Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

28 грудня 2018 року заявники звернулися до суду з названою заявою. Посилалися на те, що 10 квітня 1976 року між ними укладений шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Центрально - Міського району м. Макіївки, актовий запис №271. А 11 серпня 2003 року рішенням Центрально - Міського районного суду м. Макіївки шлюб розірвано. Заявник [PERSON] отримав свідоцтво про розірвання шлюбу від 13.06.2008 року серія [NUMBER]. А [PERSON] до органів ДРАЦ з рішенням суду про розірвання шлюбу не зверталась, свідоцтво про розірвання шлюбу не отримувала, оригінал рішення суду не зберігся, є лише копія. На даний час, відносини заявників налагодилися, вони мешкають однією сім'єю та мають намір повторно зареєструвати шлюб, але для реєстрації шлюбу необхідно надати документи, що підтверджують розірвання попереднього шлюбу. Отримати повторно копію рішення Центрально - Міського районного суду м. Макіївки про розірвання шлюбу неможливо, оскільки архів Центрально - Міського районного суду м. Макіївки залишився на тимчасово окупованій території. Звернувшись до Волноваського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із заявою про отримання свідоцтва про розірвання шлюбу, заявникам повідомили, що реєстрація розірвання шлюбу можлива лише при пред'явлені належним чином завіреної копії рішення суду про розірвання шлюбу. У зв'язку з викладеним, просили встановити розірвання шлюбу та поновити актовий запис. У судове засідання заявники, належним чином повідомлені про дату,час та місце розгляду справи, не з'явилися, у заяві вказали про розгляд справи за їх відсутності. Представник заінтересованої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення прийняти на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З довідки №675-06/85 від 24.05.2006 року встановлено, що 10 квітня 1976 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Центрально-Міського району міста Макіївки Донецької області зареєстровано шлюб заявників. Згідно з рішенням Центрально-Міського районного суду міста Макіївки від 11.08.2003 року шлюб між заявниками розірвано. Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] шлюб між заявниками розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №274 від 13.06.2008 року, вказане свідоцтво отримав заявник [PERSON] Заявник [PERSON] свідоцтво про розірвання шлюбу не отримувала. Як вбачається з відповіді начальника Волноваського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану №15.46-47/37 від 26.12.2018 року заявникам роз'яснено, що зареєструвати розірвання шлюбу неможливо та рекомендовано звернутись до суду. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головних територіальних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20 березня 1952 року кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має і на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Роз'яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» (CASE OF RYSOVSKYY v. UKRAINE) зазначено, що ризик будь - якої помилки державного органу, повинен покладатись на саму державу та її органи. Розглядаючи цю справу, Європейський суд зазначив, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. У пункті 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793, передбачено, що однією із підстав для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. У пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 судам роз'яснено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. У Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги те, що факту розірвання шлюбу та поновлення актового запису породжує для заявників юридичні наслідки, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved