Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-02 00:00:00

27.03.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що 31.03.2017 року о 09.20 год., [PERSON] , керуючи транспортним засобом NISSAN Juke, д.н.з. [NUMBER] , в м. Луцьку на Київському майдані, допустив зіткнення, внаслідок якого завдав механічних пошкоджень автомобілю RENAULT Scenic, д.н.з. [NUMBER] . За наслідками ДТП його учасниками було оформлено європротокол. Згідно висновку про вартість матеріального збитку до звіту про оцінку транспортного засобу № 2017/3161 від 12.04.2017 року, наданого СубЧєктом оціночної діяльності [PERSON] (сертифікат від 11.08.2014р. [NUMBER]), транспортному засобу RENAULT Scenic, д.н.з. [NUMBER] , було завдано матеріальну шкоду в розмірі 63262,83 грн. На момент ДТП транспортний засіб винуватця - NISSAN Juke, д.н.з. [NUMBER] , було застраховано у ПрАТ «Європейський Страховий союз» на ім`я [PERSON] на підставі полісу серії АК/2138336 від 21.11.2016 р., строк дії з 25.11.2016 року по 24.11.2017 року. За умовами, визначеними полісом АК/0703951 від 11.08.2016 року, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, завдану майну, становить 100000 грн. 31.03.2017 року вона повідомила страховика ПрАТ «Європейський Страховий Союз» про факт ДТП та 23.05.2017 року подала заяву про виплату страхового відшкодування, однак, по даний час страхового відшкодування не отримала жодних коштів. Таким чином відповідач, як страховик, не виконав свої зобов`язання щодо страхового відшкодування їй, як потерпілій стороні, внаслідок ДТП, а тому просить суд стягнути з ПрАТ «Європейський Страховий союз» на свою користь 63262,83 грн. матеріальних збитків та судові витрати по сплаті судового збору. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява, у якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Будь-яких заперечень щодо винесення заочного рішення по справі немає (а.с. 34). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідними судовими повістками, які надсилалися на офіційну юридичну адресу. Заяви, клопотання, відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходили. Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився. причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяви, клопотання, пояснення на позов від третьої особи на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 31.03.2017 року о 09.20 год., в м. Луцьку на Київському майдані, [PERSON] , керуючи транспортним засобом NISSAN Juke, д.н.з. [NUMBER] , в м. Луцьку на Київському майдані, допустив зіткнення, внаслідок якого завдав механічних пошкоджень автомобілю RENAULT Scenic, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та власницею якого є позивачка [PERSON] . За наслідками ДТП його учасниками було оформлено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 31.03.2017 року (далі - Європротокол), відповідно до якого водій автомобіля NISSAN Juke, д.н.з. [NUMBER] , свою вину в ДТП визнав (а.с. 4). Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» від 17.02.2011 року № 3045-VI, регулює механізм спрощеного оформлення ДТП запроваджено в Україні, зокрема складання європротоколу учасниками ДТП на місці її вчинення. Європротокол - спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками ДТП на місці аварії, потім надається страховику та стає підставою для виплати страхового відшкодування потерпілим. Бланк Європротоколу видається автовласнику безкоштовно під час укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Європротоколом можна скористатися при умові: відсутні травмовані (загиблі) люди, водії-учасники ДТП мають поліси автоцивільної відповідальності, згоди водіїв транспортних засобів, учасників ДТП, щодо його обставин, у водіїв відсутні ознаки алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів. У разі невиконання хоча б однієї з обов`язкових для Європротоколу умов, виклик співробітників ДАІ для оформлення ДТП обов`язковий. Якщо водії скористались Європротоколом, то вони: мають право залишити місце ДТП, звільняються від обов`язку інформувати Державтоінспекцію МВС України про настання ДТП, звільняються від адміністративної відповідальності, передбаченої за спричинення ДТП, повинні не пізніше трьох робочих днів з дати ДТП звернутись зі своїм примірником заповненого Європротоколу до страховика, з яким укладали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В даному випадку внаслідок скоєного ДТП учасники його, з врахуванням відсутності постраждалих осіб, склали Європротокол, який був ними підписаний. У даному протоколі [PERSON] підтвердив те, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 31.03.2017 року о 09.20 год., в м. Луцьку на Київському майдані, трапилася саме з його вини. Крім того, як слідує із Європротоколу, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля NISSAN Juke, д.н.з. [NUMBER] , - [PERSON] , була застрахована в ПрАТ «Європейський Страховий союз». Даний факт підтверджується відповідним полісом № АК/0703951 з терміном дії з 11.08.2016 року до 10.08.2017 року ПрАТ «Європейський Страховий союз», що також підтверджується також інформацією отриманою із сайта перевірки дійсності страхового полісу МТСБУ (а.с. 5-6). За умовами, визначеними полісом АК/0703951 від 11.08.2016 року, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, завдану майну, становить 100000 грн, за шкоду, заподіяну життю/здоров`ю - 200000 грн., розмір франшизи - одна тисяча гривень. 31.03.2017 року о 12.30 год. [PERSON] , як водій автомобіля RENAULT Scenic, д.н.з. [NUMBER] , звернулася до страховика ПрАТ «Європейський Страховий Союз» про факт дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується відповідною відміткою на повідомленні про ДТП (а.с. 7). За результатами обстеження постраждалого автомобіля RENAULT Scenic, д.н.з. [NUMBER] , зробленого на замовлення ПрАТ «Європейський Страховий союз», 12.04.2017 року було отримано висновок експерта висновок про вартість матеріального збитку до звіту про оцінку транспортного засобу № 2017/3161, наданого СубЧєктом оціночної діяльності [PERSON] (сертифікат від 11.08.2014р. [NUMBER]), з якого слідує, що вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, в результаті його пошкодження внаслідок ДТП станом на 31.03.2017 року складає 63262,83 грн. (а.с. 9-13). За загальними правилами, визначеними ст. ст. 1166, 1187 ЦК України, тягар цивільної відповідальності має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-IV. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст. 3), визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно зі ст. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом ст. ст. 9, 22, 31, 35, 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Відповідно до вимог ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Про факт настання страхового випадку (ДТП) потерпіла особа повідомив письмовою заявою страховика, надалі - потерпілий надав страховику заяву з усіма документами про виплату страхового відшкодування, але страховик не виконав свої зобов`язання за договором страхування щодо потерпілої особи. У постанові від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Проте покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування відповідальності та сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Велика Палата вважає, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у разі виникнення деліктного зобов`язання страховик бере на себе виконання обов`язку страхувальника у межах суми страхового відшкодування, а страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, може звернутися з позовом до страховика, у якого заподіювач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність, що відповідає загальній меті страхування. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, Страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Стаття 34.2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. З метою досудового врегулювання питання відшкодування завданих збитків [PERSON] 23.05.2017 року звернувся до страхової компанії винуватця ДТП - ПрАТ «Європейський Страховий союз», з вимогою про відшкодування завданої йому в результаті ДТП матеріальної шкоди. Однак, як встановлено судом та не спростовано відповідачем, ПрАТ «Європейський Страховий Союз» не виконав свої зобов`язання щодо страхового відшкодування [PERSON] , як потерпілій стороні, внаслідок ДТП. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до положень, викладених в ст. 1166 ЦК України, з урахуванням правової позиції викладеної в постанові від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц Великої Палати Верховного Суду та відповідно до п. 22.1 ст. 22 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, Страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Враховуючи викладені обставини та зважаючи на положення діючого законодавства, суд приходить до висновку за необхідне позовні вимоги задовольнити в повній мірі та стягнути з відповідача ПрАТ «Європейський Страховий союз» на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 62262,83 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 840,80 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до ПрАТ «Європейський Страховий союз», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] , про відшкодування матеріальної шкоди у повному обсязі. На підставі ст.ст. 5, 6, 9, 21, 22, 31, 34, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 3, 22, 999, 1166, 1187 ЦК України,

Outcome: approved