Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

27 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом про поділ спадкового майна. Дана заява мотивована тим,що позивачка являюсь власником 2/3 частини житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться по вул. Тимірязєва, 104 в м.Світловодськ Кіровоградської області. Вказану частину будинку отримала у спадщину після смерті матері. Співвласником 1/3 вказаного будинку в порядку спадкування є відповідач рідна сестра позивачки [PERSON] На даний час вона не проживає в даному будинку. В будинку проживає лише позивачка, фактично будинок знаходиться в користуванні і утриманні позивачки яка сплачує комунальні послуги, відповідач не проживає в будинку і не приймає в витратах, повязаних з його утриманням. З моменту набуття позивачкою і відповідачкою права спільної часткової власності на житловий будинок, вони мають право лише за взаємною згодою володіти та користуватися спільним майном, і за жодних правових підстав не маємо права вчиняти дій, які б не були узгоджені обома співвласниками. В судовому засіданні позивач та його представник, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на підстави, викладені у позовній заяві. Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, посилаючись на те,що відповідачка хоть і є співвласником спадкового будинку але позбавлена позивачем та членами його сімї доступу до приміщення будинку. Позивач без відома його довірительки провів експертне будівельно-технічне дослідження та самочинно проводить переобладнання приміщення. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно наданого витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивач [PERSON] є власником 2/3 спільної часткової власності.(а.с.6) В судовому засіданні встановлено,що між позивачем та відповідачем була домовленість про сплату позивачем вартості меншої частки у спадщині і надання у власність окремої будівлі літньої кухні з прилеглою до неї земельною ділянкою. В судовому засіданні позивач, повідомив,що не має таких коштів. При вирішенні питання про поділ житлового будинку,як обєкта спільної власності потрібно врахувати,що такий поділ можливий якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом. Поділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнання приміщення в ізольовані квартири. Відповідно до ст..152 Житлового кодексу України, переобладнання та перепланування будинку проводиться при наявності дозволу на це виконавчого комітету місцевої ради. Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на належний будинок», у випадках,коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку,він проводиться за наявності дозволу на це виконавчого комітету місцевої ради. Відповідно до ч. 3 ст.\~10, ч. 2 ст.\~59, ч. 1, ч. 4 ст.\~60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ЦПК України). Згідно зі ст. ст.\~57,\~58 ЦПК України\~доказами вважаються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказі, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.\~\~\~\~ Статтею 58 ЦПК України\~передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до положень\~ст. 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Позивач, звернувшись до суду з позовом, не надав суду жодного доказу в обґрунтування своїх позовних вимог. На підставі викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про поділ спадкового майна та стягнення компенсації,оскільки вони не є доведеними, за наведеними вище мотивами. Тому\~\~суд відмовляє в позові.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: dismissed