Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

26 лютого 2018 року [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся з позовною заявою в якій просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (далі - відповідач, ПАТ «КБ «Приватбанк») грошові кошти в розмірі 14 253,00 грн. та судові витрати по справі у розмірі 704,80 грн. В обгрунтування позовних вимоги зазначає, що позивач на своє ім`я відкрив в ПАТ «КБ «Приватбанк» картковий рахунок - карта Універсальна Gold номер [NUMBER] зі строком дії до травня 2021 року. На вказаний картковий рахунок 12.09.2017 громадянином [PERSON] з його платіжної картки у ПАТ «КБ «Приватбанк» було перераховано кошти у сумі 14 253,00 грн. Зазначені кошти через систему Приват24 були зараховані на рахунок позивача 12.09.2017. Проте, 13.09.2017 зазначені кошти були повернуті відповідачем відправнику - [PERSON] . Такими діями відповідач порушив права позивача, що стало підставою для звернення до суду з позовом. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначила, що у відповідності до ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Відповідно до п. 6.3. ст. 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка. Невідємною частиною договору банківського обслуговування є Умови і правила надання банківських послуг, розміщених на офіційному сайті ПриватБанку у мережі Інтернет. Відповідно до п. 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою Постановою Правління Національного банку України 21.01.2004 року № 22, помилкове списання/зарахування коштів -списання/зарахування коштів, унаслідок якого з вини банку або клієнта відбувається їх списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача. Відповідно до п. 2.35 Інструкції кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатись ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. Згідно п. 1.1.2.1.10 Умов і правил надання банківських послуг у разі помилковості зарахування коштів на картковий рахунок власник зобов`язаний повернути ці кошти і доручає банку повернути їх шляхом списання з відповідного карткового рахунку. Кошти, були повернуті відправнику [PERSON] за його звернення щодо помилкового зарахування коштів на картковий рахунок за № [NUMBER] , який належить [PERSON] . Ці обставини свідчать про відсутність будь-яких порушень з боку ПАТ КБ «Приватбанк», а його дії були вчинені відповідно до норм чинного законодавства України та у рамках договірних відносин з клієнтом. У відповіді на відзив представник позивача вказала, що представником відповідача не надано суду доказів наявності у відповідача правових підстав для списання з карткового рахунку позивача коштів, які надійшли від [PERSON] та були зараховані на картковий рахунок. Також суду не надано доказів наявності договірної умови списання без згоди клієнта з його картрахунку коштів, які були зараховані на картрахунок (доказів підписання договору, письмової згоди клієнтом [PERSON] ). Крім того, суду не надано доказів «помилковості» зарахування коштів на картрахунок [PERSON] та звернення [PERSON] до відповідача щодо списання помилково перерахованих коштів. Отже, обставини та доводи, викладені у відзиві є голослівними, не підтвердженими жодними доказами, та не можуть бути прийняті. Ухвалою від 03.03.2018 позовну заяву [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення коштів прийнято до розгляду та відкрито провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 16.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Представник відповідача у заяві поданій до суду просив розглядати справу у його відсутність Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] відкрив на своє ім`я в ПАТ «КБ «Приватбанк» картковий рахунок - карта Універсальна Gold номер [NUMBER] зі строком дії до травня 2021 року. На вказаний картковий рахунок 12.09.2017 громадянином [PERSON] з його платіжної картки у ПАТ «КБ «Приватбанк» було перераховано кошти у сумі 14 253,00 грн. (а.с. 16). Зазначені кошти через систему Приват24 були зараховані на рахунок позивача 12.09.2017 (а.с. 17). 13.09.2017 кошти у сумі 14 253,00 грн., що були зараховані на картковий рахунок [PERSON] були списані з його рахунку. Згідно інформації ПАТ «КБ «Приватбанк» кошти, що були списані з рахунку позивача були повернуті відправнику [PERSON] за його зверненням щодо помилкового зарахування коштів на картрахунок [PERSON] (а.с. 21) Зазначені інформація також стверджується в листі Національного банку України надісланого на адресу позивача (а.с. 22). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Згідно з ст. 1067 ЦК України договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. У відповідності до п. 7.1.2. ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Відповідно до п. 1.14 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, який надає його держателю можливість за допомогою платіжного пристрою отримати інформацію про належні держателю кошти та ініціювати їх переказ. Згідно з п. 14.15 ст. 14 даного Закону користувач відповідно до умов договору зобов`язаний надати банку інформацію для здійснення контактів з ним, а банк зобов`язаний зберігати цю інформацію протягом дії договору. Обов`язок банку щодо повідомлення користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу користувача є виконаним: у разі інформування банком користувача про кожну здійснену операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем. Отже, Банк зобов`язується забезпечувати збереження коштів клієнта на його рахунку; приймати до зарахування на рахунок клієнта готівкові та безготівкові грошові кошти та забезпечувати списання коштів по рахунку клієнта. Відповідно до ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. За змістом ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду. Позивач не надавав відповідачу розпорядження на списання грошових коштів з його карткового рахунку [NUMBER] , на який зараховувались кошти 12.07.2017 у сумі 14 253,00 грн., а матеріали справи не містять будь-якого рішення суду про примусове стягнення вказаних грошових коштів.. Суд не бере до уваги твердження відповідача, що кошти були списані на підставі звернення [PERSON] про помилковість зарахування коштів на картковий рахунок позивача, оскільки вони не спростовують порушення прав [PERSON] щодо списання коштів з його картрахунку без його відома та згоди. Таким чином судом встановлено, що відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк», не маючи розпорядження позивача по справі, не маючи рішення суду про стягнення коштів та не маючи на це законних підстав, неправомірно списав кошти із карткового рахунку позивача. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, при розгляді справи встановлено порушення прав позивача, відтак, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що обставини, на які посилається позивач знайшли своє підтвердження під час судового розгляду і не спростовані стороною відповідача, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 704,80 грн. На підставі викладено та

Outcome: approved