Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

27 травня 2014 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом, в якому просить відібрати [PERSON], [INFO], у матері [PERSON]; дитину передати Органу опіки та піклування для вирішення її подальшої долі; стягнути з відповідачки аліменти на утримання сина на користь Органу опіки та піклування у розмірі 1/3 частини всіх заробітків, але не менше 30 % прожиткового мінімуму. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] всупереч ст. 150 СК України не створює для дитини належні умови проживання, виховання та утримання, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні вимоги позову не визнала, просила в його задоволенні відмовити та не відбирати в неї дитину. Суду пояснила, що виконує свої батьківські обов'язки належним чином, піклується про дитину та створює їй належні умови для проживання та розвитку. Прокурор в минулих судових засіданнях позов підтримувала та просила його задовольнити. В останньому судовому засіданні прокурор позов не підтримала та просила в його задоволенні відмовити. Дитина в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Суду пояснив, що бажає проживати разом з матір'ю, вона виконує свої батьківські обов'язки належним чином, піклується про нього та створює належні умови для його проживання, виховання та утримання. Соціальний педагог Миколаївською загальноосвітньою школою-інтернат І-ІІІ ступенів № 3 [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дитина проживає в кімнаті без світла, в будинку антисанітарні умови та відмітила, що умови проживання дитини загрожують її життю та здоров'ю, та можуть потягнути за собою тяжкі наслідки для дитини. Заслухавши пояснення прокурора, учасників процесу, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Батько записаний зі слів матері, в порядку ст.135 СК України. 25 жовтня 2013 року Адміністрація Миколаївської загальноосвітньої школи соціальної реабілітації довела до відома Служби у справах дітей Адміністрації центрального району Миколаївської міської ради, що 21 жовтня 2013 шкільною комісією у складі класного керівника, вихователів було здійснено рейд-перевірку умов проживання учня 9-го класу [PERSON] Мати дитини в будинок нікого не пустила, пояснюючи проживання в будинку злих собак. [PERSON] був дуже брудний, мав неприємний запах. Адміністрація школи просила Службу провести з матір'ю неповнолітнього роз'яснювальну бесіду щодо виконання нею батьківських обов'язків. Відповідно до Акту рейду-перевірки будинок та ділянка біля будинку мають занедбаний вигляд, на ділянці багато сміття та мотлоху. 06 листопада 2013 року Служба у справах дітей повідомила Директора Миколаївської загальноосвітньої школи соціальної реабілітації, що 04.11.2013 року працівниками Служби було проведено профілактично-роз'яснювальну бесіду з матір'ю дитини [PERSON] Під час бесіди їй було наголошено на прибиранні в приміщенні та створення для дитини належних умов проживання. Роз'яснено батьківські обов'язки та попереджено про адміністративну відповідальність в разі їх невиконання. В подальшому сім'я [PERSON] буде перебувати на контролі Служби у справах дітей. 20 березня 2014 року Миколаївською загальноосвітньою школою-інтернат І-ІІІ ступенів № 3 було надіслано лист до Служби у справах дітей Адміністрації центрального району Миколаївської міської ради в якому повідомлялось, що у складі вихованців школи знаходиться [PERSON], [INFO], який проживає за адресою: [ADDRESS]. Неповнолітній проживає разом з матір'ю [PERSON] Мати працює двірником, має соціальний статус одинокої матері. Учень не інтернований, після навчальних занять ходить додому. В своєму листі школа-інтернат звернула увагу служби на неналежні умови проживання дитини - антисанітарію, бруд, холод та сміття в будинку, відсутність газу, аварійний стан будинку. Адміністрація школи-інтернату вже проводила профілактичну бесіду з матір'ю щодо неналежного виконання батьківських обов'язків. Поряд з цим, школа-інтернат звернулась до Служби у справах дітей з проханням провести профілактичну бесіду з матір'ю [PERSON], щодо належного виконання батьківських обов'язків. 28 березня 2014 року Служба у справах дітей відповіла на Лист школи-інтернату та повідомила, що працівниками Служби було проведено профілактично-роз'яснювальну бесіду з матір'ю дитини [PERSON] Під час бесіди їй було наголошено на прибиранні в приміщенні та створення для дитини належних умов проживання. Роз'яснено батьківські обов'язки та попереджено про адміністративну відповідальність в разі їх невиконання. В подальшому сім'я [PERSON] буде перебувати на контролі Служби у справах дітей. 10 квітня 2014 року Миколаївською загальноосвітньою школою-інтернат І-ІІІ ступенів № 3 було надіслано лист до Служби у справах дітей Адміністрації центрального району Миколаївської міської ради в якому повідомлялось, що з 18.03.2014 року до 28.03.2014 року неповнолітній [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в гастроентерології (виразка 12-персної кішки), але довідку не надав. З 31.03.2014 року [PERSON] мав приступити до навчання та принести довідку з лікарні. Соціальним педагогом 04.04.2014 року проведено телефонну розмову з неповнолітнім. Зі слів [PERSON], йому продовжено лікування, хлопець зобов'язався 07.04.2014 року прийти до школи та надати довідку про стане здоров'я, але так і не приступив до навчання. Директором школи-інтернату 07.04.2014 року проведено телефонну розмову з матір'ю [PERSON], яка пояснила, що не володіє інформацією про пропуски навчальних занять сином. Зі слів матері, вона щодня будить сина вранці до школи. Неповнолітній щодня приходить додому о 19:00, пояснюючи, що був у школі. Мати не володіє інформацією про місцезнаходження сина. Мати немає впливу на сина. Адміністрація школи-інтернату 08.04.2014 року проводила профілактичну бесіду з матір'ю щодо неналежного виконання батьківських обов'язків. Поряд з цим, школа-інтернат повторно звернулась до Служби у справах дітей з проханням провести профілактичну бесіду з матір'ю [PERSON], щодо належного виконання батьківських обов'язків. В квітні 2014 року Служба у справах дітей Адміністрації центрального району Миколаївської міської ради повідомила Директору Миколаївської ЗОШІ І-ІІІ ступенів № 3, що 15 квітня 2014 року працівниками Служби та Миколаївського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді було перевірено умови проживання сім'ї [PERSON] та встановлено, що в помешканні відсутні елементарні умови проживання, порушені санітарно-гігієнічні норми, на підтвердження чого в матеріалах справи наявний Акт обстеження умов проживання від 15 квітня 2014 року, яким закріплено, що умови проживання сім'ї [PERSON] вкрай незадовільні та можуть загрожувати життю та здоров'ю неповнолітнього. В Акті закріплено, що в сім'ї [PERSON] склались неприязні стосунки з дитиною, має місце втрата материнського авторитету та безконтрольність дитини з боку матері. Поряд з цим, в Акті соціального інспектування № 906 відображено, що члени сім'ї [PERSON] мають потребу у поліпшенні санітарно-гігієнічних умов проживанні, вирішенні конфліктних ситуацій між матір'ю та сином, у підвищенні рівня виховного потенціалу в сім'ї, у підвищенні рівня мотивації до вирішення проблем сім'ї, дитина має потреби в лікуванні та догляді, медичному обстеженні, відповідних умов для проживання та повноцінного розвитку. В своєму повідомленні Служба у справах дітей звернулась до Директора школи-інтернату з проханням вирішити питання про можливість цілодобового перебування [PERSON] в навчальному закладі. 25 квітня 2014 року Служба у справах дітей звернулась до Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області з запитом про надання характеристики на [PERSON] та поданням, в якому просила притягнути [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, оскільки в діях матері неповнолітнього [PERSON] вбачається грубе порушення чинного законодавства щодо виховання та навчання дитини, виконання своїх батьківських обов'язків. На вищезазначений запит Центральний РВ надав Довідку-характеристику на [PERSON], в якій зазначив, що за місцем проживання [PERSON], характеризується з негативного боку, веде антисуспільний спосіб життя, зловживає спиртними напоями. З боку сусідів поступали скарга про порушення [PERSON] громадського порядку та спокою громадян. [PERSON] не цікавиться життям свого сина, неповнолітній проживає в антисанітарних умовах, в будинку немає зручностей, багато сміття, сиро та холодно. Мать не створює для дитини нормальних умов проживання та виховання, не піклується про його здоров'я, фізичний, моральний та духовний розвиток, не має на нього нікого впливу, в зв'язку з чим син систематично пропускає заняття у школі-інтернаті № 3 без поважних причин. На гр. [PERSON] неодноразово складались протоколи про адміністративне правопорушення передбачене ст. 184 КУпАП, а сам в 2007 році, три рази в 2008 році, а також в 2009 році. 06 травня 2014 року на гр. [PERSON] було складено Протокол МИ № 020398 про адміністративне правопорушення за ст. 184 КУпАП. 21 серпня 2014 року Миколаївською ЗОШІ І-ІІІ ступенів № 3 було складено Акт обстеження умов проживання та виховання учня 9-Б класу [PERSON] При складанні акту вдома були мати [PERSON] Відповідно до Акту, сім'я проживає у приватному будинку, який має два маленьких коридори, комору, де готують їжу, та дві кімнати. У кімнаті де мешкає неповнолітній відсутнє світло, є старе ліжко, телевізор, стіл-тумба, стара шафа, стілець на якому накидані речі. На підлозі застелений старий брудний килим. У кімнаті, де мешкає мати, є світло. Стоїть стіл, за яким сім'я їсть. Стіл застелено брудною газетою, стоїть багато брудної посуди. У будинку відсутні газ, вода та опалення. Відсутній ремонт. Будинок потребує капітального ремонту. Житлово-побутові умови сім'ї незадовільні. 28.08.2014 року старшим лейтенантом міліції разом з прокурорами Прокуратури Центрального району м. Миколаєва та представником Служби у справах дітей було здійснено виїзд за місцем проживання гр. [PERSON], про що було складено рапорт. В Рапорті відображено, що будівля, де проживає сім'я [PERSON] знаходиться в аварійному стані, так як має багато тріщин по стінах, не побілена, занедбана. В середині будинку дуже брудно, темно, неприємно пахне. Стіни голі та брудні, підлога бетонована, без будь-якого покриття. Вікна в павутинні, не покрашені і також брудні, занавіски відсутні. Постільна білизна на ліжку брудна. Одна кімната не обладнана електроенергією. Холодильник, телевізор, інша побутова техніка відсутня. Наявна лише одноконфорочна плита. На час відвідування ніякою приготованої їжі не було. З продуктів був лише горох у кількості 0,5 кг, мука у тій самій кількості, декілька цибулин. Туалет знаходиться у дворі, ванної кімнати немає. В матеріалах справи наявні фотографії, які підтверджують незадовільні умови проживання сім'ї та аварійний стан будинку. 19 травня 2014 року Виконавчий комітет Миколаївської міської ради склав Висновок про доцільність відібрання [PERSON], [INFO], у матері [PERSON], яким підтверджується, що поведінка матері є ухиленням від виконання своїх батьківських обов'язків, подальше перебування хлопця з матір'ю перешкоджає його нормальній життєдіяльності та розвитку, безконтрольність поведінки неповнолітнього з боку матері може привезти до важких наслідків. Відповідно до Акту обстеження умов проживання сім'є [PERSON] від 28.08.2014 року, житло занедбане, після пожежі, стіни та стеля чорні від копоті, в тріщинах. Підлога - цементна. Опалення пічне, пічка розвалюється. Для приготування їжі використовується електрична плитка. Продукти харчування практично відсутні. Постільна білизна дуже брудна, в житлі антисанітарія, що може загрожувати здоров'ю дитини. В сім'ї відсутнє взаєморозуміння, хлопець часто відсутні вдома, мати навіть не знає де він, мати не має авторитету у дитини. Відповідачка в судовому засіданні надала суду довідку про свою середню заробітну плату та довідку про виплату їй допомоги на дитину, як одинокій матері. Отже, відповідачка в судовому засіданні надала суду докази того, що має стабільний дохід. Крім того, відповідачка надала суду виробничу Характеристику з місця її роботи, з якої вбачається, що вона працює двірником в ТОВ «Центральний 1» с 01.06.2010 року. За час роботи проявила себе як всебічно обізнаний у своїй роботі працівник. Доручену їй роботу виконує якісно та в строк. Порушень трудової дисципліни не має. Користується авторитетом серед співробітників. В матеріалах справи наявна Довідки № 212 від 16.09.2014 року, якою закріплено, що [PERSON] навчається в Миколаївському професійному ліцеї торгівлі та ресторанного сервісу з 12.09.2014 року та знаходиться на неповному державному забезпеченні. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 5 СК України сім'я, материнство та батьківство охороняється державою. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 12 вищезгаданого Закону, зокрема, передбачено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей, захищає права сім'ї. Статтею 18 цього ж Закону закріплено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а згідно ч. 1 ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Як закріплено ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. У Принципі 6 Декларації прав дитини закріплено, що дитина повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням та під відповідальністю своїх батьків та у всякому разі в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Під час вчинення дій, пов'язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. Так, допитаний в судовому засіданні неповнолітній [PERSON] пояснив, що він любить свою матір, бажає проживати разом з нею та не вважає її поведінку ухиленням від виконання батьківських обов'язків. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином судом взято до уваги усі докази, котрі були надані представником позивача на підтвердження своїх вимог, в тому числі і ті, які негативно характеризують відповідачку, однак їх визнано недостатньо, аби стверджувати, що мати неповнолітнього [PERSON] ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню. Сама ж відповідачка в судовому засіданні виявила бажання змінити своє життя заради дитини та покращити умови їх проживання, а також надала докази того, що має стабільний дохід, який дає їй змогу матеріально забезпечити дитину. Крім того відповідачка надала суду характеристику, відповідно до якої за місцем роботи вона зарекомендувала себе з непоганого боку. Отже, враховуючи принцип необхідності збереження біологічної родини, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову. У зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог про відібрання дитини, яка залишається на утриманні матері, необґрунтованими є і вимоги про стягнення з неї аліментів. В той же час, суд вважає, що поведінка [PERSON], яка визнає, що умови проживання дитини мають бути кращі, ніж вони є в нього зараз, є неприпустимою, тому її необхідно попередити про необхідність змінити ставлення до виховання сина [PERSON] та покласти на Орган опіки та піклування Виконкому ММР обов'язок по здійсненню контролю за виконанням батьківських обов'язків [PERSON], що буде відповідати положенню закріпленому в п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 20.

Outcome: dismissed