Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

28.01.2020 року Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Торгова фірма\~«Стиль» подало до Козівського районного суду Тернопільської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 47\~422,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 12.12.2016 року відповідач на підставі договору про надання безвідсоткової позики №12/16 отримав грошову позику в розмірі 40\~000, 00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 12.12.2016 р., на строк до 20.01.2018 року. Вказує, що у відповідача виникла заборгованість з повернення позики, а тому просить стягнути суму, що вказана у позовних вимогах та судові витрати. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 12.02.2020 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за такою та постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 20.10.2020 року ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області замінено позивача у справі його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Дистрибуційна компанія «Алко-Стиль». В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, однак подав заяву, у якій просив, проводити розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України. У зв`язку із неявкою відповідача, який був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, без поважних причин в судове засідання, оскільки про поважність причин неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, то зі згоди представника позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування умов, передбачених ст.280 ЦПК України. Згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов до наступних висновків. Частинами 1-3\~ст.12 ЦПК України\~встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимог ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 12.12.2016 року між ТОВ «Торгова фірма «Стиль» та [PERSON] було укладено договір про надання безвідсоткової позики №12/16, останньому надано таку у розмірі 40 000,00 грн. (а.с.11-12). Згідно з п.6 зазначеного договору строк повернення позики встановлено до 20.01.2018 року. Як вбачається із матеріалів справи свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу позику у розмірі 40 000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 12.12.2016 року (а.с.13). Відповідач не виконав свого зобов`язання за договором позики, своєчасно не повернувши зазначеної грошової суми, а доказів протилежного відповідачем не подано і судом, під час розгляду справи, не здобуто. Відповідно до\~ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Частиною 1\~ст.1049\~ЦК України передбачено, що\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором. Свої зобов`язання за договором відповідач належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості станом на 22.01.2020 року (а.с.4-5). \~Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~з вимогами статті 599 ЦК України\~зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Статтею 530 ЦК України\~визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з приписами\~статті 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану заборгованість. При цьому суд враховує, що відповідач не подав доказів на заперечення укладення договору позики з\~позивачем та взяті на себе зобов`язання виконувати умови договору. Крім цього, на підставі ч.1 та п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України, задовольняючи позов, суд вважає за необхідне покласти на відповідача судові витрати у справі, а саме 2102,00 грн. судового збору.

Outcome: approved