Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

27.07.2020 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності, посвідченого 22 грудня 1999 року приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу Ситник О.В. та рішення Синельниківського міськрайонного суду від 11 серпня 2010 року, зареєстрованих КП «СМБТІ» 04 січня 2011 року в книзі :Д-12 стор. 11, номер запису 8033. Відповідач по справі, колишній чоловік доньки позивача- [PERSON] , зареєстрований в її будинку з дозволу позивача. З 2017 року відповідач за вказаною адресою не проживає. Посилаючись на ст. 405 ЦК України, позивач просить суд визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . До початку проведення судового засідання позивач [PERSON] надала суду заяву про підтримання позовних вимог, відсутність заперечення проти заочного розгляду справи та можливість розгляду справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його присутності, відзиву на позов не надав, хоча була належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Згідно умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне. Згідно копії Свідоцтва про право власності, посвідченого 22 грудня 1999 року приватним нотаріусом Синельниківського нотаріального округу Ситник О.В. та рішення Синельниківського міськрайонного суду від 11 серпня 2010 року, зареєстрованим КП «СМБТІ» 04 січня 2011 року в книзі :Д-12 стор. 11 номер запису 8033 - позивач є власником квартири [ADDRESS] (а.с.4-7). У вказаному будинку є зареєстрованим відповідач [PERSON] , який з 2017 року фактично не проживає за вказаною адресою, що встановлено із довідки від 13.07.2020 року виданої квартальним комітетом № 9 Синельниківської міської ради Дніпропетровської області (а.с.12). Згідно ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Згідно ст. 7 Закону України від 11. 12. 2003 року №1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», питання про зняття з реєстрації колишніх членів сім`ї власника залежить від вирішення питання про їх право проживання в цьому будинку (відсутність такого права, втрата права користування), яке регулюється ст. ст. 71, 72, 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України. Таким чином, з огляду на вищевикладене, судом встановлено, що позивач є власником зазначеної вище квартири, реєстрація відповідача в ній створює позивачу перешкоди у користуванні ним, відповідач протягом більше одного року в будинку не проживає, у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved