overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

28.04.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона спільно проживала з відповідачем, від спільного життя народилося народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. При неодноразовому зверненні в усній формі до відповідача з проханням матеріально підтримувати синів, сплачуючи аліменти, відповідач на звернення не реагує, та ніякої матеріальної допомоги не надає. Відповідач ухиляється добровільно сплачувати аліменти на утримання своїх синів, чим не виконує обовязок, щодо утримання батьком неповнолітніх дітей. Відповідач працездатний та має можливість утримувати дітей, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від доходу щомісяця. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просила стягнути справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, від отримання повістки про виклик в суд відмовився, що згідно вимог ЦПК України є належним повідомленням, а тому судом здійснено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого\~\~інтересу,\~\~який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~\~ В судовому засіданні встановлено, що позивачка та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах. 02.10.2002 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 184134 від 05.11.2002 року (а.с. 8). 28.12.2014 року у сторін народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 521883 від 13.01.2015 року (а.с. 9). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати\~\~дитину\~\~до\~\~досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], та [PERSON], відповідач працездатний, з відповідача інших стягнень не проводиться, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки з моменту подачі позовної заяви. З відповідача також підлягає стягненню у відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір в сумі 640 гр. 00 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

\~\~\~\~ 28.04.2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним вище позовом, в якому просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи з дня подачі даної позовної заяви і до набуття молодшою дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на лікування малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 500 грн. щомісяця починаючи з дня подачі позовної заяви і до набуття дитиною повноліття. В обгрунтуванні вимог, позивач зазначила, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11.11.2006 року, який зареєстрований Надлиманською сільською радою Овідіопольського району Одеської області за актовим записом №09. \~\~\~\~ Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] \~\~\~\~ Спільне життя з відповідачем у позивачки не склалось. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, в житті та вихованні і розвитку дітей ніякої участі не приймає. \~\~\~\~ Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтимала у повному обсязі, справу просила розглянути за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. \~\~\~\~ Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~\~\~\~ Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягає задоволенню з наступних підстав: \~\~\~\~ Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~\~\~ Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексикації відповідно до закону. Крім того, старша донька [PERSON] є інвалідом, у неї хвороба «целіакія», синдром мальабсорбації з відставанням у фізичному розвитку та анемією ІІ-го ступеню, тому відповідно до ст. 185 СК України з відповідача підлягають стягненню додакові витрати на лікування. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. \~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

28.04.2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, від спільного життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 169, 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах, від спільного життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

28.04.2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, вказуючи на те, що 15 листопада 2014 року померла її мати [PERSON], у звязку з чим відкрилась спадщина. Вона має право на спадкування майна матері за законом, однак у спадкодавця не було правовстановлюючого документа на будинок. У судове засідання сторони не зявились, при цьому позивачка просить розглянути справу без її участі. Відповідач надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Позивачка [PERSON] народилась 05.04.1956 року. Як вбачається зі свідоцтва про народження її батьками є: [PERSON], [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 24.12.1973 року [PERSON] змінила прізвище на «Гриненко». 15.11.2014 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія 1-ЕЛ № 244473). Після її смерті залишився житловий будинок за адресою с. Вишеньки, вул. Центральна, буд. 63, Коропського району, Чернігівської області за яким не зареєстровано право власності. Спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом є її донька - [PERSON], яка прийняла спадщину подачею заяви. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.04.2017 року, представнику позивача відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності щодо належності спадкового майна спадкодавцеві. Згідно довідки виконавчого комітету Вишенківської сільської ради Коропського району, Чернігівської області від 29.12.2016 року № 03-32/860 будинок, який знаходиться за адресою с. Вишеньки, Коропського району, Чернігівської області, вул. Центральна, 63, належав померлій [PERSON]. Будинок побудований у 1953 році, згідно погосподарської книги. Підстава погосподарська книга № 1 на 2011-2015 рр., особовий рахунок № 66. Оскільки [PERSON] є спадкоємицею майна померлої [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи № 34/2017 суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на будинок. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

28.04.2017 року позивачка звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 19.09.1987 року. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Однією родиною мешкали до березня 2017 року. Мають спірне майно. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин стало те, що між сторонами втрачено почуття любові та поваги, на яких ґрунтується сім'я, посіяно виникають сварки. Протягом декількох років вони намагалися налагодити та відновити сімейні стосунки, однак відновити їх не вдалося. Строк для примирення просила не надавати. На підставі цього просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не з'явилась, у своїй заяві зазначила про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, був повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки, причини неявки суду не повідомив, тому суд, зі згоди позивачки, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.09.1987 року, про що Волноваським районним відділом ЗАГС Донецької області зроблено актовий запис № 194. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони тривалий час не мешкають однією родиною, позивачка на задоволенні позову наполягає, оскільки втратила до відповідача почуття любові та поваги відповідач у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав. що підтверджує його незаінтересованість у збереженні сімейних відносин та робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

28.04.2017 року рішенням Херсонського міського суду Херсонської області позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено повністю. Шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 19.07.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис № 243 - розірвано. При ухваленні даного рішення, судом хоча і досліджувались, однак не були враховані вимоги позивача про стягнення аліментів та не було вирішено питання про розподіл судових витрат за вимоги про стягнення аліментів. В судове засідання сторони не зявились, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України присутність сторін при ухваленні додаткового рішення не є обовязковою. Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія 1-КГ № 163260, актовий запис № 1174). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що відповідач маючи можливість на утримання дитини, фактично ухиляється від цього, позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Згідно вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 88 ЦПК України у звязку із звільненням позивача від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору за вимогами майнового характеру у розмірі 551,2 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

28.04.2020 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня звернення до суду з позовом і до липня 2023 року включно. В обґрунтування позову зазначила, що повнолітній син навчається в закладі вищої освіти на денному відділенні та в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги з боку батьків, яку відповідач має можливість надавати. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала та наполягала на задоволенні; третя особа підтвердив потребу матеріального утримання з боку батьків; відповідач позов визнав повністю. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в шлюбі та мають спільного повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Натепер [PERSON] навчається на 1 курсі Академії державної пенітенціарної служби, яку закінчує 31.07.2023; форма навчання - денне відділення; державне замовлення (а.с. 5). Повнолітній син сторін, в зв`язку з навчанням, позбавлений можливості самостійно заробляти на життя, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Він проживає разом із матір`ю (позивачем) і знаходиться на її утриманні. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За приписами частини першої статті 191 Кодексу аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. За таких обставин, пред`явлений позов є таким, що ґрунтується на законі, а наведені в ньому доводи повністю визнані відповідачем, який підтвердив свою спроможність утримувати повнолітнього сина, в зв`язку з цим підлягає задоволенню в частині стягнення аліментів у розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу). Водночас вимога позивача про встановлення мінімального розміру аліментів на рівні не меншому 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку підлягає відхиленню, оскільки не передбачена нормами Кодексу.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-22 00:00:00

28.04.2020 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , в якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 04.12.2012 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №661. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з несумісністю характерів, втрати взаєморозуміння. Спільне господарство подружжям не ведеться, сімейні відносини припинені. Ухвалою від 04.05.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та його представник до судового засідання не з`явились, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову. Відповідач до судового засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 04.12.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №661, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим 04.12.2012 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Від шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю. Стосунки між подружжям погіршились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, шлюбних стосунків не підтримують. Подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим так як це суперечить інтересам сторін. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такого, суд вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

28.04.2020 року Балтський психоневрологічний будинок-інтернат звернувся до суду з заявою, заінтересована особа - Балтська міська рада Одеської області в особі органу опіки і піклування, про призначення опікуна над недієздатним [PERSON] . На обґрунтування вимог заявник зазначив, що згідно рішення Балтського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2005 року [PERSON] , [INFO] , було визнано недієздатним. Однак під час розгляду справи судом не було вирішено питання щодо встановлення опіки над недієздатним [PERSON] . На даний час [PERSON] знаходиться на повному державному утриманні в Балтському психоневрологічному будинку-інтернат. Згідно рішення виконавчого комітету Балтської міської ради від 28 січня 2020 року № 2 Балтський ПНБІ в особі т.в.о. директора [PERSON] доцільно призначити опікуном над недієздатним [PERSON] , [INFO] . Таким чином, з метою захисту прав та інтересів [PERSON] Балтський психоневрологічний будинок-інтернат в особі директора т.в.о. [PERSON] просив суд призначити його опікуном над недієздатним [PERSON] . Представник Балтського ПНБІ в судове засідання не з`явився, надавши заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутність, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи Балтської міської ради Одеської області в особі органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, надавши заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Балтського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2005 року [PERSON] , [INFO] , було визнано недієздатним. Однак під час розгляду справи судом не було вирішено питання щодо встановлення опіки над недієздатним [PERSON] З довідки Балтського ПНБІ № 798/11135 від 02.04.2020 року вбачається, що [PERSON] з 17.01.1997 року по теперішній час знаходиться на повному державному забезпеченні в Балтському психоневрологічному будинку-інтернат. Згідно зі ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно копії витягу з рішення виконавчого комітету Балтської міської ради від 28.01.2020 року № 2 Балтський ПНБІ в особі т.в.о. директора [PERSON] доцільно призначити опікуном над недієздатним [PERSON] , [INFO] . Враховуючи те, що [PERSON] знаходиться на повному державному утриманні в Балтському ПНБІ, його опікуном належить призначити т.в.о. директора Балтського ПНБІ [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved