Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-26 00:00:00

28.08.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про зняття арешту з усього майна, посилаючись на те, що йому належить на праві спільної часткової власності 1/3 частина двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS] . При перевірці відомостей державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майн, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, позивачу стало відомо про існування обтяження майна у вигляді арешту - реєстраційний номер обтяження 1246628 , зареєстровано 18.08.2004 19:04:47 за №1246628 реєстратором: Фастівська міська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова б/н, 20.01.2002, Державна виконавча служба, Фастівська, об`єкт обтяження невизначене майно, все майно. Проте під час звернення до виконавчої служби з відповідною письмовою заявою, стало відомо, що виконавчі проваджень, де боржником є [PERSON] у відділі відсутні. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 31.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні представник позивача надавала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, вимоги позову просила задовольнити. В судове засідання представник відповідача не з`явився, надавши через канцелярію суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без участі державного виконавця та вирішення справи поклався на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON] належить 1/3 частина квартири [ADDRESS] . З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, вбачається, що на належу [PERSON] 1/3 частину квартири накладено арешт, реєстраційний номер обтяження: 1246628, зареєстровано: 18.08.2004 19:04:47 за № 1246628 реєстратором Фастівська міська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова б/н, 30.01.2002 року, Державна виконавча служба України, Фастівська, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно. Згідно з листа Фастівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) №22205-4 від 04.06.2020 року, станом на 04.06.2020 не перебувають у відділі будь-які виконавчі провадження, де боржником є [PERSON] . Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність заборони відчуження позбавлений можливості це зробити. Враховуючи, що на момент звернення [PERSON] до суду з даним позовом на виконанні у відділі ДВС виконавчі провадження, де він є боржником відсутні, у суду є всі підстави в знятті арешту 1/3 частини квартири [ADDRESS] . Разом з тим, відносно скасування арешту іншої частини квартири, яка належить іншим власникам, суд не приймає рішення так, як власники вказаного майна з відповідною вимогою до суду не зверталися. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК). Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial