Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

27.02.2017 року позивач ПрАТ «ПРОСТО-страхування» звернулося до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 9 190,43 грн. При цьому позивач посилається на те, що 12.12.2014 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7477625, яким було застраховано автомобіль [NUMBER]. 06.06.2015 року сталося ДТП за участі застрахованого автомобіля. Позивач виплатив ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» суму страхового відшкодування у розмірі 9 190,43 грн., у зв'язку із чим, ПрАТ «ПРОСТО-страхування» звернулося до суду із позовом. До судового засідання представник позивача ПрАТ «ПРОСТО-страхування» не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 11.12.2014 року між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №№ АІ/7477625, яким було застраховано автомобіль [NUMBER] /а.с. 5/. 06.06.2015 року о 16 годині 15 хвилин, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись у м. Одесі по вул. Розумовського, не врахував дорожню обставину, не витримав безпечну дистанцію, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який знаходився попереду, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п.12.1 «Правил дорожнього руху України». Постановою судді Київського району м. Одеси Чванкіна С.А. від 29.07.2015 року по справі № 520/8068/15-п [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України /а.с. 10/. Рахунком-фактурою № АС-0008916 від 09.07.2015 року /а.с. 27/ та рахунком-фактурою № ЧПС-01627 від 09.07.2015 року /а.с. 28/ визначено вартість відновлювального ремонту у розмірі 10 365,29 грн. та 4 009,00 грн., а всього 14 374,29 грн. 16.07.2015 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», в якій застраховано пошкоджений автомобіль [NUMBER], складено страховий акт № UA2015060600017/L01/01, яким визначено загальний розмір страхового відшкодування - 14 374,29 грн. /а.с. 29/. Вказана сума страхового відшкодування перерахована ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь власнику автомобіля [NUMBER], що підтверджується платіжним дорученням № 34168 від 16.07.2015 року та № 34167 від 16.07.2015 року /а.с. 30-31/. В подальшому, а саме 29.06.2016 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулося до ПрАТ «ПРОСТО-страхування» із вимогою в порядку суброгації № 147/2016 на суму 14 374,29 грн. /а.с. 6/, та ПрАТ «ПРОСТО-страхування» 15.09.2016 року було складено страховий акт № 114794, яким визначено розмір страхового відшкодування у сумі 9 19,43 грн. /а.с. 32/. Як вбачається із матеріалів справи, ПрАТ «ПРОСТО-страхування» перерахувало ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» страхове відшкодування у розмірі 9 190,43 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 16706 від 16.09.2016 року /а.с. 33/. Таким чином, позивач ПрАТ «ПРОСТО-страхування» виконало свої обов'язки щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 9 190,43 грн. Статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічні положення містяться і у ст. 993 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Положеннями ч. 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Проаналізувавши встановлені обставини та враховуючи належне виконання позивачем ПрАТ «ПРОСТО-страхування» своїх обов'язків щодо виплати за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7477625, суд приходить до висновку, що позовна заява ПрАТ «ПРОСТО-страхування» підлягає задоволенню, так як обґрунтована та доведена.

Outcome: approved