Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

28.02.2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, пояснивши, що з 06.10.2006 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання народилась донька - [PERSON], [INFO]. Враховуючи, що відповідач добровільно матеріально не допомагає, просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дитини - 1/4 частини доходу останнього, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач заяву підтримала і просила її задовольнити в повному обсязі, пояснила, що на утриманні у неї знаходиться неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Вона працює медичною сестрою в КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня», отримує мінімальну заробітну плату і самостійне утримання дитини ставить її у тяжке матеріальне становище. Відповідач позов визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, зазначив, що в січні 2014 року виплатив [PERSON] 640 гривен, в лютому 2014 року сплатив 650 гривен і в підтвердження надав відповідні копії розписок. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. За вимогами ч.3 ст.10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 06.10.2006 року сторони зареєстрували шлюб, про що Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції 06.10.2006 року видано Свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] (а.с. 4). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER], виданого Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (актовий запис №616) (а.с. 5). З копії розписок вбачається, що [PERSON] отримала від [PERSON] кошти в розмірі: 08.01.2014 року - 640 гривен, 08.02.2014 року - 650 гривен на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що відповідач працює на АТ «Мотор Січ» на посаді електромонтера, його середня заробітна плата складає 2000 грн. - 2600 грн., зазначене підтверджено копіями довідок про отримання доходів. Згідно інформації Сторчівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області № 83 від 06.03.2014 року, [PERSON], на території Сторчівської сільської ради має на праві власності на земельну ділянку 4,08 га, яка передана в оренду [PERSON] Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Пунктом 3 частини 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.191 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, приймаючи до уваги інтереси дитини і позивача, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, відповідача, відсутність у [PERSON] інших осіб на утриманні, при цьому, визнання відповідачем позову в повному обсязі, суд вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], що підлягають щомісячному стягненню з [PERSON] повинен складати 1/4 частину його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі позовної заяви. Так як, задоволені вимоги позивача, яка була звільнена від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений судовий збір у дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved