Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

28 листопада 2012 року позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Промснабресурс», в якому просила визнати недійсними договір доручення від 30.12.2011 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Промснабресурс», предметом якого є доручення на продаж транспортного засобу Mercedes-Benz ML 350 CDI, номер кузова [NUMBER], а також договір купівлі-продажу вказаного автомобіля від 30.12.2011 року, укладений між ТОВ «Промснабресурс» та [PERSON] Крім того, позивачка просила визнати за нею право власності на спірний автомобіль Mercedes-Benz ML 350 CDI, номер кузова [NUMBER] та витребувати його з чужого незаконного володіння [PERSON], а також зобов'язати останнього повернути їй спірний автомобіль. Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 21 лютого 2013 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Промснабресурс» про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння було передано до Шевченківського районного суду м.Києва для розгляду за підсудністю. Свої вимоги позивачка, в особі представника, мотивує тим, що 13.03.2008 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва було зареєстровано шлюб між громадянкою України - [PERSON] та громадянином Франції - [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис в Книзі реєстрації шлюбів № 361 та видано Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Після реєстрації шлюбу громадянка України - [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Під час перебування позивача у шлюбі з [PERSON], останнім у жовтні 2010 року було придбано автомобіль Mercedes-Benz ML 350 CDI 2987, чорний, номер кузова [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. Як стало відомо позивачці з матеріалів цивільної справи, яка розглядається Бориспільським міськрайонним судом Київської області, у грудні 2011 року [PERSON] було здійснено відчуження вказаного автомобіля, який придбаний у шлюбі та належить подружжю на праві спільної сумісної власності. Відчуження належного позивачу автомобіля на праві спільної сумісної власності з відповідачем було здійнесно на користь гр.[PERSON] за ціною 304000 грн., що підтверджується Довідкою рахунком №236208 від 30.12.2011, виданою ТОВ «Промснабресурс» при укладенні договору купівлі-продажу вказаного автомобіля. Згоду на відчуження (реалізацію) вказаного автомобіля третім особам з боку позивача [PERSON], ані в усному, ані в письмовому вигляді позивачкою не надавалось, а тому вказані правочини мають бути визнані недійсними, з поверненням автомобіля у власність позивачки. Ухвалою суду від 27.01.2014 року позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Товариства з обмеженою відповідальністю «Промснабресурс» про визнання недійсними договорів, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, в частині вимог щодо визнання за [PERSON] права власності на автомобіль Mercedes-Benz 350 CDI, номер кузова [NUMBER], залишено без розгляду. Відповідно до інформації, яка надійшла з МВС України ГУ в м.Києві УДАІ власником автомобіля Mercedes-Benz ML 350 CDI, номер кузова (VIN) [NUMBER], 2010 року випуску, чорного кольору, об'єм двигуна 2987 куб.см.з 02.04.2013 є [PERSON]. За клопотанням сторони позивачки судом до участі в справі було залучено співвідповідачку [PERSON], яка останньою придбала спірний автомобіль. З урахуванням вказаної інформації отриманої в судовому засіданні та ухвали суду про залишення частково позову без розгляду та залучення в справу нового співвідповідача, позивачка в порядку ст. 31 ЦПК України уточнила свої вимоги, а саме просила визнати недійсним договір доручення від 30.12.2011 року, укладений між [PERSON] та ТОВ «Промснабресурс» предметом якого є доручення на продаж транспортного засобу Mercedes-Benz ML 350 CDI, номер кузова [NUMBER]; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 30.12.2011 року укладений між ТОВ «Промснабресурс» та [PERSON], предметом якого є транспортний засіб Mercedes-Benz ML 350 CDI, номер кузова [NUMBER]; витребувати із чужого незаконного володіння [PERSON], транспортний засіб Mercedes-Benz ML 350 CDI, номер кузова [NUMBER]. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, з підстав викладених в позові. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки спірний автомобіль придбаний був його довірителем за власні кошти отримані ним у кредит до одруження з позивачкою. Крім того вважає, що навіть якщо припустити, що спірний автомобіль є спільним сумісним майном позивачки та його довірителя, то питання поділу цього автомобіля має розглядатися в іншому судовому засіданні, в якому відбувається поділ майна подружжя, і в цьому випадку можлива лише компенсація половини вартості спірного автомобіля на користь позивачки. Відповідачі ТОВ «Промснабресурс», [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про день, час, місце слухання справи повідомлялися в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. Від ТОВ «Промснабресурс» на адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких вказане товариство посилається на законодавчі та нормативні акти, положення яких було застосовано при укладенні спірних правочинів, а ткож даний відповідач вважає, що порушень закону з його боку при укладенні спірних правочинів не було. Вислухавши представника позивачки, представника відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 13.03.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб (Т.-1 а.с. 13). Під час вказаного шлюбу з позивачкою, [PERSON] на своє ім'я придбав автомобіль Mercedes-Benz ML 350 CDI, номер кузова [NUMBER], який був зареєстрований на його ім'я в органах ДАІ 26.10.2010 року (Т.-1 а.с. 15, 87 - 96). Отже, оскільки вказаний автомобіль Mercedes-Benz ML 350 CDI, номер кузова [NUMBER] був придбаний [PERSON] під час зареєстрованого шлюбу з [PERSON], то в силу положень ч.1 ст. 60, ч.1 ст. 61, ч.1 ст. 63, ч.1 ст. 68, ч.1 ст. 70 Сімейного Кодексу, він належав їм обом на праві спільної сумісної власності, як майно подружжя придбане під час шлюбу, яким вони мали право розпоряджатися за взаємною згодою, та в рівній мірі. Судом не приймається до уваги посилання представника [PERSON], на те, що спірний автомобіль був придбаний його довірителем його власні кошти отримані ним в кредит до одруження з позивачкою, а тому цей автомобіль є особистим майном [PERSON] Суд вважає, що вказані твердження не заслуговують на увагу, оскільки кредитні кошти, про які заявляє представник [PERSON], відповідно до наданих доказів, останнім були отримані за кредитними договорами від 27.04.2005 року та 15.01.2008 року (Т.-1 а.с. 142 - 167), а одружився він з позивачкою 13.03.2008 року, спірний автомобіль придбав в жовтні 2010 року тобто автомобіль був придбаний під час шлюбу через більш ніж два роки після отримання відповідачем останнього кредиту. Інших доказів того, що спірний автомобіль був придбаний [PERSON] за особисті кошти суду надано не було. Відповідно до вимог ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майна, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Крім того відповідно до ч.3 ст.368, ч.2 ст.372 ЦК України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. А ч.2 ст. 369 ЦК України, визначено, що розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. … . Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Судом встановлено, що [PERSON] без згоди з позивачкою відчужив спірний автомобіль на користь [PERSON] за ціною 304000 грн., що підтверджується довідкою-рахунком № 236208 Серія ДПІ від 30.12.2011, виданою ТОВ «Промснабресурс» на підтвердження укладення 30 грудня 2011 року ТОВ «Промснабресурс», яке діяло в інтересах [PERSON], та [PERSON], правочину за яким було продано автомобіль Mercedes-Benz ML 350 CDI, номер кузова [NUMBER], 2010 року випуску, на ім'я [PERSON] для реєстрації вказаного автомобіля в органах ДАІ. При укладанні вказаного правочину, за яким спірний автомобіль було відчужено [PERSON], ТОВ «Промснабресурс», діяло в інтересах [PERSON], на підставі Договору доручення від 30.12.2011 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Промснабресурс», предметом якого є доручення на продаж транспортного засобу Mercedes-Benz ML 350 CDI, номер кузова [NUMBER]. Судом встановлено, що згоду [PERSON] на відчуження (реалізацію) спірного автомобіля третім особам, [PERSON] ані в усному, ані в письмовому вигляді не надавала. Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Враховуючи, що відповідно до вимог закону, при укладенні правочину від 30 грудня 2011 року між ТОВ «Промснабресурс», яке діяло в інтересах [PERSON], та [PERSON], за яким було продано автомобіль Mercedes-Benz ML 350 CDI, номер кузова [NUMBER], 2010 року випуску, на підставі якого була виписана Довідка-рахунок №236208 Серія ДПІ від 30.12.2011 року на ім'я [PERSON] для реєстрації вказаного автомобіля в органах ДАІ, необхідно було отримати згоду [PERSON], яку остання не надала, суд вважає, що даний правочин суперечить вимогам закону, а тому підлягає визнанню не дійсним. Разом з тим, суд не знаходить законних підстав для визнання недійсним Договору доручення від 30.12.2011 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Промснабресурс», предметом якого є доручення на продаж транспортного засобу Mercedes-Benz ML 350 CDI, номер кузова [NUMBER], оскільки вказаний договір сам по собі ніяким чином не порушує законних прав позивачки на володіння спірним автомобілем. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] продав придбаний у [PERSON], через ТОВ «Промснабресурс», автомобіль Mercedes-Benz ML 350 CDI, номер кузова [NUMBER], [PERSON] відповідно до Довідки-рахунок № ААВ 456605 ві 02.04.2013 року виданої ТОВ «Автокорпорація» від 02.04.2013 року. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі. Відповідно до позиції Верховного Суду України, викладеної в Узагальненні судової практики від 24.11.2008 року «Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо після укладення недійсного правочину було укладено ще декілька, то вбачається правильним визнавати недійсним не всі правочини, а лише перший і заявляти позов про витребування майна в останнього набувача. Зазначена позиція також викладена в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до якого не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 338 ЦК України. З урахуванням викладеного, суд вважає, що для обґрунтованої вимоги позивачки щодо витребування спірного автомобіля марки Mercedes-Benz ML 350 CDI від [PERSON], немає потреби у визнанні недійсним правочину за яким було відчужено спірний автомобіль, укладеного між нею та [PERSON], який був укладений після укладення правочину визнаного судом недійсним. За таких обставин, суд вважає, що автомобіль Mercedes-Benz ML 350 CDI, номер кузова [NUMBER], вибув з володіння одного з законних його співвласників, а саме [PERSON], поза її волею, а тому позовні вимоги про витребування вказаного спірного автомобіля у [PERSON] підлягають задоволенню. З урахуванням того, що спірний автомобіль належить [PERSON] та [PERSON] обом на праві спільної сумісної власності, витребуваний автомобіль має бути на користь останніх.

Outcome: partial