Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

27.12.2017 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому, з врахуванням уточнень (а.с.65) просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого 25.12.2015 року брата, [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 25 грудня 2015 року помер її брат, [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у виді права на земельну частку (пай), яку він успадкував за померлою матірю, [PERSON]. Позивач є єдиною спадкоємицею за законом другої черги, але нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку із пропуском строку, передбаченого ст.1270 ЦК України для подання заяви про прийняття спадщини. Вказаний строк позивачем пропущено у звязку із погіршенням стану здоровя, перебуванням на лікуванні та відсутністю коштів на оформлення спадкування. В судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали позовні вимоги з наведених в позові підстав. Позивач додатково пояснила, що тривалий час має поганий стан здоровя, хворіє на гіпертонію, стенокардію, ішемічну хворобу серця, холецистит, панкреатит. Після смерті брата стан здоровя погіршився. Неодноразово зверталась за амбулаторною допомогою, лікувалась на денному стаціонарі. До лікарні та додому пересувається самостійно, але з ціпком. Окрім пенсії інших доходів не має. Перший відповідач, Козельщинська селищна рада, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання представника не забезпечила, через канцелярію суду направила лист про розгляд вказаної справи без участі представника, позов визнає (а.с.49). Ухвалою суду від 23.03.2017 року відмовлено у прийнятті визнання позову даним відповідачем. Другий відповідач, [PERSON], яка залучена судом з початку як третя особа, а в подальшому як другий відповідач, та її представник, надали суду письмові заперечення проти позову (а.с.105-107), які обгрунтовані тим, що із наданих позивачем документів вбачається, що позивач знаходилась на амбулаторному лікуванні або денному стаціонарі, тому мала можливість вільно пересуватися та завітати до нотаріальної контори. Доказів існування обєктивних перешкод для прийняття спадщини не надано. Посилання на скрутне матеріальне становище також, на думку відповідача, не може бути прийнятим, оскільки держмито за подання заяви про прийняття спадщини не передбачено. В свою чергу, відповідач з 1973 року по травень 2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з померлим [PERSON] До часу його смерті вона проживала разом з померлим, доглядала його, здійснила поховання, тому є спадкоємицею четвертої черги, яка прийняла спадщину. 02.03.2017 року відповідачем подано заяву до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину та про виділ частки в спільному сумісному майні подружжя. В судовому засіданні відповідач, представник відповідача, позов не визнали, надали аналогічні пояснення. Третя особа, Козельщинська державна нотаріальна контора, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання представника не забезпечила, надала суду заяву про розгляд справи без участі її представника (а.с.50). Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 03.01.2001 року померла [PERSON] (а.с.8), яка мала право на земельну частку (пай), розташовану на території Козельщинської селищної ради (а.с.9). 03.07.2013 року її сином, [PERSON], подано до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.13). 25.12.2015 року [PERSON] помер (а.с.10). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за померлим заповітів або спадкових договорів не зареєстровано (а.с.19, 20). Позивач є рідною сестрою померлого [PERSON] (а.с.6, 43), тобто спадкоємцем другої черги за законом. 08.12.2016 року, тобто з пропуском строку на подання заяви про прийняття спадщини, позивачем подано заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори (а.с.12). Постановою державного нотаріуса [PERSON] від 08 грудня 2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку (а.с.11). В той же час, за життя померлий [PERSON] перебував з 03.11.1973 року у шлюбі з [PERSON] (другий відповідач по справі), який розірвано рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 06.05.2014 року (а.с.18). Під час шлюбу подружжям в сел.Козельщина по вул.Короленка побудовано будинок №12 (а.с.77-81), оформлено на імя померлого право власності на земельну ділянку за вказаним адресом (а.с.70-76). Згідно довідки Козельщинської селищної ради померлий [PERSON] та відповідач [PERSON] після розірвання шлюбу продовжували проживати разом у вищевказаному будинку до смерті [PERSON] Відповідач була також зареєстрована у вказаному будинку (а.с.14). 02.03.2017 року, тобто під час судового розгляду, відповідачем [PERSON] подано до нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя та заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на підставі ст.1264 ЦК України, тобто як спадкоємцю четвертої черги (особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини) (а.с.108, 109). Таким чином, субєктний склад сторін по справі відповідає спірним правовідносинам, а справа підсудна Козельщинському районному суду Полтавської області. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року по справі №6-85цс12 правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Аналогічна правова позиція визначена у постанові Верховного Суду України від 04.11.2015 року по справі №6-1486цс15. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В якості перешкод та поважних причин позивачем зазначено стан здоровя та скрутне матеріальне становище. З виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого вбачається, що позивач має наступні захворювання: ішемічна хвороба серця, стабільна стенокардія, кардіосклероз, гіпертонічна хвороба 2ст. Позивач знаходилась на денному стаціонарному лікуванні з 25.05.2016 року по 06.06.2016 року, з 16.08.2016 року по 26.08.2016 року (а.с.33). Також позивач має захворювання: хронічний холецистопанкреатит (а.с.34), хронічну виразкову хворобу шлунка (а.с.120). Позивач неодноразово (25.01.2016 року, 16.03.2016 року, 23.03.2016 року, 24.03.2016 року, 25.05.2016 року, 06.06.2016 року, 26.08.2016 року, 23.11.2016 року) зверталась до Козельщинської ЦРЛ із скаргами на стан здоровя (головна біль, біль у животі) або для обстеження (а.с.24-32, 112, 115-119). З цього приводу суд зазначає, що вказані хвороби самі по собі не можуть бути визнані об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви про прийняття спадщини. Вказані захворювання не мають такого ступеню тяжкості, що позбавляють можливості подання заяви в нотаріальну контору або виклику нотаріуса до дому або в медичну установу. Крім цього, суд приймає до уваги доводи представника другого відповідача про те, що позивач самостійно відвідувала медичні установи. Таким чином, вказані хвороби, на думку суду, не можуть бути визнана перешкодою, а обставини - поважними. Скрутне матеріальне становище позивача, на думку суду, також не може бути визнано поважною причиною в даному випадку, оскільки позивачем не доведено, що кошти, які є необхідними для подання заяви про прийняття спадщини є обтяжливими у її становищі. Таким чином, судом не встановлено наявність перешкод у позивача на подання заяви про прийняття спадщини у передбачений законом строк та не встановлено поважність причин пропуску такого строку, тому відсутні підстави для задоволення позову. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed