Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

28.02.2017 року до суду звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві в обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 12.06.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, було зареєстровано шлюб з відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 24. Від шлюбу мають малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач майже не проживала з відповідачем однією сім`єю. Відповідач періодично (в зимову пору року) зявляється проживає в сім`ї 1,5 2 місяці, а потім знову зникає. Останній раз він зявився у грудні 2016 року та на початку січня знову зник. Наразі шлюбні відносини фактично припинені. Далі в позові зазначила, що подальше спільне життя з відповідачем є неможливим у звязку з несумісністю характерів, відсутністю взаєморозуміння та взаємоповаги, що призводить до постійних сварок, свідком яких нерідко стають діти. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей. Їхня сім`я перестала існувати, тому шлюб між ними необхідно розірвати. На примирення позивач не згодна. Спільне господарство сторони не ведуть. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає. З питань щодо утримання та виховання дітей спору немає, оскільки між ними досягнуто згоди щодо проживання дітей з позивачем. Однак, відповідач не погоджується розірвати шлюб добровільно. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 12.06.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 24. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, прохає їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 20). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності позивача. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв та клопотань до суду не надав (а.с.17). За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Запорізькій області від 21.03.2017 року, гр. [PERSON], [INFO], з 2011 року зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 13). Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, проти чого не заперечує позивач в своїй заяві, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Заперечень проти позову від відповідача до суду не надійшло. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами укладено 12.06.2010 року та зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис № 24, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 076015 від 12 червня 2010 року (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 152335, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області від 05.10.2010 року (а.с. 7), сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 246754, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області від 06.03.2014 року (а.с. 8). Згідно довідки № 1059 від 28.02.2017 року, виданої виконавчим комітетом Гуляйпільської міської ради Гуляйпільського району Запорізької області [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] і має наступний склад сім`ї: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], чоловік [PERSON], [INFO] (а.с. 10), а також підтверджується довідкою наданою депутатом Гуляйпільської міської ради [PERSON] від 28.02.2017 року (а.с. 11) Позивач відповідно до паспорта серії СЮ № 176584, виданого Гуляйпільським РВ ГУМС України в Запорізькій області від 07 липня 2010 року, зареєстрована та проживає за адресою: [INFO] (а.с.5). Відповідач відповідно до посвідка серії ЗП № 12995, виданої ВГІРФО ГУМВС України в Запорізькій області від 10 серпня 2011 року, зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] (а.с. 9). З'ясовано, що подружжям втрачено почуття любові і поваги один до одного. На даний час сторони не намагаються зберегти сім'ю. Сторони зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали, тому у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає. Відповідно до ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В позові позивач не виявила бажання зберегти подружні відносини. Відповідач зі свого боку взагалі ніяким чином не виказав свого ставлення до позову. Його поведінка визнається судом такою, що свідчить про втрату ним інтересу до подружніх стосунків з позивачем та збереження сімї. За такої сукупності обставин у справі, суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам одного зі сторін та інтересам їхніх спільних дітей. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст. 55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у позові виявила бажання щодо залишення їй для подальшого іменування прізвища, яке вона отримала після реєстрації шлюбу, а саме «Треля». Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові втрати (а.с.2).

Outcome: approved