Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

28.08.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особистою власністю житлового будинку з господарчими спорудами №11 по вул.Народній в м.Кривому Розі та земельної ділянку площею 0,1000 га. за вказаною адресою. Вказує, що будинок та земельна ділянка є її особистим а не спільним з відповідачем майном, з яким вона перебувала в шлюбі з 22.11.2011 р. До купівлі спірного будинку 29.10.2013 р., вона в той же день, в того ж нотаріуса, продала належне їй за договором дарування домоволодіння №31 по вул.Чавунна в м.Кривому Розі, та за ці грошові кошти придбала спірний будинок. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, уточнила, що будинок по вул.Чавунній вона продала [PERSON] за 13000 доларів США, та саме за ці гроші купила спірний будинок, що відомо [PERSON], який був присутній при угоді, не працював, ніякого доходу не мав. Відповідач [PERSON] який перебуває під вартою в Криворізькій УВП, направив до суду заперечення проти позову, без конкретних пояснень які бажав надати в судовому засіданні. Вислухавши позивача, свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини між сторонами регулюються ст.ст.60, 61, 71 ч.1-5 Сімейного Кодексу України згідно норм яких майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, вони мають рівні права на вказане майно. Згідно ст.57 ч.1 п.п.2, 3 Сімейного кодексу України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування, або за кошти які належали їм, йому особисто. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.11.2011 р. що підтверджується свідоцтвом про шлюб а.с.7. За період шлюбу 29.10.2013 р. за договором купівлі продажу [PERSON], яка виступала покупцем, придбала у [PERSON] житловий будинок з господарчими спорудами №11 по вул.Народній в м.Кривому Розі та земельної ділянку площею 0,1000 га. для обслуговування вказаного будинку за 87040 грн., своє право власності зареєструвала в Державному реєстрі речових прав а.с.4-5. Угода посвідчена приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано в реєстрі за №1228. Судом також встановлено нотаріально посвідченим договором купівлі продажу, що 29.10.2013 р. [PERSON] за договором купівлі-продажу купила у [PERSON] за 55500 грн. домоволодіння №31 по вул.Чавунній в м.Кривому Розі в м.Кривому Розі, набувши право власності. Вказане домоволодіння належало [PERSON] на підставі договору дарування від 30.12.2003 р., тобто було особистою власністю позивача. Допитана судом свідок [PERSON] підтвердила купівлю будинку саме у [PERSON] передачу їй грошей в сумі 13000 доларів США безпосередньо перед угодою в нотаріуса. Вказує що при угоді був присутній [PERSON], та за ці гроші в того ж нотаріуса [PERSON] уклала угоду по купівлі будинку по вул.Народній. Таким чином гроші виручені [PERSON] від продажу будинку по вул.Чавунній в сумі 55500 грн. за змістом договору були її особистою власністю, та суд вважає що саме ці гроші були витрачені на купівлю спірного будинку вартість якого за договором згідно оцінки становить 57000 грн., та дає суду підстави для задоволення позову виходячи з наступного: 1. Продаж будинку по вул.Чавунній відбувався в один день 29.10.2013 р. з купівлею будинку по вул.Народній. 2. Обидві угоди купівлі-продажу посвідчено одним приватним нотаріусом нотаріусом [PERSON] 3. Виходячи з нотаріального реєстрового номеру договору купівлі-продажу будинку по вул.Чавунній №1226, спочатку був проданий саме цей будинок, після чого був придбаний [PERSON] спірний будинок по вул.Народній за реєстровим №1228. 4. Суми отримана від продажу подарованого будинку майже дорівнює сумі сплаченій позивачем при купівлі спірного будинку. Заперечення відповідача, які [PERSON] не виклав в своєму поясненні не можуть бути оцінені судом. Згідно норм ст.76 ч.4 ЦПК України - якщо особа, яка бере участь у справі, перебуває під вартою…, повістка та інші судові документи вручаються їй під розписку адміністрацією місця утримання особи, яка негайно надсилає розписку та письмові пояснення цієї особи до суду. Таким чином суд, по цивільному провадженню, не має повноважень на виклик відповідача який тримається під вартою, та проводить розгляд справи тільки на підставі його письмових пояснень. На підставі ст.57 ч.1 п.п.1,2, ст.ст.60, 61, 71 ч.1-5 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved