Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

27.05.2010р. позивачка [PERSON]»ян Н.Л. звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Одеська Універсальна Товарна Біржа «Центр», про визнання договору купівлі-продажу дійсним. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що 22.08.2001р. вона уклала з [PERSON] та [PERSON] договір купівлі продажу квартири [ADDRESS]. Вказаний договір купівлі-продажу був укладений на Одеський Універсальній Товарній Біржі «Центр» та зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 29.08.2001р. Після укладення договору сторони повністю виконали всі його умови. Відповідачі виселилися зі спірної квартири, їх було знято з реєстраційного обліку за адресою спірної квартири. Факт передачі покупної ціни продавцям, відповідачам по даній справі, від покупця, позивачки, підтверджується п. 5 умов зазначеного договору, відповідно до якого продавцями отримана сума за відчужувану квартиру до підписання зазначеного договору. Договір нотаріально посвідчений не був, тому що на той час цього не вимагалося. Посилаючись на викладене, позивачка просила визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 22.08.2001р., укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та зареєстрований в Одеській Універсальній Товарній Біржі «Центр» під № Н-1164 - дійсним. Представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, проти задоволення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі та представник третьої особи в судове засідання не з»явилися, сповіщені належним чином про що свідчать судові розписки. Згідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належними чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що даний позов підлягає задоволенню наступних підстав. На підставі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Як вбачається з матеріалів справи 22.08.2001р. на Одеській Універсальній Товарній Біржі «Центр» між позивачкою [PERSON]»ян Н.Л. та [PERSON], [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна за № Н-1164, згідно якого відповідачі продали, а позивачка купила квартиру [ADDRESS], загальною площею 45,6 кв.м., яка належала відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого УЖКХ Одеського виконкому 07.08.2001р. за № 156667, зареєстрованого Одеським МБТІ та РОН 13.08.2001р. під № 437, стор.116, кн.51пр. Позивачка після придбання зазначеної квартири 29.08.2001р. зареєструвала своє право власності в ОМБТІ та РОН під реєстраційним № 51 пр-стор.116-р №437. Однак вказаний договір нотаріально посвідчений не був, оскільки на той час цього не вимагалося. Як вказувала позивачка в своїй позовній заяві, сторони виконали всі істотні умови цього договору, а саме, позивачка передали відповідачам кошти за придбану квартиру, а відповідачі передали їй спірну квартиру. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов»язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У відповідності до вимог ст.638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди по всіх істотних умовах договору. В підтвердження вищевикладеного, судом встановлено, що сторонами було виконано всі умови, що передували укладенню договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], а саме відбулася передача коштів зі сторони позивачки та передача квартири зі сторони відповідачів і ними було підписано вищезазначений договір купівлі-продажу нерухомого майна. Згідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], сторонами не оспорювався, а тому він повинен бути визнаний дійсним. Відповідно до ст.658 ЦК України право на продажу товару, крім випадків примусового продажу або інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. В даному випадку 22.08.2001р. на момент укладення договору купівлі-продажу відповідачі були власниками цієї квартири, про що зазначено в договорі купівлі-продажу від 22.08.2001р. На підставі ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, з моменту передання відповідачами квартири [ADDRESS] позивачці, у останньої виникло право власності на зазначену квартиру. Частиною 3 ст.334 ЦК України передбачено, що право власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Враховуючи зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON]»ян [PERSON].

Outcome: approved