Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

27.02.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати квартиру [ADDRESS] спільним майном подружжя. Також, позивачка просить визнати за нею право власності на 2/3 частин квартири [ADDRESS], а за відповідачем визнати право власності на 1/3 частину вказаної квартири. При цьому позивачка вказує на те, що відповідач є її колишнім чоловіком, з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 17.11.1979 року по 22.09.2011 року. Відповідач є членом ЖБК «Октава-3». Як член ЖБК, на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів від 25.06.1984 року за № 581 [PERSON] отримав двокімнатну квартиру [ADDRESS] на їх сім»ю із трьох осіб: на себе, дружину (позивачку) та доньку [PERSON]. На даний час в квартирі зареєстровані вона з відповідачем та їх донька з онуком [PERSON], [INFO]. Позивачка також зазначає, що пайові внески за спірну квартиру були виплачені ними у 1992 році під час перебування у шлюбі, за спільні кошти подружжя. Проте, свідоцтво про право власності на вказану квартиру відповідач не оформляє. Як вказує позивачка, після розірвання шлюбу відповідач в спірній квартирі не проживає, однак він завжди визнавав за нею право на спірну квартиру та на даний час погодився поділити квартиру за пропонованим нею варіантом. Посилаючись на викладені обставини, положення ст.ст. 370, 372 ЦК України, [PERSON] просить задовольнити її вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та підтвердив, що пайовий внесок за спірну квартиру ним та позивачкою сплачено в період шлюбу за їх спільні кошти. За домовленістю з позивачкою він погоджується на визнання за [PERSON] права власності на 2/3 частин квартири [ADDRESS], а за ним просить визнати право власності на 1/3 частину вказаної квартири. Представники третіх осіб - ЖБК «Октава-3» та Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, в судове засідання не з'явилися,про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представників третіх осіб на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони є колишнім подружжям, перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.11.1979 року по 22.09.2011 року (а.с. 5, 6). Від спільного життя сторони мають повнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Під час перебування сторін у шлюбі, на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської Ради народних депутатів від 25.06.1984 року за № 581, відповідачу, як члену ЖБК «Октава-3», на сім'ю з трьох осіб: на нього, дружину та доньку, було надано ордер Серії Ж № 044382 на право заняття жилого приміщення, а саме: двокімнатної квартири [ADDRESS], житловою площею 29,72 кв.м. (а.с. 7). На теперішній час на спірній житловій площі зареєстровані чотири особи: сторони по справі та їх донька [PERSON] з онуком [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Як вбачається з Довідки ЖБК «Октава-3», пайовий внесок за вказану квартиру сплачений сторонами в повному обсязі 09.07.1992 року, тобто, під час перебування у шлюбі ( а.с. 8). Проте, на даний час свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] не отримано, особовий рахунок на вказану квартиру оформлений на відповідача [PERSON] Відповідно до вимог ст.ст. 60,63 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вони також мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Як встановлено судом, спірне майно - кооперативна квартира [ADDRESS] є двохкімнатною, пайові внески за квартиру були сплачені обома сторонами під час їх спільного життя. При таких обставинах, суд прийшов до висновку, що спірна квартира була отримана відповідачем під час шлюбу, пайові внески за неї сплачені за спільні кошти позивачки та відповідача, тому вона є спільною власністю сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ч. 1,2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. В судовому засіданні сторони досягнули домовленості щодо добровільного поділу спірного майна, яким є двокімнатна квартира [ADDRESS], таким чином: позивачці [PERSON], яка проживає у спірній квартирі разом з дочкою сторін та онуком, виділяється у власність 2/3 частини квартири, а Відповідачу, який створив нову сім»ю та проживає за іншою адресою, виділяється у власність 1/3 частина вказаної квартири. Враховуючи викладені обставини, а також те, що між сторонами досягнуто домовленості щодо добровільного поділу спірного майна, яким є двокімнатна квартира [ADDRESS], суд вважає вимоги [PERSON] про визнання права власності на 2/3 частин спірної квартири обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved