overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

28.11.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини, регулярно, в передбаченому законом розмірі, не надає і тим самим ставить сім'ю в скрутне матеріальне становище. Просила суд стягувати на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її присутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, заслухавши відповідача [PERSON], вважає що позов [PERSON], підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що малолітній син [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні матері ( а.с. 2), а батько [PERSON] своїх зобов'язань по утриманню дитини до досягнення нею повноліття, у відповідності до ст. 180 СК України, в повному обсязі не виконує. Таким чином, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.11.2013 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

28.11.2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу за договором позики у розмірі 120000 грн. Свої вимоги він обґрунтовує тим, що 27.11.2009 року позичила відповідачу гроші у розмірі 120000 грн. Строк повернення грошей був встановлений до 01.12.2011 року, але до наявного часу зазначена сума боргу відповідачем не повернута. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, на їх задоволенні наполягала. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав, суду пояснив, що у зв'язку з крутним матеріальним становищем, не має можливості повернути суму боргу. Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи та з'ясувавши обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 27.11.2009 року між [PERSON] і [PERSON] було укладено договір займу грошей, за яким позивач позичив відповідачу гроші у розмірі 120000 грн., які останній зобов'язався повернути до 01.12.2011 року. До наявного часу [PERSON] свого грошового зобов'язання перед [PERSON] не виконав, що стало підставою для звернення позивача в суд із зазначеним позовом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Факт отримання [PERSON] від [PERSON] грошової суми у розмірі 120000 грн. підтверджується його власноручною розпискою (а.с. 33). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, з [PERSON] на користь [PERSON] по грошовому зобов'язанню підлягає стягненню 120000 грн. заборгованості за договором позики від 27.11.2009 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачені нею судові витрати у розмірі 1314 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

28.11.2013 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що 01.08.2009 року одружилася із [PERSON], у зв'язку з чим змінила прізвище [PERSON] на [PERSON]. Мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Проте подружнє життя не склалося, так як кожний з них зали-шався проживати у своїх батьків. Відповідач приїжджав до неї один, два рази на місяць, як правило - в нетверезому стані, при цьому вчиняв сварки і навіть бив її. Тепер зустріла іншого мужчину, який любить її, добре ставиться до дитини, у них склалися майже сімейні стосунки, тому не може продовжувати шлюб із [PERSON] У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила розірвати її шлюб з відповідачем, так як втратила до нього почуття любові, проживає із [PERSON], чекає від нього дитину, він склав нотаріально засвідчену заяву, якою виз-нає себе батьком її майбутньої дитини. Відповідач [PERSON] позов визнав та показав, що згідний на розлучення з позивачкою, оскільки вона фактично створила сім'ю з іншим мужчиною. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони одружилися 01.08.2009 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 06 у Княжпільській сільській раді Старосамбірсь-кого району Львівської області, при реєстрації одруження позивач змінила прізвище [PERSON] на [PERSON]. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO] року народженн, який проживає з матір'ю у селі Велике Старосамбірського району. Сторони тривалий час проживають окремо: позивач із дитиною у селі Велике Старосамбірського району, а відповідач у селі Великий Любінь Городоцького району Львівської області. Позивач [PERSON] фактично створила йову сім'ю із [PERSON], від якого чекає дитину, що підтверджується довідкою Старо-самбірської ЦРЛ від 20.02.2014 року № 333 та його нотаріально пос-відченою 25.02.2014 року заявою про визнання батьківсьтва зачатої нею дитини. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагіт-ності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою осо-бою. У відповідності з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить ін-тересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Оскільки, як встановлено судом, сім'я сторін розпалася, вони втратили одне до одного любов, позивач має іншого чоловіка, від якого чекає дитину, а формальне існування шлюбу суперечить їх інте-ресам із-за невизначеності їх соціального статусу, неможливості влаштувати особисте життя і викликаного цим психологічного диском-форту, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

28.11.2013 року до Краматорського міського суду звернувся позивач [PERSON] до [PERSON],третьої особи [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у його відсутність. Із позову вбачається, що позивач 21.08.2013 року за письмовим, цивільно-правовим договором купівлі-продажу купив майно, а саме: квартиру [ADDRESS] у [PERSON], про що був складений письмовий договір. Під час укладання зазначеного договору вони керувались чинним законодавством України, про що йдеться у самому договорі. Договір купівлі-продажу нерухомого майна укладався ними

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

28.11.2013 року до суду надійшла заява відповідача про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 05 листопада 2013 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В обгрунтування заяви зазначено, що рішення ухвалено без участі відповідача, який був позбавлений можливості з'явитися в судове засідання через знаходження в лікарні. Також в своїй заяві посилається на те, що з [PERSON] з жовтня 2012 року шлюбних стосунків не підтримував і про вагітність позивачка його не повідомляла, а з лютого 2013 року мешкає в м.Луганську. Окрім того, вказує, що малолітній [PERSON] з позивачкою не мешкає, йому відомо, що позивачка його з пологового будинку не забирала і дитина передана у будинок малютки. В судове засідання заявник не з'явився, про розгляд справи судом повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, суд вважає за можливе провести розгляд заяви без його участі. Позивач проти скасування заочного рішення заперечувала, проте не заперечувала проти того, що малолітній [PERSON] на даний час з нею не проживає, а враховуючи його стан здоров'я перебуває в лікарні. Згідно статті 232 ч.1 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив суд про причини неявки з поважних причин і докази на які він посилається, мають істотне значення для справи. Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з'явився з поважних причин та докази на які він посилається, мають істотне значення для справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

28.11.2013 року заявник, [PERSON] звернулась до суду с заявою про встановлення факту спільного проживання з її чоловіком [PERSON], померлого [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 15.03.1983 року вона перебувала у шлюбі з [PERSON]. На час смерті чоловіка вони разом проживали за адресою: [ADDRESS] де і були зареєстровані. Основним джерелом доходу сім'ї був заробіток чоловіка, вели спільне господарство. [INFO] чоловік помер. При зверненні до управління Пенсійного Фонду України з заявою про призначення пенсії при втраті годувальника, їй було запропоновано звернутися до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання, тому і було звернуто до суду вказану заяву. Заявник в судове засідання з'явилась, заявлені вимоги підтримала, просила суд заяву задовольнити. Зацікавлена особа в судове засідання не з'явилась хоча належним чином була повідомлена про час та місце судового розгляду, але надала заяву про розгляд справи в її відсутність, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Суд, вислухавши свідків з боку заявника, [PERSON], [PERSON], які розповіли суду що знають сім'ю [PERSON] тривалий час, дійсно покійний [PERSON] доводиться чоловіком заявниці, до часу смерті вони разом з мешкали за адресою: [ADDRESS], [PERSON] похоронила чоловіка, та проживає за зазначеною адресою, та дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: - заявник [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 15.03.1983 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого 15.03.1983 року Палацом одруження м.Макіївки Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис №804 (а.с.5); - згідно виписки з особливого рахунку № 28 [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], - зі своєю жінкою [PERSON], де заявник і покійний проживали разом ( а.с.4); - згідно свідоцтва про смерть, виданого 21.08.2000 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Совєтського району м.Макіївки Донецької області (а.с.6) видно, що [PERSON] помер [INFO], про що складено відповідний актовий запис № 676. В силу ч.2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно з п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення» справи про встановлення фактів розглядаються, якщо відповідно закону такі факти тягнуть юридичні наслідки, а саме від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

28.11.2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що 14.03.2014р. між КС «Можливість» та відповідачем було укладено договір кредиту № 2536, на підставі якого остання отримала кредит у розмірі 5000 грн. строком на 12 місяців зі сплатою 45,6 % річних за користування кредитом. Відповідно до умов договору кредиту відповідач зобов'язалася повертати кредит згідно з графіком погашення кредиту та була попереджена, що у разі несвоєчасного внесення планового платежу, повністю, або частково, цей кредит визнається кредитом з підвищеним рівнем ризику. За кожний день прострочки виконання зобов'язань, Кредитний союз має право встановити процентну ставку за користування кредитом з розрахунку 365 % річних від суми залишку кредиту в день. У зв'язку з порушенням умов договору утворилась заборгованість в розмірі 34 712,38 грн., яку просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судовий збір в розмірі 347,12 грн. У судовому засіданні представник Кредитного союзу «Можливість» не був присутнім, направив суду заяву про підтримання позовних вимог, наполягання на їх задоволенні і розгляд справи без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України, заочно. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитор) зобов'язується передати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. 1048 ЦК України кредитор має право на отримання з позичальника відсотків на суму позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок отримання відсотків встановлюється договором. Як вбачається з кредитного договору № 2536, відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 5000 грн., строком використання на 12 місяців зі сплатою 45,6 % річних від залишку заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання по кредитному договору виконав. Умови договору відповідачем не виконуються. Заборгованість перед Кредитним союзом відповідачем не погашена, вона становить 34 712 грн. 38 коп. Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконала взяте на себе грошове зобов'язання, порушує право позивача, за захистом якого він звернувся до суду. Тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача загальна сума заборгованості за кредитним договором в розмірі 34 712 грн. 38 коп., а також сплачений судовий збір в сумі 347 грн. 12 коп., а всього - 35 059 гривень 50 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

28.11.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 11411 грн. 14 коп. і судових витрат. Через канцелярію суду представник позивача надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Через канцелярію суду подала заяву в який позов визнала, просила справу слухати в її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18 січня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №BLaЖГА00008787, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 7500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20 % річних із кінцевим терміном повернення 18.01.2014 року. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 26.11.2013 року становить 11411 грн. 14 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 5472 грн. 81 коп., заборгованості по сплаті процентів - 1160 грн. 39 коп., комісія за розрахункове обслуговування - 1608 грн. 33 коп., та пеня в сумі 3169 грн. 61 коп., що підтверджується розрахунком (а.с. 5-6). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявністю для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив судовий збір у сумі 229 грн. 40 коп., а тому він підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

28.11.2013 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 24782 грн 78 коп., а також 247 грн 83 коп. у відшкодування понесених судових витрат. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомила. Відповідно до положень частини 2 статті 197 ЦПК України справу розглянуто без фіксації судового засідання технічним засобом. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 20.05.2011 року сторони уклали Договір банківського обслуговування № ВLаЖГА00036257 відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 15000 грн строком до 14.05.2014 року, зі сплатою за користування кредитом 15% річних та щомісячної комісії за управління кредитом в розмірі 1.75% від суми кредиту (далі - Договір, а.с. 6 - 13). Згідно погодженого сторонами графіку погашення заборгованості, який є невід'ємною частиною Договору, відповідач зобов'язана щомісячно до 20 числа сплачувати в повернення тіла кредиту, нарахованих відсотків та комісії по 782 грн 50 коп. (а.с 14). Пунктом 4.3 Договору передбачено нарахування пені за кожний день прострочення платежу. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 26.11.2013 року складає 24782 грн 78 коп., зокрема: заборгованість по кредиту - 12583 грн 37 коп., заборгованість по сплаті відсотків - 2365 грн 99 коп., заборгованість по сплаті комісії - 3937 грн 50 коп., пеня - 5895 грн 92 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а.с. 5), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

28.11.2013 року позивач звернувся до суду с позовом про визнання права власності на квартиру спираючись на ті обставини, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Спадщину після смерті батька позивач прийняв, але нотаріус в оформленні спадщини відмовив, посилаючись на те, що спадкодавець не зареєстрував своє право власності після смерті своєї матері, бабусі позивача, [PERSON] Позивач до суду не прибув, а надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Представник Первомайської міської ради до судового засідання не прибув, проте від міської ради надано заяву про розгляд справи без участі їхнього представника, не заперечує проти задоволення позову. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: [INFO] помер батько позивача [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у вигляді квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Спадщину після смерті батька позивач прийняв але оформити її не зміг, оскільки нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальних дій, про що виніс постанову, вмотивувавши це тим, що батько позивача, отримавши свідоцтво про право на спадщину після смерті своєї матері [PERSON], не зареєстрував своє право власності на квартиру в КП «Первомайське БТІ». На цей час спірна квартира зареєстрована в КП «Первомайське БТІ» за бабусею позивача, [PERSON], яка померла [INFO]. Спадщину батько прийняв, про що отримав свідоцтво про право на спадщину та звернувся до КП «Первомайське БТІ» з приводу реєстрації права власності на квартиру, але за життя зареєструвати не встиг, так як потрапив на лікування в Харківську обласну психіатричну лікарню в якій [INFO] помер. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особі яка померла(спадкодавця), до інших(спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене суд доходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved