Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

26 лютого 2021 року до Київського райсуду м. Одеси надійшов позов [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] до [PERSON] про виділ частки домоволодіння в самостійний об`єкт нерухомості. У відповідності до положень ст.33 ЦПК України позов розподілено судді Калашніковій О.І. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.03.2021 року позов прийнято до провадження і справу призначено до підготовчого судового засідання. На стадії підготовчого судового засідання позивач надала до суду висновок будівельно-технічної експертизи. До сьогоднішнього судового засідання позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі. Відповідач до суду не з`явилась, про дату, час і місце слухання справи сповіщена з позовом ознайомлена, надала заяву про визнання позову і про розгляд справи за її відсутності. Суд вивчив матеріали справи і встановив: Домоволодіння [ADDRESS] до 2013 року належало на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27.06.2013 року належні [PERSON] і [PERSON] 54\\100 частин домоволодіння виділені у самостійний об`єкт нерухомості - житловий будинок літ. «З». Цим же рішенням суду між співвласниками домоволодіння [ADDRESS] визначено порядок користування земельною ділянкою площею 538 кв.м. 20 серпня 2014 року [PERSON] і [PERSON] уклали договір дарування, за умовами якого [PERSON] набув права власності на 9\\100 частин домоволодіння [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] [INFO] право на спадщину набула його неповнолітня донька - [PERSON] , [INFO] - свідоцтво про право на спадщину від 13.01.2021 року. Позивач [PERSON] - мати неповнолітньої власниці частини домоволодіння, звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким виділити в самостійний об`єкт нерухомості 9\\100 частин домоволодіння, посилаючись на положення ст.ст.358,364 ЦК України. Дослідивши надані позивачем докази і наведені доводи, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав. Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Відповідно до ст. 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен зі співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при цьому власнику, що виділяється, та власнику, що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них». Статтею 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. За правилом ч.2 ст.120 ЗК, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Відповідно до роз`яснень у п. п. 6,7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У даному випадку згідно з висновком №123 будівельно-технічної експертизи, виготовленої судовим експертом [PERSON] існує технічна можливість у відповідності до вимог нормативно-технічних актів виділити в окремий об`єкт нерухомості частку позивача у домоволодінні [ADDRESS] . 9\\100 частин домоволодіння, що належать позивачу на праві власності складаються з приміщень у будинку літ. «А» 4-3 житлова кімната площею 9,3 кв.м.,4-1 кухня площею 16,5 кв.м., 4-4 веранда площею 8,0 кв.м., 4-2 санвузол площею 3,3 кв.м. Зазначена частина будинку розміщена на відокремленій земельній ділянці площею 57 кв.м. і має самостійний вхід (вихід) на [ADDRESS] . Приміщення підключені до самостійних інженерних мереж з індивідуальними лічильниками, частина домоволодіння знаходиться у задовільному технічному стані і не потребує переобладнань у зв`язку з виділом. Порядок присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомого майна регламентується Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунальної сфери України від 18 червня 2007 року за №55, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України від 06.07.2007 року за № 774/14041, яка визначає порядок проведення робіт з поділу, виділу розрахунку часток житлових будинків, будівель споруд, іншого нерухомого майна, окрім земельних ділянок. Відповідно п.2.2. вищезазначеної Інструкції поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна проводиться відповідно до законодавства з наданням кожному об`єкту поштової адреси. Спори щодо поділу об`єктів нерухомого майна вирішуються в судовому порядку (п.2.7). Відповідно, після поділу будинку (будівлі, споруди) та утворення самостійних об`єктів їм має бути присвоєна органом місцевого самоврядування окрема адреса.

Outcome: approved