Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

28 грудня 2015 року [PERSON] та в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до Виконавчого комітету Білицької міської ради про визнання права власності, посилаючись на те, що з дозволу родичів власника квартири, які знаходились в родинних відносинах з її покійним чоловіком, вона вселилась в квартиру в кінці 1995 році за адресою в [ADDRESS], разом з сімєю. Вони користувались житлом, проводили капітальний та поточний ремонт, сплачували комунальні послуги та витрати. Відповідно до рішення Виконкому Білицької міської ради від 24 листопада 2004 року № 192/1, позивачу було надано дозвіл на реєстрацію у вказаній квартирі, складом сімї три особи. В виконання рішення Виконкому Білицької міської ради від 24 листопада 2004 року, позивача разом з сімєю було зареєстровано у вказаній квартирі. Позивач виконувала рішення виконкому, комунальні послуги сплачувались регулярно, заборгованості не має. За час мешкання в спірній квартирі, з кінця 1995 року, ані власник, ані інші особи не заявили право на мешкання у вказаній квартирі. Позивач, яка діє також і в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] просить у позовній заяві визнати право власності на квартиру за адресою [ADDRESS]. Позивач, відповідач в судове засідання не зявились, позивач надав заяву про слухання справи в її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, представник відповідача надали листа з проханням розглянути справу в їх відсутність, не заперечують проти задоволення позовних вимог, проти позовних вимог не заперечують. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає можливим розглянути справу в відсутність позивача, відповідача. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позиція суду підтверджується наступним. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом України Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено: Згідно до ст. 114 ЦПК України, виключної підсудністю є позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. У судовому засіданні встановлено: Відповідно до рішення Виконкому Білицької міської ради від 24 листопада 2004 року № 192/1, позивачу було надано дозвіл на реєстрацію у вказаній квартирі, складом сімї три особи. Також обумовлені зобовязання позивача про оплату комунальних послуг. (арк.справи 19). Згідно до акту матеріально-побутового стану квартири за адресою в [ADDRESS], від 03 квітня 2015 року, який складено депутатом Білицької міської ради [PERSON] вбачається, що з 1995 року сімя [PERSON] проживає у вказаній квартирі по теперішній час. Проведено ремонтні роботи заміна дверей та віконних блоків, здійснюється оплата за комунальні послуги в повному обсязі. Відповідно до рішення виконкому Білицької міської ради [PERSON] отримала право на реєстрацію в даному житловому приміщенні. Власник квартири більш ніж як 20 років в квартирі не зявлявся, його місцезнаходження не відоме. Акт складений в присутності сусідів. (арк.справи 7). Досліджені довідки про сплату комунальних послуг, копії яких знаходяться в матеріалах справи (арк.справи 10-11), також письмові пояснення [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт мешкання позивача разом із сімєю за адресою в [ADDRESS], з кінця 1995 року і по теперішній час.(арк.справи 20,22) Відповідно до Прикінцевих та переходних положень до Цивільного кодексу України, п. 4. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до паспорту позивача [PERSON], її місце реєстрації за адресою в [ADDRESS] з 23 лютого 2005 року і по теперішній час. (арк.справи 2-3). Свідоцтвом про народження неповнолітнього [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] є його матірю. (арк.справи 4) Згідно ст.321 ЦК України і ст. 41 Конституції України право власності є нерушимим. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійснення. Відповідно до ст. 328 ч. 2 ЦК України, право власності вважається таким, що набуте правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Ст. 344 ЦК України, оговорюється, що якщо особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Враховуючи те, що позивач не моє можливості реалізувати своє право власності на квартиру за адресою в [ADDRESS], вказаний факт набуття права власності в судовому засіданні не спростований та зважаючи на факт щодо визнання позовних вимог Відповідачем, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з огляду на обґрунтованість позову суд приходить висновку про задоволення позову в повному обсязі. У зв'язку з викладеними обставинами, суд вважає, що вимоги [PERSON] та в і інтересах неповнолітнього [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, знайшли своє обґрунтування та підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved