Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

26 серпня 2015 року [PERSON] (далі -позивач) звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 14 березня 2015 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] (далі - відповідач) у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області (далі - ВДРАЦС РС Куйбишевського РУЮ), актовий запис № 17. З 23 травня 2013 року позивач проходив військову службу. 01 листопада 2014 року останній був направлений в зону проведення АТО, де зустрічався з відповідачем три місяці, після чого 14 березня 2015 року зареєстрували шлюб. 09 квітня 2015 року позивач був демобілізований і поїхав проживати до своїх батьків. Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, однак не спілкувалися, оскільки позивач знаходився на службі. Подальше спільне життя сторін неможливе та суперечить інтересам позивача. Позивач просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем. Сторони у судове засідання не з'явились, однак про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про що свідчать поштові повідомлення. Сторони до суду кожний окремо подали заяву про розгляд справи без їх участі, позивач на позові наполягає, відповідач позов визнала повністю. Відповідач просить залишити шлюбне прізвище - [PERSON]. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Матеріалами справи встановлено, що 14 березня 2015 року сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований у Білоцерківській ВДРАЦС РС Куйбишевського РУЮ, про що в Книзі реєстрації актів про шлюб зроблено актовий запис № 17, що підтверджено Свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 31.07.2015 року (а.с.6). Шлюбні відносини припинені, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Майно, що є спільною власністю, сторони не мають. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений до суду одним з подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що родина сторін розпалася остаточно та поновлена бути не може, оскільки через відсутність порозуміння сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. Як у позивача, так і відповідача по справі було достатньо часу для вирішення питання щодо збереження родини та примирення, однак сторони наполягають на розірванні шлюбу. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і відновлена бути не може. Питання щодо розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved