Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

27.09.2017 відкрито провадження у даній справі. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що рішенням суду від 30.03.2011 № 2-487/11 з відповідача на користь [PERSON] стягнуті аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття. На примусове виконання судового рішення відкрите виконавче провадження. Ухвалою суду від 22.04.2016 замінено сторону виконавчого провадження зі стягувача [PERSON] на [PERSON], яка рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.02.2016 призначена піклувальником над неповнолітнім [PERSON] 08.07.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017, згідно якого мінімальний розмір аліментів не може бути менший ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В звязку з цим просить збільшити розмір стягуваних аліментів та стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання [PERSON] до досягнення ним повноліття, судові витрати вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав з зазначених у позовній заяві підстав, та просив задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував. Позивачка та відповідач в судове засідання не зявилися. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Відповідно до положень ст. 174 ЦПК України, при визнанні позову відповідачем, за наявності до того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами Сімейного кодексу України. Встановлено, що відповідач являється батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БП № 016945, виданого 05.10.2000 відділом реєстрації актів громадянського стану Охтирського міськвиконкому Сумської області. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.03.2011 № 2-487/11 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. Зі свідоцтва про смерть серії І-БП № 246277, виданого 09.10.2015 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, вбачається, що [PERSON] померла 08.10.2015. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.02.2016 № 583/3479/15-ц [PERSON] призначено піклувальником над неповнолітнім [PERSON] Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22.04.2016 № 2-487/11 змінено сторону виконавчого провадження № 25959509, відкритого за рішенням Охтирськогго міськрайонного суду Сумської області від 30.03.2011 № 2-487/11, а саме змінено стягувача [PERSON] на [PERSON] Відповідачем не оспорений факт проживання дитини на даний час разом з позивачкою, що також підтверджується довідкою квартального комітету «Ботанік» від 09.04.2016 № 61. Відповідно до положень ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положеннями ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд приймає до уваги доводи позивачки, що з 08.07.2017 законодавством збільшено мінімальний розмір аліментів, який не може бути менший ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також те, що дитина потребує більше коштів в звязку з її зростанням для забезпечення щоденних побутових потреб та розвитку. Також, суд враховує матеріальне становище сторін, те, що стан здоровя батька істотних особливостей не має, відповідач являється особою працездатного віку, інших утриманців не має, що підтверджується зібраними доказами. Виходячи з положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1997, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44 сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги, що позивачка не порушує питання про зміну частки стягуваних аліментів, а просить збільшити розмір аліментів до законодавчо визначеного мінімуму, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог. Враховуючи задоволення вимог про зміну розміру аліментів, наявні підстави для відкликання виконавчого листа, виданого Охтирським міськрайонним судом Сумської області за рішенням суду від 30.03.2011 № 2-487/11. Згідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно ст. 84 ЦПК України\~витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно з\~ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»\~розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Склад та розмір витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема акту здачі-прийняття виконаних робіт за договором про надання правової допомоги та розрахункової квитанції серії ЦВІ № 20-09/2017, представник [PERSON] надав позивачці [PERSON] юридичні послуги, за що остання сплатила грошові кошти в сумі 1700 грн. Визначаючи розмір, що підлягає стягненню, судом враховано, що представником позивача [PERSON] в даній справі було проведено дії, необхідні для розгляду справи, в тому числі складено та подано позовну заяву, підготоване клопотання про витребування документальних доказів соціального та майнового стану відповідача, також представник позивача брав участь в судових засіданнях протягом 26 хвилин. Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, виходячи зі ступеню складності справи, необхідного і фактично наданого обсягу правової допомоги, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування позивачці понесених витрат на правову допомогу у розмірі 500 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в прибуток держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved