Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

27.07.2018 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом і свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем, працювала прибиральником службових приміщень. 15.03.2018 року була звільнена по переводу до ПАТ «Сумське НВО», на підставі п.5 ст.36 КЗпП України. При звільненні з нею не був проведений повний розрахунок. За таких обставин просить стягнути з відповідача на свою користь невиплачену заробітну плату у розмірі 13092,24 грн., а також середній заробіток за весь час затримки виплати заборгованості до дня постановлення судового рішення. Ухвалою суду від 30.07.2018 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Позивачка [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідачем, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.15), у встановлений судом пятнадцятиденний термін відзив на позовну заяву не надано, явку представника у судове засідання не забезпечено, про причини неявки суд не повідомлено. Згідно ч. 8 ст. 178, ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Ухвалою суду від 10.10.2018 року за заявою позивача позовну заяву в частині вимог про стягнення компенсації втрати частини доходів за порушення строків виплати заробітної плати залишено без розгляду. Дослідивши матеріали справи, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши надані докази, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними матеріалами справи, при заочному розгляді. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ТОВ «МАШ-СЕРВІС», працювала прибиральником службових приміщень, 15.03.2018 року була звільнена по переводу до ПАТ «Сумське НВО», на підставі п.5 ст.36\~КЗпП України (а.с.5-6) Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON]А, ТОВ «МАШ-СЕРВІС» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. З наданого позивачем довідки №117 від 26.07.2018 року виданої ТОВ «МАШ-СЕРВІС» вбачається, що відповідач не виплатив позивачу заробітну плату у розмірі у розмірі 13092,24 грн. (а.с.7) Зазначений доказ підтверджує порушення відповідачем строків виплати всіх сум, що належать йому від підприємства в день звільнення, встановлених статтею 116 КЗпП України та наявність заборгованості, а тому вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно наданої довідки, нарахована відповідачем заробітна плата [PERSON] за останні два календарні місяці роботи, що передували звільненню складає 12091,19 грн. (січень 2018 року 6027,90 грн., лютий 2018 року 6063,29 грн.). Кількість робочих днів за січень-лютий 2018 року складає 41 день (січень 2018 року 21, лютий 2018 року 20). З урахуванням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 р. № 100, середньоденний заробіток позивача становить 291,17 грн. (12091,19 грн. : 41 = 294,91 грн.). Період затримки розрахунку при звільненні позивачки за період, який вона просить у своїй позовні заяві, тобто з 16.03.2018 року (перший робочий день після звільнення позивача) по 10.10.2018 року (день ухвалення судового рішення) становить 143 робочих днів, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 42172,13 грн. (294,91грн. х 143 = 42172,13 грн.). Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказів на\~спростування доводів\~позивача відповідачем\~не надано,\~ухвала суду\~про витребування\~доказів залишена\~без виконання,\~тому,\~суд вважає,\~що доводи\~позивача не\~спростовані,\~необхідно позовні\~вимоги задовольнити\~-\~стягнути з\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«МАШ-СЕРВІС» на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі у розмірі 13092 грн. 24 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16.03.2018 року по 10.10.2018 року включно у сумі 42172 грн. 13 коп. Оскільки позивач при подачі даного позову був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~суд стягує\~з відповідача\~на користь\~держави судовий\~збір у\~сумі 704\~грн.\~80\~коп. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved