Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

28 вересня 2015 року [PERSON] звернувся з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на його користь аліментів на період навчання у розмірі 35%, 1/3 усіх його доходів щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення ним 23-річного віку, а саме - до [INFO] Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що він народився [INFO], а в 2006 році його батьки [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб. Після розірвання батьками шлюбу він проживав з матір'ю і знаходився на її утриманні, а батько сплачував аліменти на його утримання за рішенням суду. Закінчивши 4 курси Черкаського інституту пожежної безпеки, отримав кваліфікаційний рівень бакалавра та в 2015 році вступив у зазначений інститут на перший курс для здобуття кваліфікації магістра з терміном навчання до 31 грудня 2016 року. Згідно договору №5м від 31 серпня 2015 року за навчання він повинен сплатити 13 275 грн. без урахування рівня інфляції. Також він витрачає кошти на харчування та придбання одягу. Мати [PERSON] надає допомогу, але коштів, які вона надає, недостатньо для належного продовження навчання. Батько [PERSON] після 01 липня 2015 року, до якого рішенням суду з нього стягувались аліменти, ніякої допомоги на його утримання та навчання не надає, хоча працює на Гнідинцівському ГПЗ, має постійне місце роботи та заробітну плату, задовільний стан здоров'я і має можливість надавати сину матеріальну допомогу на час навчання. До початку судового засідання сторони звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримав повністю та просив задовольнити (а.с.23), а відповідач визнав позов у розмірі 33 % від усіх його доходів (а.с.24). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові заяви, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], які перебували в шлюбі та розірвали його у 2006 році, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.5), мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження та паспорта (а.с. 2, 4). У 2015 році [PERSON] вступив до Черкаського інституту пожежної безпеки імені Героїв Чорнобиля Національного університету цивільного захисту України на денну форму навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем «магістр» та напрямом підготовки «Пожежна безпека» (а.с 7). Термін закінчення навчання - 31 грудня 2016 року, що підтверджується відповідною довідкою навчального закладу (а.с. 8). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається судом у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працездатний, має постійне місце роботи і стабільну заробітну плату, а тому здатний утримувати сина [PERSON] на період його навчання до досягнення останнім 23-річного віку. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від його сплати.

Outcome: partial