Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

28 вересня 2016 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області звернулось публічне акціонерне товариство « Акцент-Банк» з позовною заявою до [PERSON] стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог посилались на те, що 15.06.2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 19.09.2016 року має заборгованість у розмірі - 23352,36 грн., з яких: 7499,12 грн - заборгованість за кредитом; 14265,03 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи: 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 1088,21 грн. - штраф (процентна складова). Тому просять стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість у розмірі - 23352,36 грн. за кредитним договором та судові витрати у розмірі 1378,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив розглядати справу у його відсутність. Також зазначив, що у разі відсутності відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачв судове засідання не з'явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він просить суд розглядати справу у його відсутність. Позовні вимоги ПАТ « Акцент-Банк» визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 15.06.2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3. п. 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, 8000,00 грн. Як встановив суд, в порушення взятих на себе договірних кредитних зобов'язань, відповідач [PERSON] належним чином свої кредитні зобов'язання не виконував, внаслідок чого, станом на 19.09.2016 року, заборгованість по кредиту складає - 23352,36 грн., з яких: 7499,12 грн - заборгованість за кредитом; 14265,03 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи: 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 1088,21 грн. - штраф (процентна складова). На підставі ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом та ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності з вимогами ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст.610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Станом на день розгляду справи судом [PERSON] не погасив наявну станом на 19.09.2016 року заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.06.2011 року. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору № б/н від 15.06.2011 року. Як з`ясував суд, вказаний вище кредитний договір, не був визнаний судом незаконним чи таким, що порушує будь-чиї інтереси та є дійним на сьогодні і ніким не був оскаржений. З приведеного вище аналізу досліджених судом відомостей сукупно випливає, що існує законне підґрунтя для задоволення заявлених вимог та за даним спором стягненню з відповідача підлягає вищевказана грошова сума, оскільки вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладеного між сторонами договору та нормами чинного законодавства України. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне заявлені вимоги задовольнити в повному обсязі, в сумі 23352,36 грн. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] слід стягнути понесені позивачем судові витрати в сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved