Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

28 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернулася із позовною заявою до суду про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], в розмірі 2500 грн. щомісячно та [PERSON], [INFO], в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позов мотивує тим, що шлюб між сторонами було розірвано 28 лютого 2011 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо. Діти знаходиться на утриманні позивачки, відповідач не надає коштів на утримання дітей. Тому, позивачка змушена звертатись до суду із позовом про стягнення аліментів та просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, пояснила, що раніше відповідач надавав їй кошти на утримання дітей в розмірі 3000 грн. щомісячно, проте останні пів року діти знаходяться на повному її утриманні. Вказала, що відповідач має, з його слів, мінливий дохід, проте має можливість сплачувати аліменти, інших осіб на утриманні немає. Також додала, що вона працює спеціалістом в ПрАТ «Київстар» та не має можливості самостійно забезпечувати належне утримання дітей, а тому просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, а тому, суд приходить до переконання про можливість, відповідно до ст. 224 ЦПК України постановити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд позов задовольняє частково з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок не залежить від матеріального становища батьків. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 06 серпня 1994 року серії [NUMBER], шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладено 06 серпня 1994 року. В судовому засіданні встановлено, що від шлюбу позивачки та відповідача у них народилося двоє дітей - син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 18.06.1998 р. та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 24.11.2006 р. Згідно рішення суду від 28 лютого 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В судовому засіданні позивачка ствердила, та це підтверджується матеріалами справи, зокрема довідкою з місця проживання про склад сім'ї і прописку виданої ЛКП «Нове» від 27.01.2014 р., що діти, [PERSON] та [PERSON], проживають на даний час з позивачкою та перебувають на її утриманні. Суд приходить до переконання, що позивачем у відповідності до вимог ст.184 СК України правомірно заявлено позов про стягнення аліментів на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, відсутність у відповідача інших дітей та утриманців, стан здоров'я дітей та відповідача. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. З відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання дітей по 1500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 28 квітня 2014 р. до досягнення ними повноліття. У зв'язку із частковим задоволенням позову з відповідача слід стягнути судові витрати. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial