Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

28 січня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою до відповідача про зняття арешту з майна. Свої вимоги позивач мотивував тим, що ухвалою від 21 травня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва задовольнив заяву Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» /04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19/ про забезпечення позову і наклав арешт (заборону відчуження) на транспортний засіб автомобіль SKODA SUPERB CLASSIC 1.8T 1781, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , що належить [PERSON] ( [INFO] , номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ), який проживає за адресою: [ADDRESS] в рамках цивільної справи за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Однак, він вважає, що вказаний арешт було накладено незаконно, оскільки на момент постановлення ухвали про накладення арешту на вищевказаний автомобіль, останній був відчужений [PERSON] та на законних підставах належав на праві власності [PERSON] . В подальшому, 16 вересня 2016 року автомобіль SKODA SUPERB CLASSIC 1.8T 1781, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , був придбаний на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] у [PERSON] . Оскільки, [PERSON] не міг знати про заборону відчуження вказаного автомобіля, тому в порядку ст.ст. 330, 388 ЦК України є добросовісним набувачем вказаного майна та має право розпоряджатися ним на власний розсуд. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в останній позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник ПАТ «Універсал Банк» в судове засідання не з`явився. У поданих до суду від 11 травня 2019 року письмових поясненнях вказував, що дійсно, 14.09.2016 року автомобіль SKODA SUPERB CLASSIC 1.8T 1781, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , було знято з реєстрації, а 16.09.2016 року зареєстровано на позивачем у справі [PERSON] , однак вказані дії є протиправними, оскільки вчинені під час дії не скасованого арешту рухомого майна. Крім цього, ухвала про накладення арешту від 21 травня 2015 року була постановлена у справі № 759/3492/15-ц з метою забезпечення позову ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказана справане знаходиться в провадженні Луцького міськрайонного суду, а розглядається іншим Святошинським районним судом м. Києва. Виходячи з практики ВС, питання, пов`язані із забезпеченням позову, зміною виду чи їх скасуванням вирішуються у порядку, передбаченому ЦПК України, і не можуть бути предметом розгляду в іншому провадженні, у тому числі й з огляду на положення Закону України «Про виконавче провадження»№ 606-ХІV від 21 квітня 1999 року, який був чинним на момент придбання позивачем автомобіля. При цьому, із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Виходячи з вище викладеного, у задоволенні позовних вимог просив відмовити. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. За погодженням з позивачем, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 21 травня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва задовольнив заяву Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» /04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19/ про забезпечення позову і наклав арешт (заборону відчуження) на транспортний засіб автомобіль SKODA SUPERB CLASSIC 1.8T 1781, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , що належить [PERSON] ( [INFO] , номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ), який проживає за адресою: [ADDRESS] в рамках цивільної справи за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставі зазначеної ухвали, 22.07.2015 року ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження та винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт на транспортний засіб SKODA SUPERB CLASSIC 1.8T 1781, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 19.10.2018 року (а.с.13). Разом з тим судом встановлено, що 16 вересня 2016 року вищевказаний автомобіль по договорі купівлі-продажу було зареєстровано за [PERSON] (а.с.15-16). З наданої історії реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортний засіб SKODA SUPERB CLASSIC 1.8T 1781, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] вбачається, що 20.10.2006 року вказаний автомобіль зареєстровано за [PERSON] , однак 15.05.2015 року, тобто ще до постановлення ухвали Святошинського районного суду м. Києва про накладення арешту, автомобіль перереєстровано на нового власника [PERSON] , який в свою чергу 16.09.2016 і відчужив автомобіль [PERSON] . Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Звертаючись до суду з даним позовом про зняття арешту на підставі ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» позивач зазначає, що на момент придбання транспортного засобу SKODA SUPERB CLASSIC 1.8T 1781, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , йому не було відомо про заборону відчуження вказаного автомобіля, а тому він в порядку ст.ст. 330, 388 ЦК України є добросовісним набувачем вказаного майна та має право розпоряджатися ним на власний розсуд. Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Разом з тим, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» розглядає випадки звільнення з-під арешту майна, на яке арешт накладений не судом в рамках цивільного провадження, а державним виконавцем в рамках виконавчого провадження, а як вже було зазначено вище арешт (заборону відчуження) на транспортний засіб автомобіль SKODA SUPERB CLASSIC 1.8T 1781, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] , було накладено з метою забезпечення позовних вимог ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року під час розгляду справи № 759/3492/15-ц за позовомПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Статтею 18 ЦПК України у установлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Ухвала про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно є виконавчим документом і підлягає виконанню. Ухвала виконана державним виконавцем шляхом винесення постанови від 22.07.2015 і внесення відповідних записів до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Разом з тим відповідно до ч.3 ст.18 ЦПК України, обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси. Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову як з власної ініціативи, так і за вмотивованим клопотанням учасника справи. При цьому, скасування ухвали про забезпечення позову може здійснюватися за наслідками її апеляційного оскарження. Апеляційний суд скасовує ухвалу у тому випадку, якщо під час її постановлення було порушено вимоги закону. Таким чином, питання, пов`язані із забезпеченням позову, зміною виду чи їх скасуванням вирішуються у порядку, передбаченому ЦПК України, в межах розгляду справи, у якій було вжито таких заходів, і не можуть бути предметом розгляду в іншому провадженні. Крім цього, в п. п. 2, 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» передбачено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу (частина третя статті 154 ЦПК). При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору (частина четверта статті 154 ЦПК). Доказів того, що третя особа у даній справі [PERSON] , як сторона у справі, що розглядається Святошинським районним судом м. Києва, звертався до Святошинського районного суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову суду не надано. Разом з тим, у суду відсутні відомості про оскарження ухвали в апеляційному порядку [PERSON] як стороною у справі, чи [PERSON] в зв`язку з тим, що ухвалою було вирішено питання про його права яквласника арештованого автомобіля. Ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 21 травня 2015 року про забезпечення позову у справі № 759/3492/15-ц є чинною. Вжиті Святошинським районним судом м. Києва заходи забезпечення позову не скасовані, що є перешкодою для задоволення даного позову.

Outcome: dismissed