Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

28.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики вказавши, що у травні місяці 2015 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав у нього грошові кошти в розмірі 800 гривень, які зобов'язався повернути до 01 липня 2015 року. Про отримання коштів відповідачем було надано письмову розписку. Оскільки у визначений строк відповідач борг не повернув, його неодноразові вимоги повернути кошти ігнорує, тому просить стягнути з відповідача в судовому порядку борг за договором позики в розмірі 800,00 грн., три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 34,15 грн., 338,40 грн. інфляційних втрат. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 06 травня 2016 року позов [PERSON] визнав. В судове засідання 24 травня 2016 року [PERSON] не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. Суд, зі згоди позивача ухвалює рішення, на підставі доказів наданих позивачем та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що [PERSON] позичив [PERSON] 800,00 грн., які [PERSON] зобов'язувався повернути 01 липня 2015 року. Вказані обставини підтверджуються розпискою відповідача (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 статті 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені в договорі. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться. Беручи до уваги наявні в справі докази суд приходить до висновку про наявність між сторонами договірних відносин з приводу позики на підставі письмової розписки, наданої [PERSON] [PERSON] Сторони визнають, що станом на дату розгляду справи в суді відповідач не виконав вимог по поверненню позики, тому суд приходить до переконання, про правомірність вимог позивача про стягнення за договором позики. Ч.2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку позивача сума інфляційних становить 338,40 грн., а сума трьох процентів річних становить 34,15 грн. З такими розрахунками суд погодитися не може, виходячи із наступного. Як вбачається із письмової розписки [PERSON] гроші [PERSON] останній зобов»язувався повернути до 01 липня 2015 року. В період з 01 липня 2015 року до дня звернення до суду 28.03.2016 року індекс інфляції становив: липень 2015 року - 99,0%, серпень 2015 року - 99,2%, вересень 2015 року - 102,3 %, жовтень 2015 року - 98,7%, листопад 2015 року - 102,0%, грудень 2015 року 100,7%, січень 2016 року - 100,9%, лютий 2016 року - 99,6 %, березень 2016 року - 101,0%. Отже , розмір інфляційних витрат за період з липня місяця 2015 року по березень місяць 2016 року становить 27,05 грн. (сума боргу х індекс інфляції :100% - сума боргу). Одночасно підлягають відшкодуванню на користь позивача три відсотки річних від простроченої суми, що передбачено положеннями ст.625 ЦК України, і становить 18,00 грн. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн. Враховуючи вищевикладене позов [PERSON] підлягає задоволенню частково. На підставі наведеного,

Outcome: partial