Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-02 00:00:00

27 січня 2020 року уповноважений представник позивача звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею, 2,8196 га, кадастровий номер якої 3221984000:03:010:0030, яка розташована на території Малосупоївської сільської ради Згурівського району Київської області та належать йому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 246475, зареєстрованого в Книзі записів державних актів 10.04.2001 за № 48. Згідно із договором оренди землі від 30.10.2006, зареєстрованим у Згурівському відділі Київської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру 29.01.2007 за № 04:07:027:00287 (далі - Договір від 30.10.2006), [PERSON] передав ТОВ «Обрій» цю земельну ділянку в оренду строком на 15 років зі сплатою орендної плати у грошовій формі у розмірі 1,5% від нормативної грошової оцінки землі за кожен рік до 31 грудня поточного року. Відповідно до умов договору ТОВ «Обрій» обробляє цю земельну ділянку, вирощує сільськогосподарські культури, виплачує [PERSON] належну орендну плату та сплачує податки. Договір дійсний до 29.01.2022. У 2019 році позивачу стало відомо, що 26.07.2018 [PERSON] передав цю ж земельну ділянку в оренду ТОВ «ЖУКІВ-АГРО». Державна реєстрація іншого речового права, права оренди за ТОВ «ЖУКІВ-АГРО» здійснена приватним нотаріусом Поздняковою Н.М. 09.08.2018, номер запису про право власності 27486286. Внаслідок укладення цього Договору було порушено права ТОВ «Обрій», тому просить визнати недійсним спірний Договір від 26.07.2018, без номера, скасувати державну реєстрацію іншого речового права ТОВ «ЖУКІВ-АГРО», індексний номер 42537949 від 14.08.2018 та скасувати запис Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером запису про інше речове право 27486286 від 09.08.2018 про право оренди. У судове засідання учасники справи повторно не з`явилися про дату, час і місце його проведення були належним чином повідомлені, представник позивача та Згурівська районна державна адміністрація направили заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, представник позивача позов підтримує повністю, у разі неявки відповідачів не заперечує проти ухвалення заочного рішення, третя особа покладається на розсуд суду, відповідачі про причини неявки суду не повідомили, копію позовної заяви з додатками отримали, своїх заперечень та відзиву на позов не подали. Відповідне оголошення для [PERSON] про розгляд справи було опубліковане також на веб-порталі судової влади України, оскільки після отримання позовної заяви рекомендовані поштові відправлення повернулися без вручення йому. Третя особа приватний нотаріус Позднякова Н.М. про причини неявки не повідомила. Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (справа «Пономарьов проти України» від 03.04.2008), суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставин, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,8196 га, кадастровий номер якої 3221984000:03:010:0030, розташованої на території Малосупоївської сільської ради Згурівського району Київської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 246475 від 10.04.2001, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 48 (а.с.19, 23-27 - копія Державного акта, Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку). 30 жовтня 2006 року між [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «Обрій» (орендар) був укладений договір оренди землі, без номера, а саме, зазначеної земельної ділянки, терміном на 15 років. Цей договір набрав чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (пункт 43 Договору від 30.10.2006), проведеної у Згурівському відділі Київської регіональної філії Центру Державного земельного кадастру 29.01.2007 за № 04:07:027:00287 (а.с.20-21, 30-33 - копії Договору від 30.10.2006 та Книги записів реєстрації, інформація). ТОВ «Обрій» сплачувало [PERSON] орендну плату, зокрема за 2015-2019 роки, із якої позивач сплатив податки (а.с.36-48, 49-68 - копії відомостей, видаткових касових ордерів та податкових рахунків). 26 липня 2018 року між [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «Жуків-Агро» був укладений договір оренди землі, без номера, цієї ж земельної ділянки, терміном на 14 років, з правом пролонгації, з правом передачі в піднайм (суборенду). Зазначений договір зареєстрований приватним нотаріусом Баришівського районного нотаріального округу Київської області Поздняковою Н.М. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 42537949 від 14.08.2018, номер запису про інше речове право 27486286, дата державної реєстрації 09.08.2018. Строк дії договору до 26.07.2032 (а.с.28-29, 34-35 - інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно та ДЗК, реєстраційна справа). Тобто на час укладення оскарженого договору щодо тієї самої земельної ділянки був чинним укладений орендодавцем з позивачем договір оренди від 30.10.2006. ТОВ «Жуків-Агро» та ТОВ «Обрій» є юридичними особами та здійснюють сільськогосподарську діяльність (а.с.7-11, 12-17 - копії Витягів з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань). Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 4204,00 грн (а.с.71 - квитанція). Згідно з частиною першою статті 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності, зокрема, громадян, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (частина друга статті 124 ЗК України у редакції, чинній на час реєстрації Договору від 30.10.2006). Згідно з частиною другою статті 125 ЗК України у вказаній редакції право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом (статті 20 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час підписання з позивачем договору оренди землі та його реєстрації). Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 18 Закону України «Про оренду землі» у вказаній редакції). Згідно зі статтею 202 ЗК України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у складі державного реєстру земель (частина перша). Державний реєстр земель складається з двох частин: а) книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок (далі - Книга записів); б) Поземельної книги, яка містить відомості про земельну ділянку (частина друга). Порядок державної реєстрації договору оренди земельної ділянки станом на 30.10.2006 регулювався постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073 «Про затвердження Порядку державної реєстрації договорів оренди землі (далі - Порядок). Записи до розділів Книги записів вносилися при видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку, яким, зокрема, був договір оренди землі. Дата внесення запису до розділу Книги записів була датою державної реєстрації документа, що посвідчує право на земельну ділянку. Отже на час укладення позивачем договору оренди від 30.10.2006 його державна реєстрація була пов`язана із датою внесення запису до відповідного розділу Книги записів. Факт державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, якщо така відбулася, відображався у тексті цього договору відповідно до Типового договору оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 березня 2004 року № 220. У тексті, зокрема, зазначалися інформація про орган, котрий провів державну реєстрацію договору та його посадову особу, а також дата вчинення та номер запису в Державному реєстрі земель. На підтвердження вказаної інформації державний реєстратор посвідчував напис своїм підписом та печаткою органу реєстрації. Відповідач [PERSON] не оспорює, що здав, а позивач прийняв в оренду спірну земельну ділянку та своєчасно сплачував йому орендну плату. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, оскільки в судовому засіданні доведено, що внаслідок укладення оскарженого договору оренди ТОВ «Жуків-Агро» отримало право оренди земельною ділянкою, що стало перешкодою для позивача у реалізації права користування тією самою земельною ділянкою. Одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам закону, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, та призводить до порушення права позивача як орендаря. Повний захист прав позивача можливий шляхом визнання правочину недійсним з одночасним скасуванням рішення про державну реєстрацію права оренди. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню із відповідачів на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved