Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

27.01.2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту предявлення позову до суду 27.01.2017 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 18.03.2033 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 07.06.2014 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Вказала, що відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, в звязку з цим змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Пояснила, що після реєстрації шлюбу проживала з відповідачем в м. Харкові, в квартирі, що належить йому на праві власності. Після народження дитини, стосунку погіршувалися, тому з 10.01.2017 року переїхала з дитиною до с. Серпневе Валківського району Харківської області, де проживає в найманій квартирі. За весь час відповідач, який проживає в м. Харкові, приїжджав декілька разів. На прохання позивача привіз дитині тільки підгузки, кефір, м'ясо та фрукти, на день народження подарував подарунок. Коштів на утримання дитини не надає, можливо, щоб не витратила їх на себе, хоча матеріально забезпечений та проживає у власній квартирі. Вказала, що соціальної допомоги по догляду за дитиною в сумі 860 грн. на проживання не вистачає, тому змушена звернутися з позовом. Вказала, що під час шлюбу зрозуміла байдужість відповідача до обовязків батька, що стало причиною фактичного розірвання стосунків, але через скрутне матеріальне становище до суду з приводу розірвання шлюбу не зверталася. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату та місце судового засідання, в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи не направив. За таких обставин суд вирішує справу за відсутності відповідача, зі згоди позивача при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, що знаходяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що слідує із свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 230805, виданого 07.06.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 359. Від шлюбу в сім'ї росте неповнолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 395320, виданого Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 155 від 31.03.2015 року. Ст.180 СК України зобовязує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, з урахуванням положень ч.2 ст.181 СК України може брати участь у її утриманні в грошовій (або) натуральній формі. З положень ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. Зі змісту довідки № 83 від 23.01.2017 року, виданої Виконавчим комітетом Благодатненської сільської ради Валківського району Харківської області, вбачається, що син [PERSON], [INFO] проживає разом з матірю - позивачем у справі та знаходиться на її утриманні. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ч.1 ст.182 СК України суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину згідно з положеннями ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідачем не надано доказів щодо неспроможності виплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини у заявленому позивачем розмірі. З огляду на викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що не позбавляє сторони у майбутньому звернутися до суду з позовом про зміну порядку стягнення і розміру аліментів. Судові витрати у справі відповідно до положень ч.3 ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved