Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

27.02.2018 позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Зачепилівського районного суду Харківської області із позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.01.2008 в розмірі 105 724,49 грн. Заочним рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 15.05.2018 позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] були задоволені в повному обсязі. Ухвалою суду від 03.11.2020 прийнято до розгляду заяву представника відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 15.05.2018 по цивільній справі № 620/142/18 за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою суду від 22.12.2020 заочне рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 15.05.2018 по цивільній справі № 620/142/18 за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано, цивільну справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.01.2008 відповідач отримав у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2017 має заборгованість в сумі 105 724,49 грн., яку позивач просив стягнути в судовому порядку. У заяві від 16.03.2021 позивач зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.01.2008 в розмірі 17 567,78 грн., з яких: 5 423,66 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 12 144,12 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву в якій просила суд справу розглянути у її відсутності, зменшені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій заперечив проти позову АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та просив застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін, фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору № б/н від 28.01.2008 відповідач отримав у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. 14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено найменування позивача з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на АТ КБ «ПРИВАТБАНК». В силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, на вимоги про погашення заборгованості не реагував, внаслідок чого станом на 31.12.2017 заборгованість відповідача перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» складає 105 724,49 грн., з яких 5 423,66 грн. заборгованість за тілом кредиту; 90 790,14 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 000,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 5 010,69 грн. - штраф (процентна частина). В подальшому позивач зменшив позовні вимоги та остаточно просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.01.2008 в розмірі 17 567,78 грн., з яких: 5 423,66 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 12 144,12 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. В свою чергу, ст. 256 ЦК України визначено поняття позовної давності, згідно з якою це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. До того ж, перебіг позовної давності за зобов`язаннями з визначеним строком виконання починається зі спливом строку виконання кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України). Згідно з ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Разом з тим, із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна даність до вимоги кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, суд зобов`язаний застосувати позовну давність лише за заявою сторони у спорі, причому така заява має бути подана до винесення судового рішення. Відповідач заявив про застосування позовної давності до виниклих правовідносин та просив відмовити з цих підстав у позові. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 № 14 Про судове рішення у цивільній справі, суд, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 28. 03. 2018 у справі № 444/9519/12 (№14-10цс18), у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема розрахунку заборгованості, погашення заборгованості не здійснювалось з 29.08.2014, тобто строк позовної давності про стягнення з [PERSON] заборгованості сплив ще 29.08.2017, але Банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитом лише 27.02.2018. Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України, як вже було згадано, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Разом із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч.2 ст. 251 та ч.2 ст. 252 ЦК України). Також судом встановлено, що будь-яких дій, які б свідчили про переривання позовної давності до вимоги позивачем вчинено не було, підстав для поновлення пропущеного строку позивач не навів, а тому Банк звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. З урахуванням наведеного, враховуючи факт того, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду за захистом порушеного права з пропущенням встановленого ст. 257 ЦК України трирічного строку позовної давності, суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні позову з цих підстав.

Outcome: dismissed