Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

27.08.2021 [PERSON] звернулася до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою, в якій просить про скасування заборони на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 9876826, зареєстрованої в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 28.05.2010 року 19:20:48 за № 9876826 реєстратором: Старосамбірська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: ухвала про забезпечення позову, №962, 27.05.2010, Старосамбірський районний суд Львівської області, суддя Ніточко Л.Й., об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник: [PERSON] , [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що ухвалою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 25.05.2010 року по справі за позовною заявою прокурора Старосамбірського району в інтересах територіальної громади м. Старого Самбора як первинного суб`єкта місцевого самоврядування до [PERSON] , [PERSON] , Старосамбірської міської ради та виконавчого комітету Старосамбірської міської ради про визнання незаконними правових актів, органів місцевого самоврядування, які породжують право на майно та витребування майна з чужого незаконного володіння, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору, забезпечено позов, шляхом заборони [PERSON] , [PERSON] відчужувати квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності. Вказує, що на виконання ухвали судді, Старосамбірська державна нотаріальна контора 28.05.2010 року наклала заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 9876826, підстава обтяження: ухвала про забезпечення позову №962, 27.05.2010, Старосамбірський районний суд Львівської області, суддя Ніточко Л.Й., об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно. Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 18.03.2013 року рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 04.05.2011 року та Додаткове рішення від 28.03.2012 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в позові відмовлено. Ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 31.05.2013 року скасовано арешт на квартиру [ADDRESS] . Зазначає, що в 2019 році коли вона оформляла спадщину після смерті матері дізналася, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є зареєстрована заборона на все майно [PERSON] та [PERSON] . Вважає, що вказана заборона на все належне майно накладена помилково, оскільки згідно ухвали судді арешт накладався на конкретне нерухоме майно, квартиру [ADDRESS] і після ухвали суду від 31.05.2013 року квартиру виключили з-під арешту, однак на інше майно є заборона, хоча жодних підстав для накладення заборони/арешту на все майно не було. Стверджує, що з метою зняття заборони звернулася із заявою до Старосамбірської державної нотаріальної контори, однак їй відмовлено у знятті заборони, так як з 01.01.2013 року з переліку нотаріальних дій виключено таку нотаріальну дію, як зняття заборони відчуження нерухомого майна. Наявність заборони перешкоджає у реалізації її прав, як власника нерухомого майна, тому змушена звернутися з даним позовом до суду, так як позбавлена можливості вирішити питання про зняття помилкової накладеної заборони в досудовому порядку. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2021 справа визначена для розгляду судді Кушніру А.В. Ухвалою судді від 20.09.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 18.11.2021 залучено до участі в справі в якості співвідповідача Старосамбірську міську раду Самбірського району Львівської області. Ухвалою суду від 03.12.2021 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася, проте подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача - Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, проте до суду від завідувача Старосамбірської державної нотаріальної контори Т.Сюма поступила заява, в якій просить справу розглядати за відсутності представника, про прийняте рішення повідомити нотконтору. Представник відповідача - Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, проте від міського голови І.Трухим до суду поступило клопотання, в якому просить справу розглядати у відсутності представника, проти позову не заперечує. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, проте від його представника - адвоката Захарко Ю.Ю. надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутності, щодо позову не заперечують. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ч. 1\~ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1\~ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 25.05.2010 року по справі №2-213/2010 за позовною заявою прокурора Старосамбірського району в інтересах територіальної громади м. Старого Самбора як первинного суб`єкта місцевого самоврядування до [PERSON] , [PERSON] , Старосамбірської міської ради та виконавчого комітету Старосамбірської міської ради про визнання незаконними правових актів, органів місцевого самоврядування, які породжують право на майно та витребування майна з чужого незаконного володіння, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору, - забезпечено позов, шляхом заборони [PERSON] , [PERSON] відчужувати квартиру [ADDRESS] , що належить на праві власності (а.с.12). Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 18.03.2013 року рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 04.05.2011 року та Додаткове рішення від 28.03.2012 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в позові відмовлено (а.с.13-20). Ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 31.05.2013 року скасовано арешт на квартиру [ADDRESS] (а.с.23). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, вбачається, що 28.05.2010 за №9876826 Старосамбірська державна нотаріальна контора зареєструвала об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, підстава обтяження: Ухвала про забезпечення позову, №962, 27.05.2019, Старосамбірський районний суд Львівської області, суддя Ніточко Л.Й., власник [PERSON] , [PERSON] , відомості про обтяження перенесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер обтяження 4280752 від 16.01.2014 року (а.с.21-22). Із листа в.о.завідувача Старосамбірської державної нотаріальної контори Коцюмбас С.Й. відомо, що з 01 січня 2013 року з переліку нотаріальних дій виключено таку нотаріальну дію, як зняття заборони відчуження нерухомого майна. Крім того, не надається можливим проведення повної ідентифікації вихідних даних, на підставі яких внесено відомості про накладення заборони (реєстраційний номер обтяження 9876826), на майно [PERSON] , [PERSON] у зв`язку з закінченням граничних строків зберігання нарядів номенклатурної справи у Старосамбірській ДНК та відсутні паперові носії, що стали підставою внесення відомостей про накладення заборони відчуження. Також, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості про обтяження перенесено з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна з зазначенням предмету обтяження «невизначене майно, все майно» до номеру обтяження 4280752 від 15.01.2014 року державним реєстратором Старосамбірського районного управління юстиції Львівської області, тому вирішення клопотання про зняття арешту з всього майна виходить за межі компетенції Старосамбірської державної нотаріальної контори (а.с.24-25). Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Стрільбицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області від 23.02.2017 року, вбачається, що 23.02.2017 року [PERSON] одружилися з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на [PERSON] (а.с.7). Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Наявність заборони відчуження накладеної на майно позивачки, порушує її право вільно розпоряджатися своєю власністю, а відтак, захистити своє право вона може лише у судовому порядку. Згідно до вимог ч.1\~ст.317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1\~ст.319\~ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положенням ч.1\~ст.321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до \~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з постановою Верховного Суду України від 15.05.2013 року в справі № 6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ст. 73 Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. У відповідності до п.п. 74,75\~Порядку державної\~реєстрації прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~17.10.2013\~№ 868,\~для проведення\~державної реєстрації\~обтяжень речових\~прав на\~нерухоме майно\~необхідними документами\~є документи,\~що підтверджують\~виникнення,\~перехід та\~припинення обтяжень\~таких речових\~прав,\~та інші\~документи,\~визначені цим\~Порядком.\~Документами,\~що підтверджують\~виникнення,\~перехід та\~припинення обтяжень\~речових прав\~на нерухоме\~майно,\~є:\~рішення суду\~щодо обтяження\~речових прав\~на нерухоме\~майно,\~що набрало\~законної сили;\~рішення державного\~виконавця щодо\~обтяження речових\~прав на\~нерухоме майно;\~інші акти\~відповідних органів\~державної влади\~та посадових\~осіб згідно\~із законом. Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 311 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-ІV зі змінами, \~державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного\~судового рішення\~формує та реєструє необхідну заяву або реєструє\~судове рішення\~про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи\~судове рішення\~про скасування відповідного\~судового рішення. Згідно з абзацом 2 пункту 7 Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2012 року № 1844/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 18.12.2012 року за №2102/22414, у разі коли при розгляді заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якої державній реєстрації підлягає припинення обтяження речового права на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в Державному реєстрі прав, встановлено наявність запису про таке обтяження в Реєстрах, державний реєстратор переносить відомості запису про таке обтяження до спеціального розділу Державного реєстру прав, після чого на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію припинення обтяження речового права на нерухоме майно вносить запис про припинення такого обтяження до Державного реєстру прав. З системного аналізу зазначених норм права випливає, що відновлення порушеного права позивача, не можливе без виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження нерухомого майна і саме на державного реєстратора покладено обов`язок вносити відомості щодо обтяжень до зазначеного реєстру. Верховний Суд у своїй практиці неодноразово посилався на те, що «ефективний засіб правового захисту» повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі №82614016/16, від 11 лютого 2019 року у справі №2а-204/1). Зазначена норма\~матеріального права\~визначає право\~власника,\~вимагати будь-яких\~усунень свого\~порушеного права\~від будь-яких\~осіб будь\~яким шляхом,\~який власник\~вважає прийнятним.\~Визначальним для\~захисту права\~на підставі\~цієї норми\~права є\~наявність у\~позивача права\~власності та\~встановлення судом\~наявності перешкод\~у користуванні\~власником своєю\~власністю.\~При цьому\~немає значення,\~ким саме\~спричинено порушене\~право та\~з яких\~підстав (правова\~позиція Верховного\~Суду України\~у справі\~№ 6-709цс16).\~ З моменту внесення відомостей про арешт майна до часу звернення позивача із позовом до суду відбулися зміни до діючого законодавства щодо порядку внесення відомостей про обтяження стосовно нерухомого майна. Саме на час розгляду позовних вимог відповідно до наведених вимог законодавства для захисту порушених прав позивача відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про звільнення майна з-під арешту може внести Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.\~ Таким чином, враховуючи те, що відсутні будь-які підтверджуючі документи, які стали підставою для арешту на все належне майно позивача, наявність заборони у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна порушує права та законні інтереси позивача, оскільки унеможливлює розпоряджання даним майном, а Старосамбірська державна нотаріальна контора, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, позивач позбавлена можливості реалізувати свої права як власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved