overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

28 жовтня 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з 26.09.2009 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON] , 2011 року народження. На сьогодення шлюбі стосунки між подружжям припинено. Причина розпаду сім`ї полягає у відсутності взаєморозуміння та різних поглядах на сімейне життя. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просив його розірвати. Ухвалою суду від 20 листопада 2019 року за вказаним позовом було відкрито провадження у справу та призначено підготовчий судовий розгляд. Позивач [PERSON] до підготовчого судового засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, якою позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] \~ також до підготовчого судового засідання не прибула, надавши заяву про визнання нею пред`явленого позову у повному обсязі. Надання строку для примирення не потребує, після розірвання шлюбу просила залишити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін в ході підготовчого розгляду справи та приходить до висновку про обґрунтованість пред`явленого позову з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом\~ про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 26 вересня 2009 року, актовий запис № 392. У даному шлюбі подружжя має неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження. Про наявність спору щодо визначення місця проживання дитини, а також майнового характеру, станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, зважаючи на визнання пред`явленого позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від понесених ним та документально підтверджених витрат з оплати судового збору у сумі 384,20 гривень. Інша частина витрат з оплати судового збору у сумі 384,20 гривень підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

28 жовтня 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він з відповідачкою 11 березня 2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені з липня 2017 року через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просив позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з`явилася за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 11 березня 2017 року Мангушським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 11 березня 2017 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 7. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, разом не проживають. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити без змін - « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

28 жовтня 2019 року позивач звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак з середини жовтня 2019 року проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Від позивача надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність, за змістом цієї заяви позивач підтримує позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки не повідомив, відзиву на позов не надійшло. Суд проводить заочний розгляд справи відповідно до положень ст.280 ЦПК України. З матеріалів справи видно, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16 вересня 2017 року (а.с.8). [INFO] народився [PERSON] , батьками дитини записані [PERSON] , [PERSON] (а.с.8). Згідно з довідкою № 2941/2-13, виданою 24 жовтня 2019 року виконавчим комітетом Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, дитина проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Статтею 180, 181 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку. Як визначено ст.181-183 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи рівний обов`язок обох батьків щодо утримання дітей, слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. Позивача звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірах, діючих на день звернення позивача до суду пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

28 жовтня 2019 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 01.03.2012 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON] , 2012 року народження. На даний час шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені. Причина розпаду сім`ї полягає у протилежних поглядах на шлюб та сім`ю, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Спільне господарство не ведеться. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно та не бажаючи примирення, просила його розірвати. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 29 листопада 2019 року за вказаним позовом було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивач [PERSON] до підготовчого судового засідання не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] також до підготовчого судового засідання не прибув, надавши заяву про визнання ним пред`явленого позову у повному обсязі. Просив вирішувати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 01 березня 2012 року, актовий запис № 91. У шлюбі мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження. Про наявність спору щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, а також майнового характеру, станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, зважаючи на визнання пред`явленого позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам обох сторін, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

28 жовтня 2019 року позивачка\~ звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що вона з відповідачем з 15 жовтня 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні стосунки між ними припинені через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння.\~Просила позов задовольнити, шлюб розірвати.\~\~ \~ \~ \~ \~В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~В підготовче судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 16 грудня 2005 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 15 жовтня 2005 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 941. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Від сумісного проживання сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам,\~ а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

28 жовтня 2020 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що з 20 травня 2011 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, утримання сім`ї, що призвело до постійних конфліктів та суперечок. Шлюбні відносини між ними припинено. Старша дочка [PERSON] проживає разом з відповідачем, молодші діти [PERSON] та [PERSON] разом з нею. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. У судове засідання позивач не з`явилася, однак однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с. 24). Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання шляхом публікації на веб-сайті Судової влади України оголошення про виклик до суду (а.с. 23). Про причини неявки до суду не повідомив. Відзив на позов не подав. Ухвалою суду від 22 грудня 2020 року прийнято рішення провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню, виходячи із такого. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 травня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 5). Від спільного шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серії [NUMBER] , Серії [NUMBER] та Серії [NUMBER] (а.с.6-8). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, утримання сім`ї, що призвело до постійних конфліктів та суперечок. Подальше спільне сімейне життя між сторонами неможливе. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

28 жовтня 2020 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, у якій зазначив, що [INFO] помер його брат [PERSON] . У документах, що посвідчують його особу, а саме в свідоцтві про народження та в паспорті, його прізвище не співпадає з прізвищем його брата, внаслідок неоднакового перекладу з російської мови. Так, його прізвище зазначено як [PERSON] , а прізвище його брата [PERSON] . Крім того, в свідоцтві про народження його прізвище зазначено « [PERSON] », його батьками зазначені « [PERSON] » та « [PERSON] ». В свідоцтві про народження брата його прізвище зазначено як « [PERSON] », а батьками зазначені « [PERSON] » та « [PERSON] ». Встановлення юридичного факту необхідне заявникові для оформлення спадкових прав та оформлення свідоцтва про право на спадщину після смерті брата. Просить встановити факт родинних відносин між ним [PERSON] та [PERSON] , який був його братом, та помер [INFO] . У судове засідання сторони не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності та, відповідно, [PERSON] - про підтримання заявлених вимог, а Забродівська сільська рада Волинської області - про їх визнання. Дослідивши матеріали справи, Суд дійшов висновку, що дана заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі факту родинних відносин між фізичними особами. Із свідоцтва про народження заявника серії [NUMBER] вбачається, що його батьками зазначені « [PERSON] » та « [PERSON] ». Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що прізвище брата Позивача зазначено « [PERSON] », а його батьками є « [PERSON] » та « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Свідоцтвом про смерть [NUMBER] стверджено, що [INFO] [PERSON] помер у віці 77 років. \~ \~ \~ \~Із довідок Забродівської сільської ради Ратнівського району від 12 жовтня 2020 року №891, та від 23 жовтня 2020 року №921 вбачається, що [PERSON] , [INFO] помер [INFO] . На день смерті постійно проживав та був прописаний в селі Піски-Річицькі Ратнівського району Волинської області разом зі своїм братом [PERSON] . Таким чином, з огляду на спільне проживання вказаних осіб, та враховуючи вищезазначені обставини, Суд дійшов висновку про те, що [PERSON] є братом [PERSON] . Встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення, оскільки з цим пов`язане виникнення у нього права на спадкування після смерті [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-14 00:00:00

28 жовтня 2020 року, [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] , зареєстрований 26 листопада 1997 року Максимівською сільською радою Козелецького району Чернігівської області, актовий запис - № 04, посилаючись на неможливість збереження сім`ї. Зазначає, що від шлюбу з відповідачем має доньку: [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON] ». Спільне життя з відповідачем не склалося. Їх шлюбні відносини фактично припинили своє існування. За таких обставин подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою судді від 6 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання. До судового засідання відзив на позов не надходив. Сторони в судове засідання не з`явились. В письмовій заяві позивач просить розглянути справу у її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Згідно положень ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності\~до положень\~частини 2\~статті 247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, котрий зареєстрований 26 листопада 1997 року Максимівською сільською радою Козелецького району Чернігівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 26.11.1997 року зроблено запис за № 04. (а.с.5) Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . (а.с.9) Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки позивач категорично не має наміру та наполягає на розлученні. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. За таких\~обставин,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

28 жовтня 2020 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 листопада 2007 року\~ відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 333. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що з 16 листопада 2007 року з відповідачем перебувають у шлюбі. [PERSON] \~та [PERSON] \~мають\~малолітню доньку\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . З жовтня 2019 року шлюбні відносини з відповідачем припинені, спільне господарство не ведуть, їх шлюб носить формальний характер, зберігати його позивач наміру не має.\~Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивач не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач не з`явився причини неявки не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом отримання повістки, що підтверджується корінцем рекомендованого повідомлення та у порядку, визначеному ч. 11\~ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~суд вважає\~можливим розглянути\~справу без\~участі відповідача\~на підставі\~наявних у\~ній даних і доказів та постановити заочне рішення, про що суд постановив відповідну ухвалу. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16 листопада 2007 року\~у відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 333. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно /а.с. 3/. Сторони\~мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] /а.с. 4/. В позовній заяві позивач вказує, що шлюб між\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~носить формальний\~характер,\~спільне проживання\~і збереження\~сім`ї\~неможливо.\~Заперечень відповідачем не надано. В силу\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~позивач [PERSON] бажає залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу. Суд вважає, що вимоги позивача правомірні, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved