overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

27.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В своїй заяві [PERSON] зазначає, що певний час займалася підприємницькою діяльністю і цей стаж повинен зараховуватися у загальний стаж роботи. До Управління пенсійного фонду Київського району в м. Полтаві з метою збору необхідних документів на підтвердження загального стажу роботи заявником надано свідоцтво [NUMBER] від 08.02.1996 року про державну реєстрацію суб»єкта підприємницької діяльності, виданого виконкомом Київської районної у м. Полтаві ради. Однак у вище зазначеному свідоцтві прізвище останньої зазначено [PERSON], а в паспорті [PERSON]. Виходячи з вищенаведеного, у заявника [PERSON] виникла необхідність в судовому порядку встановити факт належності їй свідоцтва [NUMBER] про державну реєстрацію суб»єкта підприємницької діяльності від 08.02.1996 року. В судове засідання заявник не з'явився, але від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, свою заяву вона підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління пенсійного фонду України Київського району в м. Полтаві в судове засідання не з'явився, але до суду надіслав заяву про розгляд справи без участі їх представника. Представник заінтересованої особи Київської районної у м. Полтаві ради Пеляк В.В. в судове засідання не з'явився, але до суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно копії паспорта серії [NUMBER] прізвище заявника [PERSON], а при видачі свідоцтва [NUMBER] про державну реєстрацію суб»єкта підприємницької діяльності, виданого виконкомом Київської районної у м. Полтаві ради прізвище заявника зазначено «[PERSON]». Оскільки при видачі правоустановчих документів було допущено помилку в прізвищі та враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе встановити факт належності [PERSON] свідоцтва [NUMBER] про державну реєстрацію суб»єкта підприємницької діяльності, виданого виконкомом Київської районної у м. Полтаві ради від 08.02.1996 року на ім'я [PERSON]. Даний факт заявнику необхідно встановити з метою постановки на облік до Управління пенсійного фонду Київського району в м. Полтаві у зв'язку з досягненням пенсійного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

27.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності її матері [PERSON], яка померла 28.06.2014 року, свідоцтва про право власності на ? частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по вул. Нова, 20 в селі Тупичів Городнянського району Чернігівської області, виданого 01.08.2000 року Тупичівською сільською радою Городнянського району Чернігівської області на підставі рішення від 21 червня 2000 року № 36, зареєстрованого в Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації 20 вересня 2000 року в реєстровій книзі № 2 за № 238. В обґрунтування заяви зазначила, що у свідоцтві про право власності на житло невірно вказано прізвище матері, оскільки замість „Єрмольченко, зазначено „Ермольченко, що являється перешкодою в отриманні нею в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Заявник в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без участі. Представник заінтересованої особи у судове не зявився, при цьому надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Заявник народився 23 червня 1964 року в селі Тупичів Городнянського району Чернігівської області. Її матірю являється [PERSON], яка померла 28.06.2014 року, після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом, яким вона заповіла [PERSON] все належне їй майно, в тому числі ? частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по вул. Нова, 20 в селі Тупичів Городнянського району Чернігівської області. 01 серпня 2000 року Тупичівською сільською радою Городнянського району Чернігівської області видано свідоцтво про право власності на частину житлового будинку № 20 по вулиці Нова, яким посвідчено право власності на ? частину вказаного житлового будинку за [PERSON]. При цьому у свідоцтві допущено помилку в написанні прізвища матері заявника, і замість „Єрмольченко, зазначено „Ермольченко. Зазначене унеможливлює отримання заявником в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину матері за законом. Вищевикладене підтверджується матеріалами справи, зокрема: копією свідоцтва про право власності на житло, копією паспорта заявника, копією свідоцтва про народження заявника, копією свідоцтва про смерть матері заявника (а.с. 4 10), які в сукупності узгоджуються між собою. За таких обставин подана заява підлягає задоволенню, а право заявника захистові в судовому порядку, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

27.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, у якій просить розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 06.06.1998 року у Червонодонецькій селищній раді Балаклійського района Харківської області, актовий запис № 24. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем має доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. З 2013 року шлюбні відносини фактично припинені. Шлюб носить формальний характер. Позивач просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. У судове засідання позивач не з'явилась, у наданій позовній заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному слуханні справи у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання неодноразово не з'явився (15.09.2015 року та 25.09.2015 року). Про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причину поважної неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову, клопотань про примирення від нього на адресу суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З свідоцтва про укладення шлюбу, [NUMBER], виданого 06.06.1998 року Червонодонецькою селищною радою Балаклійського района Харківської області, встановлено, що шлюб між сторонами укладено 06.06.1998 року (а.с.7). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, [NUMBER], виданого Червонодонецькою селищною радою Балаклійського района Харківської області. Позивач на примирення не згодна, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки він носить формальний характер. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.10,11,60,212-215,224-226 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

27.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 06.03.1990 року із [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Вони втратили почуття любові, поваги один до одного, що привело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Подальше спільне проживання і примирення між ними неможливе. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без неї. Відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки невідомі. Суд вважає можливим постановити рішення без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06.03.1990 року (а.с.6). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Як вбачається із пояснень позивача, викладених у позовній заяві, за час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, різні погляди на сімейне життя привели до втрати почуттів розуміння, поваги та любові, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

27.08.2015 року [PERSON]. звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 23.06.1990 року із [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Вони втратили почуття любові, поваги один до одного, що в привело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Подальше спільне проживання і примирення між ними неможливе . В судове засідання сторони не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. позивач позов підтримала. відповідач не заперечував проти задоволення позову. Суд вважає можливим постановити рішення без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.06.1990 року (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню доньку Юлію, 15.05.2003р.н. /а.с.7/. Як вбачається із пояснень позивача, викладених у позовній заяві, які не заперечуються відповідачем, за час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, різні погляди на сімейне життя привели до втрати почуттів розуміння, поваги та любові, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

27.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 24.04.2008 року із [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Вони втратили почуття любові, поваги один до одного, що в серпні 2014 року привело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Подальше спільне проживання і примирення між ними неможливе . В судове засідання сторони не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримала. відповідач не заперечував проти задоволення позову. Суд вважає можливим постановити рішення без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 квітня 2008 року (а.с.5). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], 03.06.2010р.н. /а.с.6/. Як вбачається із пояснень позивача, викладених у позовній заяві, за час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, різні погляди на сімейне життя привели до втрати почуттів розуміння, поваги та любові, шлюбно-сімейні відносини припинені з серпня 2014 року. З цього часу спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

27.08.2015 року Виконавчий комітет Миколаївської міської ради (далі - ВК ММР) звернувся до суду з позовом до [PERSON]І про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. У заяві представник позивача вказав, що зазначена квартира не приватизована та належить до комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва і перебуває на балансі ПП «Шалгіс». За відомостями ПП «ЖЕК-10» відповідальним квартиронаймачем вказаної квартири значиться та зареєстрована [PERSON], яка в даній квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує. Оскільки зняти відповідача з реєстрації позивач сам не може, тому представник позивача був змушений звернутися до суду з позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у своєї відсутності, позов підтримав і просив задовольнити, також не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON]І в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за своєї відсутності не надсилала. Третя особа ПП «ЖЕК-10» в судове засідання не з'явилися.. За згодою представника позивача суд ухвалив розглядати справу відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що згідно Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна в зазначених реєстрах відомості відсутні. Відтак, квартира [ADDRESS] не приватизована та належить до комунальної власності територіальної громади м. Миколаєва і перебуває на балансі ПП «Шалгіс». За відомостями ПП «ЖЕК-10» відповідальним квартиронаймачем вказаної квартири значиться [PERSON]. На даний час у спірній квартирі зареєстрована [PERSON], [INFO], Відповідно до виписки з будинкової книги у вказаній квартирі (згідно з довідкою ПП «ЖЕК-10» від 02.03.2015 р. №510, виписки з будинкової книги). Судом також встановлено, що згідно актів про непроживання від 27.10.2009 року, від 18.12.2015 року з 1999 року по теперішній час відповідач в спірній квартирі не проживає, особисті речі з квартири забрав, участі в оплаті за комунальні послуги не приймає і будь-який звязок із спірною квартирою не підтримує. Таким чином, у звязку з тим, що відповідач не мешкає у спірній квартирі без поважних причин, тобто більше як 6 місяців, то на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України, її можна визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. Суд зазначає, що при розгляді справи будь-яких перешкод для проживання відповідача у спірній квартирі з боку позивача, судом встановлено не було. Крім того, подальша реєстрація відповідача перешкоджає позивачу вільно розпоряджатися вказаним нерухомим майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

27.08.2015 року Горбанівський геріатричний пансіонат ветеранів війни та праці звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В заяві вказують, що 28.11.2014 р. [PERSON], [INFO], зарахований на повне державне утримання до Горбанівського геріатричного пансіонату ветеранів війни та праці. [PERSON] має дорослу доньку працездатного віку-Постольник [PERSON], [INFO] Враховуючи, що діти зобовязані піклуватися про батьків похилого віку, надавати їм допомогу та підтримку, та в разі необхідності, здійснювати за ними догляд, прохали стягувати з [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 284,70 грн. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону на утримання непрацездатного батька [PERSON], [INFO], на користь Горбанівського геріатричного пансіонату ветеранів війни та праці, починаючи з 28.11.2014 р.-дня зарахування підопічного до пансіонату. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та прохав його задовольнити. Відповідач не заперечувала проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 28.11.2014 р. [PERSON], [INFO], зарахований на повне державне утримання до Горбанівського геріатричного пансіонату ветеранів війни та праці. [PERSON] має дорослу доньку працездатного віку-Постольник [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 47 ЗУ «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» діти зобов'язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними. З дітей, які ухиляються від виконання цих обов'язків, на підставі судового рішення утримуються аліменти у розмірі, передбаченому на аліментні виплати батьків дітям. Так, виходячи з положень ст. 47 ЗУ «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» та ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів з дітей батькам не повинен бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2015 рік» у 2015 році встановлено прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність у розмірі 949 грн. Так, станом на 31 липня 2015 року 30% прожиткового мінімум для осіб, які втратили працездатність становить 284,70 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягувати з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 284,70 грн. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

27.08.2015 року до Барського районного суду Вінницької області надійшла заява [PERSON] про перегляд судового рішення за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту батьківства, визнання права власності на спадкове майно. [PERSON] в заяві вказав, що рішенням Барського районного суду Вінницької області від 26 березня 2015 року позов задоволено повністю, визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно: земельну ділянку №782 (рілля) площею 0,6555 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Терешківської сільської ради, та земельну ділянку площею №169 (багаторічні насадження) 0,4603 га з ціль вим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Терешківської сільської ради Барського району Вінницької області по СВАТ «Перше Травня», яке залишилося після смерті [PERSON], який помер 18.01.2008 року. Однак, в подальшому при оформленні правовстановлюючого документу на земельну ділянку було виявлено, що в довідці Відділу Держземагентства у Барському районі Вінницької област і невірно було вказану площу земельної ділянки. Згідно витягу з Державного земельного кадастру Відділу Держземагентства у Барському районі Вінницької області НВ-0503181292015 від 10.08.2015 року зазначено правильну площу спадкової ділянки: земельна ділянка площею 0.5956, яка розташована на території Терешківської сільської ради Барського району Вінницької області, а тому заявник звернувся до суду та просить суд скасувати судове рішення Барського районного суду Вінницької області від 26 березня 2015 року і прийняти нове судове рішення яким визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно: земельну ділянку площею 0,5956 га, яка розташована на території Терешківської сільської ради Барського району Вінницької області, яке залишилося після смерті [PERSON], який помер 18.01.2008 року. [PERSON] в судове засідання не зявився, про те надав до суду заяву, щоб слухати справу без нього, свої вимоги підтримує повністю. Відповідно до ч.1\~ст.361 ЦПК України\~рішення суду, яким закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, може бути переглянуте судом\~\~ у звязку з нововиявленими обставинами. \~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п.1 ч.2 цієї ж норми Закону підставами для перегляду рішення є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою, на час розгляду справи. Суд вважає, що обставини, які наведені заявником [PERSON], являються\~\~підставою для перегляду\~\~рішення\~\~суду провстановлення факту батьківства, визнання права власності на спадкове майно у звязку з нововиявленими обставинами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved