Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

29.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, покликаючись на те, що з 21.02.2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народилося двоє дітей син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Зазначає, що з липня місяця 2015 року відповідач проходить службу в рамках АТО в м.Маріуполі і з цього часу гроші на утримання сімї він надсилав їй через банк. Однак, в лютому 2016 року відповідач заблокував їй банківську карточку, у звязку із чим вона не змогла отримати гроші. Відтак, діти проживають разом із нею та перебувають на її повному матеріальному утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не дає. Крім того зазначає, що на даний час вона знаходиться в декретній відпустці по догляду за дочкою [PERSON] до досягнення нею трирічного віку, не працює, немає іншого джерела доходу і фактично немає коштів для придбання необхідних речей для сімї. Стверджує, що відповідач має високу зарплату та можливість сплачувати аліменти. З огляду на наведене просить суд ухвалити рішення яким стягувати з відповідача [PERSON] аліменти в її користь на утримання дітей сина [PERSON] та дочки [PERSON] в розмірі 2600 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Також просить стягувати з відповідача в її користь аліменти як дружині, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною дочкою [PERSON] до досягнення нею трирічного віку, у розмірі 1400 гривень щомісячно. Вимоги позивачкою підтримано в судовому засіданні. Відповідач був своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в суд не зявився і не повідомив про причину своєї неявки, а також не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи. Враховуючи наведене, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить законові та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що з 21.02.2009р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки, бо відповідач ухиляється від їх утримання. Відповідач має постійне місце праці, зокрема є військовослужбовцем та проходить військову службу в зоні АТО, де регулярно отримує заробітну плату (грошове забезпечення). Вказані обставини підтверджуються: поясненнями позивачки; копією свідоцтва про шлюб між сторонами; копіями свідоцтв про народження дітей; довідкою про склад сімї та копією паспорта позивачки. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його малолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує думку позивачки та майновий стан відповідача, зокрема те, що такий є працездатним, на даний час працевлаштований, має стабільний дохід, і що останній не має на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків чи інших членів сімї, яких він зобовязаний утримувати, а тому вважає можливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину і до досягнення такими повноліття. Що стосується позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, суд приходить до такого. Як відомо з вимог ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. У відповідності до ст.ст.77, 79 СК України утримання одного з подружжя надається другим з подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.4 ст.84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З пояснень позивачки встановлено, що відповідач є працездатною особою. При цьому будь-яких заперечень в спростування вказаних у позовній заяві обставин відповідачем до суду надано не було. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач працездатний, отримує заробітну плату, інших осіб на утриманні немає, позивачка не працює, оскільки знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення такою трирічного віку, а тому вважає можливим визначити розмір аліментів на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі по 700 грн. щомісячно і до досягнення дитиною: дочкою [PERSON], 13.11.2015р.н. трирічного віку, тобто до 13.11.2018р. Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, як вважає суд, слід звернути до негайного виконання. Також згідно вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь держави судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved