Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

26 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 09 липня 2016 року вона позичила [PERSON] грошові кошти у сумі 15000 грн., що підтверджується розпискою, складеною особисто відповідачкою. [PERSON] зобовязалась повернути позичені кошти в строк до 30 липня 2016 року. Однак, до теперішнього часу відповідач свої зобовязання не виконала, ухиляється від контактів з [PERSON], ігнорує телефонні розмови. Посилаючись на ст. ст. 509, 1046, 1049 ЦК України, постанову Верховного Суду України від 18.09.2013 року № 6-63цс13, постанову Верховного Суду України від 24.02.2016 року № 6-50цс16, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість за договором позики у розмірі 15000,00 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, надали суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила, клопотання про розгляд справи у її відсутність не надала. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши подані документи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до розписки, складеної 09 липня 2016 року в присутності двох свідків, [PERSON] отримала від [PERSON] позику у розмірі 15000 грн. із зобовязанням повернути вказані кошти до 30 липня 2016 року. (а. с.15) Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає іншій стороні у власність гроші або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути таку ж суму грошей або рівну кількість речей того ж роду та якості. Частиною 2 статті 1047 ЦК України передбачено, що в підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник повинен повернути позику в тій же сумі в строк та в порядку, визначеному договором. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З наданої позивачем розписки від 09.07.2016 року випливають зобовязання відповідача перед позивачем з повернення позичених коштів у розмірі 15000,00 грн., які підлягають виконанню, а отже з відповідача на користь позивача слід стягнути позичені грошові кошти в розмірі 15000,00 грн. Позовні вимоги під час розгляду справи позивач не збільшувала та не змінювала. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В даному випадку з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. та витрати, повязані з публікацією в газеті «Урядовий курєр» оголошення про виклик відповідача в судове засідання, в сумі 420,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved