Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

28 серпня 2015 року позивачка [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на житловий будинок № 2 по вул.. Садовій в с. Кінецьпіль Первомайського району Миколаївської області в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову зазначив, що 19.11.2005 року померла його бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок №4 по вул..Садовій в с. Кінецьпіль Первомайського району Миколаївської області, який належав їй на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 10.09.1992 року, виданого на підставі рішення виконкому [PERSON] народних депутатів. Позивачка є спадкоємцем по заповіту після смерті померлої бабусі. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину немає можливості оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на вище зазначений житловий будинок, що і змусило його звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача до суду надали заяву про слухання справи у їх відсутність, заперечень щодо позову немає. За змістом ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до ст. 305 ч. 2\~\~ЦПК України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Суд, заслухаши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, 19.11.2005 року померла [PERSON], актовий запис №42 від 23.11.2005 року. [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 10.09.1992 року належить житловий будинок №2 по вул.. Садовій в с. Кінецьпіль Первомайського району Миколаївської області. Норми ст.ст. 1220, 1268, 1270, 1296 ЦК України передбачають, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з часу відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини; спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а відсутність цього свідоцтва не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 06 червня 2003 року спадкодавець [PERSON] склала заповіт за яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповіла [PERSON] Інших спадкоємців, які можуть претендувати на спадщину судом не встановлено. Між тим від нотаріуса він отримав роз'яснення про неможливість оформлення в нотаріальному порядку спадщини на житловий будинок № 2 по вул.. Садовій в с. Кінецьпіль Первомайського району Миколаївської області, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або невизнається іншою особою. Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що вказаний житловий будинок належав [PERSON] і після її смерті він входить до складу спадщини та повин перейти у власність до спадкоємців, тобто до позивача у справі, який є його спадкоємцем за заповітом. Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, він не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на нерухомість в порядку спадкування за зповітом. Відповідно до ст.. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За такого, позовні вимоги про встановлення факту постійного проживання [PERSON], разом із спадкодавицею [PERSON] на час відкриття спадщини задоволенню не підлягають, оскільки не мають правового значенням для позивача по справі. Враховуючи викладене,

Outcome: partial