Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

27 березня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що 27 вересня 2003 року вона і відповідач уклали шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Безіменської сільської ради Новоазовського району Донецької області, актовий запис № 21. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені з листопада 2017 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо один від одного. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше їх спільне життя як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем. Ухвалою судді від 30.03.2018 року відкрито загальне позовне провадження. Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з'явилась, 12.04.2018 року надіслала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не прибув, відзив на позовну заяву не надав. Судова повістка направлялась відповідачу за зареєстрованим місцем проживання та була повернута підприємством поштового зв'язку через зупинення приймання до пересилання поштових відправлень на непідконтрольну територію. 19.04.2018 року від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій відповідач просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає. Згідно з частинами 3, 4 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що 27 вересня 2003 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Безіменської сільської ради Новоазовського району Донецької області, актовий запис № 21. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач заявила позов про розірвання шлюбу у зв'язку з тим, що подружнє життя у них з чоловіком не склалося, шлюбні стосунки вони припинили з листопада 2017 року через різні погляди на сімейне життя, між ними постійно виникають конфлікти, що негативно впливає на дітей та свідчить про неможливість подальшого збереження сім'ї. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Спору про поділ майна та виховання дітей у сторін немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. В силу статей 141, 142 ЦПК України, у зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору підлягають поверненню позивачу з державного бюджету, а інша частині покладається на відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved