Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

28.10.2020 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. Позов мотивувала тим, що рішенням Волноваського районного суду від 20.02.2017 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] , 1999 року народження на його утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку до закінчення ним навчання, а саме до 30.06.2020 року. Рішенням Волноваського суду від 23.02.2017 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , 2006 року народження, у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку починаючи з 30.01.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Їх дитина - [PERSON] 30.06.2020 року закінчив навчання, тому припинено стягнення аліментів з відповідача, у зв`язку з чим покращено його матеріальний стан. У зв`язку з чим просить збільшити розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] , 2006 року народження, до 1/4 частини усіх видів заробітку. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволення позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився,про місце та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, відзив не надав, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності учасників справи не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON] , на утримання яких на підставі рішень суду стягнуто аліменти. Згідно рішення Волноваського районного суду Донецької області від 20.02.2017 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення навчання, починаючи з 30.01.2017 року по 30.06.2020 року. Згідно рішення Волноваського районного суду Донецької області від 23.02.2017 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку та доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 30.01.2017 року до досягнення дитиною віку повноліття. Аналізуючи аргументи позивача, які ґрунтуються на поданих доказах, суд приходить до висновку, що у своїй сукупності вони вказують на наявність підстав для захисту прав та інтересів позивача за позовом про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища матері, її сімейного стану може бути підставою для його вимоги про збільшення розміру аліментів. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі, від раніше визначеного. Особа, яка отримує аліменти - отримувач аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Стаття 12 ЦПК України зобов`язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказами являються будь-які фактичні дані, які встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 76 ЦПК України). Обґрунтовуючи свої позовні вимоги про збільшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що на теперішній матеріальний стан відповідача дає йому можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Як встановлено судом, у зв`язку з припиненням стягнення аліментів з відповідача на утримання однієї дитини, його матеріальне становище змінилося і він має доход у більш великому розмірі чим той, який мав місце при стягненні аліментів на утримання сина [PERSON] . Таким чином, вирішуючи питання щодо збільшення розміру аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, право дітей на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, та вважає, що позивачем доведений факт спроможності відповідача сплачувати аліменти у більшому, від раніше призначеного, розмірі та факт погіршення матеріального становища самого позивача до такого ступеня, що може бути беззаперечною підставою для збільшення розміру аліментів, необхідно дійти висновку, що визначений раніше розмір аліментів на дитину є недостатнім, а отже наявні підстави для його збільшення та розмір стягуваних з відповідача аліментів повинен складати 1/4 частину від його доходу, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved