Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

28 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, треті особи: Новосанжарська державна нотаріальна контора, [PERSON], в якому просила визнати нікчемним заповіт від 09 червня 2004 року, зареєстрований в реєстрі за № 47, складений від імені [PERSON] та посвідчений секретарем Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області [PERSON] Позов обґрунтовувала тим, що 05 жовтня 2014 року померла її мати [PERSON]. Після смерті матері їй стало відомо про наявність заповіту від 09 червня 2004 року, згідно якого [PERSON] належне їй право на земельну частку (пай) розміром 4,13 га, розташовану на території Малоперещепинської сільської ради, що посвідчується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ № 001330, виданим Малоперещепинською сільською радою 16.09.2002 року, заповіла [PERSON]. Вважає вказаний заповіт нікчемним, у звязку з порушенням порядку його складення, посвідчення, не відповідності вимогам, що ставляться до заповітів, та у звязку з відсутністю у секретаря сільської ради на час посвідчення заповіту відповідних повноважень, а тому звернулася до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Представник відповідача Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав заяву № 02-21/982 від 01.11.2016 року про розгляд справи у його відсутність, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Новосанжарської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 1826/01-16 від 05.10.2016 року про розгляд справи у його відсутність, при вирішення питання покладається на розсуд суду. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні з позовними вимогами позивача не погоджується та заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, приходить до наступного. Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина 1 статті 1257 ЦК України передбачає, що нікчемним є заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення. Згідно з нормами статті 1247 ЦК України загальними вимогами до форми заповіту є: складання заповіту в письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання; заповіт має бути особисто підписаний заповідачем та посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 ЦК України. Стаття 1251 ЦК України встановлює, що уразі якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. В судовому засіданні встановлено, що 09 червня 2004 року секретарем Малоперещепинської сільської ради [PERSON] було складено та посвідчено заповіт [PERSON], який зареєстровано в реєстрі за № 47 (а.с. 10). Пункт 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 року за № 22/5, яка була чинна на момент посвідчення оспорюваного заповіту, у населених пунктах, де немає державних нотаріусів, нотаріальні дії вчиняють посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, на яких такий обовязок покладено рішенням виконавчого комітету відповідної ради. Відповідно до довідки Малоперещепинської сільської ради від 27.10.2016 року № 02-18/956 було повідомлено, що при перевірці рішень засідань сесій та виконавчого комітету Малоперещепинської сільської ради з 1995 року по 2004 роки включно рішення виконавчого комітету Малоперещепинської сільської ради (сесії сільської ради), згідно якого обовязки на здійснення нотаріальних дій покладалися на секретаря сільської ради [PERSON], не виявлено (а.с. 29) В силу частини 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, відповідач не надав жодного доказу на підтвердження повноважень секретаря сільської ради [PERSON] Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визначення правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9 вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Суд приходить до висновку, що заповіт, складений із порушенням вимог щодо посвідчення, є нікчемним в силу частини 1 статті 219 ЦК України, тому на підставі ст. 215 ЦК України визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається, отже досліджувати обставини, передбачені статтями 215-236 ЦК України також не вимагається, а тому позовні вимоги позивача слід задовольнити в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням того, що задоволено позовні вимоги судом , судовий збір, сплаченого позивачем в розмірі 551 грн. 20 коп. (а.с. 1), належить стягнути з відповідача по справі.

Outcome: approved