Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

27 жовтня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, третя особа: [PERSON], про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування. Позов обґрунтував тим, що 11 березня 2015 року в с. Колосівка Веселинівського району Миколаївської області помер його дід [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої зокрема увійшло право власності на земельну ділянку площею 6,82 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії І-МК № 000802, виданим 30 червня 1999 року [PERSON] сільською радою Веселинівського району Миколаївської області та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 25. Оскільки його дід за життя заповіту не склав, а батько [PERSON] помер 05 березня 2011 року, позивач у порядку ч. 1 ст. 1266 ЦК України отримав право на спадщину за законом та у встановлений законом термін подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Крім нього, право на спадщину за законом у першу чергу отримала дружина померлого, [PERSON], яка подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини. При звернені до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом було відмовлено у зв`язку з тим, що державний акт на право приватної власності на землю містить підчистку в реєстраційному номері. В звязку з цим, позивач звернувся до суду та просить визнати за ним право власності на зазначену вище земельну ділянку у порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, в позовній заяві просить розглядати справу у його відсутність за участю його представника [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнають повністю. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, заперечень не надала. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 березня 2015 року в с. Колосівка Веселинівського району Миколаївської області помер дід позивача [PERSON], смерть якого була зареєстрована 12 березня 2015 року [PERSON] сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, за актовим записом № 02. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої зокрема увійшло право власності на земельну ділянку площею 6,82 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії І-МК № 000802, виданим 30 червня 1999 року [PERSON] сільською радою Веселинівського району Миколаївської області та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 25. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст. 1258 та \~1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За життя [PERSON] заповіту не склав. Оскільки батько позивача [PERSON] помер 05 березня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД № 258745, виданим 05 березня 2011 року третім Приморським відділом ДРАЦС Одеського міського управління юстиції, позивач [PERSON] у порядку ч. 1 ст. 1266 ЦК України, за правом представлення, отримав право на спадщину за законом. Окрім позивача, право на спадщину за законом у першу чергу отримала дружина покійного [PERSON], [PERSON] Згідно матеріалів спадкової справи № 95/2015 заведеної Веселинівською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], позивач [PERSON] прийняв спадщину шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. [PERSON] відмовилась від спадщини, про що подала до Веселинівської державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини. При звернені позивача до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріусом було відмовлено у зв`язку з тим, що державний акт на право приватної власності на землю містить підчистку в реєстраційному номері та надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 вересня 2016 року. У звязку з внесенням змін до земельного законодавства, зокрема ст. ст. 125 та ст. 126 К України, з 1 січня 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються, а отже, отримати новий державний акт взамін зіпсованого позивач не може, а тому звернувся до суду. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 16 ЦК України, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] був членом колгоспу «Перемога» с. Колосівка Веселинівського району Миколаївської області та у відповідності з Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» 8 серпня 1995 року N 720/95 набув право на земельну частку (пай) у землях переданих у колективну власність КСП «Перемога». В подальшому належна йому земельна частка (пай) була виділена в натурі (на місцевості) та 30 червня 1999 року [PERSON] сільською радою Веселинівського району Миколаївської області [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на землю серії І-МК № 000802, площею 6,82 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 25. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Веселинівському районі Миколаївської області № 02-17/682 від 17 серпня 2016 року та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4802435352016 від 17 серпня 2016 року, при реєстрації спадкової земельної ділянки в Державному земельному кадастрі уточнено кадастровий номер земельної ділянки 4821780300:02:000:0323, та площу земельної ділянки з 6,82 га на 6,8221 га, яка належала [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 22 та ч. 1 ст. 23 ЗК України (в редакції від 06.04.1999 року, чинній на момент видачі [PERSON] державного акту) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. У відповідності до\~статей 1225 ЦК України\~і 131\~ЗК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи те, що [PERSON] набув право власності на земельну ділянку відповідно вимог чинного на той час законодавства, та це право не припинилося внаслідок його смерті, то позивач [PERSON] має право набути право на успадковану ним земельну ділянку. Враховуючи вищевикладене, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог та визнання за позивачем [PERSON] права власності на вищезазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved