overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

28.05.2015 р. позивач звернулась з позовною заявою до відповідача визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на квартиру від 29.10.1993 р. їй належить квартира [ADDRESS]. У цій квартирі зареєстрований відповідач. У січні 2010 р. він забрав всі свої речі та поїхав, куди їй невідомо, речей відповідача у квартирі немає, комунальні платежі за неї він не сплачує, що підтверджується актом про не проживання. У звязку із чим, вона не має змоги отримати субсидію. Просила позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON], яка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилась, але зазначив в позовній заяві провести розгляд справи без її участі, у звязку із похилим віком та станом здоровя, підтримала в повному обсязі заявлені позовні вимоги та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] 02.06.2015 року, 10.06.2015 року в судові засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не надавав. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши сторін, повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до технічного паспорту на квартиру № 109 в житловому будинку № 58 по вул. Двірцевій у м. Краматорську Донецької області, 2/3 частини зазначеної квартири належить позивачу [PERSON], а 1/3 частина відповідачу [PERSON] (а.с. 13) Статтями 316, 317 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно). Яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Тобто, відповідач [PERSON] і не проживаючи у спірній квартирі понад строки, встановлені Житловим Кодексом України, не втрачає право користування житловим приміщенням, оскільки є власником частки цього майна, а тому суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

28.05.2015р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем по справі одружились 23.05.1975 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З 2012 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини зявилася та обставина, що чоловік зловживає спиртними напоями, вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі 23.05.1975р., від якого неповнолітніх дітей не мають. Шлюб у сторін перший. З 2012 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивачка категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

28.05.2019 Кіровським районним судом м. Кіровограда ухвалене рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] \~ про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Суд вирішив розірвати шлюб між сторонами та стягнути з [PERSON] ( [INFO] ) на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.03.2019 і до досягнення старшою дитиною [PERSON] повноліття до [INFO] , а потім в розмірі ? частини з усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття [PERSON] [INFO] .\~ Однією з позовних вимог було стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1000 гривень щомісяця на утримання позивача до досягнення меншим сином 3-х років, тобто до [INFO] . Сторони давали пояснення стосовно зазначеної позовної вимоги, надавали докази, але суд рішення щодо неї не ухвалив. Згідно із ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Суд вважає за можливе розглянути дане питання без виклику сторін. \~\~\~ За таких обставин, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з [PERSON] , на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1000 гривень щомісяця, починаючи з\~ 27.03.2019 і до досягнення меншим сином 3-х років, тобто до [INFO] , \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

28.05.2019 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 21.04.2017 між ними зареєстровано шлюб. Від шлюбу є дитина [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. За час спільного мешкання сторони зрозуміли, що по різному дивляться на питання, які виникають під час сімейного життя. В березні 2019 року шлюбно- сімейні відносини припинені. Примирення не можливе. У зв`язку з чим позивач просила розірвати шлюб, після розірвання шлюбу прізвище залишити « [PERSON] ». В судове засідання позивач звернулась до суду з заявою, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Після розірвання шлюбу прізвище просила залишити « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не сповістив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 21.04.2017 у Харківському міському відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 591. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 75,76,104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

28.05.2019 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який був укладений між нею та відповідачем 15.09.2012 в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 1090. Дошлюбне прізвище позивача [PERSON] . Вони мають сина, [PERSON] , [INFO] . Зазначала, що сімейне життя не склалося через сварки, які негативно впливали їхні взаємовідносини та дитину. Зазнечні обставини призвели до того, що їхня сім`я перестала існувати. Просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . 28.05.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. Заслухавши учасників судового розгляду справи , дослідивши матеріали справи суд керується наступним. Ч. 3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що 15.09.2012 в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 1090. Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] Між сторонами склались неприязнені стосунки, які призвели до припинення шлюбних та сімейних стосунків. Ч. 1 ст. 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідач визнав позовні вимоги , що не суперечить вимогам ЦПК України та не порушує будь-чиїх прав та інтересів, а тому слід дійти до висновку про задоволення позовних вимог та ухвалення рішення у підготовчому провадженні. Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

28.05.2019 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) реформованого КСП ім. Чкалова, яка розташована на території Рачківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області . Позивач є спадкоємцем першої черги, спадщину після смерті матері прийняла належним чином, інші спадкоємці, які претендують на спадщину, відсутні. Позивач не може оформити своїх спадкових прав після смерті матері в нотаріальному порядку у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, тому змушена звернутись до суду із позовною заявою про визнання права власності. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, одночасно зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю. Від сільського голови Рачківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області Кострикової В.В. до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника сільської ради, у якій одночасно зазначено, що сільська рада позов визнає повністю. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №2\~від 12.06.2009\~року «Про\~застосування норм\~цивільного процесуального\~законодавства при\~розгляді справ\~у суді\~першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі.. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

28.05.2019 р. [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 28.09.2012 р. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу буде проживати разом з матір`ю. Шлюбні відносини між ним та відповідачем фактично припинені з 2017 р., сумісне життя не склалося, спільне господарство не ведеться. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Ухвалою від 07.06.2019 р. відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 16.07.2019 р. Сторони подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позов підтримує, просить задовольнити, відповідач проти задоволення позову не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З огляду на визнання відповідачем позову, суд, на підставі ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, викладену в поданих ними заявах, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає його інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про повернення позивачу 50 відсотків сплаченого при подачі позову судового збору за рахунок державного бюджету. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

28.05.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Посилається на те, що [PERSON] , на праві спільної часткової власності є власником 5/6 квартири [ADDRESS] . Іншою частковою- 1/6 володіє сестра [PERSON] - [PERSON] . Разом з позивачем у квартирі зареєстрований племінник [PERSON] - [PERSON] , 1984 р.н. [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] більше року без поважних причин, за комунальні послуги не сплачує, в утриманні житла участі не бере. Перешкод в користуванні жилим приміщенням [PERSON] не чинилися. Прохали визнати [PERSON] , 1984 року народження, таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . 29.05.2019 судом відкрито спрощене позовне провадження. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та прохали його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, викликався через оголошення на сайті. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу,свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову посилаючись на таке. Встановлено, що [PERSON] , на праві спільної часткової власності є власником 5/6 квартири [ADDRESS] . Іншою часткою, а саме- 1/6, володіє сестра [PERSON] - [PERSON] . Разом з [PERSON] у квартирі [ADDRESS] зареєстрований його племінник [PERSON] , 1984 р.н. [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] більше року без поважних причин, за комунальні послуги не сплачує, в утриманні житла участі не бере. Перешкод в користуванні жилим приміщенням [PERSON] не чиняться. Своєю реєстрацією у квартирі [ADDRESS] , [PERSON] чинить позивачу перешкоди у користуванні належним йому майном. В матеріалах справи міститься нотаріально посвідчена заява [PERSON] , в якій вона вказує, що дає свою згоду на зняття з реєстрації у квартирі [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні свідки: [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт відсутності [PERSON] у квартирі [ADDRESS] більше трьох років. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

28.05.2019 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 02.09.2006 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву, згідно якої позов підтримала, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву згідно якої позов визнав, що відповідно до ст.200 ЦПК України дозволяє розглянути справу в підготовчому судовому засіданні. Визнання позову не суперечить закону, не порушує прав інших осіб, що з урахуванням матеріалів справи в порядку ч.4 ст. 206 ЦПК України тягне задоволення позову. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 02.09.2006 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №291. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки між сторонами припинені, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сім`ї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сім`я розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

28.05.2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну (збільшення) розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов`язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

28.05.2019 року боржник [PERSON] звернулася до суду з заявою про скасування судового наказу від 15.05.2019 року, яким з неї стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний дім 1» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 9327,42 грн; 3% річних в розмірі 140,31 грн; інфляційні витрати в розмірі 479, 90 грн., та судові витрати в розмірі 192,10 грн. Заява відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України. Підстав, установлених ч. 3 ст. 171 ЦПК України, для повернення заяви про скасування судового наказу суддею не виявлено. З цих підстав, суд вважає правильним скасувати судовий наказ від 15.05.2019 року в справі №2-н/756/238/19 про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний дім 1». На підставі викладеного,

Outcome: approved