Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

27 березня 2020 року [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Свої вимоги позивачі мотивували тим, що будинок за [ADDRESS] є одноповерховим та має три квартири, позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та відповідач [PERSON] відповідно є власником квартири [ADDRESS] . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21 травня 2012 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , яка діяла в інтересах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Хмельницької міської ради про припинення права спільної часткової власності та поділ будинку в натурі проведено поділ домогосподарства в натурі. За будинком [ADDRESS] закріплена земельна ділянка площею 0,1 га. Кожен власник квартири користується земельною ділянкою відповідно до долі в будинку, фактично встановився порядок користування земельною ділянкою. На даний час позивачі мають намір відчужити свою квартиру за вищевказаною адресою. Однак, оскільки квартира [PERSON] і [PERSON] знаходиться в будинку, який розташований на земельній ділянці, то для оформлення договору купівлі - продажу необхідно приватизувати ту частину земельної ділянки, якою користуються позивачі. В позасудовому порядку неможливо встановити порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] . У зв`язку з наведеним, [PERSON] та [PERSON] просять суд встановити порядок користування земельною ділянкою площею 0,1 га, яка розташована по [ADDRESS] між позивачами та відповідачами [PERSON] і [PERSON] , та з цією метою призначити по даній справі судову землевпорядну експертизу. Ухвалою суду від 01 жовтня 2021 року по справі відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 03 червня 2020 року по справі призначено земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експерту ФОП [PERSON] , провадження у справі зупинено. 08 вересня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання судового експерта [PERSON] про уточнення поставленого на вирішення експертизи питання, у зв`язку з чим ухвалою суду від 14 вересня 2020 року провадження у справі було поновлено. Ухвалою суду від 06 жовтня 2020 року по справі призначено земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експерту ФОП [PERSON] , на вирішення експертизи було поставлено запитання: які є варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS] , між співвласниками триквартирного будинковолодіння [ADDRESS] ( [PERSON] та [PERSON] квартира [ADDRESS] , [PERSON] квартира [ADDRESS] , [PERSON] квартира [ADDRESS] ) пропорційно до розміру площ квартир, що перебувають у власності кожної зі сторін? відобразити відповідні варіанти схематично; провадження у справі зупинено. Ухвалою суду від 24 березня 2021 року провадження у справі поновлено у зв`язку з надходженням до суду висновку експерта від 23.03.2021 року № 810/020. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала в повному обсязі. Представник позивачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні уточнила вимоги позову з урахуванням висновку експерта від\~23.03.2021\~року №\~810/020,\~а саме,\~просила судвстановити порядок користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно висновку експерта № 810/020 від 23 березня 2021 року - Додаток № 12, І-й варіант. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточненні вимоги позову визнала, також просила суд встановити порядок користування спірною земельною ділянкою згідно Додатку № 12 (І-й варіант) висновку експерта від 23.03.2021 року № 810/020. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, а саме, не заперечила проти встановлення порядку користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно висновку експерта № 810/020 від 23 березня 2021 року, проте просила суд встановити такий порядок згідно Додатку № 13, ІІ-й варіант. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наданні докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 159287651 від 13.03.2019 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 159287448 від 13.03.2019 року, житловий будинок загальною площею 37,7 кв.м. та житловою площею 29,6 кв.м., що розташований по [ADDRESS] , знаходиться у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частки в кожного на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.10.2018 року по справі № 686/168520/18. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1145395 від 12.03.2013 року, глиняний житловий будинок загальною площею 44,2 кв.м. та житловою площею 24,9 кв.м., а також цегляний гараж, що розташовані по [ADDRESS] , знаходяться у власності [PERSON] на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 21.05.2012 року по справі № 2-641/2012. Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 115426947 від 27.02.2018 року, глиняний житловий будинок загальною площею 22,6 кв.м. та житловою площею 19,0 кв.м., що розташований по [ADDRESS] , знаходиться у власності [PERSON] на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28.11.2017 року по справі № 686/9650/17. Відповідно до Висновку про реєстрацію документів на право користування земельною ділянкою [ADDRESS] від 21.06.1953 року (Додаток № 9 висновку експерта № 810/020 від 23 березня 2021 року), за результатами розгляду комісії міської ради прийняла рішення зареєструвати земельну ділянку по [ADDRESS] ) розміром 940,76 кв.м. На Схематичному плані будівельного кварталу № 63 міста Проскурова (сучасна назва міста Хмельницький) (Додаток № 10 висновку експерта № 810/020 від 23 березня 2021 року) схематично показане розташування та конфігурація земельної ділянки по [ADDRESS] . Згідно висновку експерта № 810/020 від 23 березня 2021 року, за результатами натурного обстеження місця розташування домоволодіння було встановлено, що житлові будинки за адресами [ADDRESS] , 3/1 та 3/2 фактично є відокремленими квартирами одноповерхового житлового будинку [ADDRESS] з наступним встановленим порядком користування: в користуванні\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~перебуває квартира\~ [ADDRESS] , 1-2, [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] , відповідно до правовстановлюючих документів - будинок за адресою [ADDRESS] , загальною площею 37,7 кв.м; в користуванні\~ [PERSON] \~перебуває квартира\~ [ADDRESS] житлового будинку (приміщення №№ 2-1, 2-2 та 2-3, відповідно до правовстановлюючих документів - будинок за адресою [ADDRESS] , загальною площею 22,6 кв.м; в користуванні [PERSON] перебуває квартира [ADDRESS] житлового будинку (приміщення №№ 3-1, 3-2, 3-3, 3-4 та 3-5, відповідно до правовстановлюючих документів - будинок за адресою [ADDRESS] ), загальною площею 44,2 кв.м, з надвірних будівель: цегляний гараж. Зовнішні фактичні межі земельної ділянки, яка перебуває в користуванні сторін, не закріплені межовими знаками встановленого зразка, але на усій протяжності меж наявні штучні споруди, які збігаються із зовнішніми межами землекористування. За результатами вимірів фактичних меж з врахуванням положень нормативно-правових актів в галузі землевпорядкування встановлено, що фактична загальна площа земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні власників житлових будинків по [ADDRESS] , [ADDRESS] та 3/2 становить 0,0951 га (951 м2). Порівнюючи фактичні розміри та площу земельної ділянки, яка складає 0,0951\~га, з площею, яка зазначена у Висновку про реєстрацію документів на право користування земельною ділянкою та складає 0,0941\~га, а також з розмірами, вказаними на Схематичному плані будівельного кварталу (Додаток № 10 до висновку експерта № 810/020 від 23 березня 2021 року), експертом встановлені незначні невідповідності (по площі різниця становить 10 кв.м., що складає близько 1%), які могли виникнути внаслідок різної точності замірів. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у своєму позові зазначають, що на даний час кожен співвласник домоволодіння користується земельною ділянкою відповідно до долі в будинку, фактично встановився порядок користування земельною ділянкою. Проте, як встановлено в судовому засіданні, сторони не дійшли згоди щодо одного конкретного порядку користування земельною ділянкою по [ADDRESS] . Також, і експерт у висновку № 810/020 від 23 березня 2021 року вказує, що на місцевості не виявлено межових знаків, які б чітко посвідчували межі відокремленого користування земельною ділянкою між сторонами, тому визначити площі та конфігурацію земельних ділянок, які перебувають у користуванні кожного зі співвласників (сторін по справі), визначити не можливо. Висновком експерта № 810/020 від 23 березня 2021 року наведено три варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою земельною ділянкою, яка розташована по [ADDRESS] , площею 0,0941 га, відповідно до загальної площі квартир (житлових будинків [ADDRESS] , 3/1 та 3/2), які перебувають у власності сторін відповідно до правовстановлюючих документів: [PERSON] та [PERSON] на 360/1000 частки припадає 0,0339 га (339 м2); [PERSON] на 217/1000 частки припадає 0,0204 га (204 м2); [PERSON] на 423/1000 частки припадає 0,0398 га (398 м2). У ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено право на звернення до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Згідно із ч. 1 ст. 3 Земельного Кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗК України, завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Нормами ст. 81 ЗК України передбачено, що громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами, прийняття спадщини. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. (ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України) Статтею 377 ЦК України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а в разі недосягнення згоди у судовому порядку. Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку укладається в письмовій формі і посвідчується нотаріально. Відповідно до ч. 4 ст. 88 ЗК України, учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Власники земельних ділянок та землекористувачі мають право, серед іншого, самостійно господарювати на землі, споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Порушені права власників земельних ділянок та землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. (ст. 90, 95 ЗК України). Власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані, зокрема, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон (ст. 91, 96 ЗК України). Відповідно до ст. 103 ЗК України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). За загальними правилами, встановленими ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий\~будинок,\~будівля або\~споруда розміщені\~на земельній\~ділянці,\~що перебуває\~у користуванні,\~то в\~разі набуття\~права власності\~на ці\~об`єкти\~до набувача\~переходить право\~користування земельною\~ділянкою,\~на якій\~вони розміщені,\~на тих\~самих умовах\~і в\~тому ж\~обсязі,\~що були\~у попереднього\~землекористувача.\~ У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на будівлю, споруду. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (ч. 1 ст. 358 ЦК України). Зазначені положення щодо користування власністю застосовуються і до майнових прав на майно (зокрема, права користування земельною ділянкою). Відтак право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак, у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (ч. 5 ст. 319 ЦК України). Відповідно до ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. При вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування та розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстави відсутні, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Відповідні висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 15.05.2017 у справі № 6-841цс16 та від 01.11.2017 у справі № 6-2454цс16, та підтверджені постановами Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 759/16282/14-ц та від 26.03.2020 у справі № 666/897/16-ц Як зазначалось вище, у справі проведено судову земельно-технічну експертизу. Висновком експерта № 810/020 від 23 березня 2021 року наведено три варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою земельною ділянкою, яка розташована по [ADDRESS] , площею 0,0941 га, відповідно до загальної площі квартир (житлових будинків [ADDRESS] , 3/1 та 3/2), які перебувають у власності сторін відповідно до правовстановлюючих документів: [PERSON] та [PERSON] на 360/1000 частки припадає 0,0339 га (339 м2); [PERSON] на 217/1000 частки припадає 0,0204 га (204 м2); [PERSON] на 423/1000 частки припадає 0,0398 га (398 м2).. Суд вважає, що найбільш доцільним і відповідним нормам законодавчих та підзаконних актів є встановлення порядку користування земельною ділянкою за ІІ-им варіантом (Додаток № 13) вищевказаного висновку земельно-технічної експертизи, за яким сторони користуються земельними ділянками, що відповідають площам їхніх квартир (житлових будинків [ADDRESS] , 3/1 та 3/2), які перебувають у власності сторін, права сторін щодо користування нерухомим майном не порушуються. Всі сторони мають безперешкодний доступ до своїх частин земельної ділянки та нерухомості. У спільному користуванні залишені частини земельної ділянки по [ADDRESS] , які дійсно будуть спільно використовуватись сторонами. Також, за вказаним варіантом вбачається можливим проїзд всіх власників квартир (житлових\~будинків [ADDRESS] ,\~ [ADDRESS] \~та [ADDRESS] )до виділених їм частин земельних ділянок, розташованих у глибині двору, який є достатнім за площею для руху транспортних засобів, що значно мінімізує конфліктні ситуації між сторонами та дасть можливість дотримуватися правил добросусідства. Отже, підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення уточнених позовних вимог [PERSON] та [PERSON] . Судові витрати по справі становлять: 420 грн. 40 коп. судовий збір, та розподіляються між сторонами згідно вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, у зв`язку з частковим задоволенням позову, з відповідачів на користь позивачів (а саме, [PERSON] , яким було сплачено судовий збір) підлягає стягненню половина суми сплаченого судового збору 210 грн. 20 коп. (тобто, по 105 грн. 10 коп. з кожної відповідачки). На підставі викладеного та

Outcome: approved