Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-21 00:00:00

28 жовтня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на навчання дитини, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 2000 року по 2004 рік. У 2004 році шлюб було розірвано. Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] . 12.02.2013 прізвище змінили з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Рішенням суду від 24.12.2013 відповідача позбавили батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] . На даний час син навчається в Академії Адвокатури України на денній формі та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Щорічна плата за навчання становить 28 000 грн. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на навчання дитини [PERSON] у сумі 2800 грн щомісячно з дати подання позову і до закінчення навчання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09.12.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в судове засідання. 10.02.2021 через канцелярію суду від відповідача [PERSON] надійшли пояснення на позовну заяву в яких він просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх пояснень зазначає, що позовні вимоги вважає необґрунтованими та безпідставними, а визначена позивачкою сума аліментів непосильною для нього. [PERSON] на даний час не працює, ні офіційного, ні неофіційного доходу не отримує. нерухомого майна не має, проживає в будинку, який належить [PERSON] . Крім цього, на його утриманні є ще малолітні діти та дружина, з якою він перебуває у офіційному шлюбу. Також звернув увагу, що має незадовільний стан здоров`я. Загострення захворювання не дає можливості працювати. [PERSON] зазначив, що позивачкою не надано доказів, що син проживає із нею та перебуває на її утриманні. Також позивачкою не надано доказів того, що нею здійснюються витрати на навчання сина, а обов`язок по утриманню покладається на обох батьків. Сам факт подання копії контракту за відсутності факту сплати за навчання не є підставою для стягнення коштів на утримання навчання. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та пояснила, що їхній з відповідачем син [PERSON] проживає з нею. Відповідач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина до 18 років. На даний час син навчається у вищому навчальному закладі на платній основі. [PERSON] не працює, оскільки навчається на денній формі, стипендії не отримує. Позивач зазначила, що працює, але отримує щомісячний дохід близько 10-12 тисяч гривень та у неї на утриманні знаходиться ще неповнолітня донька і вони всі проживають у будинку її матері. Тому позивач вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на навчання їхнього сина [PERSON] . Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, підтримав свої письмові пояснення, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у цих поясненнях. Третя особа в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Під час розгляду справи судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON] . 24 грудня 2013 року рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області позбавлено [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] . Згідно Розпорядження Фастівської РДА Київської області від 09.02.2015 за №55-од, змінено прізвище малолітньому [PERSON] , [INFO] з «[PERSON]» на « [PERSON] ». З огляду на індивідуальні відомості про застраховану особу - [PERSON] , сформовані 25.01.2021 спеціалістом Пенсійного фонду України, останній звітній рік у якому [PERSON] отримував дохід 2019, сума усього за рік складає 5934, 77 грн. Згідно виписки № 19599 із медичної картки амбулаторного ( стаціонарного) хворого [PERSON] , останній переніс операцію 10.10.2019 та йому встановлено діагноз. Відповідно до довідки № 58 від 22.01.2021, Фастівська міськрайонна філія Київського обласного центру зайнятості повідомляє, що [PERSON] на обліку не перебуває. Допомогу по безробіттю не отримував. Згідно довідки № 02-21/19 від 03.02.2021, виданої директором Мотовилівськослобідської гімназії, [PERSON] працює вчителем початкових класів. 19.12.2020 [PERSON] старостою Борівського старостинського округу видана довідка про те, що він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але власником даного будинку не являється. Власником є [PERSON] . Згідно довідки №899-02 від 15.02.2021 та № 3 від 15.02.2021, [PERSON] дійсно працює помічником генерального директора на підприємстві ТОВ «ХОРОС» з 11.04.2019 по теперішній час та її сукупний дохід за період з 01.07.2020 по 31.01.2021 склав 97 160, 76 грн. Відповідно до довідки №145 від 15.02.2021 та №146 від 15.02.2021, [PERSON] проживає без реєстрації в [ADDRESS] . Власником будинку являється [PERSON] . Разом з матір`ю [PERSON] проживають діти: син [PERSON] та донька [PERSON] . Діти знаходяться на утриманні матері. Згідно довідки про склад сім`ї № 281 від 12.04.2021, виданої [PERSON] , до складу сім`ї зареєстрованих входять: [PERSON] - чоловік, [PERSON] - дружина, [PERSON] , 2004 року народження - син, [PERSON] - син. З огляду на розрахунок заборгованості зі сплати аліментів № 1057-12 від 25.02.2021, станом на 12.09.2020 [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 102 360, 32 грн. Крім того, позивачем було надано Договір № 71са від 31.08.2020, укладеного між ТОВ «Академія адвокатури України» та [PERSON] , з огляду на п. 6.1 якого Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом усього періоду навчання або до дня повного виконання сторонами зобов`язання за договором. Однак суд не може прийняти цей договір в якості належного доказу, оскільки наданий позивачем договір не підписаний [PERSON] та його представником [PERSON] , відповідний розділ не заповнений. Крім того із зазначеного договору не вбачається, що [PERSON] зарахований студентом денної форми навчання Академії Адвокатури України, в ньому не зазначена дата, коли [PERSON] розпочав навчання та кінцева дата закінчення такого навчання. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Частинами першою та третьою статті 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно роз`яснень, наведених в п. 17, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтями 182, 200 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки та сина. Відмовляючи у задоволенні позову суд виходить з того, що під час розгляду справи позивачем не доведено, що повнолітній син сторін у справі навчається у вищому навчальному закладі та потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Також встановлено, що відповідач має на утриманні двох неповнолітніх синів від іншого шлюбу, ніде не працює та має проблеми зі здоров`ям. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не працює, має проблеми зі здоров`ям, на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх синів від іншого шлюбу. Крім того, відповідач не має власного житла, а проживає із сім`єю в будинку батька, стосовно нього відкрите виконавче провадження та він має заборгованість по сплаті аліментів. А тому, зважаючи на зазначені обставини, суд доходить висновку про відсутність такої умови для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, як наявність у батьків можливості надавати таку допомогу, оскільки у відповідача відсутній заробіток, який дозволив би утримувати одночасно себе та сплачувати аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. У той же час, позивач не довів належними, допустимими та достовірними доказами те, що їхній з відповідачем повнолітній син навчається у вищому навчальному закладі, а відповідач має інше джерело доходу, що надавало б йому можливість сплачувати такі аліменти. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи наведене, повно та всебічно дослідивши та оцінивши обставини справи, надані сторонами докази, суд вважає позов необгрунтованим, безпідставним, тому він задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed