overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

28 серпня 2017 року заявниця звернулась до суду з даною заявою, вказуючи, що у квітні 2005 року вона отримала державний акт серії [NUMBER], в якому допущено описку щодо її прізвища. Відділ Держгеокадастру в Саратському районі відмовив їй внести зміни до державного акту . Заявниця просить встановити факт, що державний акт на право власності серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 2,96 га, розташовану на території Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області, призначену для ведення сільськогосподарського виробництва, належить їй. Заявниця, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи до суду не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримала та просила її задовольнити (а.с.29). Представник Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував про задоволення заяви (а.с. 25). Представник Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи до суду не з'явився. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно копії паспорту серії [NUMBER], виданого 01 квітня 1997 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, прізвище, ім'я та по батькові заявниці - [PERSON] (а.с. 3). Відповідно копії розпорядження Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 26 листопада 2004 року за № 562/А-04 передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки громадянам із земель колективної власності колишнього КСП «Победа» на території Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області та вирішено видати їм державні акти на право власності на земельні ділянки (а.с. 4). У додатку до цього розпорядження під № 719 зазначена [PERSON], земельна ділянка площею 2,96 га (а.с. 5-7). Державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку площею 2,96 гектара, розташовану на території Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий на ім'я [PERSON] (а.с. 8). Відділ Держгеокадастру у Саратському районі Одеської області відмовив заявниці у виправленні описки у бланку державного акту серії [NUMBER] (а.с. 9). Таким чином, судом встановлено факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий 20 квітня 2005 року [PERSON], належить [PERSON], [INFO]. Встановлення даного факту породжує для заявниці юридичні наслідки, пов'язані з розпорядженням своєю власністю. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

28 серпня 2017 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 16 вересня 2011 року вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1016. Від шлюбу дітей не мають. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. У звязку з тим що вона з відповідачем не зійшлися характерами, сумісне життя та збереження сімї стало неможливим. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечували проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 вересня 2011 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1016. Від шлюбу сторони дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені у звязку тим, що сторони не зійшлися характерами. Сторони мешкають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

28 серпня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві при цьому зазначивши, що 03.05.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію у розмірі 2000 грн. У порушенні умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого склалась заборгованість за кредитом станом на 31.07.2017 року - 19981,66 грн., а саме: за кредитом - 1996,69 грн.; 16557,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована складова); 927,70 грн. - штраф (процентна складова). З цих підстав позивач просив суд стягнути заборгованість за договором. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак надав заяву, у якій позов підтримав просив суд слухати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 03.05.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію у розмірі 2000 грн. В звязку з тим, що відповідач належним чином свої обовязки не виконав, станом на 31.07.2017р., виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складається з: за кредитом - 1996,69 грн.; 16557,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована складова); 927,70 грн. - штраф (процентна складова). Загальна сума заборгованості складає 19981,66 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.75 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

28 серпня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві при цьому зазначивши, що 06.09.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію у розмірі 5000,00 грн. У порушенні умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого склалась заборгованість за кредитом станом на 31.07.2017 року - 62072,40 грн., а саме: за кредитом - 5093,40 грн.; 50246,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3300,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2932,02 грн. - штраф (процентна частина). З цих підстав позивач просив суд стягнути заборгованість за договором. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак надав заяву, у якій позов підтримав просив суд слухати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до\~ст.526\~ч.1\~ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 06.09.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію у розмірі 5000,00 грн. В звязку з тим, що відповідач належним чином свої обовязки не виконав, станом на 31.07.2017 року - 62072,40 грн., а саме: за кредитом - 5093,40 грн.; 50246,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3300,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2932,02 грн. - штраф (процентна частина). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

28 серпня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві при цьому зазначивши, що 28.12.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію у розмірі 6000 грн. У порушенні умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого склалась заборгованість за кредитом станом на 31.07.2017 року - 15090,53 грн., а саме: за кредитом - 6080,59 грн.; 7015,15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 800 грн. - заборгованість за пенею; 500 грн. - штраф (фіксована складова); 694,79 грн. - штраф (процентна складова). З цих підстав позивач просив суд стягнути заборгованість за договором. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак надав заяву, у якій позов підтримав просив суд слухати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 28.12.2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію у розмірі 6000 грн. В звязку з тим, що відповідач належним чином свої обовязки не виконав, станом на 31.07.2017р., виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складається з: за кредитом - 6080,59 грн.; 7015,15 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 800 грн. - заборгованість за пенею; 500 грн. - штраф (фіксована складова); 694,79 грн. - штраф (процентна складова). Загальна сума заборгованості складає 15090,53 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.75 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

28 серпня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 19.09.2015 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від даного шлюбу у подружжя спільних дітей немає, проте відповідач відмовляється від добровільного розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, строк на примирення просив не надавати. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала, вказала, що спільно господарство не ведеться, строк на примирення просила не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 19.09.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія I-БВ № 139259, актовий запис №1979. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється, внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, строк на примирення просили не надавати, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

28 серпня 2017 року позивач, [PERSON], звернулась до Київського районного суду м. Полтави з позовом про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що вона 03 липня 2015 року в Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 148 зареєструвала \~ шлюб з відповідачем. Спільних дітей не мають. Зазначала, що кожен з них має діаметрично протилежні погляди на шлюб, сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки. Відповідач не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ним та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Просила шлюб зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про \~ неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Суд ухвалив \~ розглядати \~ справу у відсутність \~ відповідача, \~ у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Установлено, що 03 липня 2015 року сторони зареєстрували шлюб, який був юридично оформлений у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 148. Сторони спільних дітей не мають. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейні \~ і подружні стосунки. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, коли шлюб існує тільки формально, а сторони разом у шлюбі не проживають, не бажають поновити його, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

28 серпня 2017 року позивач, [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Полтави з позовом про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що вона 18 грудня 2015 року в Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 302 , зареєструвала \~ шлюб з відповідачем. Вони мають сина, [PERSON], [INFO]. Зазначала, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного. За відсутності регулярного заробітку [PERSON] не взмозі задовольнити мінімальних потреб сімї. Відповідач більшу кількість вільного часу проводив з друзями вживаючи спиртні напої, у звязку із цим постійно виникали сварки між ними, що негативно впливало на виховання дитини. З червня 2017 року проживають окремо. Просила шлюб зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про \~ неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Суд ухвалив \~ розглядати \~ справу у відсутність \~ відповідача, \~ у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Установлено, що 18 грудня 2015 року сторони зареєстрували шлюб, який був юридично оформлений у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 302. Сторони мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейні \~ і подружні стосунки з червня 2017 року. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, коли шлюб існує тільки формально, а сторони разом у шлюбі не проживають, не бажають поновити його, шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved