Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

27.10.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами до [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті Ради про позбавлення батьківських прав, зазначивши, що її син [PERSON] проживав без реєстрації шлюбу з відповідачем [PERSON] в [ADDRESS]. 30.04.2009 року [PERSON] народила доньку [PERSON], відповідач має статус одинокої матері. [PERSON] вела протиправний, асоціальний спосіб життя, була засуджена за тяжкі злочини, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу вживання опіоідів, перенесла токсичну енцефалопатію, у зв'язку з чим визнана інвалідом 2 групи. Відповідач з дня народження доньки не займалась її вихованням, дитина весь час проживала та знаходилась на утриманні позивача, тому позивач просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та посилаючись на обставини викладені в позові, просила суд його задовольнити, позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради Виноградов Д.В. позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити в повному обсязі. Прокурор Ковтун Н.В. позовні вимоги підтримала та просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася про час та місце розгляду справи була повідомлена, причин неявки суду не повідомила. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.5 копія свідоцтва про народження). Відповідно рішення Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради від 16.03.2011 року [PERSON] є опікуном малолітньої [PERSON], [INFO]. (а.с.3-4 копія рішення). Згідно акту від 13.08.2014 року та медичного висновку відповідач [PERSON] є інвалідом другої групи. (а.с.10 копія акта, а.с.11 копія медичного висновку). Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.10.2010 року [PERSON] засуджена за ч.3 ст.15, ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. ( а.с.7-8 копія вироку). Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] №8/22-956 від 24.12.2014 року виконком Довгинцівської районної у місті ради в інтересах дитини вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO], (а.с. 30-31 - висновок). Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. З наданих доказів суд вважає встановленим те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, після звільнення з місць позбавлення волі дитиною не цікавиться, не піклується про її здоров'я, не займається її вихованням та духовним розвитком, не цікавиться життям та здоров'ям дитини, а тому є всі підстави для позбавлення її батьківських прав. Отже, враховуючи встановлені обставини справи, які стверджують ухилення відповідача від належного виконання нею своїх обов'язків по вихованню дитини, приймаючи до уваги перш за все інтереси дитини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, що, у свою чергу, не суперечитиме нормам закону і не порушуватиме права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved