Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

28.11.2017 року [PERSON]звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на дитину - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, та аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказала, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу є дитина - [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між нею та відповідачем припинено, вони проживають окремо. Дитина проживає разом з нею, перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно коштів на їх утримання не надає. Вищенаведені обставини є підставою для звернення до суду. В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав частково, оскільки у нього є інша неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Дослідивши докази у справі, беручи до уваги заяву відповідача, суд приходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, сторони з 13 червня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб, [NUMBER], виданого 13 червня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області (а.с. 2). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області (а.с. 3). Як убачається з довідки, виданої 12.0.2016 року Виконавчим комітетом Морозівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, [PERSON], [INFO], зареєстрована з матір'ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Від попереднього шлюбу з іншою жінкою відповідач [PERSON] має малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). За змістом ч. 1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Частиною 2 статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дитини - [PERSON], [INFO], та дружини - [PERSON], а тому вимоги позивача про стягнення аліментів підлягають задоволенню, однак у меншому розмірі, ніж просить позивач. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIIIзагальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Враховуючи наявність у відповідача іншої неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], суд приходить висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на дитину - [PERSON] і дружину- [PERSON] у частковому вигляді від усіх видів його заробітку (доходу) в розмірі по 1/6 частці на кожну, що становитиме 33,33% його заробітку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Внаслідок часткового задоволення позову про стягнення аліментів, судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial