективу дочка запрошена в [PERSON] та країни світу, в тому числі країни Шенгенської зони, для участі у фестивалях народних танців, які будуть відбуватись в період з 01 липня 2016 р. до першого січня 2019 р. Також, за програмою обміну учнями її дочка запрошена з шкільним колективом ЗОШ № 1 м. Кам'янка-Бузька в [PERSON] у 2016-2017 р.р. Для виїзду дитини за кордон необхідна згода обох батьків. Однак, місцезнаходження батька дитини, а відповідача в справі [PERSON], не відоме, оскільки останній оголошений в розшук. За таких обставини, змушена звернутись до суду, просить її позов задовольнити. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, проте подала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи, зокрема шляхом надіслання поштових повідомлень про виклик до суду та шляхом повідомлення через оголошення в пресі. Представник третьої осооби Служби в справах дітей Кам'янка-Бузької РДА [PERSON] в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечила. З огляду на повторну неявку відповідача в судові засідання 15.08.2016р., 25.08.2016р., а також зважаючи на згоду позивачки щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 20.07.1991 р. виконкомом Лютянської сільської ради Березнянського району Закарпатської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (після реєстарції шлюбу [PERSON]) (а.с.5). 28.11.2004 р. в подружжя [PERSON] народилась дочка [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-СГ № 345842, виданим 21.12.2004 р. відділом РАЦС Камянка-Бузького РУЮ Львівської області (а.с.6). Згідно з довідкою № 01-22/1151 від 25.07.2016 р. відділу освіти Кам'янка-Бузької РДА, [PERSON], [INFO], дійсно навчається у 6-А класі загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 м. Кам'янка-Бузька (а.с.4). Згідно з листом № 35 від 01.07.2016 р. за підписом директора Камянка-Бузького районного Центру творчості дітей та юнацтва, [PERSON], [INFO], є вихованкою зразкової студії народного танцю «Мрія» Кам'янка-Бузького ЦТДЮ та запрошена як учасник колективу на фестивалі в [PERSON] та країни світу, в тому числі країни Шенгенської зони, які будуть відбуватись в період з 01.07.2016 р. до 01.01.2019 р. (а.с.7). Таким чином, судом встановлено, що малолітня [PERSON]-В.О., [INFO], як учасник колективу зразкової студії народного танцю «Мрія» Кам'янка-Бузького ЦТДЮ запрошена на фестивалі в [PERSON] та країни світу, в тому числі країни Шенгенської зони, однак за відсутності згоди батька не може виїхати за кордон. Разом з тим встановлено, що в даному випадку має місце не сама відсутність згоди батька на виїзд дитини, а неможливість отримати таку згоду, в зв'язку з тим, що місце перебування батька дитини [PERSON] невідоме, так як останній перебуває в Шевченківському ВП ГУМП м. Львова як безвісти зниклий від 23.11.2012 р., що стверджується довідкою № 7099/50/01-16 від 28.07.2016 р. Кам'янка-Бузького ВП ГУНПУ у Львівській області (а.с.13). Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів) опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. У підп. 1 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Також, згідно з п. 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 р. № 231, за наявності заперечень одного з батьків на оформлення паспорта /проїзного документа, такий може бути оформлено на підставі рішення суду. Частинами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 р., яка набрала чинності для України 27.09.1991 р., передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відтак, беручи до уваги, що виїзд малолітньої дитини [PERSON]-В.О. за кордон сприятиме розширенню її світогляду, добре позначиться на її духовному, інтелектуальному та творчому розвитку як особистості, однак відсутня згода батька на такий виїзд, з врахуванням того, що законодавцем надано право суду приймати рішення щодо виїзду дитини за кордон при умові строкової конкретно визначеної поїздки із зазначенням країни та часу перебування, суд приходить до висновку про задоволення позову частково в частині зазначення особи, що супроводжуватиме дитину. Суд вважає, що надання дозволу на виїзд дитини у супроводі шкільного колективу не може мати місце, а дозвіл може отримати лише інший з батьків, або уповноважена ним особа, яка в кожному конкретному випадку визначатиметься на підставі відповідного доручення.

Outcome: partial