Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

28 травня 2015 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до Куйбишевської селищної ради Запорізької області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування. В своїй заяві позивач [PERSON] просить суд винести рішення, в якому визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 0,08 га, яка розташована на території Куйбишевської селищної ради Запорізької області і знаходиться за адресою: вул.30 Років Перемоги, 36 в смт. Куйбишеве Запорізької області, в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 01 листопада 2009 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді земельних ділянок, площею 0,08 га та 0,18 га ,загальною площею 0,26 га, розташованих на території Куйбишевської селищної Запорізької області, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ЗП- 09 № 775. Після звернення до Куйбишевської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,26 га ,через невідповідність державного акту до вимог чинного законодавства. Таким чином, на даний час позивач не може скористатися своїм законним правом на отримання спадщини за законом і змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився,про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Від представника позивача [PERSON], надійшла заява про слухання справи за його відсутності та відсутності позивача. Одночасно повідомив, що позовні вимоги підтримує на тих підставах, які зазначені і уточнюючій позовній заяві, просить їх задовольнити. Представник Куйбишевської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області до судового засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника, також зазначили, що з позовними вимогами згодні, проти задоволення позову не заперечують. Враховуючи вище викладене, відповідно до ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача [PERSON]В його представника [PERSON] та представника Куйбишевської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області, як відповідача. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні докази вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 150409, виданого ВРАЦС Куйбишевського РУЮ Запорізької області від 03.11.2009 року, спадкодавець [PERSON] помер 01.11.2009 року. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді земельних ділянок, площею 0,08 га та 0,18 га ,загальною площею 0,26 га, розташованих на території Куйбишевської селищної ради Запорізької області, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ЗП- 09 № 775. Після смерті спадкодавця [PERSON]. позивач [PERSON], який є рідним сином померлого, як спадкоємець першої черги за законом після смерті свого батька звернувся до державного нотаріуса, для прийняття спадщини. Однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку через те, що позивачем не надано витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку. Як вбачається з відповіді, наданої відділом Держземагенства у Куйбишевському районі, відділ немає змоги надати витяг про відсутність обмежень на земельну ділянку загальною площею, 0,26 га тому, що на момент реєстрації державного акту на право приватної власності на землю ЗП- 09 № 775 від 10.08.1994 року виданий на імя [PERSON], Поземельна книга не відкривалась. Отже, у звязку з тим, що на спірній земельній ділянці(площею 0,08 га) розташовано житловий будинок, необхідно привести у відповідність до вимог чинного законодавства державний акт, а саме змінити цільове призначення для частини земельної ділянки з цільового призначення зазначеного в державному акті «для ведення особистого підсобного господарства», на цільове призначення «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», але звернутися з таким клопотанням до селищної ради має право лише власник земельної ділянки. Згідно ст.ст.125, 126 Земельного Кодексу України право власності виникає з моменту одержання державного акту на земельну ділянку. Відповідно до ст.1268, 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.328 Цивільного Кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved