Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

27.12.2016 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що з 06.12.1976 року по 15.03.2007 року перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Сумихімпром», була звільнена за станом здоровя згідно п. 2 ст. 40 КЗпП України. Згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання від 07.02.2007 року, позивачці було встановлено ряд професійних захворювань: Хронічна інтоксикація комплексом токсичних речовин на виробництві (сірчана кислота, пил апатиту, пил двоокису титану, сірчаний ангідрид, аміак) у формі хронічне обструктивне захворювання легень ІІ ст. у фазі неповної ремісії. Емфізема легень І ст. Легенева недостатність ІІ ст. Хронічний субатрофічний ринофарингіт. Астено-вегетативний синдром. Захворювання професійне основний діагноз. Встановлено стійка втрата працездатності 65%, ІІІ група інвалідності. За вказані 65% втрати працездатності по профзахворюванням позивач вже позивалась до ПАТ «Сумихімпром», і рішенням суду від 18.10.2013 року на її користь з відповідача було стягнуто 7000 грн. Однак, у звязку з виявленням у позивача нового професійного захворювання, 25.03.2016 року був складений ще один акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 1, яким позивачці встановлено такі професійні захворювання: Первинно: периферичний Са (пневмонієподібна форма) верхньої частини легені. Стан після 3-х циклів ПТХ. Стабілізація процесу. Т3N0М0. Захворювання професійне, встановлене вперше в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ ПП ЛЕК 10.03.2016р. Повторно: Основний діагноз: Хронічна інтоксикація комплексом токсичних речовин на виробництві (сірчана кислота, пил апатиту, пил двоокису титану, сірчаний ангідрид, аміак) у формі ХОЗЛ ІІ-ІІІ ст., стадія загострення. Емфізема легень ІІ ст. Легенева недостатність ІІ-ІІ ст. Легенева гіпертензія І ст. Захворювання професійне. Хронічне легеневе серце. НК ІІ А ст. Стійкий виражений астено-вегетативний синдром. Захворювання професійне. Хронічний субатрофічний ринофарингіт від дії хімічних речовин на виробництві. Захворювання професійне. Супутній діагноз: Гіпертонічна хвороба ІІ ст., ризик 3, ІХС: стабільна стенокардія, напруги. Атеросклероз аорти. СН ІІ А ст. Хронічний гостродуоденіт, нестійка ремісія. ДЕП (гіпертонічна+атеросклеротична) І-ІІ ст. з ХПМК, переважно у вертебро-базилярному басейні. РОХП з сенсорними порушеннями та алогічним синдромом. Відповідно до довідки МСЕК від 20.04.2016 року, ступінь втрати працездатності склала 85% (по акту № 1 від 25.03.2016 року 25% первинно) та встановлено ІІ групу інвалідності безтерміново. За рекомендацією лікарів, позивач потребує медикаментозного, санаторного лікування, лікування в реабілітаційній установі, лікування у онколога, пульмонолога. Внаслідок отриманого професійного захворювання позивач втратила працездатність, стала інвалідом ІІ групи, постійно хворіє і значно обмежена в життєдіяльності. Вважає, що внаслідок професійного захворювання їй було заподіяно моральної шкоди, оскільки\~\~вона постійно хворіє, стан її здоровя погіршується, вона обмежена у звичках і бажаннях, що вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя. Тому просить стягнути з відповідача 25000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача позов визнав частково в сумі 5000 грн., зазначив, що позивач була обізнана про умови своєї праці та свідомо пішла працювати. Представник відповідача зазначив також, що на даний час підприємство ПАТ «Сумихімпром» перебуває в стані санації, не має вільних грошових коштів, тому виплатити позивачу запрошену нею суму не виявляється можливим. Суд, заслухавши думку представників сторін, дослідивши докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні\~\~встановлено, що позивач [PERSON] з 06.12.1976 року по 15.03.2007 року перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Сумихімпром» (а.с.6-7). Позивач працювала в шкідливих умовах праці й отримала професійні захворювання зі стійкою втратою працездатності. Так, згідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання від 07.02.2007 року, позивачці було встановлено ряд професійних захворювань: Хронічна інтоксикація комплексом токсичних речовин на виробництві (сірчана кислота, пил апатиту, пил двоокису титану, сірчаний ангідрид, аміак) у формі хронічне обструктивне захворювання легень ІІ ст. у фазі неповної ремісії. Емфізема легень І ст. Легенева недостатність ІІ ст. Хронічний субатрофічний ринофарингіт. Астено-вегетативний синдром. Захворювання професійне основний діагноз (а.с.8-9). Згідно висновку МСЕК від 13.04.2011 року позивачу була встановлено 65 % стійкої втрати працездатності і встановлена 3 група інвалідності (а.с.10). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18.10.2013 року з ПАТ «Сумихімпром» на користь позивача було стягнуто 7000 грн. (а.с.26). В 2016 році у позивача було виявлено нове професійне захворювання. Так, відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 125.03.2016 року, позивачці встановлено такі професійні захворювання (а.с.11): Первинно: периферичний Са (пневмонієподібна форма) верхньої частини легені. Стан після 3-х циклів ПТХ. Стабілізація процесу. Т3N0М0. Захворювання професійне, встановлене вперше в клініці НДІ ГП та ПЗ ХНМУ ПП ЛЕК 10.03.2016р. Повторно: Основний діагноз: Хронічна інтоксикація комплексом токсичних речовин на виробництві (сірчана кислота, пил апатиту, пил двоокису титану, сірчаний ангідрид, аміак) у формі ХОЗЛ ІІ-ІІІ ст., стадія загострення. Емфізема легень ІІ ст. Легенева недостатність ІІ-ІІ ст. Легенева гіпертензія І ст. Захворювання професійне. Хронічне легеневе серце. НК ІІ А ст. Стійкий виражений астено-вегетативний синдром. Захворювання професійне. Хронічний субатрофічний ринофарингіт від дії хімічних речовин на виробництві. Захворювання професійне. Супутній діагноз: Гіпертонічна хвороба ІІ ст., ризик 3, ІХС: стабільна стенокардія, напруги. Атеросклероз аорти. СН ІІ А ст. Хронічний гостродуоденіт, нестійка ремісія. ДЕП (гіпертонічна+атеросклеротична) І-ІІ ст. з ХПМК, переважно у вертебро-базилярному басейні. РОХП з сенсорними порушеннями та алогічним синдромом. Згідно висновку МСЕК від 08.04.2016 року позивачу була встановлено 85 % стійкої втрати працездатності (25% первинно 10.03.2016 року) і встановлена ІІ група інвалідності безтерміново (а.с.12). Як зазначено в п.п. 16, 17 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання № 1 від 25.03.2016 року (а.с.11), причинами професійних захворювань позивача стали недосконалість виробничих технологій, неефективне використання засобів індивідуального захисту, тривалий стаж роботи в шкідливих умовах праці, проведення робіт в умовах підвищеного рівня загазованості та запиленості. За таких обставин суд приходить до висновку про незабезпечення відповідачем усупереч з вимогами ст. 153 КЗпП безпечних і нешкідливих умов праці та порушення ним вимог нормативних актів з охорони праці щодо умов праці позивача на робочому місці, безпеки технологічних процесів, що свідчить про порушення прав позивача і заподіяння йому з вини підприємства моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких позивач зазнала у зв'язку з професійним захворюванням, стійкою втратою працездатності, вимушеними негативними змінами в організації свого життя. За таких умов посилання представника відповідача на усвідомлення позивачем негативних наслідків умов роботи для його здоров'я є недоречним і не заслуговує на увагу. При визначенні розміру грошової компенсації на відшкодування завданої позивачу моральної шкоди суд враховує характер нового професійного захворювання, умови, в яких воно було отримане, вік потерпілої, негативні наслідки, що виникли для позивача внаслідок професійного захворювання, те що позивачу встановлено стійку втрату працездатності 85% (з яких 25% первинно) та її визнано інвалідом ІІ групи, та визначає розмір відшкоудвання моральної шкоди 10000 грн., оскільки вказаний позивачкою розмір грошової компенсації завданої їй моральної шкоди є явно завищеним, з урахуванням того, що у 2013 році позивачці вже було відшкодовано моральну шкоду у сумі 7000 грн. Правовідносини між сторонами врегульовані положеннями ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України та ст. ст. 23, 1167 ЦК України. За наведених вище обставин, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 10000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди. У задоволенні позову в іншій частині суд вважає за необхідне відмовити за необґрунтованістю вимог. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, в звязку з частковим задоволенням позову, та оскільки позивач за даною категорією справи була звільнена від сплати судового збору, то судовий збір у розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст. ст. 23, 1167 ЦК України,

Outcome: partial