Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

27.10.2020 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця до досягнення сином [PERSON] 3-річного віку. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що з відповідачем по справі з 20.09.2019 р. перебуває в зареєстрованому шлюбу. [INFO] в них народився син [PERSON] . Наприкінці серпня 2020 р. вони з чоловіком припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Син проживає з матір`ю. В даний час позивачка не працює, займається доглядом за дитиною до досягнення ним 3-річного віку. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частки від доходу щомісяця до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав та про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Вислухав пояснення позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що сторони по справі мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] . Наприкінці серпня 2020 р. з чоловіком припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Син проживає з матір`ю. В даний час позивачка не працює, займається доглядом за дитиною до досягнення ним 3-річного віку. Добровільно відповідач не надає матеріальну допомогу на її утримання. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до частин 1, 4 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У постановах Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15 та від 16 серпня 2017 року у справі № 6-1111цс17, а також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 жовтня 2018 року у справі № 161/16931/16-ц викладена правова позиція, з якої вбачається, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі. Матеріали справи свідчать про те, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення дитиною трирічного віку, тому вона має право на на отримання матеріальної допомоги від відповідача. З аналізу положень, що містяться у статтях 75, 76, 84 Сімейного кодексу України вбачається, що право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку не залежить від її працевлаштування та матеріального становища. Вирішальним фактором є наявність можливості у чоловіка надавати таку матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до статті 48 Конституції України, відповідно до яких кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Оскільки малолітній [PERSON]. , [INFO] проживає з матір`ю, позивачем по справі [PERSON] , та находиться на її утриманні, а відповідач, як батько дитини, яка не досягнула трьох років кошти на утримання позивача не надає, є фізично здоровим і не має інших утриманців, то суд вважає, що позивач правомірно вимагає стягнення аліментів. В порядку ст.141 ЦПК України з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved