Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

27.02.2020 року АТ «Ощадбанк» звернулося до Турківського районного суду Львівської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 30.08.2019 року між банком та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №300819095, згідно з яким відповідачу надано кредит в загальному розмірі 30000.00 гривень, строком на 60 місяців з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 29 серпня 2024 року на споживчі цілі, за користування кредитом відповідач зобов`язаний сплачувати відповідну плату (проценти) в розмірі 56% річних. АТ «Ощадбанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, що підтверджується меморіальним ордером №300819095 від 30.08.2019 року на суму 28500.00 гривень (з врахуванням різниці сплаченої позичальником на користь банку комісійної винагороди за надання кредиту). Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Станом на 23.01.2020 року відповідач має заборгованість 33449.37 гривень, яка складається з наступного: 28000.00 гривень заборгованість за основним боргом; 4775.91 гривень заборгованість по відсотках за користування кредитом, що нараховані за період із 30.08.2019 року по 03.01.2020 року; 606.98 гривень пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів; 66.48 гривень 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів, яку АТ «Ощадбанк» просить стягнути з відповідача та судові витрати. Розпорядженням в.о. голови Турківського районного суду Львівської області Кріль Л.М. №01-09/95/20 від 13.03.2020 року справу передано на розгляд найбільш територіально наближеного суду до Старосамбірського районного суду Львівської області в зв`язку з неможливістю автоматизовано розподілити справу, оскільки рішенням Вищої ради правосуддя №3049/0/15-19 від 21.11.2019 року єдиний працюючий суддя Турківського районного суду Львівської області [PERSON] відсторонений від здійснення правосуддя до набрання законної сили вироком суду або закриття кримінального провадження (всі інші посади суддів вакантні), що підтверджується протоколом про неможливість автоматизованого розподілу справи між суддями. 25.03.2020 року справа поступила до Старосамбірського районного суду Львівської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2020 року справа передана судді Ніточко Л.Й.. Ухвалою судді від 06.05.2020 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено, що справу слід розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Наказом від 10.07.2020 року суддю [PERSON] відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю 07.07.2020 року. З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. №462/07/2020 від 20.07.2020 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П.. Ухвалою судді від 12.08.2020 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також даною ухвалою було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення, клопотання. Ухвалою суду від 27.11.2020 року постановлено розгляд справи продовжувати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, повідомити відповідача про дату, час та місце розгляду справи, в тому числі здійснити його виклик через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, повторно надіслати копію ухвали від 12.08.2020 року, копію позовної заяви з долученими до неї документами. АТ «Державний ощадний банк України» та його представник копію ухвали отримали. Відповідачу ухвалу надіслано 04.12.2020 року, яку він отримав 09.12.2020 року. Представник\~позивача\~в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. 05.03.2021 року від представника позивача до суду поступило клопотання в якому підтримує позовні вимоги\~ в повному обсязі, просить розглядати справу без участі представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] \~в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був належно повідомлений,\~відзив на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. В матеріалах справи знаходяться\~\~докази того, що відповідач повідомлявся про час\~та місце слухання справи належним чином, в тому числі і через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.53, 56). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 30.08.2019 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] укладено Договір про споживчий кредит №300819095 (а.с.11-15). Згідно п. 2.2 Договору кредит надається в загальному розмірі 30000,00 гривень на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше 29.08.2024 року, якщо інший строк та/або термін не буде встановлено згідно з умовами цього Договору. Відповідно до п. 2.4.1 Договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати Банку проценти в розмірі 56 процентів річних, процентна ставка є фіксованою. Повернення кредиту позичальник повинен здійснювати рівними частинами в розмірі 500,00 гривень та сплачувати проценти, нараховану Банком на залишок основної суми боргу за кредитом щомісячно до 31 числа місяця, наступного за звітнім, починаючи з вересня 2019 року (п.3.3.3 Договору). Відповідно до п. 3.9.1 Договору, Банк має право, у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань вимагати повернення суми кредиту, сплати нарахованих процентів за користування кредитом разом з іншими нарахованими сумами, що підлягають до сплати за цим Договором. Згідно з п. 8.3 Договору за порушення взятих зобов`язань позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15 відсотків суми простроченого платежу. Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором споживчого кредиту №300819095 від 30.08.2019 року відомо, що заборгованість відповідача станом на 23.01.2020 року становить 33449.37 гривень, яка складається з наступного: 28000.00 гривень заборгованість за основним боргом; 4775.91 гривень заборгованість по відсотках за користування кредитом, що нараховані за період із 30.08.2019 року по 03.01.2020 року; 606.98 гривень пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів; 66.48 гривень 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту та процентів (а.с.3-6). Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступних мотивів та положень закону. Згідно з ч.1 ст.1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.1 ст.1055\~ЦК\~України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2 ст.207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.626, 628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1ст.\~638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526\~ЦК\~України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч.1ст.1056-1\~ЦК\~України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з ч.1 ст.1048\~ЦК\~України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.1049\~ЦК\~України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~ст.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2\~ст. 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно з ч.1ст.1050\~ЦК\~України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Договір про споживчий кредит №300819095 від 30.08.2019 року містить анкетні дані відповідача [PERSON] , підписаний ним, що свідчить про те, що відповідач ознайомлений з текстом Договору, його умовами, тарифами, погодився на всі умови Договору, зокрема щодо встановленого кредиту в розмірі 30000,00 гривень, процентної ставки, яка є фіксованою і складає 56% річних за користування кредитними коштами, пені в розмірі подвійної ставки НБ України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення/, комісії. Відтак позивачем доведено, що між Банком та відповідачем було укладено Договір споживчого кредиту, а також доведено, що відповідач був повідомлений про умови кредитування, зокрема, ознайомлений з розміром кредиту, відсотковою ставкою за процентами, розміром пені, комісії. Позивач виконав свої обов`язки за умовами Договору кредитування, надавши кредитні кошти відповідачу, а відповідач у свою чергу свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, що призвело до виникнення заборгованості, а отже позивач вправі вимагати виконання відповідачем, як боржником, зобов`язання щодо повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, відсотків, пені та комісії. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 625\~ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошове зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за Договором споживчого кредиту, що доведено позивачем належними та допустимими доказами, а тому законом зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, в розмірі визначеному позивачем у розрахунку заборгованості. Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,0 гривні.

Outcome: approved