Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

28 листопада 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про припинення права власності на частку у спільному майні. В обґрунтування позову посилається на ті обставини, що їй на праві приватної власності належить 1/4 частина квартири [ADDRESS] у Лівобережному районі міста Маріуполя. Відповідачці в порядку спадкування, належить 1/4 частка тієї ж квартири. Третій особі [PERSON], яка є донькою позивачки , належить 1/2 частина квартири [ADDRESS] в Лівобережному районі міста Маріуполя. Відповідачка [PERSON] не проживає та ніколи не проживала в зазначеній квартирі. Вона є громадянкою [PERSON] та постійно проживає на території [PERSON] Федерації. Квартира [ADDRESS] складається з двох кімнат житловою площею 28,6 кв.м., загальною площею 43,8 кв.м. а тому виділити в натурі кімнату , яка б відповідала би належній відповідачці частці в праві загальної власності, площею 7,15 кв.м. житлової площі, не надається можливим. Враховуючи той факт, що відповідачка [PERSON] не проживає та ніколи не проживала в зазначеній квартирі, постійно проживає на території [PERSON] Федерації, має там постійне місце проживання, доля відповідачки в квартирі незначна, виділити її в натурі не можливо, позивачка [PERSON] просить суд припинити право власності відповідачки [PERSON] на 1/4 частину квартири [ADDRESS] та стягнути з неї на користь [PERSON] в рахунок компенсації вартості 1/4 частини квартири суму 24000 гривень. Визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS]. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] до суду не прибула, від неї поштою надійшла заява, посвідчена нотаріусом нотаріального округу міста Лангепас, [PERSON] Федерація,, якою вона просить розглядати справу за її відсутності, за участю її представника за довіреністю [PERSON] Із позовом згодна, не заперечує проти його задоволення та отримання її довіреною особою вартості ? частки квартири. Представник відповідача [PERSON], діюча на підставі довіреності, позовні вимоги визнала, просить справу розглядати за її відсутності, про що через канцелярію суду надала відповідну заяву, а також розписку про прийняття нею від позивача [PERSON] грошей в сумі 24000 гривень у рахунок компенсації вартості ? частки спірної квартири, які зобовязалась передати своїй довірительці [PERSON] Третя особа [PERSON] до суду не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши наданні докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про припинення права власності підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони у справі є співвласниками квартири [ADDRESS] в Лівобережному районі міста Маріуполя. Згідно свідоцтва про право власності виданого 4 грудня 1998 року Управлінням міського майна Маріупольської міської ради, квартира [ADDRESS] ( Меотиди) в місті Маріуполі належить [PERSON], та [PERSON]. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 листопада 2016 року посвідченого державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON], та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 74011921 від 25 листопада 2016 року, належить 1/4 частина квартири [ADDRESS]. ( а.с.10,11) [PERSON] на підставі договору дарування від 12 листопада 2004 року посвідченого державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON], та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Маріупольським бюро технічної інвентаризації, номер 5622902 від 29 листопада 2004 року, належить 1/2 частина квартири [ADDRESS] ( бульвар 50 років Жовтня) в місті Маріуполі. ( а.с.6,7) Згідно свідоцтва про смерть виданого 29 вересня 2009 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] помер 29 вересня 2009 року, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1356. ( а.с.27) Згідно листа завідуючої нотаріальної контори [PERSON] № 545/02-14 від 28 березня 2017 року, Спадщину за законом після померлого 29 вересня 2009 року [PERSON] прийняла [PERSON], [INFO], зареєстрована в [PERSON] Федерації, [ADDRESS], яка по теперішній час свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала. Спадщина складається з 1/4 частини квартири [ADDRESS] ( бульвар Меотиди) в місті Маріуполі. ( а.с.34-39). Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином відповідачка [PERSON] прийняла спадщину та є власником ? частки спірної квартири. Згідно технічного паспорту БТІ квартира [ADDRESS] ( бульвар 50 Років Жовтня) в місті Маріуполі складається з приміщень: жилих кімнат, площею 17,7, кв.м, та 10,9 кв.м, коридору площею 4,2 кв.м; кухні, площею 5,0 кв.м; вбиральні площею 1,1 кв.м., ванної кімнати площею 2,0 кв.м, вбудованої шафи площею 2,1 кв.м. а всього 43,8 кв.м, з яких 28,6 кв.м є жилою площею. ( а.с.8,9) Відповідно до ч.3 ст. 358 ЦПК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Судом встановлено, що виділити в натурі 1/4 частину квартири з утворенням окремих квартир, які б відповідали вимогам діючих будівельних норм, не уявляється можливим. Отже, квартира [ADDRESS], загальною площею 43,8 кв.м, складається з двох жилих кімнат площею 28,6 кв.м. Найменша жила кімната має площу 10,9 кв.м, що на 3,75 кв.м. більше ніж 1/4 частка. Відступ від частки у квартирі в розмірі 3,75 кв.м. є значним, що буде порушувати права інших співвласників, а тому квартира є неподільною в натурі. Також встановлено, що відповідачка [PERSON] є громадянкою [PERSON] Федерації, де постійно проживає протягом тривалого часу. За таких певних обставин, враховуючи, що квартира є неподільним, 1/4 частка, що належить [PERSON] є незначною, і не подільною, а спільне володіння та користування квартирою є неможливим, суд приходить до висновку про можливість припинення права власності [PERSON] на 1/4 частину квартири [ADDRESS]. Визначаючи розмір грошової компенсації за припинення права на частку в спільному майні, суд виходить з наступного. Як розяснено в абз. 3, 4 п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року „Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок, розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди судом по дійсній вартості будинку. При цьому, під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за якої він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза. Як зазначено у висновку про вартість майна наданого ПП «Капітал-експерт» від 24 листопада 2016 року, дійсна ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає 96\~000,00 гривен, а 1/4 частка відповідно 24 000,00 гривен. За змістом ч.2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі. Проти розміру оцінки вартості частини квартири не заперечувала. Вартість 1/4 частки квартири [ADDRESS] в розмірі 24\~000 гривні, отримала, про що склала розписку, яку надала суду. Оскільки право власності [PERSON] на 1/4 частину спірної квартири припиняються у звязку зі сплатою [PERSON] грошової компенсації цієї частки, право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] має бути визнано за [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Позивачем [PERSON], під час звернення до суду із позовом до [PERSON] про припинення права часткової власності на квартиру було сплачено судовий збір в розмірі 551,20 гривень, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у звязку з задоволенням її позовних вимог у повному обсязі. На підставі ст. ст. 358, 364, 365, 1296 ЦК України, п.6 Постанови верховного Суду України № 7 «Про застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на жилий будинок», п. 14 Постанови № 20 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»,

Outcome: approved