Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

28 березня 2019 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа Чечелівський відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в особі старшого державного виконавця Твердохліб Н.П. про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, якою просила стягнути з відповідача суму у розмірі 12954 грн. 80 коп., з яких 2811 грн. 00 коп. три відсотки річних, а також 10143 грн. 80 коп. інфляційні втрати; стягнути з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09.10.2017 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості та процентів було задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму основного боргу в розмірі 76914 грн. 63 коп., три відсотки річних у розмірі 1011 грн. 18 коп., а разом 77\~925 грн. 81 коп. Рішення набрало законної сили та видано виконавчий лист. Старшим державним виконавцем Чечелівського ВДВС міста Дніпро ГТУЮ у Дніпропетровській області Твердохліб Н.П. 23.01.2018 року відкрито виконавче провадження. Строк на добровільне виконання боржником рішення суду державним виконавцем не надавався. Державним виконавцем 24.01.2018 року винесено постанову про арешт майна боржника. Також 01.02.2018 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. На виконання постанови державного виконавця від 01.02.2018 року, роботодавець боржника ФОП [PERSON] , здійснила відрахування коштів до ДВС із заробітної плати боржника на загальну суму в 5193 грн. 60 коп. Сплата боргу відбувається не значними частинами та впродовж значного періоду часу. З огляду на те, що повернення боргу в цілому за рішенням суду може зайняти значний проміжок часу, позивач не може вважати, що її права буде відновлено в повній мірі, у зв`язку з чим вимушена звернутись до суду. Представник позивача адвокат Григоренко В.О. в судове засідання не з`явився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи Відповідач в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про дату розгляду справи була належним чином повідомлена, відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не надала, тому суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи в її відсутність, неповідомлення відповідача про причини неявки до суду, відсутність відзиву відповідача на позов, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним. Встановлено, що [PERSON] 03.12.2016 року отримала від [PERSON] завдаток за квартиру в сумі три тисячі доларів США за продаж квартири та зобов`язувалась оформити договір купівлі-продажу, відповідно до цього була складена розписка. У подальшому, договір купівлі-продажу квартири між сторонами укладено не було. Таким чином, передані позивачем відповідачу кошти є авансом, який підлягає поверненню позивачу. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2017 року було задоволено позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості та процентів, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму основного боргу в розмірі 76914 грн. 63 коп.; три відсотки річних у розмірі 1011 грн. 18 коп., а разом 77925 грн. 81 коп. Рішення набрало законної сили 28.11.2017 року (арк.с.7-9). Як вбачається з матеріалів справи, старшим державним виконавцем Чечелвського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Твердохліб Н.П. 23.01.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження згідно виконавчого листа № 204/3208/17, виданого 30.11.2017 року (арк.с.10). 24.01.2018 року старшим державним виконавцем Чечелвського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Твердохліб Н.П. винесено постанову про арешт майна боржника, згідно якою постановлено накласти арешт на все майно [PERSON] (арк.с.11). Старшим державним виконавцем Чечелвського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Твердохліб Н.П. 01.02.2018 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника згідно якої постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника, що тримує дохід у ФОП [PERSON] , у розмірі 20 відсотків до виплати загальної суми боргу (арк.с.12-13). Як вбачається з розпоряджень № 55599235 на виконання Постанови державного виконавця від 01.02.2018 року, роботодавець боржника ФОП [PERSON] здійснила відрахування коштів до ДВС з заробітної плати боржника на загальну суму в 12171 грн. 16 коп., з яких перераховано [PERSON] в сумі 5233 грн. 61 коп. (арк.с.14-20). Згідно зі\~статтею 625 ЦК України,\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Оскільки\~стаття 625 ЦК України\~розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5\~ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою\~статті 625 ЦК України\~нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. При обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні. 3% річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Дана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року справа № 373/2054/16-ц. Згідно за ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Розрахунок 3% річних провадиться за загальним правилом, з наступного дня за днем набрання чинності рішення суду у справі № 204/3208/17, тобто з 29.11.2017 року, з урахуванням повернутих в рамках ВП № 55599235 коштів. Отже, 3% річних розраховуються з урахуванням боргу: 1) станом на 29.11.2017 року по 15.04.2018 року за боргом в сумі 76914,63 грн. 76\~914,63 грн. х 138 днів х 3 : 100 : 365 =\~ 872,40 грн.; 2) станом на 16.04.2018 року по 10.05.2018 року за боргом в сумі 76366,91 грн. 76\~366,91 грн. х 25 днів х 3 : 100 : 365 =\~156,91 грн.; 3) станом на 11.05.2018 року по 12.06.2018 року за боргом в сумі 74723,74 грн. 74\~723,74 грн. х 33 днів х 3 : 100 : 365 =\~202,67 грн.; 4) станом на 13.06.2018 року по 24.09.2018 року за боргом в сумі 74176,02 грн. 74\~176,02 грн. х 104 днів х 3 : 100 : 365 =\~634,05 грн.; 5) станом на 25.09.2018 року по 28.10.2018 року за боргом в сумі 73628,3 грн. 73\~628,3 грн. х 34 днів х 3 : 100 : 365 =\~205,75 грн.; 6) станом на 29.10.2018 року по 22.11.2018 року за боргом в сумі 73080,58 грн. 73\~080,58 грн. х 25 днів х 3 : 100 : 365 =\~150,16 грн.; 7) станом на 23.11.2018 року по 02.01.2019 року за боргом в сумі 72532,86 грн. 72\~532,86 грн. х 41 днів х 3 : 100 : 365 =\~244,42 грн.; 8) станом на 03.01.2019 року по 28.03.2019 року за боргом в сумі 71985,14 грн. 71\~985,14 грн. х 85 днів х 3 : 100 : 365 =\~ 502,90 грн. Всього, за розрахунком 2969 грн. 26 коп. у якості 3% річних (872,40 грн. +156,91 грн. +202,67 грн. +634,05 грн. +205,75 грн. +150,16 грн. +244,42 грн. +502,90 грн. =2969 грн. 26 коп.). Проте, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Тому, з урахуванням зазначеного, та виходячи з вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, розмір 3\~%\~річних,\~згідно розрахунку\~позивача,\~складає 2811 грн. 00 коп., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. В частині позивних вимог про стягнення нарахованого позивачем встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, суд приходить до наступного. Згідно ч.2\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Позивач просив стягнути 10143,80 грн. інфляційних втрат з листопада 2017 року по березень 2019 року. Інфляційні втрати є способом захисту майнових прав і інтересів кредитора, що полягає у відшкодуванні йому матеріальних втрат від знецінення коштів у результаті інфляційних процесів, і гарантують отримання компенсації від боржника за використання утримуваних ним грошових коштів за весь час прострочення в їх сплаті. Згідно даних статистики України, з листопада 2017 року по березень 2019 року інфляційні втрати складали: у листопаді 2017 року 100,9; у грудні 2017 року 101,0; у січні 2018 року 101,5; у лютому 2018 року 100,9; у березні 2018 року 101,1; у квітні 2018 року 100,8; у травні 2018 року 100,0; у червні 2018 року 100,0; у липні 2018 року 99,3; у серпні 2018 року 100,0; у вересні 2018 року 101,9; у жовтні 101,7; у листопаді 2018 року 101,4; у грудні 2018 року 100,8; у січні 2019 року 101,0; у лютому 2019 року 100,5; у березні 2019 року 100,9. Проте, з матеріалів справи вбачається, що на користь позивача були перераховані кошти, а саме: у квітні 2018 року 851,84 грн.; у травні 2018 року 547,72 грн.; у червні 2018 року, у липні 2018 року та у серпні 2018 року 1643,17 грн.; у вересні 2018 року 547,72 грн.; у жовтні 2018 року 547,72 грн.; у листопаді 2018 року 547,72 грн.; у січні 2019 року 547,72 грн. Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених\~ст. 625 цього Кодексу, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Тобто, необхідно розраховувати інфляційні втрати в період з 29.11.2017 року по березень 2018 року включно, а також за грудень 2018 року, лютий 2019 року та березень 2019 року. Для розрахунку індексу інфляції судом застосована наступна формула: сукупний індекс інфляції = ІІ 1(індекс інфляції за 1 місяць/100) х ІІ 2 (індекс інфляції за 2 місяць /100) х ……… ІІ (індекс інфляції за останній місяць / 100). Сукупний індекс інфляції за період з 29.11.2017 року по березень 2018 року включно, а також за грудень 2018 року, лютий 2019 року та березень 2019 року = ( 100,9 : 100) х (101,0 : 100) х (101,5 : 100) х ( 100,9 : 100) х (101,1 : 100) х (100,8 : 100) х ( 100,5 : 100) х (100,9 : 100) = 1,067. Сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції = 76\~914,63 грн. х 1,067 = 82\~067,91 грн. Сума інфляції = (сума заборгованості з урахуванням індексі інфляції х процент інфляції) сума боргу. Таким чином, сума інфляції складає = 82\~067,91 грн. - 76\~914,63 грн. = 5\~153,28 грн. А отже, сума інфляційних втрат складає 5153,28 грн., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. В іншій частині позивних вимог слід відмовити. Таким чином, усього з відповідача на користь позивача належить стягнути: 2811 грн. - 3% річних; 5153,28 грн. інфляційні втрати, а разом 7964,28 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 768,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial