Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

27 березня 2018 року [PERSON], уточнивши позовні вимоги заявою від 17.05.2018 року, звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою. Свої вимоги мотивує тим, що від спільного життя із відповідачем у неї є син [PERSON], [INFO], який на даний час навчається та проживає в м. Харкові. Позивачу доводиться постійно витрачати значні кошти на оплату проїзду, гуртожитку, харчування, придбання одягу. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, інших неповнолітніх дітей на утриманні немає. Позивач сама не в змозі самостійно забезпечити сина належним чином, тому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], на час його навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, в письмовій заяві просить справу розглянути за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленнями в матеріалах справи, причини неявки не повідомив, відзив не подав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, судові повістки направлені за місцем його проживання, зазначеним позовній заяві, повернуті на адресу суду без вручення із відміткою на конверті «не за запитом». Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Сторони в судове засідання не з'явилися, в зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст.ст. 223, 247 Цивільного процесуального кодексу України за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.05.1999 року (а.с.11). Згідно довідки від 19.03.2018 року, [PERSON] є студентом Національного аерокосмічного університету ім. М.Є.Жуковського «Харківський авіаційний університет» 2 курсу, денного відділення, закінчує навчання у червні 2020 року (а.с.12). Статтею 198 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Як вбачається із роз'яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу, а також вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з положенням ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Оскільки відповідач в судове засідання не з'явився, доказів щодо неможливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину не надав, а також враховуючи те, що повнолітній [PERSON] продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до припинення дитиною навчання. Положенням частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, в зв'язку із задоволенням позову про стягнення аліментів, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, з [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved