Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

27 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] та просить ухвалити рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком з надвірними спорудами під [ADDRESS]. Позивач мотивує вимоги тим, що житловий будинком з надвірними спорудами під [ADDRESS] належить йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 01 липня 1989 року, реєстр №2-4424, посвідчений державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Тюменцевою Л.І. Право власності зареєстровано в ОМБТІ 05 липня 1989 року, кн. [NUMBER]. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] був тимчасово зареєстрований в будинку позивача, але з дня реєстрації - 28 жовтня 2011 року там не проживає. Речей відповідача в будинку не має, витрати за утримання житлової площі відповідач не несе, місце його знаходження позивачу не відоме. Позивач зазначає, що факт перебування відповідача на реєстраційному обліку за даною адресою погіршує матеріальний стан позивача, оскільки розрахунок експлуатаційних платежів здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою осіб, що перешкоджає позивачу як власнику майна у здійсненні права власності. На підставі наведеного позивач просить усунути перешкоди в користуванні майном, позбавивши [PERSON] права користування цим майном. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому зазначивши про підтримання позовних вимог та відсутність заперечень проти ухвалення рішення суду в заочному порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року та п. 9 ч. 1 Перехідні положення Розділ ХІІІ ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, викликався належним чином. Клопотань, заяв до суду не надавав. При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд вивчив матеріали справи і встановив наступне: житловий будинок з надвірними спорудами під [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 01 липня 1989 року, реєстр №2-4424, посвідченого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори, Тюменцевою Л.І. Право власності зареєстровано в ОМБТІ від 05 липня 1989 року, кн. [NUMBER] Довідкою з місця реєстрації від 24.11.2017 року №514 підтверджено, що з 28 жовтня 2011 року в будинку позивача значиться зареєстрованим відповідач [PERSON]. Ця ж довідка містить позначку, що вказана особа за місцем реєстрації не проживає. Актом, який кладений сусідами позивача 24.11.2017 року, б/н і посвідчений керівником органу самоорганізації населення «Дружний» в м. Одесі [PERSON] підтверджено, що [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з 28 жовтня 2011 року. Громадянський паспорт та посвідка на постійне проживання підтверджують, що [PERSON] є громадянином Китайської Народної Республіки. Дослідивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню з таких підстав; відповідно до положень статей 71-72 ЖК України суд визнає особу такою, що втратила право на користування житлом, якщо вона не користується цим приміщенням більше 6 місяців без поважних причин. Статтею 391 ЦК України встановлено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд встановив, що відповідач не є власником житлового будинку де він зареєстрований, не є (і не був) членом сім'ї власника будинку, будинком не користується з 2011 року. Суд погоджується з доводами позивача, що усунути перешкоди в користуванні його майном можливо шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування цим майном. Відповідно до частини першої статті 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Outcome: approved