Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

26 січня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12 квітня 2013 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір № 10889/01 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною схемою. Відповідно до п. 7.1 Договору відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 15\~000,00 гривень за сплатою 24,0% річних за користування кредитом. Під час укладання Договору для можливості користування відповідачу була видана платіжна картка. Відповідно до п. 7.5 Договору, відповідач зобовязався щомісячно отримувати звіт (виписку по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем або неробочим згідно з Договором. Банк виконав свої обовязки в повному обсязі та належним чином, що підтверджується виписками за рахунками. Але з боку відповідача наявні чисельні порушення кредитного договору, зокрема п.п.7.1, 7.5, а саме: не сплачено грошові кошти. У звязку з вищевикладеними обставинами, станом на 01 листопада 2017 року виникла заборгованість в розмірі 26\~833,85 гривень, з яких 14\~106,06 гривень заборгованість за основним боргом, 7\~227,59 гривень нараховані відсотки за користування кредитом, 4\~623,25 гривень інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості, 876,95 гривень 3 відсотки прострочених сум заборгованості. Оскільки відповідач свої зобов`язання по своєчасному та повному погашенню кредиту не виконує, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість в розмірі 26\~833,85 гривень, а також судові витрати у розмірі 1 762,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом із позовною надав Заяву з проханням розглядати справу без участі представника ПАТ «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.4). Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення судового виклику на офіційному сайті Словянського міськрайонного суду Донецької області, але до судового засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність не надав (а.с.24, 26). На підставі п. 9 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-УІІІ від 03 жовтня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, але в судове засідання не зявився без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив на позов та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Згідно з ч. 2\~ ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього \~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 12 квітня 2013 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] було укладено договір № 10889/01 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною схемою. Відповідно до п. 7.1 Договору відповідачу було відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 15\~000,00 гривень за сплатою 24% річних за користування кредитом (а.с.11-13). Станом на 01 листопада 2017 року утворилась заборгованість перед Банком на загальну суму 26\~833,85 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом в сумі 14\~106,06 грн., заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 7\~227,59 грн., інфляційного збільшення заборгованості в сумі 4\~623,25 грн., 3% річних від простроченої суми в сумі 876,95 грн. (а.с.6). Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця. Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, та відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Добровільно умови договору відповідач не виконує, на вимоги Банку про повернення суми заборгованості за кредитом не реагує, заборгованість не сплачує, але як боржник він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний Ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. При вирішенні питання про стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з вимог ст. 141 ЦПК України, якою передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 762 гривень 00 копійок.

Outcome: approved