Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

28.01.2019 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в період з 2014 року по 2016 рік проживала з відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від спільного життя мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . За твердженням позивачки, відповідач [PERSON] , всупереч вимогам Закону України «Про охорону дитинства», ніякої матеріальної допомоги на утримання своєї дитини не надає, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною, не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Аліменти на утримання дитини відповідач також не сплачує. Орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні його малолітньої дитини. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивачка не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, у поданій до суду заяві позовні вимоги [PERSON] визнав повністю. Представник Служби у справах дітей виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області подала до суду заяву, в якій просила позовні вимоги [PERSON] задовольнити, справу розглянути без її участі. В зв`язку із цим, враховуючи письмові заяви позивача, відповідача та представника третьої особи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (копія свідоцтва про народження [NUMBER] , вид.22.08.2015 року ВРАЦС реєстраційної служби Маневицького районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 115). Відповідно до ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Згідно довідки, виданої Володимир -Волинським міськрайонним відділом ДВС 03.01.2019 року № 3, [PERSON] з 16.08.2018 року не сплачує на користь [PERSON] аліменти у визначеному рішенням суду розмірі на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Питання щодо невиконання [PERSON] батьківських обов`язків відносно [PERSON] , [INFO] розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Володимир-Волинської міської ради, на якому надано висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього доньки. Рішенням виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради Волинської області № 378 від 19.12.2018 року затверджено висновок комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої доньки. Таким чином, викладені позивачкою у позовній заяві відомості підтверджені відповідними письмовими доказами. Як роз`яснено у п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із ч.2 ст.164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є однією з підстав для позбавлення батьківських прав. Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачкою доведено наявність свідомих дій відповідача щодо ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків і позбавлення його батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст.ст.150, 164 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved