Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

28.05.2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що 26.01.2015 року він уклав з відповідачем [PERSON] заяву №300131/163466/1-15 про банківський строковий вклад ( депозит ) «Класік» у Відділенні №38 АТ «Банк «Фінанси та Кредит». На виконання п. 1 Договору ним було внесено, а банком прийнято грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок №2630.6.205351.004 у сумі 13 510,12 доларів США на строк з 26.01.2015р. по 26.02.2015р. у порядку та на умовах, визначених у Договорі та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Відповідно до п. 2 Договору за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п.1 Договору, Банк нараховує та виплачує вкладникові проценти за ставкою 10,00% річних. Нарахування процентів здійснюється банком у порядку, визначеному п. 4.1.3 Основних умов. Нараховані проценти зараховуються вкладнику на рахунок, відкритий у Банку №2638.4.205351.004. Пунктом 6 Договору передбачено, що після закінчення строку, визначеного п. 1 Договору, вклад повертається вкладникові у строки, в порядку та на умовах, передбачених положеннями п. 5.2 Основних умов. 26.02.2015 року, не маючи наміру продовжувати термін дії Договору, він звернувся до Банку з проханням видати йому кошти у звязку із закінченням строку розміщення грошових коштів згідно п. 1 Договору, співробітники Відділення №38 повідомили, що не можуть видати йому грошові кошти у звязку з внутрішніми розпорядженнями по банку про заборону видачі вкладів та відсутністю коштів в касі банку. Жодного документального підтвердження цьому факту йому надано не було. Відповідач кошти так і не повернув, а лише перерахував їх на рахунок №26209205351004. 12.03.2015 року він знову звернувся до банку з заявою про видачу коштів з зазначеного рахунку в повному обсязі через касу банку, але ні коштів, ні відповіді від відповідача він так і не отримав. 23.03.2015 року він в черговий раз звернувся до банку із заявою про негайну видачу коштів з його поточного рахунку. Проте, жодних дій спрямованих на видачу належних йому коштів готівкою банком вжито не було. В даний час він та його родина знаходиться у скрутному фінансовому становищі. Маючи сподівання на своєчасне повернення вкладу, він з дружиною планували відповідно їхній сімейний бюджет, проте внаслідок порушення його прав відповідачем, він вимушений відмовити собі і членам своєї сімї у задоволенні багатьох власних потреб, ці обставини суттєво обмежують його та його родину у засобах для існування, він вимушений позичати гроші в надії на повернення вкладу, що безумовно порушує його звичний уклад життя. Усе викладене спричиняє йому суттєві душевні хвилювання, як наслідок неправомірної діяльності відповідача, в його сімї почали виникати сварки та непорозуміння, що спричиняє йому додаткові негативні емоційні переживання. Викладені обставини змусили його звертатись за наданням медичної допомоги у звязку з погіршенням стану здоровя, що виявилось у підвищенні артеріального тиску, болях в області серця. Як наслідок зазначених подій він втратив спокій, знаходиться у психологічній напрузі та відчуває життєвий дискомфорт. Просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на його користь грошві кошти в сумі 13 510,50 доларів США, а також завдану моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що представник позивача в судовому засіданні не заперечувала. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать Закону, держава не втручається у здійсненні власником права власності, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. У відповідності до ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Згідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. В судовому засіданні встановлено, що 26 січня 2015 року між Публічним акціонерним товариством « Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] було укладено [PERSON] - заяву №300131/163466/1-15 про банківський строковий вклад ( депозит ) «Класік» на 1 міс. в іноземній валюті, відповідно до умов якого вкладник вносить, а банк приймає грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок №2630.6.205351.004 у сумі 13 510,12 доларів США, на строк з 26 січня 2015 року по 26 лютого 2015 року, у порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк « Фінанси та Кредит» ( а.с. 8 ). У відповідності до п. 2 Договору за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п. 1 цього Договору заяви, банк нараховує і виплачує вкладникові проценти за ставкою 10,00% річних. 12.03.2015 року та 23.03.2015 року позивач [PERSON] звернувся до начальника відділення №38 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит » [PERSON] з заявами про видачу йому грошових коштів в сумі 13 548,50 доларів США, що знаходяться на його поточному рахунку №26209205351004 в повному обсязі через касу банку ( а.с. 6, 7 ). З виписки по особовому рахунку №2620.9.205351.004 [PERSON], виданої 27.05.2015 року Відділенням №38 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит » вбачається, що залишок коштів на рахунку [PERSON] складає 13 510,50 доларів США ( а.с. 16 ). З урахуванням наведених вище обставин та приймаючи до уваги те, що банківський вклад в сумі 13 510,50 доларів США являється власністю [PERSON], суд вважає за необхідне стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк « Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] суму вкладу у розмірі 13 510,50 доларів США. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 .03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди» відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у порушені права власності, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Враховуючи те, що Договором-заявою №300131/163466/1-15 про банківський строковий вклад ( депозит ) «Класік» на 1 міс. в іноземній валюті від 26 січня 2015 року не передбачено відшкодування моральної шкоди, позивачем не надано доказів, якими неправомірними діями чи бездіяльністю з боку відповідача її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, тому суд вважає за необхідне відмовити йому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з Публічного акціонерного товариства «Банк « Фінанси та Кредит» судовий збір на користь держави у розмірі 1 відсотку ціни позову у сумі 2 923 грн. 60 коп. (13 510,50 доларів США х 21,6393 ( офіційний курс гривні до долара США станом на 21.09.2015р. ) = 292 357,76 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial