Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

28.02.2017 року, [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 7100,00 доларів США, що еквівалентно 192 055,00грн. за договором позики від 30.04.2015 року, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.04.2014р. між її матір'ю [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу житлового будинку, з розстрочкою, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В подальшому сторони дійшли згоди про те, що борг, який виник із вказаного договору замінити позиковим зобов'язанням з заміною кредитора та боржника, а саме: кредитором виступила вона, а боржником відповідач, який є сином [PERSON] Відповідач повинен був, сплатити борг частинами: першу частину до 31.12.2015р., другу - до 01.07.2016р. Строк повернення боргу закінчився, однак відповідач сплатив лише 300 доларів США, решту суму грошей відповідач сплатити відмовляється. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце, час та день розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки відповідача не відомі. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Враховуючи, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечувала, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 30.04.2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі - продажу житлового будинку з господарчими будівлями та побутовими спорудами, з розстрочкою, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]., посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області та зареєстрований в реєстрі за № 553.(а.с.4) Згідно вказаного договору [PERSON] сплатила [PERSON] кошти за вказаний будинок в розмірі 133 157,00 грн., а решту грошей в сумі 77 700,00 грн. зобов'язалась виплатити останній не пізніше 30.04.2015 року. З матеріалів справи вбачається, що 30.04.2015 року, сторони дійшли згоди про те, що борг, який виник із вказаного договору замінити позиковим зобов'язанням з заміною кредитора та боржника, а саме: кредитором виступила позивач, яка є донькою первісного кредитора, а боржником відповідач, який є сином первісного боржника. Згідно вказаного договору відповідач повинен був сплатити борг в розмірі 7100,00 доларів США частинами, а саме: першу частину до 31.12.2015р., другу - до 01.07.2016р. Розписка позичальника оформлена письмово та міститься в матеріалах справи. Позивач в судовому засіданні підтвердила, що відповідач сплатив їй 300 доларів США в рахунок погашення боргу, а решту грошей у встановлений строк не повернув, у зв'язку з чим його заборгованість перед [PERSON] складає 6800,00 доларів США., що еквівалентно 183 940,00грн.(а.с.6) Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені названими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно вимог ст. ст. 11,13,203,204 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов`язань) зокрема, є договори, зміст яких не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення його учасників має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; він має бути вчинений у форм, встановленій законом і спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Договір є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійним. Відповідно до ст. ст. 509,525,526,615 ЦК України правомірний договір породжує для сторін цивільні обов`язки, які повинні виконуватись належним чином у межах та на умовах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язань недопустима, якщо інше не передбачене умовами договору чи законом. За змістом ст. 1053 ЦК України, за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов'язанням. Заміна боргу позиковим зобов'язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1840 грн.

Outcome: approved