Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

27 січня 2013 року померла [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, що знаходиться на території Наддністрянської сільської ради. Позивач та залучені до участі в справі треті особи [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] [PERSON] та [PERSON] спадщину не прийняли і на неї не претендують. Позивач з обєктивних причин позивач пропустив строк для прийняття спадщини, у звязку з чим нотаріус не може оформити спадкові права, а тому за захистом своїх прав та інтересів [PERSON] представник за довіреністю [PERSON] (а.с. 19) з відповідним позовом 30 листопада 2017 року звернувся до суду. Позивач чи його представники позивача у судове засідання не зявилися, разом з матеріалами справи подано заяву про слухання справи у їх відсутності, без фіксування судового процесу (а.с. 20). Представник відповідача Наддністрянської сільської ради подала до суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у відсутності представника (а.с. 30). Залучені до участі у справі (а.с. 25) [PERSON] та [PERSON] також подали заяви про небажання приймати участь у справі (а.с. 31, 35). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: [PERSON] померла 27 січня 2013 року (а.с. 11). Відповідно до копії Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 676177 (а.с. 13) [PERSON] належить земельна ділянка, що розташована на території Наддністрянської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. На випадок своєї смерті [PERSON] 24 січня 2003 року склала заповіт, яким належний їй будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Наддністрянське по вул. Суворова, 29, та все своє майно, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла синам [PERSON], [PERSON], [PERSON] та дочці [PERSON]. Свідоцтвом про своє народження (а.с. 12), заявами [PERSON] (а.с. 14, 31), [PERSON] (а.с. 15, 35), свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с 10), довідкою Наддністрянської сільської ради (а.с. 16) позивач довів своє право спадкувати за заповітом після смерті [PERSON] Таким чином, позивач довів суду факт смерті спадкодавця і своє право спадкувати після її смерті. Приватний нотаріус Мурованокуриловецького районного нотаріального округу у розясненні № 522/01-16 від 10 листопада 2017 року (а.с. 18) зазначила, що не вбачається можливим прийняти заяву [PERSON] про прийняття спадщини після смерті [PERSON] через пропущення ним строків, встановлених для подання такої заяви. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Як слідує із позовної заяви, позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки про наявність заповіту на своє імя дізналася лише восени 2017 року. Крім того, вважав, що проживаючи разом із спадкодавцем та здійснюючи за нею догляд набув повне право на спадок. З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 50163272 від 06 грудня 2017 року (а.с. 34) вбачається, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв (спадкова справа не заведена). Суд вважає, що вказана позивачем причина пропуску строку звернення до нотаріуса є поважною, враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, практику Верховного Суду України, зокрема, постанову від 15 вересня 2017 року у справі 315/765/14-ц, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи, вищевикладені докази та обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved