Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

28.03.2016 р. позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням,а саме: квартирою № 408 будинку № 31 по вул. Ухтомського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, мотивуючи свої вимоги тим, що вона проживає та зареєстрована у вказаній квартирі, яка надана їй на підставі ордеру № 405 від 16.04.2008 р.. Відповідач її колишній чоловік, шлюб з яким розірвано 09.09.2014 р., на початку вересня 2014 року забрав свої особисті речи та з цього часу не проживає в квартирі, але по теперішній час зареєстрований за вказаною адресою, тому на нього нараховуються комунальні послуги, які він не сплачує, у звязку з чим у неї склалося скрутне матеріальне становище. Ніяких перешкод для проживання відповідача у квартирі з її боку не було. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутності та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка поштового відділення № 83 м. Кривого Рогу про закінчення терміну зберігання листа. Відповідно до абзаців 2, 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Третя особа, надала заяву про розгляд справи за відсутністю її представника та про те, що не заперечує проти задоволення позову. Суд, за згодою позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи докази: копію ордеру на житлове приміщення № 450 від 16.04.2008 р.; свідоцтва про одруження; довідку від 24.03.2016 р. про зареєстрованих осіб; копію свідоцтва про розірвання шлюбу; акт від 17.03.2016 р. про не проживання; довідку від 05.04.2016 р. [PERSON] України у Дніпропетровській області; (а.с. 7, 8, 9, 10, 11, 14), судом встановлені такі факти, що мають значення для справи і відповідні їм правовідносини. 16.04.2008 р. позивачу на сімю із 2 чоловік разом з відповідачем, було видано ордер на право заняття квартири [ADDRESS], в яку вони вселилися та зареєстрували за цією адресою місце свого проживання. Відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком позивача та зареєстрований на цей час у зазначеній квартирі, але за вказаною адресою не проживає з вересня 2014 року, тобто більше шести місяців. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Після дослідження та оцінки доказів у справі, наданих позивачем відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, вони вважаються судом належними та допустимими згідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України, і вони свідчать про наявність перешкод позивачу у користуванні жилим приміщенням та підстав для визнання відповідача, колишнього члена сімї позивача, таким, що втратив право користування житлом, так як він без поважних причин понад шість місяців відсутній в ньому. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного, ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved