Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 27 травня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, який уточнила в процесі розгляду справи. В заяві вказує, що з 25 жовтня 2015 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. З відповідачем має спільну дитину [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на її утриманні, також на її утримані знаходиться син від попереднього шлюбу [PERSON] . Сторони тимчасово проживають за однією адресою, але спільне господарство не ведуть з 01.02.2020 року. Відповідач нехтує сімейними цінностями, застосовує до позивача заходи психологічного та фізичного характеру, після чого вона вимушена звертатися до відділу поліції. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, хоча має таку можливість, він є працездатною особою. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку відповідача, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 1 березня 2021 року до досягнення донькою сторін повноліття. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щасливої О.В. від 01.06.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження. Заходи забезпечення позову, доказів в справі не застосовувались. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити, проте стягувати аліменти не з 1 березня 2021 року, як зазначила вона в позові, а з дати звернення до суду з цими вимогами, а саме: з 27 травня 2021 року. Відповідач позов визнав частково та погоджується на стягнення з нього на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, зауваживши на тому, що до 22.11.2021 року брав участь в утриманні дитини. Вони проживають в одній квартирі, за яку він сплачує особисто, провидить час за спілкуванням з донькою, купує продукти, одяг, медикаменти необхідні для їх забезпечення, надавши квитанції на підтвердження своїх тверджень. Позивачка добровільно з травня 2021 року відмовилась від надання їй матеріальної допомоги на спільний побут, які він надавав їх раніше. При визначенні розміру аліментів просить врахувати систематичне піклування про дитину до листопада 2021 року та стягнути аліменти саме з цього часу. Представник відповідача [PERSON] підтримав позицію свого довірителя, просивши про часткове задоволення вимоги щодо стягнення аліментів на утримання доньки з листопада 2021 року, а не з дня звернення до суду з позовом. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, наданими сторонами, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на утриманні позивача (а. с. 6, 25). Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибо-ром того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як зазначає позивач, саме вона займається безпосереднім утриманням дитини сторін, яка з травня 2021 року проживає разом з нею, шо, власне, не оспорювалося й відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Вказана норма спрямована на захист права стягувача аліментів, які є запорукою забезпечення утримання дитини. Стягнення ж аліментів з будь-якого періоду, що слідує за датою звернення до суду, не передбачено сімейним законодавством на відміну від можливості стягнення аліментів за минулий час. У зв`язку з викладеним суд не приймає до уваги твердження відповідача щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини до листопада 2021 року, оскільки ним надано квитанції про купівлю продуктів харчування та інших товарів до серпня 2021 року включно, які самі по собі не є беззаперечним підтвердженням того, що вказані видатки були спрямовані виключно на забезпечення потреб дитини. Так, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилався відповідач як на підставу своїх заперечень, не знайшли своє підтвердження та позивачем не визнані, суд дійшов до висновку про задоволення вимог в повному обсязі. При визначенні розміру аліментів у частці від заробітку платника аліментів суд в силу ст. 182 СК України враховує наведені в цій статті обставини і вважає, що домірним як потребі дітей в утриманні, так і майновому стану платника аліментів, буде стягнення аліментів в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача. Дійшовши висновку про необхідність визначення такого розміру аліментів, суд враховує положення ст. 182 СК України про те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру частки від заробітку позивача суд враховує і встановлене Основним Законом України право кожного на гідний рівень життєдіяльності для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (ст. 48 Конституції України). Бере до уваги суд і рівність обов`язків батьків з утримання дитини, що означає однакову участь батьків в утриманні сина, доньки, а не забезпечення цього утримання за рахунок одного з батьків шляхом ущемлення його майнових інтересів, а також інтересів осіб, відповідальність перед якими прямо встановлена законом (непрацездатні батьки, на участь в організації життєдіяльності яких посилається відповідач, інші діти). Всебічно перевіривши істотні для вирішення спору обставини, суд доходить переконання, що встановлений розмір аліментів буде домірним як майновому і сімейному стану відповідача, так і потребі неповнолітньої дитини в утриманні. Судовий збір, від сплати якого за законом звільнено позивача, відповідно до правил цивільного процесуального законодавства належить стягнути з відповідача у доход держави.

Outcome: approved