Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

27.07.2018 року позивач [PERSON] звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому з 24 червня 2016 року шлюбі виконкомом Олександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про що зроблено актовий запис за №5. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із відповідачем за адресою: [ADDRESS], про що сторони спору не мають. Позивач вважає, що на теперішній час сімейне життя із відповідачем не склалося, оскільки кожен із подружжя має різні погляди на шлюбно-сімейні відносини, відсутність в родині взаєморозуміння з питань ведення господарства, втрату почуття любові та поваги. З березня 2017 року сторони проживають окремо, спільно господарства не ведуть, шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного бюджету не мають. В зв'язку із викладеними обставинами, [PERSON] просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 24 червня 2016 року виконкомом Олександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, за актовим записом №5 До початку підготовчого судового засідання позивач надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи здійснювати без його присутності. До початку підготовчого судового засідання відповідач надала суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без її участі, заявлені вимоги визнає. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією Свідоцтва про шлюб, виданого 24 червня 2016 року виконкомом Олександрівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, Серії [NUMBER], про що цієї ж дати складено відповідний актовий запис №5. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджено Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], виданим 25 серпня 2016 року Бабушкінським районним у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що фактично подружжям припинено сімейні стосунки, примирення між сторонами неможливе, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку що вимоги позивача підлягають задоволенню як належним чином обґрунтовані. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв'язку із зазначеним, позивачу [PERSON], яким при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп., необхідно здійснити повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що відповідно становить 352 грн. 40 коп., а також здійснити стягнення з відповідача на користь позивача 352 грн. 40 коп. судового збору, що відповідає пропорційному розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved