Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

27 серпня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. Ухвалою суду від 02.09.2020 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. 27 листопада 2020 року на адресу Балтського районного суду Одеської області від представника позивача [PERSON] адвоката Печарського В.Д. надійшла уточнена позовна заява про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. На обґрунтування вимог позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,63 га, кадастровий номер 5120687200:01:001:0197, що розташована на території Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 291824. [INFO] [PERSON] помер. Заповіту за життя не склав. Після його смерті [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину. [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,63 га, кадастровий номер 5120687200:01:001:0198, що розташована на території Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 291823. [INFO] [PERSON] померла. Заповіту за життя не склала. Після її смерті [PERSON] як спадкоємиця за законом четвертої черги згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину. Звернувшись до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [PERSON] , нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтв про право на спадщину, через відсутність оригіналів державних актів на право власності на земельні ділянки спадкодавців. В державному акті на право власноті на земельну ділянку серії ЯА № 291823 належного [PERSON] її прізвище помилково вказано « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». У зв`язку з виниклими розбіжностями прізвища спадкодавця, зазначеного в державному акті\~на право\~власноті на\~земельну ділянку\~серії ЯА\~№ 291823,\~ [PERSON] \~її прізвище\~вказано « [PERSON] »,\~замість вірного\~« [PERSON] ,\~позивач не може довести належність спадкодавцю даного державного акту на право власності на земельну ділянку, а через його втрату - отримати його дублікат для оформлення права власності на земельну ділянку, факт належності данного правовстановлюючого документа, та реалізувати своє право на спадкове майно. Тому з метою захисту своїх майнових прав, вимушений звернутися до суду з позовом про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання за нею права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, оскільки в позасудовому порядку дане питання вирішити не представляється за можливе. Представник позивачки\~ [PERSON] \~ адвокат\~Печарський В.Д. в судовому\~засіданні позов\~підтримав в\~повному обсязі,\~просив суд встановити факт належності [PERSON] , померлої [INFO] , державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 291823, на земельну ділянку площею 4,63 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5120687200:01:001:0198, яка розташована на території Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області, виданного на ім`я [PERSON] ; визнати за [PERSON] , як за спадкоємцем за законом першої черги після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 4,63 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5120687200:01:001:0197, яка розташована на території Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 291824; визнати за [PERSON] , як за спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 4,63 га, кадастровий номер 5120687200:01:001:0198, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 291823. Представник відповідача - Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до\~ч.ч.\~3,4\~ст.\~200\~ЦПК України\~за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому\~статтями 206,\~207\~цього Кодексу. Вислухавши доводи представника позивачки, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 16.07.1970 року серії [NUMBER] (а.с.8). Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] », підтвердженням чого є копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 08.10.2020 року № 00028087028 (а.с.75). Після реєстрації розірвання шлюбу [PERSON] залишила шлюбне прізвище « [PERSON] », підтвердженням чого є копія свідоцтва про розірвання шлюбу від 07.10.2004 року серії [NUMBER] (а.с.9). [PERSON] мав право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,63 га, кадастровий номер 5120687200:01:001:0197, що розташована на території Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 291824 та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.09.2020 року № НВ-5115162822020 (а.с.77). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від січня 2012 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с.12). [PERSON] мала право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,63 га, кадастровий номер 5120687200:01:001:0198, що розташована на території Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 291823, виданного на прізвище « [PERSON] » та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.09.2020 року № НВ-5115162812020 (а.с.80). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.12.2012 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с.11). Згідно відповіді приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. від 27.08.2020 року № 1024/01-16, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку (а.с.10). 18 лютого 2020 року [PERSON] подала оголошення до місцевої газети «Народна трибуна» про втрати оригіналів державних актів, що підтверджується копією газети «Народна трибуна» № 30 від 18.02.2020 року (а.с.20-21). Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 08.09.2020 року № № 61576638 спадкова справа після смерті [PERSON] та [PERSON] не заводилась (а.с.71-72). Згідно довідок Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області №№ 334, 335 від 27.08.2020 року, [PERSON] проживала разом зі своїм батьком [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю (а.с. 13, 17). Судом були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є сусідом, де раніше проживали [PERSON] разом з [PERSON] однією сімє`ю. В селі Плоске Балтського району Одеської області інші особи з прізвищем « [PERSON] » не проживали. Прізвище [PERSON] в державному акті на право власності на земельну ділянку записано помилково, оскільки її вірне прізвище « [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є сусідом позивачки [PERSON] , а [PERSON] , яка проживала з нею та її батьком [PERSON] однією сім`єю є бабусею. Прізвище [PERSON] в державному акті на право власності на земельну ділянку записано з помилкою, оскільки її вірне прізвище « [PERSON] , інші особи з прізвищем « [PERSON] » в селі Плоске Балтського району Одеської області не проживали. Суд констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами пов`язані з здійсненням позивачем права на спадкування, вирішуючи які, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, а також факту родинних відносин між фізичними особами. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , померлої [INFO] , належить державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 291823, площею 4,63 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5120687200:01:001:0198, яка розташована на території Плосківської сільської ради Балтського району Одеської області, виданного на ім`я [PERSON] . Від встановлення факту належності правовстановлюючого документу [PERSON] , позивачці залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язанні з оформленням спадщини, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення належності правовстановлюючого документу, тому суд вважає, що позовна заява в частині встановлення факту належності правовстановлюючого документу, підлягає задоволенню. Крім того, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). При обґрунтованій відмові нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відмову приватного нотаріуса Балтського нотаріального округу Одеської області\~ Пантілєєвої І.П.\~у видачі позивачці свідоцтв про право на спадщину суд визнає обґрунтованою. Відповідно до п.п. 4.15, 4.18 Глави 10 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України наказом № 296/5 від 22.02.2012 року, при видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановчих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку. В силу ст. 1216 ЦК України\~ спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ч. 1\~ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно\~ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. В силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~ цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 \~ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи те,\~що [PERSON] \~являється спадкоємцем\~за законом\~першої черги\~після смерті\~свого батька\~ [PERSON] ,\~та спадкоємцем за\~законом четвертої\~черги після\~смерті [PERSON] ,\~ але через втрату державних актів на право власності на земельні ділянки, які б підтверджували право власності спадкодавців на належні їм за життя земельні ділянки, які успадкувала [PERSON] згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, не може реалізувати своє право на спадкове майно, через відмову нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину, а також враховуючи вищевикладені докази в їх сукупності, відсутність заперечень з боку відповідача, відсутність інших спадкоємців, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved