Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

27.04.2016 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Позивачка [PERSON] при судовому розгляді справи позов підтримала. Пояснила, що житловий будинок №8 по вул. Східній в м. Миргороді вона придбала за особисті кошти 04 квітня 2008 року на підставі договору купівлі-продажу. Відповідач [PERSON] був зареєстрований в належному їй житловому будинку влітку 2008 року на підставі угоди, про тимчасове проживання, яка втрачена, а тому надати її суду вона не може. Шлюб з відповідачем [PERSON] вони зареєстрували в серпні 2009 року, а рішенням Миргородського міськрайонного суду від 15 січня 2015 року шлюб між ними було розірвано. Відповідач [PERSON] проживав в належному їй житловому будинку до січня 2015 року, але оскільки не проводив оплати комунальних послуг, то газ та електрику було відключено, зважаючи на що відповідач залишив житловий будинок, забравши всі належні йому речі, виїхавши на інше місце проживання. В будинок після виїзду, відповідач не намагався вселитися, але періодично приходив влаштовував сварки. Зважаючи на викладене, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування належним їй на праві власності житловим будинком №8, що знаходиться по вул. Східній в м. Миргороді. Представник позивачки адвокат [PERSON] позов підтримав. Пояснив, що відповідач [PERSON] добровільно залишив спірне житло в січні 2015 році забравши всі належні йому речі. До цього проживав в будинку на підставі угоди. Зважаючи на викладене, просить суд на підставі положень ст. 167 ЖК України визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком №8 по вул. Східній в м. Миргороді, що належить позивачці на праві приватної власності. Відповідач [PERSON] позов не визнав та в його задоволенні просив відмовити. Пояснив, що житловий будинок розташований в м. Миргороді по вул. Східній №8 був придбаний на їхні спільні з позивачкою кошти, оскільки з 2004 року вони проживали спільно однією сімєю без реєстрації шлюбу, який був зареєстрований влітку 2009 року Дійсно він був зареєстрований в будинку на підставі договору найму, який у нього відсутній. Зараз в будинку проживають батьки позивачки та перешкоджають йому в нього вселитися. Відповідачка проживає в [INFO]. Весною 2015 року в будинку відрізали електрику, але газопостачання не припиняли. В жовтні 2015 року він виїхав з житлового будинку №8 по вул. Східній в м. Миргороді на роботу в іншу місцевість та з жовтня 2015 року по березень 2016 року житловий будинок не відвідував та в ньому не проживав. Іншого житла у власності не має. На даний час винаймає квартиру, але в житловому будинку наявне належне йому майно, а саме речі придбані на їхні спільні з позивачкою кошти: меблі, телевізор, пральна машинка. Він бажає жити в спірному будинку та вважає, що має на це право, але йому перешкоджають вселитися в житло. Представник третьої особи Управління державної міграційної служби Полтавської області будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду справи в судове засідання не зявився. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що позивачка [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 04 квітня 2008 року є власницею житлового будинку №8 по вул. Східній в м. Миргороді (а.с.4). В належному їй житловому будинку значиться зареєстрованим на підставі договору найму з 19 липня 2008 року відповідач [PERSON], що вбачається з витягу з домової книги (а.с.3). З довідки голови вуличного комітету вбачається, що відповідач [PERSON] не проживає в житловому будинку №8 по вул. Східній в м. Миргороді з січня 2015 року (а.с.8). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Миргородського міськрайонного суду від 15 січня 2015 року (а.с.9). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є головою вуличного комітету та може посвідчити, що відповідач [PERSON] з лютого 2015 року не проживає в житловому будинку №8 по вул. Східній в м. Миргороді, всі належні йому речі вивіз з будинку та особисто їй розповідав про це в березні 2016 року. Ніхто йому не чинив жодних перешкод у вселенні в будинок. З жовтня 2015 року в спірному житловому будинку проживають батьки позивачки. Їй відомо, що в лютому чи березні 2016 року відповідач приходив в будинок, але не вселятися. Він намагався забрати не належні йому речі, внаслідок чого викликалися працівники поліції. Свідок [PERSON]Є суду пояснила, що з зими 2015 року позивачка проживає [INFO], а в спірному будинку на даний час проживають її батьки. Відповідач проживав в будинку до розірвання шлюбу. Чи є в будинку належні відповідачеві речі вона не знає. Свідок [PERSON] суду пояснила, що позивачка [PERSON] її дочка. Шлюб між дочкою та відповідачем [PERSON] розірвано. Відповідач не проживає в будинку по вул. Східній №8 в м. Миргороді з січня 2015 року. Всі належні йому речі вивіз з будинку в березні 2015 року. З того часу неодноразово приходив в будинок, але не з метою вселення, а лише влаштовував скандали та намагався забрати речі, що йому не належать, зважаючи на що ними викликалися працівники поліції. Згідно ст. 156 ч.4 ЖК України до членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині 2 ст. 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідачем [PERSON] не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що житловий будинок придбаний на спільні з позивачкою кошти, що в ньому маються належні йому речі, що йому створювалися перешкоди у вселенні в будинок. Навпроти, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в житловому будинку №8 по вул. Східній в м. Миргороді з січня 2015 року, добровільно виїхав з будинку забравши всі належні йому речі, зважаючи на що його слід визнати таким, що втратив право на користування спірним житловим приміщенням з часу вибуття, тобто саме з січня 2015 року, а не з листопада 2014 року, як просить позивачка в позові, зважаючи на що позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial