Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

27.03.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на його користь аліментів на час навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2019 року. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що відповідач є його батьком, якого заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.08.2009 року позбавлено відносно позивача батьківських прав та стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини. Він (позивач) навчається на 2 курсі Зміївського професійного енергетичного ліцею денної форми навчання, перебуває на неповному державному забезпеченні. Термін навчання з 01.09.206 року по 30.06.2019 року. Розмір стипендії складає 1180 грн. на місяць. Добровільної допомоги відповідач не надає. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та наполягала на його задоволені. Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 22.10.2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.08.2009 року [PERSON] позбавлено батьківських прав, зокрема, стосовно [PERSON] [INFO], стягнуто з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку на утримання позивача на користь дитячого будинку «Родина». Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Харкові ради від 01.12.2009 р. № 73-8 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, зокрема [PERSON] [INFO] Розпорядженням Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області від 10.12.2009 року № 537 створено прийомної сім'ї на базі родини [PERSON] та [PERSON] та влаштовано на виховання та спільне проживання дітей, позбавлених батьківського піклування, зокрема, [PERSON] [INFO] Як убачається з довідки № 74 від 12.03.2018 року, виданої Зміївським професійним енергетичним ліцеєм, [PERSON] є учнем групи С-76 ІІ курсу з 01.09.2016 року по 30.06.2019 року, перебуває на неповному державному забезпеченні. Форма навчання денна. Відповідно до довідки № 62 від 12.03.2018 року Зміївського професійного енергетичного ліцею, [PERSON] отримує стипендію у розмірі від 1000 грн. до 1180 грн. У зв'язку з навчанням на денній формі позивач не має можливості працевлаштуватися, потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу ( п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, яким вони проживають. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Доказів добровільного виконання відповідачем обов'язку утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, ним не надано і з матеріалів справи цього не убачається. Не надано доказів наявності у відповідача інвалідності, його непрацездатності, або інших обставин, які б унеможливлювали виконання ним обов'язку утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, зокрема у визначеному розмірі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved