Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

26 червня 2018 року позивач Управління поліції охорони в Миколаївській області звернулося в суд з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про відшкодування витрат на професійне навчання в сумі 18 925,04 грн. В обґрунтування свої вимог позивач зазначав, що 01 вересня 2015 року між Управлінням Державної служби охорони при УМВС України в Миколаївській області, кандидатом на службу в органах внутрішніх справ України на посадах працівників міліції охорони [PERSON] та Рівненським вищим професійним училищем ДДСО при МВС України добровільно укладено договір №552 про навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони за програмою первинної професійної підготовки кандидатів в ОВС на посади рядового та молодшого начальницького складу підрозділів ДСО з наданням професії 5169 «охоронник» за умовами якого (п. 1.2 договору) підрозділ зобов'язується перерахувати навчальному закладу кошти на підготовку кандидата по факту його зарахування на навчання на протязі 3 (трьох) діб після надходження платіжної вимоги, а відповідач (п. 2.3 договору) зобов'язувався прибути після закінчення навчального закладу на службу до підрозділу УДСО при УМВС України в Миколаївській області 19.0112015 року і відпрацювати мінімум три роки. Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] пройшов навчання у навчальному закладі з 01.09.2015 року по 18.11.2015 року, по закінченні навчання відповідач був відрахований для проходження служби до підрозділу УДСО при УМВС України в Миколаївські області та з 19.11.2015 року по 16.05.2018 року проходив службу на посаді поліцейського Вознесенського міжрайонного відділення Управління Державної служби охорони при УМВС України в Миколаївській області, але наказом №52 від 14.05.2018 року був звільнений за власним бажанням згідно п.7 ч.1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію», маючи після закінчення навчання період роботи у відповідача 2 роки 5 місяці 27 днів, позивач просив позов задовольнити, посилаючись на п. 2.4 договору, за яким відповідач зобов'язується у разі звільнення за власним бажанням до закінчення визначеного договором строку компенсувати витрати, що здійснив позивач на його навчання в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог, згоден на винесення заочного рішення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в порядку статей 280-282 ЦПК України, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 13.10.2015 року № 834 «Питання функціонування органів поліції охорони як територіальних органів Національної поліції та ліквідації деяких територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» Управління Державної служби охорони при УМВС України в Миколаївській області припинило свою діяльність. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1139 «Про внесення зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 13.10.2015 року» правонаступником Управління Державної служби охорони при УМВС України в Миколаївській області визначено Управління поліції охорони в Миколаївській області (УПО). Згідно витягу з наказу Управління поліції охорони в Миколаївській області №5 від 23 листопада 2015 року було призначено рядового поліції [PERSON] прибулого з навчання з Рівненського вищого професійного училища ППО поліцейським Вознесенського міжрайонного відділення Управління поліції охорони в Миколаївській області, присвоївши чергове спеціальне звання «капрал поліції» з 19.11.2015 року. Наказом Управління поліції охорони в Миколаївській області № 52/ос від 14.05.2018 року сержанта поліції [PERSON] звільнено за власним бажанням в запас відповідно до п. 7 ч.1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію». Вказаний наказ не скасовано та є чинним. Отже, умови договору з боку відповідача виконано не було, а кошти витрачені на його навчання у сумі 18 925,04 грн. не відшкодовані. Згідно ст. 18 Закону України «Про міліцію», який діяв на момент укладення договору на навчання та прийняття на службу відповідача, при звільненні особи начальницького складу органів внутрішніх справ протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, такі особи відшкодовують МВС України витрати, пов'язані з їх утриманням у навчальному закладі в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Відповідно до ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Відповідні норми з цього приводу містяться в Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах МВС, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року № 313. Крім того, обов'язок відповідача щодо відшкодування вартості його утримання під час навчання у вищому навчальному закладі, сторони передбачили в п. 2.4 договору на навчання за кошти підрозділу Державної служби охорони в органах внутрішніх справ України від 01.09.2015 року № 552. Таким чином, відповідач своїх зобов'язань за договором належним чином не виконав і має заборгованість за навчання на загальну суму 18 925,04 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин суд постановляє рішення про повне задоволення позову, стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійне навчання в сумі 18 925,04 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: approved