Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

26 лютого 2020 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог позивачка [PERSON] посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після смерті чоловіка відкрилася спадщина, яку вона прийняла, оскільки фактично вступила у володіння та управління спадковим майном. До складу спадщини входить земельна частка (пай) площею 4,45 умовних кадастрових гектари. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну частку (пай) нотаріус їй відмовив у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа (сертифіката). Сертифікат було втрачено, державний акт про право власності на земельну ділянку на підставі сертифіката не видавався. Просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 4,45 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Антонівської сільської Варвинського району Чернігівської області та належала померлому [INFO] [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0230769. Провадження у справі відкрито 27 лютого 2020 року та призначено підготовче судове засідання на 25 березня 2020 року. 06 березня 2020 року з Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 33-34). 13 березня 2020 року з Варвинської районної державної нотаріальної контори на виконання ухвали суду надійшла засвідчена копія спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 40-99). Ухвалою суду від 25 березня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 07 квітня 2020 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі (а.с. 120-121). Представник відповідача Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надіслали заяву про розгляд спарив без їх участі, у якій щодо позовних вимог не заперечують (а.с. 118). Відповідач Варвинська районна державна адміністрація Чернігівської області свого представника в підготовче судове засідання не направила. До суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника райдержадміністрації, відповідно до якої проти заявлених позовних вимог не заперечують(а.с. 115). Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином (а.с. 116). Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 33-34), у якому позов не визнають, оскільки не порушували жодних прав позивача. Водночас підтверджують, що [PERSON] , який помер [INFO] , набув право на земельну частку (пай) в установленому законом порядку. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який доводився позивачці [PERSON] чоловіком, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу та копією Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с. 7, 10). Спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] позивачка [PERSON] прийняла, що підтверджується матеріалами спадкової справи, заведеної щодо майна померлого (а.с. 40-99). 13 січня 2020 року позивач через свого представника звернулась до Варвинської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка на земельну частку (пай) площею 4,45 умовних кадастрових гектари, але отримала відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай), що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 8). Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-ІV визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат на земельну частку (пай). Державним актом на право колективної власності на землю серії ІІ-ЧН №000117 від 09 жовтня 1995 року, додатком 1 до Державного акта - списком громадян-членів КСП, витягом з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Варвинською районною державною адміністрацією на території Антонівської сільської ради, а також довідками Міжрайонного управління у Варвинському та Срібнянському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 09 та 22 січня 2020 року підтверджується, що [PERSON] був включений до списку громадян-членів КСП «Перше травня» на території Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, набув за життя право на земельну частку (пай) та отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0230769 (а.с. 9, 13, 14, 15, 16). Набуття [PERSON] , який помер [INFO] , права на земельну частку (пай) в установленому законом порядку підтверджує і відповідач Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області (а.с. 33-34). На сьогоднішній день сертифікат [PERSON] на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0230769 втрачено (а.с. 18). Виходячи зі змісту ст. 5 ЦК України до правовідносин застосовується те законодавство, яке діяло на час їх виникнення. Зважаючи на те, що смерть спадкодавця [PERSON] відбулась у 1997 році, суд вважає за необхідне керуватись матеріальними нормами ЦК УРСР в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин. Так, ст. 524 ЦК УРСР визначає можливість спадкоємства за законом і за заповітом, та вказує, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , заповітів за життя не складав (а.с. 45-88). Згідно зі ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14 лютого 1992 року N 2114-XII пай може успадковуватись відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Зі змісту цієї норми вбачається, що спадкоємець приймає (або не приймає) спадщину в повному обсязі. Статтями 15, 16, 20 ЦК України передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР та ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не приймати її. Позивач [PERSON] виявила свою волю на прийняття спадщини шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та до суду з позовом про визнання за нею права на спадкове майно. Інших спадкоємців першої черги немає. Державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я [PERSON] замість сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0230769 не видавався (а.с. 9). Отже, право на земельну частку (пай), яке належало за життя померлому [INFO] [PERSON] , було успадковане в складі всієї спадкової маси його дружиною [PERSON] . Відповідачі - Антонівська сільська рада Варвинського району Чернігівської області та Варвинська районна державна адміністрація, проти задоволення позову не заперечують. Відповідач Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області підтвердив факт набуття [PERSON] за життя права на земельну частку (пай). Окремо суд звертає увагу на те, що заперечення відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, про те, що вони є неналежним відповідачем у справі, не заслуговують на увагу, оскільки за змістом пункту 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. Отже, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, до повноважень якого належить питання розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення, є належним відповідачем у справі за позовом про визнання права на земельну частку (пай), що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду від 22 квітня 2019 року у справі № 171/2030/17. Крім того, суд вважає безпідставними і заперечення Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в частині відсутності посилання у позові на те, як саме відповідач порушив права позивача, оскільки позов заявлено з підстав неможливості оформлення права на земельну частку (пай) в позасудовому порядку, що є окремою підставою для звернення до суду. Зважаючи на наведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved