Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

27.02.2017 до суду надійшов позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому зазначено, що відповідач є правонаступником (спадкоємцем) [PERSON], [INFO], який помер 05.11.2015 року, та який відповідно до договору без номеру, укладеного 27.12.2011, отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Померлий [PERSON] не виконав своїх зобовязань по поверненню кредиту і сума боргу станом на 20.11.2016 становить 5260,50 грн., яку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» разом із сумою судового збору у розмірі 1600,00 грн. просить суд стягнути з відповідача. Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] в судове засідання не зявився, до позовної заяви додано клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. 27.03.2017 надав заперечення проти позову, в яких посилаючись на пропуск позивачем строку предявлення вимог кредитора, встановлений ст. 1281 ЦК України, просить суд у задоволенні позову відмовити повністю. Суд, дослідивши матеріали справи: -платіжне доручення №IHB95B1EJK від 15.12.2016 на суму 1378,00 грн.; -платіжне доручення №IHB94B1FVP від 14.02.2017 на суму 222,00 грн.; -позовну заяву; -розрахунок заборгованості за договором без номеру від 27.12.2011 за клієнтом [PERSON] станом на 31.05.2015; -розрахунок заборгованості за договором без номеру від 27.12.2011 за клієнтом [PERSON] станом на 20.11.2016; -копію анкети заяви позичальника [PERSON] від 27.12.2011; -копію витягу з Умов та правил надання банківських послуг; -копії сторінок паспорту [PERSON]; -копію свідоцтва про смерть 01.11.2015 [PERSON] від 05.11.2015; -копію сторінок реєстру поштових відправлень від 25.04.2016; -копію претензії кредитора нотаріальній конторі від 04.04.2016; -копія повідомлення Зачепилівської державної нотаріальної контори від 21.07.2016 №607/02-14; -копію листа претензії відповідачу від 17.08.2016; -копію сторінок реєстру поштових відправлень від 24.08.2016; -копію довіреності представника від 17.01.2017 №3262-К-Н-О; -копію відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України про ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 27.12.2016; -копію банківської ліцензії №22 від 05.10.2011 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»; -копію свідоцтва про державну реєстрацію ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» серія А01 №054809 видане 17.07.2009; -копію витягу зі статуту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»; -заяву про отримання процесуальних документів в електронному вигляді; -клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі; -довідку Руновщинської сільської ради Зачепилівського району Харківської області від 09.03.2017 №95; -заяву [PERSON] від 29.03.2017, вважає, що спірні правовідносини повинні регулюватись наступними нормами права: - ч. 1 ст. 16 ЦК України: «Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу»; -ст.1054 ЦК України: «За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти»; -ст. 1055 ЦК України: «Кредитний договір укладається у письмовій формі»; -ст. 1049 ЦК України: «Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором»; -ч. 2 ст. 530 ЦК України: «Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства»; -ч.1 ст. 608 ЦК України: «Зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою»; -ч.1 та ч. 2 ст. 1281 ЦК України: «1. Спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. 2. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги»; -ч.1 та ч.2 ст. 1282 ЦК України: «1. Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. 2. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено»; -ст. 60 ЦПК України: «Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦК України». Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.12.27.12.2011між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір без номеру, так як відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг складає між ним та банком Договір, згідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 6000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з поверненням тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта згідно до «Умов та правил надання банківських послуг». 01.11.2015 [PERSON] помер (а.с.48). На день його смерті прострочення заборгованості за отриманим ним кредитом склала 0,96 грн. Тобто, істотного порушення умов кредитного договору померлий [PERSON] не допускав. При цьому, з розрахунку заборгованості [PERSON] вбачається, що на погашення заборгованості за кредитом здійснено 2 платежі: 11.12.2015 на суму 167,59 грн. та 11.01.2016 на суму 54,50 грн. (а.с. 8 зворотний бік). Після цього жодних платежів на погашення заборгованості ніким не здійснювалось. Із заяви відповідача від 29.03.2017 вбачається, що зазначені платежі він не здійснював та окрім нього більш ніхто цих платежів здійснити не міг. Спростування цього твердження в матеріалах справи немає. Отже, суд вважає не доведеним факт здійснення цих платежів спадкоємцем [PERSON] Таким чином, суд вважає, що відповідач не повідомив відповідача, як кредитора померлого [PERSON] про смерть останнього та про відкриття спадщини в порядку ч.1 ст. 1281 ЦК України за поважних причин. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе допустити, що позивач дізнався про смерть [PERSON] в день складання претензій кредитора 04.04.2016 (а.с.54), яку він направив до нотаріальної контори. Таким чином, позивач мав предявити свої вимоги кредитора до відповідач, як до спадкоємця померлого [PERSON] в строк до 04.10.2016. На виконання цієї вимоги закону ним було направлено відповідачу лист претензію від 17.08.2016 (а.с.56), яка фактично відправлена 27.08.2016. Проте, ця претензія не була отримана відповідачем та повернута позивачеві підприємством поштового звязку 29.09.2016 та яку він отримав за довіреністю 04.10.2016 (а.с.87). Отже, позивач починаючи від 04.10.2016 достовірно знав, що вимога про погашення заборгованості відповідачем не отримана, проте будь яких заходів для вручення її відповідачу не вжив. Доказів недобросовісних дій відповідача, направлених на ухилення від отримання претензії позивача, у справі немає, тому суд вважає, що неотримання відповідачем поштового відправлення з претензією кредитора протягом строку зберігання такого відправлення, не було результатом його неправомірних дій. В той же час з матеріалів справи не вбачається, що позивач після того, як йому достовірно стало відомо про повернення претензії підприємством поштового звязку за спливу строку зберігання, вчиняв будь які дії, направлені на здійснення свого права кредитора спадкодавця [PERSON], зокрема, повторно свою претензію не направив. З наведеного суд дійшов висновку про те, що вимога відповідачу відповідно до положень ч. 2 ст. 530 ЦК України не предявлена, що не є тотожним відправленню, так як її зміст фактично не доведено до боржника, який має вимогу усвідомити та виконати у встановлений ч.2 ст. 530 ЦК України 7-ми денний строк. Обєктивно відповідач не міг виконати вимоги, зміст якої йому не був відомий. Враховуючи на те, що строк предявлення вимоги кредитора спадкоємцю, встановлений ч.2 ст. 1281 ЦК України є невідновлюваним, про що також зазначено і у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у мотивуванні постанови від 08.04.2015 по справі №6-33цс15, на цей час можливість повторного предявлення позивачем такої вимоги втрачено. Отже, слід вважати, що кредитні зобовязання померлого [PERSON] залишились нерозривно повязаними з його особою та на цей час не можуть бути виконані іншими особами. Тобто, є такими, що припинились смертю боржника. З чого випливає, що у задоволенні позову слід відмовити повністю. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed