Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

26 червня 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу. Позивач, в обґрунтування своїх вимог за позовом, зазначив, що знаходиться у шлюбі, який був зареєстрований 09.01.1999 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецьк Донецької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за № 4. Від шлюбу подружжя має дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно позовної заяви, старший син [PERSON], [INFO] проживає та надалі буде проживати з позивачем [PERSON], а молодший син [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю, відповідачем по справі. У своїй позовній заяві позивач вказує, що між ним та відповідачем постійно виникали непорозуміння та сварки з різних причин, шлюбні відносини фактично припинились, після чого сторони, починаючи з квітня 2016 року, проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Спору, відносно належності спільного майна між позивачем та відповідачем не виникло. Місце проживання дітей визначено сторонами по справі на підставі усної домовленості. У судове засідання сторони не зявились. Позивач, згідно позовної заяви, просив про розгляд справи за його відсутності та наполягав на розірванні шлюбу. Позивач впевнений, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Відповідач, повідомлена судом про дату та час розгляду справи, також в судове засідання не зявилася. Разом з тим, про її обізнаність щодо місця й часу розгляду справи свідчить подана нею заява, у якій [PERSON] з позовними вимогами погодилася у повному обсязі та просила суд розглядати справу без її участі. При даних обставинах, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними документами. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено: 02 січня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецьк Донецької області видано свідоцтво про зміну імені, відповідно до якого [PERSON] змінив прізвище на [PERSON]. За змістом виданого повторно 12 лютого 2007 року свідоцтва про одруження серії 1-НО № 078032, відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецьк Донецької області вчинено актовий запис № 4 про реєстрацію 09 січня 1999 року шлюбу між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], прізвище чоловіка та дружини, згідно свідоцтва визначено як [PERSON]. Відповідно до свідоцтв про народження серії 1-НО № 110845 та 1-НО № 110844, сторони по справі мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як стверджує позивач і не заперечує відповідач, починаючи з квітня 2016 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Претензій майнового характеру сторони один до одного не мають. Згідно позову, старший син [PERSON], [INFO] проживає та надалі буде проживати з позивачем [PERSON], а молодший син [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю, відповідачем по справі. Місце проживання дітей визначено сторонами по справі на підставі усної домовленості. Спір з приводу місця проживання дітей відсутній. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідач у своїй заяві виявила бажання залишити шлюбне прізвище, що не суперечить приписам ст. 113 СК України. Також згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Однак позивач у своїй позовній заяві не ставить питання про стягнення з відповідача на його користь сплачених судових витрат, а тому суд це питання суд не розглядає. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved