Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-17 00:00:00

26 лютого 2019 року до Чаплинського районного суду Херсонської області звернулась [PERSON] з позовом до Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області, АТ КБ «Приват Банк» про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] на території Російської Федерації помер її брат [PERSON] . Після його смерті залишилось майно, що знаходиться в смт. Асканія-Нова, яке складається з житлової квартири [ADDRESS] та належить померлому на підставі договору купівлі-продажу. Також померлий має депозит у Чаплинському відділенні АТ КБ «Приват Банк», договір у позивача відсутній. Іншими спадкоємцями є батьки позивачки та померлого, але вони відмовились від спадщини. Позивачка зверталась до приватного нотаріуса Чаплинського нотаріального округу Ткаченко С.А. з заявою про реєстрацію спадкової справи після смерті її брата, але їй було відмовлено посилаючись на пропуск встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропустила з поважної причини, оскільки не знала про смерть брата, так як він помер на території Російської Федерації, а взнала у лютому 2019 року. В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягала. Представник відповідача Асканія-Нова селищної ради надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов визнає, заперечень не має. Представник відповідача АТ КБ «Приват Банк» в судове засідання не з`явився, подавши відзив на позовну заяву в якому просить в позові відмовити за безпідставністю, посилаючись на те, що позивачкою надано неналежні та не допустимі докази на підтвердження заявлених вимог. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В листі Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 зазначив, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Так, судом встановлено, що [INFO] в м. Єльня Єльнинського району Смоленської області Російської Федерації помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] від 12.11.2016 року, актовий запис 06. Після його смерті відкрилась спадщина, яка зокрема складається з житлової квартири [ADDRESS] , та належить померлому на підставі договору купівлі-продажу від 17.08.2007 року. Як зазначила позивачка, померлий [PERSON] мав депозитний вклад у Чаплинському відділенні АТ КБ «Приват Банк», але договір такого вкладу чи будь-який інший документ на підтвердження зазначеного вкладу у позивачки відсутній. Родинні відносини позивачки з померлим [PERSON] підтверджуються свідоцтвами про народження позивачки [PERSON] та померлого [PERSON] серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно, де батьками є [PERSON] та [PERSON] .. З листа Чаплинської державної нотаріальної контори Херсонської області від 04.06.2018 року №536/01-16 вбачається, що інші спадкоємці, які є батьками померлого та позивачки, [PERSON] та [PERSON] 03.02.2017 року подали до приватного нотаріуса Чаплинського районного нотаріального округу заяви про прийняття спадщини за реєстровим №146 та №1545. Вказані заяви було адресовано до нотаріуса м. Єльня Єльнинського району Смоленської області Російської Федерації за місцем відкриття спадщини. 20.02.2017 року за реєстровими номерами «294 та 295 Чаплинською державною нотаріальною конторою Херсонської області було написано заяви про відкликання вищевказаних заяв та про відмову від спадщини та адресовані також до нотаріуса м. Єльня. Як встановлено судом, позивачка пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки не знала про смерть брата, так як він помер на території Російської Федерації, а взнала у лютому 2019 року. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень наданих у п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналізуючи норми ч.3 ст.1272 ЦК ЦК України та роз`яснення, які містяться в Постанові Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» слід дійти висновку, що суд при розгляді справи щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини бере до уваги докази які стосуються причини пропуску встановленого законом шестимісячного строку, а також перевіряє наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини та обставини справи, суд вважає що позивач пропустила цей строк з поважних причин, а тому він може бути поновлений. Що стосується позиції відповідача, який заперечує проти позовних вимог та просить у задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю, оскільки позивачкою надано неналежні та не допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, та надати правову оцінку доказам щодо їх належності, допустимості та достовірності суд наводить наступне. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 77 ЦПК України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК). Згідно ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК). Враховуючи наведене, матеріали справи містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази для встановлення фактичних обставин справи для підтвердження заявлених в позові вимог, а саме обставин справи, які стосуються предмета спору. А відсутність доказу щодо підтвердження договору банківського вкладу, на якому наполягає сторона відповідача АТ КБ «Приват Банк» і що випливає зі змісту відзиву на позовну заяву, суд не бере до уваги, оскільки предметом спору є визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а при вирішенні відповідної категорії справ суд не вирішує питання про визнання за позивачем права на спадщину, так як спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, яка у відповідності та в порядку визначеному ЗУ «Про нотаріат» та «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 буде вчиняти нотаріальні дії. Визначаючи тривалість додаткового строку суд враховує вимогу позивачки та з аналізу положень ст.1270 та ч. 3 ст.1272 ЦК вбачає, що місячний строк для прийняття спадщини є необхідним та достатнім. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved