Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

28 травня 2015 року позивач звернувся до Маловисківського районного суду Кіровоградської області із зазначеною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 09 лютого 2011 року Смолінською селищною радою Маловисківського району Кіровоградської області, актовий запис\~ № 3 та стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини\~ всіх видів заробітку на дитину, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму\~ щомісячно до досягнення ним повноліття, з дня звернення з позовом до суду. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що шлюб виявився невдалим, причиною розпаду сім'ї стало несумісність характерів,\~ різні погляди на життя, а також те, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини. Після фактичного припинення шлюбних відносин відповідач не надає їй матеріальну допомогу на утримання дитини, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини. У судове засідання сторони, повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, не зявились. Позивач звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі, після розірвання шлюбу виявила бажання залишити шлюбне прізвище «Єгорова», не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повідомлений належним чином (у відповідності до ст.ст. 74 76 ЦПК України), судові повістки про виклик в судові засідання не отримував, достеменно знаючи, що в суді розглядається вказана справа, не повідомив про причини своєї неявки, належне повідомлення осіб, які беруть участь у справі є обовязковим (ст. 158 ЦПК України), у разі неповідомлення суду про причини неявки у судове засідання вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин (ч. 2 ст. 77 ЦПК України), участь у справі є процесуальним правом таких осіб (ст. 27 ЦПК України), а згідно за ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належить змагальність сторін та доведення суду\~ переконливості своїх доводів (повідомлення про судове засідання є елементом змагальності та обовязком суду),\~ тому, на думку суду, неявка відповідача в судове засідання та неповідомлення ним про причини своєї неявки свідчить проте, що відповідач розпорядився своїми процесуальними правами шляхом не брати участь у судовому засіданні та не користуватися наданими йому процесуальними правами ( передбаченими ст.ст. 11, 27, 31, 60, 128, 131, 158, 168 ЦПК України). Згідно ст. 224 ЦПК України суд, зі згоди представника позивача, проводить\~\~ заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 09 лютого 2011 року Смолінською селищною радою Маловисківського району Кіровоградської області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище після реєстрації шлюбу якої «Єгорова», актовий запис\~ № 3, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 7). Від спільного подружнього життя у сторін народилась дитина: син [PERSON], [INFO], позивач та відповідач є батьками дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). Як вбачається з позовної заяви,\~ подружнє життя сторін у справі виявилося невдалим,\~ сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, зокрема позивача, що має істотне значення. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. З урахуванням вищевикладеного та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки позивач не бажає перебувати у шлюбі, а примушування до шлюбу не допускається збереження шлюбу суперечить його інтересам, при цьому також враховується, що відповідачем жодних заперечень на позовну заяву не подано. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів, то судом встановлено наступне. Спільна дитина сторін: син [PERSON], [INFO], знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~\~ Постановою Верховної ради України\~\~ № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 рок та набула чинності для України\~\~ 27 вересня 1991 року, держави-учасниці визнають\~ право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину\~\~ несуть основну відповідальність\~\~ за забезпечення\~\~ в межах своїх здібностей\~\~ і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини . Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України у постанові від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо стягнення аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатні чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, аналогічні вимоги передбачені і ч. 1 ст. 182 СК України. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При визначені розміру аліментів, суд враховує, що обовязок по утриманню дитини, нормами діючого законодавства покладається на обох батьків. З урахуванням обставин справи, суд вважає правильним стягнути з [PERSON] на користь позивача на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) на дитину, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з 28 травня 2015 року. Разом з цим, суд вважає за належне розяснити сторонам, що відповідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати, а якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved