Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

28 грудня 2017 року позивач [PERSON], місце проживання якого: 84500, [ADDRESS], в особі представника [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, місцезнаходження якого: 84500, Донецька обл., м. Бахмут, вул. Миру, буд. 35, в якій просить: визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними; визначити позивачу трьохмісячний строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 14 серпня 2015 року. В обґрунтування позовної заяви представником позивача зазначено, що 14 серпня 2015 року помер батько позивача [PERSON], факт смерті якого зареєстровано Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис за № 18. [PERSON] смерті батька позивача відкрилась спадщина у вигляді не отриманої пенсії, за життя спадкодавець заповіту не склав, інших спадкоємців, окрім позивача, немає. В свою чергу, позивач, як спадкоємець, віднесений до першої черги спадкоємців за законом, оформити спадщину не може через проведення на території Донецької та Луганської областей антитерористичної операції, внаслідок чого він був вимушений звертатись до суду з заявою про встановлення факту смерті батька, але свідоцтво про його смерть було отримано вже після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, у звязку з чим після того, як він звернувся з заявою про прийняття спадщини, останній своїм листом розяснив позивачу, що ним пропущено встановлений шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. З огляду на викладене, позивач звернувся до суду з зазначеною позовною заявою. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 30 січня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено підготовче засідання у справі на 10 годину 00 хвилин 22 лютого 2018 року. Одночасно вказаною ухвалою зобовязано Бахмутське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області в строк до 22 лютого 2018 року надати суду: 1) інформацію з Центральної бази даних одержувачів пенсій щодо перебування на обліку [PERSON], [INFO]; 2) інформацію щодо перебування на обліку [PERSON], [INFO], у Бахмутському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області; 3) інформацію щодо наявності не отриманої [PERSON], [INFO], пенсії. Копію зазначеної ухвали представником відповідача отримано 02 лютого 2018 року, про що в матеріалах справи є відповідне повідомлення про вручення поштового відправлення, однак вимоги вказаної ухвали невиконані за невідомою суду причиною. З огляду на викладене, ухвалою суду від 22 лютого 2018 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до 08 години 30 хвилин 21 березня 2018 року та вдруге зобовязано Бахмутське обєднане управління Пенсійного фонду України Донецької області в строк до 21 березня 2018 року надати суду: 1) інформацію з Центральної бази даних одержувачів пенсій щодо перебування на обліку [PERSON], [INFO]; 2) інформацію щодо перебування на обліку [PERSON], [INFO], у Бахмутському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області; 3) інформацію щодо наявності не отриманої [PERSON], [INFO], пенсії. В свою чергу, копію ухвали від 22 лютого 2018 року представником відповідача отримано 27 лютого 2018 року, про що в матеріалах справи є відповідне повідомлення про вручення поштового відправлення, однак вимоги вказаної ухвали невиконані за невідомою суду причиною, внаслідок чого ухвалою суду від 21 березня 2018 року у підготовчому засіданні оголошено перерву до 08 години 30 хвилин 06 квітня 2018 року. 26 березня 2018 року від представника позивача [PERSON] на адресу суду надійшла уточнена позовна заява, в якій вона, окрім зазначених у первинній позовній заяві вимог, просить також встановити юридичний факт того, що позивач є сином [PERSON], померлого 14 серпня 2015 року. В обґрунтування зазначених вимог представником позивача зазначено, що в ході збирання документів для оформлення спадщини державним нотаріусом були виявлені розбіжності в написанні прізвища позивача та його батька українською мовою, внаслідок чого вказаний факт підлягає встановленню в судовому порядку. Позивач та його представник в підготовче засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України, від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи за її та позивача відсутності з зазначенням, що просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] також до підготовчого засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у відповідності до п. 1 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, подав до суду клопотання, в якому зазначив, що просить провести судовий розгляд без його участі. В свою чергу, 15 лютого 2018 року на адресу суду надходило клопотання начальника Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області [PERSON], в якому зазначено, що відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог, у звязку з чим суд приходить до висновку про визнання позову відповідачем. При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до частини 1 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч. 2 ст. 263 ЦПК України). Частиною 5 статті 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд дістається висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні і підтверджені матеріалами справи, тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Вимогами статей 1268 та 1270 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти спадщину у шестимісячний строк. Частиною 3 статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що в першу чергу спадкують за законом діти спадкодавця, його батьки і той із подружжя, який його пережив. Судом встановлено наступне: з копії свідоцтва про народження серії ЯЭ № 304487, складеного російською мовою, вбачається, що «Бондарь Александр Григорьевич» народився 26 січня 1958 року у селищі Ізварине Краснодонського району Луганської області, в графі «Батьки» батьком зазначений «Бондарь Григорий Акимович», а матірю «Бондарь Виктория Николаевна» (а.с. 4). В свою чергу, у паспорті громадянина України серії ЕК 108757, виданому Молодогвардійським МВМ УМВС України в Луганській області 19 квітня 2002 року, прізвище позивача українською мовою зазначено як «Бондар» (а.с. 4), а у свідоцтві про смерть серії І-НО № 999250, виданому Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 22 серпня 2017 року, прізвище батька позивача українською мовою зазначено як «Бондарь» (а.с. 5). Написання прізвища батька позивача українською мовою як «Бондарь» було і у належному йому на час смерті паспорті громадянина України серії ЕК 033676, виданому Молодогвардійським МВМ УМВС України в Луганській області 30 січня 1996 року, що вбачається з копії рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 26 липня 2017 року, яким було встановлено факт смерті [PERSON] (а.с. 8-9). У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії, при цьому факти, що мають юридичний характер це факти, з якими закон повязує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Крім того, згідно до розяснень, викладених у пункті 7\~вказаної постанови,\~суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадського стану. Встановлення даного юридичних фактів для позивача має юридичне значення, оскільки він безпосередньо породжує юридичні наслідки та надає заявнику можливість реалізувати свої спадкові права. Таким чином, аналізуючи докази по справі в їх сукупності, враховуючи, що встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, суд приходить до висновку про повну обґрунтованість і доведеність заяви про встановлення юридичного факту, у звязку з чим даний юридичний факт підлягає встановленню. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], який згідно копії свідоцтва про смерть серії І-НО № 999250 помер 25 серпня 1935 року у місті Молодогвардійськ міста Краснодон Луганської області (а.с. 5). Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON]. З листа голови з припинення Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області [PERSON] за вих. № 5046/04 від 29 березня 2018 року вбачається, що [PERSON], [INFO], перебував на обліку у зазначеному управлінні як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України, з 01 серпня 2014 року, виплата пенсії припинена у звязку зі смертю пенсіонера, сума не отриманої пенсії становить 42851,64 гривень (а.с. 52). Відповідно до частини 1 статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Згідно частини 1 статті 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у\~частині другій\~статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Проте частиною 2 зазначеної норми встановлено, що члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини (ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»). Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В обґрунтування поважності пропуску строку на подачу заяви для прийняття спадщини після померлого батька представником позивача зазначено у позові, що через проведення на території Донецької та Луганської областей антитерористичної операції, [PERSON] був вимушений звертатись до суду з заявою про встановлення факту смерті батька, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 26 липня 2017 року (а.с. 8-9), у звязку з чим свідоцтво про його смерть було отримано вже після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини. Вважає, що пропустив строк з поважних причин, оскільки витратив значний час на встановлення факту смерті. З відповіді завідувача Першої бахмутської державної нотаріальної контори [PERSON] за вих. № 429/01-16 від 01 березня 2018 року вбачається, що згідно даних з Реєстру спадкових справ спадкова справа на майно [PERSON], який помер 14 серпня 2015 року, не відкривалась, тобто ніхто не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується також і інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 51083154 від 28 лютого 2018 року (а.с. 41, 42). Беручи до уваги проміжок часу термін, який був пропущений позивачем, причини пропуску строку, і інші встановлені обставини подій, суд приходить до висновку, що позивачем строк пропущено з поважної причини, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved