Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

28 жовтня 2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Свій позов обґрунтовують тим, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу № 1685 від 11.10.2019 року. В зазначеному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , який не проживає в ньому з 2014 року, не бере участі в утриманні будинку та сплаті комунальних платежів, у зв`язку з чим своїми діями перешкоджає позивачу здійсненню права користування та розпорядження своїм майном, зокрема він не може отримати субсидію на оплату комунальних послуг. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву, в якій просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали, проти заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав відзив в якому позов визнав. Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі наявні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачам [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №1685 від 11.10.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Меркуловим П.Ю. Згідно Довідки про склад сім`ї № 45113, відповідач [PERSON] зареєстрований в квартирі [ADDRESS] . Факт не проживання [PERSON] в будинку за місцем реєстрації з 2014 року підтверджується Актом від 18.10.2019 року, складеним головою ЖБК «НКМЗ-2» Бутенко В.С. У відповідності до частини 4 ст. 41 Конституції України, частини 1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно частини 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно частини 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно частини 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, позивач як власник будинку згідно ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 383 ЦК України має право володіти, користуватися та розпоряджатися ним на власний розсуд, використовувати його для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Таке право позивача згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним і вона не може бути протиправно його позбавлена. Відповідач [PERSON] , як встановлено в судовому засіданні, зареєстрований в квартирі, яка належить позивачам [PERSON] , [PERSON] на праві власності без родинних стосунків, в даній квартирі не проживає з 2014 року, і оскільки до теперішнього часу залишається зареєстрованим в квартирі, та цим порушує право позивачів як власників, вони сплачують комунальні послуги, що ставить їх у скрутне становище та не дає можливості отримати субсидію. Таким чином, право позивачів, як власників квартири порушені і вони мають право вимагати визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Щодо обраного позивачами способу захисту порушеного права - визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком, то такі вимоги охоплюються поняттям «усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном», тобто ґрунтуються на законі, і будуть достатніми для повного захисту права позивача шляхом подальшого зняття відповідача з реєстраційного обліку. За наведених обставин позовні вимоги щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] підлягають задоволенню повністю. Оскільки, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] задоволені у повному обсязі, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved