Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

28 листопада 2016 року позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду з вищевказаним позовом та посилаючись на ст.ст.316-317, 319,325,328, 334, 344, 347 Цивільного кодексу України, ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. 13, 41 Конституції України, просить суд визнати за [PERSON], право власності на квартиру № 9 в б.№ 1 по вул. Молодіжна в с. Собичеве Шосткинського району Сумської області. Позовні вимоги мотивуються тим, що [PERSON], був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Іскра». Відповідно до статті 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» об'єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об'єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об'єднань, учасником яких є підприємство. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб'єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства. Крім того статтею 9 цього ж Закону визначено, що до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Під час виходу з КСП «Іскра» позивач реалізував своє право на отримання в натурі свого майнового паю в 2002 році шляхом отримання в натурі нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS]. Так, комісією з розпаювання майна КСП «Іскра» на засіданні загальних зборів членів КСП 15.02.2002 року було прийнято рішення про передачу позивачу в рахунок майнового паю вищевказаної квартири. Згідно Постанови КМ України від 28.02.2001 року за № 177 «Про врегулювання питань забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки» та Наказу Мінагрополітики України від 14.03.2001 року за № 62 «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств» визначено, що майновий пай члена підприємства, документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства, а саме таке Свідоцтво (майновий сертифікат) з відміткою про виділення майна в натурі (однак в сукупності із актом приймання-передачі майна) може бути підставою для оформлення прав власності на зазначене (виділене) майно в установленому порядку. Позивачу дане свідоцтво не видавалось, з невідомих причин. Юридична необізнаність позивача з цього приводу не може бути підставою для відмови в задоволенні даного позову. З 1992 року позивач зареєстрований в даній квартирі, проживає в ній, відкрито нею користується і розпоряджається. На теперішній час позивач немає можливості зареєструвати своє право власності на вищевказану квартиру і тому єдиним можливим способом захистити своє право власності на неї є отримання рішення суду. Позивач та його представник [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, мотивуючи тими ж самими обставинами. Зокрема позивач пояснив, що він з 27.07.1992 року був прийнятий в члени колгоспу «Іскра» Шосткинського району та працював в цьому колгоспі водієм. У лютому 2000 року у звязку з реформуванням колгоспу в КСП «Іскра» продовжував працювати водієм до травня 2000 року, звільнився з роботи за ч. 1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. У жовтні 1992 року він, як член колгоспу в якому працював, отримав квартиру № 9 в б. № 1 по вул. Молодіжна в с. Собичеве Шосткинського району Сумської області в якій є зареєстрованим і проживає по теперішній час. Ордер на квартиру не видавався. З 16.09.2003 року є зареєстрованим один. З дружиною розлучений в 2004 році, та вона проживає окремо у своєму власному житлі. Надав суду оригінал та копію трудової книжки колгоспника та Свідоцтво про право на майнову частку (пай) у спільному майні (спільній частковій власності), яке йому видано згідно рішення зборів КСП «Іскра» від 24.02.2000 р. згідно якого він має майновий пай у загальному пайовому фонді підприємства у структурі паю у процентному відношенні: будівлі та споруди 74.5%, сільськогосподарське обладнання 13.1%, трактори -3.0%, комбайни-1.5%, автомобілі -2.7%, продуктивна та робоча худоба 3.6%, інші оборотні засоби - 0.4%, незавершені капітальні вкладення 1.2%. Судові витрати по справі бере на себе. Представник відповідача виконавчого комітету Собичівської сільської ради Шосткинського району Сумської області секретар сільської ради [PERSON] проти позову не заперечує, надала в судове засідання оригінал протоколу загальних зборів членів КСП «Іскра» від 15.05.2002 року про порядок розподілу розпайованого майна між співвласниками майнових паїв, оригінал погосподарських книг Собичевської сільради № 8 за 1991-1995 р., № 1 за 2001-2005 рр., № 01 за 2016-2020 рр., пояснила, що спірне житло з часу його надання належить саме позивачу [PERSON], в якому він з часу його отримання проживає до теперішнього часу, інших документів у сільраді не має, правонаступника колишнє КСП не має, ордер на квартиру не видавався. Відповідачка [PERSON], пояснила, що вона не має ніяких претензій до спірної квартири, і з позовом про визнання права власності на спірну квартиру до суду звертатись не буде. Пояснила також, що вона є колишньою дружиною позивача, з яким розлучена з 2004 року. Спірну квартиру колгосп надавав позивачу, який працював на той час в колгоспі. Зі спірної квартири, вона виписалася добровільно та з 2003 року проживає у власній квартирі № 79 б. № 16 по вул. Ціолковського м. Шостка, Сумської області, і є її власником. Представник третьої особи Шосткинської районної державної адміністрації - начальник відділу правового забезпечення, мобілізаційної роботи та надзвичайних ситуацій апарату Шосткинської районної державної адміністрації [PERSON], в рішенні покладається на розсуд суду, пояснив, що Шосткинська районна державна адміністрація не має ніякого відношення до майна колишнього КСП, будь-які документи колишнього КСП відсутні. Вислухавши позивача та дослідивши матеріали справи, а саме: копію паспорта позивача з якого вбачається, що він зареєстрований в квартирі № 9 в б. № 1 по вул. Молодіжна в с. Собичеве Шосткинського району Сумської області з 07 жовтня 1992 року, з витягу з протоколу загальних зборів членів КСП «Іскра» від 15.02.2002 року про порядок розподілу розпайованого майна між співвласниками майнових паїв, вбачається прийняття рішення про передачу в рахунок майнового паю вищевказаної квартири: [PERSON], та [PERSON], копію довідки виконкому Собичівської сільської ради Шосткинського району про те, що згідно з записом в погосподарській книзі № 1 на 2016-2010 рр. за № 09 зареєстрована житлова квартира, що знаходиться в с. Собичеве Шосткинського району Сумської області по вулиці Молодіжній б. № 1 кв.9 за [PERSON], [INFO], копію технічного паспорту на квартиру № 9 в б.№ 1 по вул. Молодіжна в с. Собичеве Шосткинського району з її технічними характеристиками, загальна площа квартири 51.4 кв.м., житловою 28.8 кв.м., копію звіту про незалежну оцінку нерухомого від майна та висновок про вартість обєкта оцінки від 14.11.2016 р., копію Свідоцтва про право на майнову частку (пай) у спільному майні (спільній частковій власності) № 129, яке видано рішенням зборів КСП «Іскра» від 24.02.2000 р. з якого вбачається, що [PERSON] має майновий пай у загальному пайовому фонді підприємства у структурі паю у процентному відношенні: будівлі та споруди 74.5%, сільськогосподарське обладнання 13.1%, трактори -3.0%, комбайни-1.5%, автомобілі-2.7%, продуктивна та робоча худоба 3.6%, інші оборотні засоби - 0.4%, незавершені капітальні вкладення 1.2%, копію трудової книжки колгоспника № 0317703 виданої 28 серпня 1992 року з якої вбачається, що [PERSON] з 27.07.1992 року був прийнятий в члени колгоспу «Іскра» Шосткинського району та працював в цьому колгоспі водієм. У лютому 2000 року у звязку з реформуванням колгоспу в КСП «Іскра» продовжував працювати водієм до травня 2000 року, звільнився з роботи за ч.1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін, довідку КП «Шосткинське МБТІ» від 16.01.17 за № 42 про те, що право власності на квартиру № 9 в б.№ 1 по вул. Молодіжна в с. Собичеве Шосткинського району не зареєстровано, інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 23.12.16 року з якого вбачається, що відомості про квартиру № 9 в б.№ 1 по вул. Молодіжна в с. Собичеве Шосткинського району відсутні, довідку виконкому Собичівської сільської ради Шосткинського району про те, що [PERSON], [INFO], зареєстрований з 07.10.1992 року по теперішній час за адресою: вулиця Молодіжна б. № 1 кв.9 в с. Собичеве Шосткинського району Сумської області, з 16.09.2003 року по теперішній час за вказаною адресою зареєстрований один, що підтверджується записами в погосподарських книгах: № 8 на1991-1995 р., особовий рахунок № 348, № 1 за 2001-2005 рр., особовий рахунок № 35, № 01 за 2016-2020 рр., особовий рахунок № 9, лист державного архіву Сумської області від 26.01.17 року про відсутність документів колгоспу «Іскра» с. Собичеве Шосткинського району за 2000 та 2002 рік, оскільки на зберігання до Державного архіву Сумської області надійшли документи вказаного колгоспу тільки по 1989 рік включно, протокол загальних зборів членів КСП «Іскра» від 15.05.2002 року про порядок розподілу розпайованого майна між співвласниками майнових паїв, вбачається розпаювання житлового фонду КСП «Іскра» та згідно додатку до рішення загальних зборів вбачається поіменний список власників майнових паїв та перелік майна, отриманого ними в результаті жеребкування: під № 210 [PERSON] - квартира, під № 211 [PERSON] квартира, погосподарську книгу Собичівської сільської ради: № 8 на1991-1995 р., з якої вбачається, що особовий рахунок № 348 відкритий на [PERSON], його членами сімї є: дружина [PERSON] та син [PERSON], [INFO], які є зареєстрованими та проживають в [INFO] району Сумської області, з погосподарської книги Собичівської сільської ради № 1 за 2001-2005 рр., особовий рахунок № 35, вбачається, що домогосподарство в квартирі [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON], а [PERSON] та син [PERSON], [INFO], вибули в м. Шостку 16.09.2003 року, з погосподарської книги Собичівської сільської ради № 01 за 2016-2020 рр., особовий рахунок № 9, вбачається, що головою домогосподарства в квартирі [ADDRESS] є [PERSON], відомості про членів домогосподарства відсутні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному, законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Також, згідно зі статтею 13 Конституції України кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Крім того, статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Суб'єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу. Усі суб'єкти права власності є рівними перед законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом, (ст.ст. 317-319 ЦК України). Також відповідно до ст. 325 ЦК України визначено, що суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, ще не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 344 Цивільного Кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Згідно п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що набрав чинності з 1 січня 2004 р., правила вказаної статті поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно. Як вбачається з матеріалів справи, КСП «Іскра», яке було власником будинку № 1 по вул. Молодіжна, с. Собичеве Шосткинського району та ліквідувалося у 2000 р., тобто вказаний будинок не має власника (а.с.36-37). Як встановлено в судовому засіданні позивач відкрито, починаючи з часу надання колгоспом йому вказаного житла - квартири, з жовтня 1992 року по теперішній час, є постійно зареєстрованим та постійно проживає в цьому житлі, користується ним. Тобто, враховуючи п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України статті та ст. 344 ЦК України, позивач добросовісно користувався майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років. Відповідно до ст. 347 ЦК України, особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру. Як встановлено в судовому засіданні відповідачка [PERSON] зі спірної квартири, виписалася та виселилася добровільно та з 2003 року проживає у власній квартирі № 79 б. № 16 по вул. Ціолковського м. Шостка, Сумської області, і є її власником, тобто вчинила дії, які свідчать про її відмову від права власності. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ст. 334 ЦК України). Статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що будь-які правочини щодо нерухомого майна (відчуження, управління, іпотека тощо) вчиняються, якщо право власності зареєстровано згідно з вимогами Закону. Відповідно до ст. 16 Закону та п.5 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 року за № 868 державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника (заяв співвласників). Згідно із статтею 25 Цивільного кодексу України здатність мати цивільні права та обовязки (цивільна правоздатність) особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Враховуючи наведене, у разі смерті власника обєкту нерухомого майна, яке не було зареєстровано належним чином, вчинення такої нотаріальної дії, як видача свідоцтва про право на спадщину, не може бути проведена без встановлення факту належності на праві власності нерухомості померлому. Відповідно до п.10 ст. 37 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 року за № 868, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно Наказу МЮ України за № 296/5 від 22.02.2012 правонаступницьким документом, для реєстрації права власності є рішення суду про визнання права власності.

Outcome: approved