Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

27 вересня 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, який в подальшому уточнили, до Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що [INFO] померла їхня баба по лінії батька, [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина на земельну частку (пай), розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Спадщину після баби фактично прийняв син останньої, а їхній батько, [PERSON]. [INFO] останній помер. Після смерті батька відкрилася спадщина на вищевказану земельну частку (пай), яку він фактично успадкував після матері, але юридично свої права не оформив. Зазначають, що 10 серпня 2016 року звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті батька. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезгадану земельну ділянку їм було відмовлено у зв'язку відсутністю оригінала сертифіката на право на земельну частку (пай). Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] та [PERSON] просять визнати за кожною з них в порядку спадкування за законом після батька [PERSON], який помер [INFO], право власності на 1/2 частину земельної частки (паю), розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землях, що перебували у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Шкуратівське», посвідчену сертифікатом серії [NUMBER], виданим на ім'я [PERSON]. У судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися. Представник останніх за довіреністю [PERSON] подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує (а. с. 43). Представник відповідача - Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова надіслав листа, в якому просить розглянути справу без участі їх представника, проти позову не заперечують (а. с. 39). Представник третьої особи - Білопільської районної державної нотаріальна контори Сумської області в судове засідання також не з'явився. Завідувач держнотконтори Ковальова Л. Б. надіслала листа про розгляд справи у відсутність їх представника. При ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а. с. 34). Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру в Білопільському районі Сумської області в судове засідання не з'явився без повідомлення причин. Про час, день і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 34). У зв'язку з неявкою сторін, третіх осіб, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. Суд вважає, що на підставі п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після [PERSON], яка померла [INFO], слід застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, а також норми нині діючого ЦК України, так як правовідносини продовжували діяти після набрання чинності вказаним Законом. До правовідносин щодо прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] застосовуються положення Цивільного кодексу України 2003 року. Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті (ст. 527 ЦК УРСР). При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що бабою позивачів [PERSON] та [PERSON] по лінії батька, [PERSON], була [PERSON], що об'єктивно підтверджується матеріалами справи (а. с. 7, 10-11, 14). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], остання померла [INFO] (а. с. 15). З довідки відділу Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області від 17 жовтня 2016 року вбачається, що на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 09 жовтня 1996 року №294 на ім'я [PERSON] виданий сертифікат серії [NUMBER] на земельну частку (пай) площею 3,71 в умовних кадастрових гектарах, зареєстрований 12 листопада 1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Білопільською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ «Шкуратівське». Вказаний сертифікат виданий на руки (а. с. 40). У відповідності до довідки виконавчого комітету Шкуратівської сільської ради Білопільського району Сумської області від 10 травня 2016 року №320 [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована разом із сином [PERSON] в с. Нагірнівка Білопільського району Сумської області. Заповіт від імені померлої виконкомом Шкуратівської сільської ради не посвідчувався. [PERSON] після смерті матері [PERSON] фактично прийняв спадщину, але юридично її не оформив (а. с. 16). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 06 жовтня 2016 року №45329574 спадкова справа після [PERSON], яка померла [INFO], не заводилася (а. с. 38). Таким чином, у судовому засіданні доведено, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після померлої [INFO] матері, [PERSON], але юридично її не оформив. Однак, вказана обставина у відповідності до ст. 1296 ЦК України не позбавляє [PERSON] права на спадщину після матері. Крім того судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 12). Згідно з довідкою Кальченківської сільської ради від 17 травня 2016 року №213-02-20/1 [PERSON] до дня смерті [INFO] був зареєстрований на території Шкуратівської сільської ради в с. Нагірнівка, але фактично проживав у с. Воронине. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Кальченківської сільської ради не посвідчувався. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все його майно (а. с. 16). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 24 червня 2016 року, яке набрало законної сили 05 липня 2016 року, [PERSON] визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], тривалістю у два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили (а. с. 17). Спадкова справа після [PERSON], який помер [INFO], заведена за заявою [PERSON]. З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] надала згоду на прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] своїй сестрі [PERSON], оскільки остання пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. На підставі цього [PERSON] також подала заяву про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] (а. с. 35-36). Статтею 1216 ЦК України 2003 року визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що позивачі прийняли спадщину після померлого батька шляхом подачі до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини. Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). У відповідності до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України). Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Аналогічні положення закріплені і в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зі змінами і доповненнями. Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови «Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз'яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька, [PERSON], мають право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 3,71 в умовних кадастрових гектарах, у землях, які перебували в колективній власності САПТЗТ «Шкуратівське», посвідчену сертифікатом серії [NUMBER], виданим на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 09 жовтня 1996 року №294 на ім'я [PERSON]. Однак, позивачі позбавлені можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно розпоряджатися спадковим майном у зв'язку з втратою сертифіката, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи, а також внаслідок того, що за життя батько позивачів юридично не оформив свого права на вказану земельну ділянку. У зв'язку з викладеними обставинами позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved