Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-09 00:00:00

27.10.2016 року позивач звернулася до суду з позовом та просить позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що є матір'ю [PERSON], [INFO], народженої у шлюбі з [PERSON], який був розірвано рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 14.07.2006 року. Зазначає, що з 2006 року дитина проживає разом з позивачем та її цивільним чоловіком [PERSON] з яким мають ще одну спільну дитину. Вказує, що в серпні 2016 року вони сім'єю були вимушені з місця постійного проживання через проведення АТО. Наразі їх сім'я перебуває на обліку як внутрішньо переміщені особі УПСЗН Солом'янської РДА м. Києва. Дитина [PERSON] виховується позивачем та знаходиться на її утриманні. Також, [PERSON] за місцем свого проживання відвідує школу № 54 у м. Києві. З огляду на те, що відповідач впродовж майже 10 років ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню щодо своєї дитини, коштів на її утримання не надає, позивач вважає, що останнього має бути позбавлено батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Враховуючи вищевикладене, позивач просила позов задовольнити в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом здійснення оголошення у пресі - в газеті «Урядовий кур'єр» від 13.07.2017 року. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, про дачу та час слухання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при винесенні рішення просив виходити з пріоритету інтересів дітей. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд за згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі від якого у них народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження . (а.с.5). В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Відповідно до положень принципу № 6, принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання, ця відповідальність покладена переш за все на батьків. Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Згідно ч.1-3 ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позивач в своїй позовній заяві посилається на те, що після розлучення з відповідачем, дитина постійно проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Також судом встановлено, що сім'я позивача перебуває на обліку як внутрішньо переміщені особи в УПСЗН Солом'янської РДА м. Києва, що підтверджується відповідними довідками. (а.с.20-22). Дитина відвідує школу № 54 у м. Києві, що підтверджується довідкою Середньої загальноосвітньої школи № 54 міста Києва(а.с.23). Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації №108-6961 від 24.04.2017 року, орган опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.38-39). Суд вважає Висновок №108-6961 від 24.04.2017 року обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам [PERSON], [INFO] і узгоджується з дослідженими в суді матеріалами справи. Враховуючи викладене, суд відповідно до обставин справи та враховуючи вимоги чинного законодавства, приходить до висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO], оскільки відповідач, як батько, ухиляється від виконання батьківських обов'язків, долею дитини не цікавляться та про неї не піклується. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved