Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

28.04.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 08.11.2007 року між Публічним акціонерним товариством КБ «ПриватБанк» ( надалі [PERSON]) та відповідачем був укладений договір № ZRZOGI [NUMBER] , згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 300 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.11.2020 року. Відповідно до умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися щомісячними платежами для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками,комісією, а також інші витрати. ПАТ КБ „ПриватБанк свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, проте відповідач своєчасно не надавав Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 17.04.2015 року має заборгованість - 1160305 грн.08 коп.., яка складається : 280149 грн.89 коп. заборгованість за кредитом, 383334 грн.58 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 496820грн.61 коп. заборгованість за пенею за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Позивач просив винести рішення, яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 1160305 грн.08 коп., звернути стягнення на будинок, який належить відповідачу, оскільки останній знаходиться в іпотечній заставі, шляхом його продажу та виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та проживають у спірному будинку (предмет іпотеки). Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги та просив в рахунок погашення заборгованості за кредитом, звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом продажу предмету іпотеки на підставі договору іпотеки № ZRZOGI [NUMBER] від 08.11.2007 року. Виселити відповідача із вказаного спірного будинку. Представник відповідача подала до суду зустрічний позов про виключення з реєстру іпотек та заборон майно, а саме будинок №7 та земельну ділянку площею 0,1000 га, що розташовані по вул. Радянській, 7 в м. Баранівка Житомирської області. Даний зустрічний позов ухвалою суду від 15.03.2016 року був обєднаний із первісним позовом Банку. В судове засідання представник позивача- відповідача не явився, надіслав на адресу суду заяву в якій просив розглядати дану справу без участі представника Банку, уточнені позовні вимоги підтримує повністю, в задоволенні зустрічного позову відмовити за безпідставністю. В судове засідання відповідач позивач [PERSON] не явився, надіслав заяву в якій просив розглядати справу без його участі, первісний позов не визнає на підставі даних заперечень, зустрічний позов підтримує повністю. Дослідивши матеріали справи, письмові заперечення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що первісний та зустрічний позов задоволенню не підлягають. Відмовляючи у задоволенні первісного позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про звернення стягнення, суд виходив із слідуючого. В судовому засіданні встановлено, що 08.11.2007 року між Публічним акціонерним товариством КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений договір про іпотечний кредит № ZRZOGI [NUMBER] , згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 300 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.11.2020 року (а.с. 53-56). В забезпечення виконання зобовязань за договором про іпотечний кредит, [PERSON] і Відповідач 08.11.2007 року уклали договір іпотеки № ZRZOGI [NUMBER]. Згідно даного договору Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, предмет іпотеки: будинок загальною площею 230,40 кв.м., житлова площа 117,10 кв. м. та земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходяться в м. Баранівка по вул. Радянська,7 (а.с.58-60). Відповідно до ст.ст.1050,1054 ЦК України, якщо даним кредитним договором встановлено обовязок позичальника повернути кредит частинами (п.2.4 Договору) то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредит, що залишилася та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Дану норму закону [PERSON] врахував і відповідно до повідомлення від 30.08.2011 року № Г 08.0.0.0/1-491, [PERSON] за порушення Відповідачем п.5.2.4. договору про іпотечний кредит повідомив останнього, що з 13 вересня 2011 року вищевказаний кредитний договір буде розірвано (а.с.120). Даним повідомленням було встановлено для відповідача [PERSON] тижневий термін для добровільного погашення заборгованості по кредитному договору та зазначено, що у випадку невиконання цієї вимоги [PERSON] буде звертатися до суду з позовом про стягнення заборгованості або звернення стягнення не предмет іпотеки. Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 23.02.2012 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № ZRZOGI [NUMBER] задоволено частково та стягнуто заборгованість в сумі 360187 гривень 25 копійок станом на 28.08.2011 року (а.с.132). Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що письмове клопотання представника відповідача-позивача про застосування строків позовної давності до первісного позову підлягає задоволенню. Відповідно до ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Враховуючи те, що [PERSON] скористався своїм правом передбаченим ч.2 ст.1050 ЦК України, і змінив строк виконання зобовязання за вказаним кредитним договором, зазначивши день останнього їх погашення 20 вересня 2011 року, тобто тижневий термін після 13 вересня 2011 року, ( дати розірвання кредитного договору), а з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, звернувся лише 28.04.2015 року. [PERSON] змінив умови договору шляхом направлення відповідної вимоги про дострокове повернення кредиту, термін повернення кредиту настав 20 вересня 2011 року, тому [PERSON] знав про своє порушене право ще з 20 вересня 2011 року і тому звернувся до суду з порушення строків позовної давності. Враховуючи норму ч.4 ст.267 ЦУ України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову про виключення з реєстру іпотек та заборон майно, а саме: будинок та земельну ділянку, суд виходив із слідуючого. Так відповідач-позивач на обгрунтування зустрічного позову зазначив, що оскільки [PERSON] звертається до суду з первісним позовом про звернення стягнення на іпотечне майно з порушенням строків позовної давності, порушене право підлягає захисту в судовому порядку відповідно до ст.16 ЦК України шляхом виключення з реєстру іпотек та заборон майно відповідача, суд вважає дане обгрунтування зустрічного позову безпідставним, оскільки вимога про застосування строків позовної давності застосовується лише до первісного позову і не впливає на вимогу зустрічного позову. За змістом ст.16 ЦК України, виключення з реєстру іпотек та заборон майно, як спосіб захисту прав і інтересів особи передбачено у випадку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі визнання іпотечного договору припиненим або недійсним. Однак законодавством не визначено такого способу захисту цивільного права, за яким можливо виключити з реєстру іпотек та заборон майно, оскільки позов про зверення стягнення на предмет іпотеки поданий з порушенням строку позовної давності. За таких обставин суд відмовляє в задоволення зустрічного позову. На підставі викладено,

Outcome: dismissed