Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

28.01.2021 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Провадження у справі відкрито 01.02.2021 р. Підготовчі судові засідання були призначені на 01.03.2021 р., 11.03.2021. Справу призначено до розгляду ухвалою суду від 11.03.2021 р. Короткий зміст вимог позовної заяви Позовні вимоги позивач обґрунтовував наступним. Вона, [PERSON] є опікуном своїх онучок, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Їх матір`ю є [PERSON] , відповідач по справі. Відповідач вихованням та розвитком дітей не займається, була засуджена, звільнена з державної установи після відбування покарання. [PERSON] також не займається навчанням дітей, не забезпечує їх матеріально, є байдужою до дітей, не працює, зловживає алкогольними напоями. Весь час вихованням дітей та їх забезпеченням займається позивач, а тому, в інтересах дітей, просить позовні вимоги задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав у відношенні обох дітей (а.с. 34-36). Відповідач відзив за позовом не надала. Процедура судового розгляду Прокурор належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Сторони та представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином (а.с. 60,64,66). Позивач надала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 61), відповідач згідно поданої письмової заяви (а.с. 48) позов визнає,не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Представник третьої особи орган опіки та піклування (служба у справах дітей) Комарської сільської ради надали також письмові заяви, у яких просять справу розглядати без їх участі, просили позовні вимоги задовольнити (а.с. 49,65). Інші представники третіх осіб будь-яких заяв, клопотань, у тому числі про відкладення розгляду справи, суду не надали. Враховуючи можливість розгляду справи за відсутністю сторін та третіх осіб, відповідно до наданих заяв та відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України (стосовно осіб, від яких не надійшло заяв про розгляд справи за їх відсутністю) суд вважає за необхідне розглянути справу без їх участі. В справі достатньо даних для прийняття законного та обґрунтованого рішення за відсутності вказаних осіб. Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно зі свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батько дітей записаний відповідно до положень ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 11,12). Розпорядженням Великоновосілківської РДА від 11.10.2016 р. № 203 дітям [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с. 29). Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 15.11.2016 р. № 226, над малолітніми [PERSON] та [PERSON] встановлено опіку та опікуном призначено [PERSON] , у зв`язку з тим, що мати дітей відбуває покарання у місцях позбавлення волі (ухвала апеляційного суду Донецької області від 05.10.2016 р., єдиний унікальний номер 220/1117/16-к) (а.с. 27-28). Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 18.01.2017 р. стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання її малолітніх дітей, [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією виконавчого листа по справі № 220/2304/16-ц (а.с. 23). Згідно позовної заяви, позивачем зазначено, що матеріально відповідач дітей не утримує, зазначене підтверджується довідкою про доходи від 10.12.2020 р. № 1-53393234 (а.с. 14), згідно якої у період з січня 2020 р. по листопад 2020 р. відповідач аліменти на утримання дітей не сплачує. Така інформація відповідачем не оспорюється та не спростовується, а тому суд вважає встановленим вказане. Згідно пояснень відповідача, наданих виконкому Комарської сільської ради 09.07.2020 р., вона не має можливості взяти дітей, оскільки не має постійної роботи, проживає зі співмешканцем, на той час просила не позбавляти її батьківських прав (а.с. 13). Діти на час розгляду справи судом проживають разом із позивачем, [PERSON] (згідно тексту), що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 642 від 24.11.2020 р. І, хоча вказаний документ містить помилку у написанні прізвища [PERSON] , суд вважає такий доказ достовірним, він не оспорюється відповідачем та третіми особами. Факт проживання дітей разом із позивачем, [PERSON] підтверджується вказаною довідкою та не спростовується дослідженими нижче доказами (а.с. 5, 26). Згідно акта обстеження умов проживання позивача за адресою: [ADDRESS] , умови проживання задовільні, є необхідна кімната для дітей, два ліжка, створені умови для навчання та виховання дітей; за цією адресою проживають разом із позивачем [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; вихованням дітей займається бабуся, мати проживає окремо (а.с. 56-57). Правильною назвою вказаної вулиці є - [ADDRESS] , але вказана помилка в акті не спростовує його змісту. [PERSON] навчається у 6 класі Комарської ЗОШ І-ІІІ ступенів Великоновосілківської районної ради Донецької області, що підтверджується довідкою № 106 від 25.11.2020 р. (а.с. 24). Згідно даних характеристики, дитина систематично відвідує школу, має охайний вигляд, добре навчається, без поважних причин заняття не пропускає, стосунки з опікуном гарні, відверті, врівноважені, опікун бере активну участь у вихованні дитини, завжди відвідує батьківські збори, консультується з класним керівником (а.с. 18). [PERSON] навчається у 4 класі Комарської ЗОШ І-ІІІ ступенів Великоновосілківської районної ради Донецької області, що підтверджується довідкою № 107 від 25.11.2020 р. (а.с. 25). Згідно даних характеристики, дитина систематично відвідує школу, має охайний вигляд, навчається не в повну міру своїх сил, виховується в неповній родині, відношення доброзичливі, дружелюбні, приділяється належна увага вихованню дитини (а.с. 19). Зі вказаних характеристик на дітей (а.с. 18,19), можна зробити висновок, що саме позивачем приділяється належна увага вихованню та навчанню дітей, даних про участь відповідача у шкільному житті дітей суду не надано, а отже, суд приходить до висновку, що відповідач не приділяє уваги навчанню та вихованню малолітніх дітей, не цікавиться їх долею та успіхами у навчанні. Вказане відповідачем не спростовано. Щодо способу життя відповідача, судом встановлено наступне. 05.11.2019 р. відповідач була звільнена з місць позбавлення волі після відбуття строку покарання (а.с. 16). Як вбачається з акту обстеження умов проживання відповідача від 16.04.2020 р. за адресою: [ADDRESS] , в цілому житлові умови відповідають санітарним нормам, міститься окрема дитяча кімната, є двоярусне ліжко. Мати зазначила, що відвідує дітей у опікуна. Суд звертає увагу, що у даному акті встановлено, що дитячих речей та взуття немає, що у сукупності з іншими дослідженими судом доказами свідчить про те, що діти не проживають із матір`ю, не відвідують її (а.с. 15). Станом на 29.01.2021 р. відповідач, будучи зареєстрованою за адресою [ADDRESS] , фактично мешкає у [ADDRESS] (а.с. 33). Відповідно до характеристики на відповідача, [PERSON] від 29.07.2020 р., виданою Комарською сільською радою Великоновосілківського району Донецької області (а.с. 17), відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню своїх дітей, не виявляє щодо них піклування, не дбає про стан їх здоров`я, про їх харчування, не створює належних умов для проживання із нею дітей; часто вживає зі своїм співмешканцем спиртні напої, після чого між ними виникають конфлікти і бійки; веде споживацький спосіб життя, не бажаю працевлаштуватися; пріоритетних ціннісних орієнтацій не має, мати дітей з низькою педагогічною грамотністю. Як вбачається з відповіді Великоновосілківського районного центра зайнятості від 26.07.2020 р., відповідач на обліку в центрі зайнятості перебувала з жовтня 2014 року по червень 2015 року, станом на 28.07.2020 р. на обліку не перебуває, допомогу по безробіттю не отримує (а.с. 22). 23.02.2021 р. відповідач надала на ім`я Голови Комарської сільської ради заяву, у якій просила позбавити батьківських прав її відносно її доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в зв`язку з тим, що вихованням дітей не займається та вважає, що їм буде зручніше у її матері, [PERSON] (а.с. 50). Згідно заяви від 23.02.2021 р., відповідач відмовилась від проведення обстеження її умов проживання за адресою: [ADDRESS] , оскільки її співмешканець проти обстеження (а.с. 51). Великоновосілківською районної державною адміністрацією Донецької області 18.11.2020 р. прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , згідно якого, з метою захисту права та законних інтересів дітей, вважають доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 20-21). Службою у справах дітей Комарської сільської ради надано аналогічний висновок № 9 від 09.03.2021 р., згідно якого, з метою захисту права та законних інтересів дітей, вважають доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 53-55). Суд зазначає, що необхідності у заслуховуванні думки малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] немає, оскільки відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Згідно п.18 Постанови Пленуму №3, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках, при доведеності винної поведінки батьків, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Вказане узгоджується також і з правовим висновком, викладеним у постанові ВС від 06.05.2020 по справі № 753/2025/19, згідно якого позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. На суспільство та органи публічної влади має бути покладений обов`язок щодо здійснення особливого піклування про дітей, які не мають сім`ї, та про дітей, які не мають достатніх засобів існування. Бажано, щоб багатодітним сім`ям надавалася державна або інша допомога на утримання дітей. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова Пленуму №3) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Стаття 81 ЦПК України, передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведене, суд бере до уваги, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує дітей матеріально, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти. Зі вказаного, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, можна зробити висновок, що наявна вина у діях [PERSON] щодо невиконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідач не вжила жодних заходів щодо відшукання постійного місця роботи, надання мінімальної матеріальної допомоги дітям, не виявила бажання забрати дітей жити до себе, натомість сама просила позбавити її батьківських прав у відношенні до своїх дітей. Отже, змінити поведінку відповідача стосовно виховання дітей у кращу сторону неможливо, оскільки вона сама не має бажання її змінити. Суд погоджується з висновками Великоновосілківської РДА, Служби у справах дітей Комарської сільської ради, про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вважає такі висновки достатньо обґрунтованими та вмотивованими, заснованими на об`єктивному дослідженні та оцінці обставин життя відповідача та її дітей, відношення відповідача до виконання батьківських обов`язків щодо дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Підстави для застосування судом саме такого крайнього заходу, як позбавлення відповідача батьківських прав, позивачем доведені та є обґрунтованими. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, слід розцінювати як ухилення від виховання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] за наявності винної поведінки їх матері [PERSON] , свідомого нехтування нею своїми обов`язками. Висновки суду за результатами розгляду позову Враховуючи викладене, суд на підставі належним чином оцінених доказів, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, зокрема ставлення відповідача до своїх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , приходить до висновку про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Суд приймає до уваги винятковість обставин, вік малолітніх дітей, а також те, що основні інтереси дітей є надзвичайно важливими, позбавлення [PERSON] батьківських прав цілком відповідає найкращим інтересам малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Підстави для застосування судом саме такого крайнього заходу, як позбавлення відповідачів батьківських прав, позивачем доведені та є обґрунтованими. При цьому судом також враховано частину першу статті 3 Конвенції про права дитини, відповідно до якої першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, позовні вимоги стосовно позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд роз`яснює [PERSON] її право на поновлення батьківських прав, відповідно до положень ст. 169 Сімейного кодексу України. Щодо судових витрат Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки сторонами не заявляється вимог про стягнення судових витрат, вказане питання судом не вирішується.

Outcome: approved