Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

27.07.2015р. [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про втрату права на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є квартиронаймачем квартири [ADDRESS] (раніше - гуртожиток), в якій разом з ним зареєстровані діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], але у вказаній квартирі вони не проживають уже на протязі багатьох років. Син [PERSON] вибув із вище вказаної квартири у жовтні 2006 року, оскільки одружився і переїхав на постійне місце проживання до дружини по адресу [ADDRESS] де і проживає по даний час. Дочка [PERSON] вибула із квартири у м.Львів у вересні 2008 року в зв'язку із навчанням, але після закінчення навчання пішла жити в квартиру матері у [ADDRESS], де фактично і проживає в даний час. Отже відповідач [PERSON] не проживає у квартирі на протязі дев'яти років, а відповідачка [PERSON] на протязі семи років. І з цього часу він сплачує за них комунальні послуги. А оскільки вартість комунальних послуг за останній час зросла в рази то він не в змозі їх сплачувати ще й за відповідачів, тим більше що в даний час він не має постійної роботи і живе на тимчасові заробітки. Він неодноразово просив сина й дочку знятись із реєстрації і зареєструватись по місцю свого теперішнього проживання, але вони на ці просьби не реагують. Просив вимоги задовольнити. 28.08.2015р. [PERSON] звернувся в суд з зустрічним позовом до [PERSON] про усунення перешкод в проживанні та користуванні житловим приміщенням, посилаючись на те, що на житловій площі спірної квартири він за письмовою згодою всіх членів сім'ї та як член сім'ї зареєструвався 1 лютого 2002 року. Іншого житла в нього не має. У зв'язку із частими виїздами за кордон на роботу він дійсно міг бути відсутнім понад шість місяців. Але із спірної квартири в нього ніколи не було наміру переїжджати на інше постійне місце проживання. Він вимушений був шукати роботу за межами міста Червонограда, області та країни, щоб вижити і утримувати сім'ю, а саме жінку та дитину. Тому вважає, що виїзд на роботу - це поважна причина відсутності понад шість місяців, що передбачено ст. 71 ЖК України. Крім того, з ним на заробітках також працював відповідач. За кордоном [PERSON]. працює на будівництві. По закінченню роботи він неодноразово намагався увійти у спірну квартиру, але відповідач постійно міняв замки до вхідних дверей, чим чинив та чинить перешкоди у проживанні. Виселивши його з квартири [PERSON] фактично зробить його бездомним. [PERSON] неодноразово пропонував кошти відповідачу для оплати за житло та комунальні послуги. Крім того відповідач створив в квартирі неможливі санітарні умови для проживання у зв'язку із ремонтом квартири. За кошти [PERSON] в квартиру був придбаний лічильник на воду. Також він купив для ремонту керамічну плитку та електричну плитку на кухню. Просив зустрічний позов задовольнити. Ухвалою суду від 31.08.2015р. зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в проживанні та користуванні житловим приміщенням об'єднано в одне провадження з позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про втрату права на користування житловим приміщенням, та присвоєно номер - [NUMBER]. У судовому засіданні [PERSON] (позивач по первинному позову, відповідач по зустрічному позову) заявлені позовні вимоги підтримав, надав пояснення, аналогічні тим, що зазначені у позовній заяві. Зустрічний позов не визнав повністю. У судовому засіданні [PERSON] (відповідач по первинному позову) позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що вона вже знялася з реєстрації з цієї квартири та не користується цим житловим приміщенням. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] (відповідача по первинному позову, позивача по зустрічному позову) - [PERSON] позов [PERSON] не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Зустрічний позов просив задовольнити, надав пояснення, аналогічні тим, що зазначені у ньому. Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідка [PERSON], дослідивши письмові докази, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні первинного та зустрічного позовів з огляду на таке. [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (згідно з паспорту [NUMBER]). Згідно до Акту від 17.07.2015р., складеним КП «ЧЖКС», за адресою [ADDRESS] на даний час (тобто на час складення Акту) фактично проживає [PERSON], [INFO] [PERSON] знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] (згідно з паспорту наданим для огляду у судовому засіданні). З її пояснень вбачається, що вона не користується цією квартирою. [PERSON] пересік кордон України з Республікою Білорусь 14.03.2015р., маршрут - м.Москва (згідно з міграційною карткою). [PERSON] має патент, виданий 19.12.2014р. ФМС РФ. З пояснень свідка [PERSON], вбачається, що вона є дружиною [PERSON], який виписує з квартири їхніх спільних дітей, в квартирі йде ремонт, проживати в ній неможливо, їх син [PERSON] купляв плитку, кухонну плиту, лічильник в цю квартиру. [PERSON] працює в РФ. Він пропонував [PERSON] платити за комунальні послуги. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що саме він є квартиронаймачем квартири [ADDRESS], крім цього з наданих ним доказів не вбачається, хто в цій квартирі зареєстрований, хто проживає чи не проживає фактично в цій квартирі, окрім нього. До того ж не надано жодного доказу (належного та допустимого) хто є власником цієї квартири. Відповідач [PERSON], як вбачається з її пояснень, знялася з реєстрації у вказаній вище квартирі, в ній не проживає та нею не користується, що підтверджується паспортом, виданим на її ім'я, який був оглянутий у судовому засіданні. Таким чином, позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про втрату права на користування житловим приміщенням не задовольняється. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в проживанні та користуванні житловим приміщенням, також не підлягає задоволенню. Оскільки позивачем, представником позивача не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] та має право в ній проживати.

Outcome: dismissed