Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

27 червня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2009 року по 2014 рік вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. За цей час в них народився син [PERSON] , [INFO] . Наприкінці 2014 року відповідач залишив сімю, контакт з ним відсутній, не дзвонить, дитиною не цікавиться, ніяким чином не бере участі у його вихованні, не надає матеріальної допомоги, аліменти не сплачує. Дитина проживає з позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Тому вона просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] . Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява в якій він просить суд розглядати справу у їх відсутність. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи служби у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явились, через канцелярію суду від них надійшла заява в якій вони просять суд розглядати справу у їх відсутність. Представник третьої особи органу опіки та піклування Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, причин неявки суду не повідомили. Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного: Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що з 2009 року по 2014 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 23 липня 2010 року народження Першим Маліновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, де батьком записаний [PERSON] . З довідки № 38 від 19.03.2018 року виданої Новодолинською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Овідіопольського району Одеської області, вбачається, що дитина охайна, неконфліктна, вихована. [PERSON] проживає разом з матірю - [PERSON] . Вихованням хлопчика займається мати. Мати відвідує батьківські збори, бере активну участь у житті дитини та класу. З 01.09.2017 року в школі батька не бачили. Щодо питання, пов`язаного з матеріальними витратами на учня, школа інформацією не володіє. Крім того, в матеріалах справи наявна довідка № 285 від 03.05.2018 року, видана Новодолинською сільською радою в тому, що гр.. [PERSON] постійно проживає за адресою: [ADDRESS] . До складу її сімї входять: син- [PERSON] , 1995 року народження та син [PERSON] , 2010 року народження. В матеріалах справи наявна довідка вих. № 01-03/149 від 21.03.2018 року видана КУ « Дитяча міська поліклініка № 6», з якої вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS] перебуває на обліку в КУ « ДГП № 6» з народження. За останні п`ять років за час хвороби дитини, при поведені профілактичних щеплень, амбулаторному відвідуванні поліклініки з хлопчиком була мати [PERSON] , [INFO] . В даний час дитина з матір`ю проживає за адресою: [ADDRESS] . Крім того, в матеріалах справи наявний акт обстеження матеріально- побутових умов сімї [PERSON] , з якого вбачається, що [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] та братом [PERSON] . Умови для проживання задовільні. Батько [PERSON] з сином не проживає, ніякого зв`язку з сином [PERSON] не підтримує. У вихованні дитини не приймає ніякої участі. В матеріалах справи наявний висновок органу опіки та піклування - Овідіопольської районної державної адміністрації про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] , з якого вбачається, у зв`язку з тим, що не вдалося поспілкуватися з батьком [PERSON] та з`ясувати його думку з порушеного питання, орган опіки та піклування Овідіопольської районної державної адміністрації дійшов висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] . Крім того, в матеріалах справи наявна відповідь з Ширяївської РДА Одеської області, з якої вбачається, що надати висновок комісії із захисту прав дитини про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] неможливо, оскільки він декілька років не проживає на території Преображенської сільської ради Ширяївського району Одеської області. Відповідно до ст. 150 СК України та ч. 1 ст. 12 Закону України « Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати свою дитину, піклуватися про стан її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Це визначено також ст. 18 Конвенції про права дитини, згідно якої батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Пунктами 2 частини 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька ( матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30.03.2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим і суперечить інтересам дитини ( ч. 6 ст. 19 СК України ). Матеріали справи містять висновок органу опіки та піклування - Овідіопольської районної державної адміністрації в якому зазначено про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] , з якого вбачається, у зв`язку з тим, що не вдалося поспілкуватися з батьком [PERSON] та з`ясувати його думку з порушеного питання. Виходячи з інтересів дитини, обставин, що були встановлені в судовому засіданні, приймаючи до уваги, що дитина на даний час проживає з матір`ю, батько взагалі не цікавиться життям дитини, не піклувалась про його фізичний і духовний розвиток, його навчання, підготовку до самостійного життя, медичний догляд, що негативно впливало на його фізичний розвиток, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, суд вважає, що такі обставини були доведені доказами наявними в матеріалах справи. Крім того, зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про ухилення відповідача [PERSON] від виховання дитини та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками про, що свідчить і те, що відповідач не з`явився на засідання комісії про доцільність позбавлення його батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] . Отже, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі, позбавити [PERSON] батьківських прав, відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved