Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

27 червня 2018 року позивач, [PERSON], звернулася до суду із позовом до Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, третя особа: Оріхівська державна нотаріальна контора Запорізької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 09 вересня 2007 року помер її батько [PERSON], [INFO]. Здня його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок літ. «А», сіней літ. «а», загальною площею 53,5 кв.м., басейну літ. «Б», літньої кухні літ. «В», гаражу літ. «Г», погрібу літ. «п-г», колодязю літ. «К», вбиральні літ. «К», вбиральні «Д», паркану № 1, який розташований за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с. Мала Токмачка, вул. Шевченка, буд. 137, про що було заведено спадкову справу № 146/2008. Спадкоємцями першої черги за законом відповідно до статті 1261 ЦК України є діти позивача, а саме [PERSON], [PERSON]. Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 25.03.2010 року [PERSON] було усунуто від права на спадщину, яка відкрилася в день смерті [PERSON], а саме 09.09.2007 року. 01.08.2017 року після звернення до Оріхівської державної нотаріальної контори з проханням видати Свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок розташований за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с. Мала Токмачка, вул. Шевченка, буд. 137 - Державним нотаріусом було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.08.2017 р. за № 700/02-31 у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на право приватної власності на вказаний житловий будинок. У відповідності до вказаної Постанови, нотаріусом було відмовлено мені у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 09 вересня 2007 року [PERSON], [INFO], посиланням на розділ 2, глави 10, п. 4, п.п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, де зазначено, що видача Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. У зв'язку з тим, що Позивачем не було надано державному нотаріусу правовстановлюючого документу на вищевказаний житловий будинок, це слугувало підставою, для прийняття нотаріусом даного рішення. Однак надати правовстановлюючі документи на житловий будинок розташований за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с. Мала Токмачка, вул. Шевченка, буд. 137 не було можливо через те, що як з'ясувалося померлий гр. [PERSON], ще за життя не зареєстрував у передбаченому чинним законом в той час належний йому житловий будинок, а в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім'я померлого відсутня можливість видати Свідоцтво про право на спадщину за законом. Відтак, їй було рекомендовано звернутися до суду, бо іншим способом неможливо захистити своє прав на спадщину у вигляді житлового будинку № 137 розташованого по вул. Шевченка в с. Мала Токмачка, Оріхівського району, Запорізької області. Враховуючи вищевикладене, позивач прохає визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який складається з: житлового будинку літ. «А», сіней літ. «а», загальною площею 53,5 кв.м, басейну літ. «Б», літньої кухні літ. «В», гаражу літ. «Г», погребу літ. «п-г», колодязю літ. «К», вбиральні літ. «Д», паркану №1, розташованих за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с. Мала Токмачка, вул. Шевченка, буд. 137. Ухвалою суду від 28.09.2018 року було замінено первісного відповідача по справі Малотокмачанську сільську раду Оріхівського району Запорізької області на належних відповідачів - [PERSON], [PERSON], рідних сестер позивача [PERSON]. В судове засідання позивач та її представник не зявилися, до суду надали заяву про розгляд справи без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягають. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами аудіо запису не здійснювалось. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.09.2007 року помер [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданого 12.09.2007 року виконкомом Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області серії 1-ЖС № 088971. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с. Мала Токмачка, вул. Шевченка, 137. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до\~ст. 1261 ЦК України\~спадкоємцями спадщини першої черги, на момент відкриття спадщини, а саме на 09.09.2007 року (і щодо цього не має заперечень від учасників справи), що відкрилася після померлого [PERSON] є: донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 07.10.1958 року серії II-ЯР №118825, запис № 73, свідоцтвом про одруження від 28.01.1997 року, серії І-ЖС № 005857, донька [PERSON], донька [PERSON], син [PERSON] та дружина [PERSON]. Згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України \~обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 25.03.2010 року [PERSON] було усунуто від права на спадщину, яка відкрилася в день смерті [PERSON], а саме 09.09.2007 року. Враховуючи те, що рішення суду 25.03.2010 року щодо усунення [PERSON] від спадщини, яка відкрилася в день смерті [PERSON] набрало законної сили 04.04.2010 року, самим [PERSON] дані обставини не спростовані, суд вважає ці обставини такими, що не потребують доказуванню. Крім того, відповідно до свідоцтва про смерть від 05.05.2012 року, серії І-ЖС №231290, виданого виконавчим комітетом Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, [PERSON] померла 01.05.2012 року. Таким чином, на момент розгляду даної цивільної справи, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його доньки - [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Позивач у передбачені\~ст. 1270 ЦК України\~строки\~звернулася до державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом як спадкоємець першої черги, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.08.2017 року за № 700/02-31. [PERSON] та [PERSON] не приймали спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживали окремо від спадкодавця і у визначений законом шестимісячний строк не зверталися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, та не бажають приймати спадщину, що підтверджується також наданою до суду заявою, в якій вказано, що вони, як відповідачі по справі, визнають позовні вимоги в повному обсязі. Згідно ч.1\~ст.1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач звернулася до Оріхівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який розташований за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с. Мала Токмачка, вулиця Шевченка, буд. 137. 01.08.2017 року постановою про відмову у вчинення нотаріальної дії завідувачем державної нотаріальної контори [PERSON] [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлого 09 вересня 2007 року гр. [PERSON], у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с. Мала Токмачка, вулиця Шевченка, буд. 137. Судом встановлено, що відповідно довідки Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 20.11.2017 року № 1318 померлий [PERSON], [INFO], був зареєстрований за адресою: [INFO] та утримував його у належному стані аі сплачував усі платежі по день смерті 09.09.2007 року. Згідно довідки Малотокмачанської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 20.11.2017 року № 1319 житловий будинок, що знаходиться за адресою: Запорізька область, с. Мала Токмачка, вул. Шевченка, буд. 137 належить померлому [PERSON], згідно запису погосподарської книги № 6 за (2010-2015 роки). Згідно копії технічного паспорту, виданого КП «Імпульс» Пологівської районної ради, інвентаризаційна справа № 567, право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок розташований за адресою: Запорізька область, с. Мала Токмачка, вул. Шевченка, буд. 137 не зареєстровано. Відповідно до ч. 3. ст. 3\~Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. З зазначеного\~Закону\~права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. Станом на час набуття спадкодавцем спадкового майна були чинними Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, а також Перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджені заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року. Зазначені нормативні акти передбачали обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК\~та\~Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві. Судом встановлено, що позивач прийняла спадщину за законом, але оформити своє право на спадщину позивач не може, оскільки право власності на житловий будинок було зареєстроване за [PERSON] на паперових носіях у погосподарській книзі Малотокмачанської сільської ради і за свого життя не провів перенесення цього запису до електронного реєстру прав власності на нерухоме майно. Статтею 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна за заповітом або за законом відповідно до\~ст. 1217 ЦК України. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичноїособи,яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.3\~ст.1296 Цивільного кодексу України, передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Пленум Верховного Суду України в пункті 23\~постанови від 30 травня 2008 року№ 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~роз'яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Оскільки право власності набувається з підстав встановлених цивільним законодавством, суд вважає, що спосіб, визначений позивачем поновити порушене право власності спадкоємця передбачений законом, інші спадкоємці першої черги за законом, у яких залишилося право на спадщину, заявлені позивачем позовні вимоги визнають у повному обсязі, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved