Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

29.01.2020 позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про збільшення розміру стягнення аліментів, обґрунтовуючи позов тим, що на підставі виконавчого листа, виданого Радомишльським районним судом Житомирської області у цивільній справі № 289/1455/14-ц, з [PERSON] на користь позивача стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі до суду позову і до її повноліття, тобто з 08.08.2014 до 01.01.2031. З 2014 року ціни на товари, одяг, продукти та ліки значно зросли, дитина потребує більше витрат. З часу присудження аліментів [PERSON] декілька разів сплачував аліменти на утримання дочки. На даний час відповідач офіційно не працевлаштований, проте, останній працює та має дохід. Окрім того, дитина часто хворіє, тому потребує ліків та продуктів харчування, має поганий зір і потребує постійного лікування. Позивач на даний час ніде не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому просила суд стягувати з відповідача аліменти на дитину у розмірі 2 000,00 грн., щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 25.02.2020 відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. 12.03.2020 від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, копію якого з додатками [PERSON] одночасно направив позивачу (квитанція ПАТ «Укрпошта» від 12.03.2020, а.с.32). [PERSON] позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що позивачем не надано жодного доказу покращення матеріального стану відповідача та не заявлено клопотання про витребування таких доказів, офіційного місця роботи він не має, має мінливі заробітки, крім того, винаймає житло, так як власного не має. До того ж, відповідач вказує на те, що щомісячно сплачує аліменти на утримання дочки, згоден сплачувати аліменти у розмірі 1109,00 грн., щомісячно починаючи з дня набрання рішенням законної сили (а.с.33). 16.04.2020 [PERSON] подала до суду відповідь на відзив, копію якої з додатками позивач одночасно направила відповідачу (квитанція ПАТ «Укрпошта» від 13.04.2020, а.с.48). Позивач зазначила, що з травня 2019 року відповідач не сплачує аліменти на утримання дитини, не надає матеріальної допомоги та відповідач не надав ніяких доказів суду. Донька сторін має вроджену ваду зору, кожні півроку їздить до лікарів на огляд та раз на рік змінює окуляри. З доводами відповідача, що останній має мінливі заробітки, позивач не погоджується та зазначає, що [PERSON] має стабільний заробіток, працює більше року неофіційно, продаючи каву біля магазину « Сільпо » в м. Радомишль Житомирської області, а також підробляє на автомийці, проте, документально підтвердити це не може. До того ж, позивач вказує, що також сплачує комунальні платежі, однак, це не звільняє батьків від батьківських обов`язків (а.с.39-41). 06.05.2020 [PERSON] подав до суду заперечення копію яких з додатками відповідач одночасно направив позивачу (квитанція ПАТ «Укрпошта» від 06.05.2020, а.с.57). Відповідач зазначив, що з позовними вимогами погоджується частково та вважає за можливе сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1109,00 грн. щомісячно. Із доданих позивачем матеріалів вбачається, що з 2014 року у позивача неодноразово змінювався сімейний стан, на сьогодні позивач знаходиться в офіційному шлюбі, окрім цього була працевлаштована своїм чоловіком [PERSON] , який є ФОП, продавцем продовольчих товарів з 01.08.2016, що свідчить про покращення майнового стану позивача. Доводи позивача про необхідність стягувати аліменти у збільшеному розмірі не є належними, оскільки позивачем не надано жодного доказу про зміну матеріального стану - у відповідача в бік покращення, а у позивача - в бік погіршення (а.с.54-55). Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що сторони мають спільну малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження від 26.01.2013 серії [NUMBER] (а.с.19). Згідно виконавчого листа, виданого Радомишльським районним судом Житомирської області 28.10.2014 у цивільній справі № 289/1455/14-ц, з [PERSON] на користь позивача стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі до суду позову і до її повноліття, тобто з 08.08.2014 до 01.01.2031 (а.с.10). [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , до складу її сім`ї входять: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією довідки про склад сім`ї, виданою Городоцькою селищною радою Радомишльського району Житомирської області 03.10.2018 за № 552 (а.с.11). Згідно копії довідки за вих. № 55 від 03.10.2019, виданої Городоцькою загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Радомишльського району Житомирської області, [PERSON] , [INFO] , дійсно зарахована ученицею 1 класу з 01.09.2019 (наказ від 29.08.2019 № 18) і навчається у 1 класі Городоцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Радомишльського району Житомирської області (а.с.12). З копії довідки за № 1 від 28.01.2020 встановлено, що позивач [PERSON] з 01.08.2016 працювала у ФОП [PERSON] «Продавець продовольчих товарів», з 13.08.2018 знаходиться в декретній відпустці по даний час (а.с.14). Відповідно до копії висновку спеціаліста № 337, [PERSON] , [INFO] , має діагноз: простий далекозорий астегматизм (а.с.17). Як вбачається з розрахунку заборгованості по сплаті аліментів по виконавчому провадженню про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , станом на 01.01.2020 заборгованість становить 24 987,10 грн. (а.с.21-22). Згідно чека від 12.01.2019, позивачкою витрачено 1155,00 грн. на лікування дочки, що відповідає призначенню лікаря (а.с.44,45). Суд не приймає як доказ працевлаштування відповідача фотозображення з мережі Інтернет (а.с.42,43), додані позивачем до відповіді на відзив, оскільки вони не відповідають вимогам щодо належності та допустимості доказів. Як встановлено з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 06.05.2020, [PERSON] в 2011 році отримав дохід у сумі 2397,95 грн., у 2012 році - 8482,30 грн., у 2017 році - 9875,64 грн., у 2018 році - 41423,62 грн. (а.с.56). Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Зі змісту ст. 182 СК України, вбачається, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Закону №2037-VIII від 17.05.2017 року), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII від 17.05.2017 внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину було збільшено з 30 до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд враховує положення статті 27 Конвенції «Про права дитини», яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно якої держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 СК України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини. Суд критично ставиться до доводів відповідача стосовно того, що він винаймає житло, на підтвердження вказаної обставини суду не надано будь-яких доказів. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь аліментів у збільшеному розмірі, починаючи з дня звернення до суду з вказаним позовом, то підстави для задоволення позову в цій частині відсутні, оскільки, згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти виплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З урахуванням всіх обставин справи, принципів розумності, справедливості та виваженості, вартості цін на товари і послуги, що батьки зобов`язані піклуватися про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати необхідне харчування, медичний догляд, лікування дітей, створювати умови для проживання, виховання та розвитку дитини, утримувати дітей на нормальному рівні матеріального забезпечення, а також те, що у одержувача аліментів змінився сімейний та матеріальний стан (перебування у відпустці по догляду за малолітньою дитиною), відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для збільшення розміру аліментів, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1 500,00 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: partial