Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

28.10.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вище зазначеною позовною заявою, в якій просить суд: визнати [PERSON] , що народилася [INFO] , такою, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] , та стягнути з відповідача понесені судові витрати( а.с.2-8, 29,30). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є користувачем квартири [ADDRESS] . Вказану квартиру отримав її чоловік [PERSON] на родину, з яким вона перебувала у шлюбі з 24.11.1973 р., та який помер [INFO] . Зазначила, що у квартирі зареєстровані: вона, син [PERSON] , сина [PERSON] , дружина сина [PERSON] - [PERSON] , яка є відповідачем у справі. Син з дружиною проживали у квартирі короткий час у 2000 році, а потім [PERSON] повернулася до свого будинку в с.Волиця Фастівського району Київської області, куди син до неї їздив у гості. Син [PERSON] помер [INFO] , а інший син [PERSON] зник безвісті, про що заведено ОРС. Перешкод у користуванні квартирою відповідачу ніхто не чинить. Вказує, що відповідач викрала оригінали документів, а через деякий час повернула їх копії, після чого почали телефонувати різні люди з погрозами відібрати квартиру. Де на сьогодні проживає відповідач позивачу не відомо. Відповідач [PERSON] хоч і зареєстрована в квартирі, але фактично в ній не проживає десь більше 15 років, комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла не бере участі, особистих її речей у квартирі не має. Також зазначила, що реєстрація відповідача створює їй перешкоди у здійсненні права користування і переоформлення особового рахунку з померлого чоловіка. Ухвалою судді від 27.11.2019 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження (а.с.41). Ухвалою судді від 23 січня 2020 року закрите підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті (а.с.47). У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи у її відсутність суду не направила. Відповідно до вимог ст. ст. 223,280,281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши письмові матеріали даної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є користувачем квартири [ADDRESS] (а.с. 9-11,15). [PERSON] перебувала з 24 листопада 1973 року у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.32). На підставі рішення виконкому Бориспільської міської ради народних депутатів від 17 лютого 1986 року № 27, [PERSON] було видано ордер № 938, сім`я якого складається з чотирьох чоловік, на право зайняття 3 кімнат загальною площею 39,7кв.м. в квартирі [ADDRESS] ( а.с.31). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.37). Як стверджує позивач, та відповідачем не оспорюється, між її сином [PERSON] та відповідачем [PERSON] у 2000 році було укладено шлюб. Також встановлено, син позивача [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , а син [PERSON] зник безвісти, що відповідно підтверджується довідкою Бориспільського відділу поліції ГУНП в Київській області № 16686 від 04.10.2019 (а.с.20, 36). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання від 11.10.2019 № 20-36-7094 та акту обстеження житлово-побутових умов, складеного 10.10.2019 року депутатом Бориспільського міської ради [PERSON] (а.с. 15, 21), вбачається, що у вказаній квартирі зареєстровані: позивач та її син [PERSON] .. Також за відомостями реєстраційної служби Бориспільської міської ради від 05.11.2019 р. за № 20-35-14656 (а.с.24), вбачається, що [PERSON] , [INFO] , з 18.04.2000 р. зареєстрована за вищевказаною адресою: [ADDRESS] . Факт не проживання відповідача [PERSON] у вказаній квартирі підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов, складеного 10.10.2019 року депутатом Бориспільського міської ради [PERSON] (а.с.21), та показами допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Наведені встановлені судом фактичні обставини дають суду підстави дійти висновку, що відповідач не проживає в спірній квартирі за місцем реєстрації без поважних причин понад шість місяців та будь-якої участі в утриманні житла не приймає. Докази, які б спростовували вищенаведені висновки суду, відповідачем надано не було. За змістом ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також відповідно до змісту ч. 2 вказаної статті, обрати способи захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі припинення правовідношення та припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення . Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст. 71 ЖК УССР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. У відповідності до ст.72 ЖК УССР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. За змістом ч.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Так, за змістом ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Суд також враховує, що відповідно до ст.10 Закону Правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів, порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України. Так, відповідно до п.26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року №207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач [PERSON] не проживає в спірній квартирі за місцем реєстрації без поважних причин понад шість місяців, тому на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК України її слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, підлягають стягненню понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 768 гривень 40 копійок (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved