Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

27.04.2015 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, щомісячно, на утримання доньки [PERSON], [INFO] до досягнення дитиною повноліття, тобто до 12.08.2020 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду. Позов мотивує тим, що з 12.01.1991 року перебуває з відповідачем в шлюбі. Від спільного життя мають повнолітнього сина та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем припинили. Після припинення шлюбних відносин з відповідачем, він припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має стабільний, щомісячний дохід у вигляді пенсії та заробітної плати, яку одержує працюючи в Петрівській ВК № 49 водієм. Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач повністю усунувся від вихованням дитини та не підтримує її матеріально, а тому позивач просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини. Позивач та відповідач про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, постановивши заочне рішення відповідно до вимог ст., ст. 224 - 226 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст., ст. 180- 182, 183 Сімейного Кодексу України. У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов'язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, із ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України ) і виплачуються щомісячно. Судом встановлено, 12 січня 1991 року між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3). Сторони проживають окремо. Відповідач працює, має постійний заробіток, але не надає позивачці достатньо коштів на утримання дитини чи іншої матеріальної допомоги. А тому, суд вважає, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків належним чином без поважних причин, а за законом батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів на утримання дитини, суд має враховувати обставини, визначені у ст., ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, працює, має постійний заробіток, інших осіб на утриманні немає. На підставі вищевикладеного, суд погоджується з розміром аліментів, визначених позивачкою, що відповідають 1/4 частці заробітку та всіх видів доходів відповідача і вважає, що це має задовольнити потреби в матеріальному забезпеченні дитини, що не порушує права та інтереси інших осіб. З врахуванням задоволених позовних вимог, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved