Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

26 травня 2021 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що після її батька [PERSON] , який помер [INFO] , відкрилася спадщина у вигляді майнових прав засновника фермерського господарства «Мрія». Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] , вона одержала відмову у зв`язку із тим, що складений капітал господарства складає 0 грн. та в статуті не зазначено, яким чином розподіляється складений капітал господарства між засновниками та його членами та відсутні частки кожного з них. Посилаючись на викладені обставини, просила визнати за нею права на майнові права засновника фермерського господарства «Мрія» в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися. Представники позивачки та відповідача надали заяву, в яких просили розглянути справу без їхньої участі, представник позивачки, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги; відповідач вказав, що з позовом згоден. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. З досліджених судом свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 18 травня 2021 року (а.с. 9), про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 11 вересня 2008 року (а.с. 7) та про смерть серії [NUMBER] від 09 серпня 2020 року (а.с. 20) вбачається, що позивачка [PERSON] була донькою [PERSON] , який помер [INFO] , і у відповідності зі ст. 1261 ЦК України є спадкоємицею першої черги. Відповідно до наданих на запит суду повідомлення приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Остащенко Н.О. № 96/02-14/70/2020, інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 65484179 від 07 липня 2021 року, а також завіреної копії спадкової справи (а.с. 59-98), за заявою позивачки про прийняття спадщини заведено спадкову справу після [PERSON] , який помер [INFO] , та видано на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 5 га для ведення фермерського господарства, розташовану на території Чорноморської сільської ради Очаківського району Миколаївської області (а.с. 25). Відомості про будь-яких інших осіб, що звернулися з заявами про прийняття спадщини, в матеріалах спадкової справи відсутні. 11 травня 2020 року нотаріусом позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на права засновника фермерського господарства «Мрія» у зв`язку\~із тим,\~що складений\~капітал господарства\~складає 0\~грн.\~та в\~статуті не\~зазначено,\~яким чином\~розподіляється складений\~капітал господарства\~між засновниками\~та його\~членами та\~відсутні частки\~кожного з\~них (а.с. 10). З роз`яснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», вбачається, що особа, яка не має змоги реалізувати своє право на отримання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку, набуває право на звернення до суду у порядку позовного провадження із вимогами щодо визнання права на спадщину. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статутом фермерського господарства «Мрія» (а.с. 11-19), його засновником є [PERSON] , що також підтверджується відповідними випискою та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААБ № 205526 від 31 травня 2012 року (а.с. 21) та серії АД № 522913 від 30 вересня 2015 року (а.с. 22). Статтею 23 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Успадкування фермерського господарства здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 23 вказаного Закону. Разом із тим, згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкодавцем може бути лише фізична особа. Аналогічна позиція міститься у правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 179/1043/16-ц (провадження № 14-63цс20), в якій зазначено, що у випадку смерті засновника (члена) селянського (фермерського) господарства його спадкоємці мають право на спадкування цього господарства (прав засновника, члена). У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що визнання за спадкоємцем в порядку спадкування прав засновника є ефективним способом захисту його прав як спадкоємця засновника. В такому випадку, у разі вирішення спору в судовому порядку відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування, за відсутності інших спадкоємців, мають бути територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Проаналізувавши викладені обставини, суд бере до уваги той факт, що внаслідок відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину порушується право позивачки на належне оформлення у встановленому законом порядку прав засновника фермерського господарства, іншого шляху реалізувати своє право у останньої немає; обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право засновника у вказаному господарстві неправомірно, або, що на нього, окрім позивачки, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, в суді не встановлено. Таким чином позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки, за клопотанням представника останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved