Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-23 00:00:00

28 березня 2013 року Тафіїв Василь Федорович - представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вищевказана цивільна справа передана в провадження судді Федосенка В.В. Позовна заява мотивована тим, що 22 серпня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 556/ФКВ-07 (далі - Договір), згідно з умовами якого, Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 54000,00 доларів США з розрахунку 13,8 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 22 серпня 2007 року по 20 серпня 2010 року. Відповідно до статей 512-519 ЦК України, статей 92, 95 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Постанови Правління НБУ № 369 «Про затвердження Положення про застосування НБУ заходів впливу за порушення банківського законодавства», 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанку» на користь АТ «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, Укрпромбанк передає (відступає) Дельта Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов`язань перед Національним банком, внаслідок чого Дельта Банк замінює Укрпромбанк як кредитора /стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі Укрпромбанком Дельта Банку прав вимоги до боржників, Дельта Банку переходить (відступається) право вимагати (замість Укрпромбанку) від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов`язань АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору 556/ФКВ-07 від 22 серпня 2007 року. Відповідно до пунктів 2.4., 2.5. Договору повернення кредиту здійснюється у відповідності до Графіка зменшення ліміту кредитування (Додаток №1) шляхом перерахування коштів на позичковий рахунок Позичальника та/або шляхом внесення готівки до каси банку. Згідно з пунктами 1.5., 2.6., 2.7 Договору проценти за користування Кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по 20 (двадцяте) число (включно) кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку позичальника. Відповідно до пункту 6.2 Договору Банк має право вимагати повного виконання кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених цим договором, а також відшкодування збитків, завданих Банку внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником та/або його поручителями умов цього Договору та договорів, укладених у забезпечення виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором, а Позичальник зобов`язаний протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати надіслання Банком відповідної вимоги повернути суму заборгованості по Кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції, інші платежі за цим Договором, а також відшкодувати збитки, завдані Банку, у випадках, передбачених пп. а - ж, в тому числі і в випадку порушення Позичальником строків платежів, що встановлені Договором. Виконання Позичальником зобов`язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного Договору поруки № 556/Zфпор-07 від 22 серпня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] (Поручитель), [PERSON] (Боржник), згідно з яким, Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобов`язань за кредитним договором № 556/ФКВ-07 від 22 серпня 2007 року. Відповідальність Поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) Боржником зобов`язань за Договором. Поручитель і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність, а Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов`язань згідно умов кредитного договору. У зв`язку з чим, станом на 19 лютого 2013 року за Відповідачем наявна заборгованість у сумі: 269 250,12 грн (двісті шістдесят дев`ять тисяч двісті п`ятдесят гривень 12 копійок), в тому числі: сума заборгованості за тілом кредиту - 175 106,57 грн.;сума заборгованості за відсотками - 94 143,55 грн.; з них прострочена заборгованість: за тілом кредиту - 175 106,57 грн.; за відсотками - 90 899,51 грн. У зв`язку з викладеним, позивач просив cтягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» (МФО 380236, ЄДРПОУ 34047020, р/р [NUMBER] ) заборгованість за кредитним договором в сумі 269250,12 грн. (двісті шістдесят дев`ять тисяч двісті п`ятдесят гривень 12 копійок). Стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» (МФО 380236, ЄДРПОУ 34047020, р/р [NUMBER] ) судовий збір у розмірі 2692,50 грн. (Дві тисячі шістсот дев`яносто дві гривні 50 копійок). Розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримую в повному обсязі, не заперечую проти заочного розгляду справи. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2013 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 27 жовтня 2016 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказана справа передана в провадження судді [PERSON], у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] . Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2020 року залучено правонаступника ПАТ «Дельта Банк» - ТОВ «Дебт Менеджмент Груп». Ухвалою суду від 29 квітня 2020 року закрито провадження в частині позовних вимог ТОВ «Дебт Менеджмент Груп» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 березня 2021 року визначено головуючого суддю (суддю - доповідача) Яковлеву В.М., у зв`язку з відрахуванням зі штату судді [PERSON] у зв`язку зі смертю, розпорядження № 02-63/560 від 18 березня 2021 року. Матеріали цивільної справи № 638/4181/13-ц передано в провадження судді Яковлевої В.М. 29 березня 2021 року. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 березня 2021 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Менеджмент Груп» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого статтями 274-279 ЦПК України. Призначено судове засідання. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 липня 2021 року клопотання Оганезова О.А. , який діє в інтересах відповідача [PERSON] , про закриття провадження у цивільній справі 638/4181/13-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Менеджмент Груп» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2021 року клопотання Оганезова О.А. , який діє в інтересах відповідача [PERSON] про залишення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Менеджмент Груп» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором без розгляду залишено без задоволення. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2021 року у зупиненні провадження у цивільній справі № 638/4181/13-ц (провадження № 2/638/691/21) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Менеджмент Груп» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 638/14609/18 (провадження № 2/638/4844/18) за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Менеджмент Груп», про визнання частково недійсним договору про передачу активів та кредитних зобов`язань відмовлено. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21 вересня 2021 року клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Оганезова О.А. про витребування доказів у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Менеджмент Груп» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення. 21 вересня 2021 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Оганезов О.А. у судовому засідання надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що 08 жотвня 2020 року Позивачем було переоформлено у свою власність предмет іпотеки за Іпотечним договором. Вказане переоформлення підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 229972653 від 28 жовтня 2020 року (запис № 38570345 від 08 жовтня 2020 року). Відповідно до частини шостої, восьмої статті 36 Закону України «Про іпотеку», після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання: боржником - фізичною особою є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Завершенням позасудового врегулювання є державна реєстрація прав власності на всі предмети іпотеки, що виступають забезпеченням за основним зобов`язанням: за іпотекодержателем (якщо звернено стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття його у власність іпотекодержателем). Вказує на те, що а ні Кредитним договором, а ні Іпотечним договором питання щодо наступних вимог кредитора після позасудового врегулювання не визначене. У судові засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином і в установлений законом порядок відповідно до вимог статті 128 ЦПК України. 26 травня 2021 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Менеджмент Груп» - адвокат Ніколаєв В.О. подав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи. З матеріалами справи ознайомився в повному обсязі. 21 вересня 2021 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Менеджмент Груп» - адвокат Ніколаєв В.О. подав до суду заяву, в якій просить відкласти розгляд справи у зв`язку з перебуванням на самоізоляції. Однак доказів на підтвердження зазначених причин до заяви та до суду не подав. Судове засідання було відкладено на 13 жовтня 2021 року, в подальшому на 05 листопада 2021 року, на 24 листопада 2021 року, для виклику представника позивача, у які представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином і в установлений законом порядок відповідно до вимог статті 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань, зокрема про відкладення розгляду справи, до суду не подав. У судове засідання, яке призначено на 05 листопада 2021 року, адвокат Оганезов О.А., який діє в інтересах відповідача [PERSON] , подав до суду заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю бути присутнім у судовому засіданні за станом здоров`я. Доказів на підтвердження зазначених причин до заяви та до суду не подав. Судове засідання відкладено на 24 листопада 2021 року. 24 листопада 2021 року представник відповідача - адвокат Оганезов О.А., який діє в інтересах відповідача [PERSON] , у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином і в установлений законом порядок відповідно до вимог статті 128 ЦПК України. Будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань, зокрема про відкладення розгляду справи з викладенням обставин, доказами на підтвердження неможливості з`явитися у судове засідання, до суду не подав. Відповідно до вимог частини першої - третьої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. В силу положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року). Суд враховує, що в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16. Враховуючи тривалість судового розгляду справи, з метою недопущення надмірної тривалості судового провадження, правових підстав для подальшого відкладення розгляду справи суд не вбачає. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить таких висновків. Судом встановлено, що 22 серпня 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та гр. [PERSON] був укладений кредитний договір № 556/ФКВ-07 (далі - Договір), згідно з умовами якого, Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 54000,00 доларів США з розрахунку 13,8 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 22 серпня 2007 року по 20 серпня 2010 року. Виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного Договору поруки № 556/Zфпор-07 від 22 серпня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] (Поручитель), [PERSON] (Боржник), згідно з яким Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобов`язань за кредитним договором № 556/ФКВ-07 від 22 серпня 2007 року. Відповідальність Поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) Боржником зобов`язань за Договором. Поручитель і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність, а Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник. Станом на 19 лютого 2013 року за Відповідачем наявна заборгованість у сумі: 269 250,12 грн (двісті шістдесят дев`ять тисяч двісті п`ятдесят гривень 12 копійок), в тому числі: сума заборгованості за тілом кредиту - 175 106,57 грн.;сума заборгованості за відсотками - 94 143,55 грн.; з них прострочена заборгованість: за тілом кредиту - 175 106,57 грн.; за відсотками - 90 899,51 грн. Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов`язань АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору 556/ФКВ-07 від 22 серпня 2007 року. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2020 року залучено правонаступника ПАТ «Дельта Банк» - ТОВ «Дебт Менеджмент Груп». Відповідно до положень статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статтей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням (стаття 610 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язаний, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Згідно з статтею 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до положень статтей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до пунктів 2.4., 2.5.Договору, повернення кредиту здійснюється у відповідності до Графіка зменшення ліміту кредитування (Додаток №1). Шляхом перерахування коштів на позичковий рахунок Позичальника та/або шляхом внесення готівки до каси банку. Згідно з пунктами 1.5., 2.6., 2.7 Договору, проценти за користування Кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Нараховані проценти сплачуються позичальником у валюті кредиту по 20 (двадцяте) число (включно) кожного наступного місяця за місяцем нарахування процентів та одночасно з остаточним поверненням кредиту шляхом внесення готівкових коштів у касу банку або шляхом безготівкового перерахування з поточного рахунку позичальника. Водночас, пунктом 3.1 кредитного договору визначено, що виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором (повернення Кредиту, сплата процентів за його користування, комісій, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених Договором) забезпечується іпотекою нежитлових приміщень напівпідвалу № 61а-1-:-61а-5 в літ. «А-6», загальною площею 53,2 кв.м., розташованих за адресою: [ADDRESS] , що належать Позичальнику на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу від 19 вересня 2003р., посвідченого Костенко С.А., приватним нотаріусом ХМНО, зареєстровано в реєстрі за № 9433, зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно від 19 вересня 2003 року, право власності на яку зареєстровано у КП «ХМБТІ» згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу № 1526146 від 19 вересня 2003 року, реєстраційний номер 1007492, номер запису 4468 в книзі 1; та порукою громадянки України [PERSON] , [INFO] , що проживає за адресою: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] , виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській обл., від 13 грудня 2005р., ідентифікаційний номер [NUMBER] . Згідно з пунктом 3.2. виконання умов забезпечення зобов`язань за цим Договором означає належне оформлення правочину забезпечення (застави, іпотеки, поруки, гарантії, інших видів забезпечення), що включає підписання кожного договору уповноваженою особою Банку та Позичальником та/або поручителем Позичальника, його нотаріальне посвідчення (у випадках, передбачених чинним законодавством або умовами договору), проведення (здійснення) встановленої чинним законодавством або договором процедури реєстрації відносин забезпечення (застави, іпотеки, поруки, гарантії, інших видів забезпечення), передачу предмета забезпечення у володіння Заставодержателя чи третьої особи (якщо це передбачено відповідним договором), тобто здійснення позичальником (заставодавцем, іпотекодавцем, гарантом, поручителем, майновим поручителем) всіх необхідних дій, що дозволяють договору забезпечення (застави, іпотеки, поруки, гарантії, іншому договору забезпечення) набути чинності, та встановити пріоритет Банку на предмет забезпечення, а також належне виконання обов`язків за договором забезпечення протягом його дії. Відповідно до пункту 3.3 виконання позичальником зобов`язань за цим договором забезпечується також усім належним позичальнику майном та коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому законодавством України. Відповідно до пункту 6.2 Договору, Банк має право вимагати повного виконання кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених цим договором, а також відшкодування збитків, завданих Банку внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником та/або його поручителями умов цього Договору та договорів, укладених у забезпечення виконання Позичальником зобов`язань за цим Договором, а Позичальник зобов`язаний протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати надіслання Банком відповідної вимоги повернути суму заборгованості по Кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції, інші платежі за цим Договором, а також відшкодувати збитки, завдані Банку, у випадках, передбачених пп. а - ж, в тому числі і в випадку порушення Позичальником строків платежів, що встановлені Договором. При настанні будь-якого з випадків, передбачених п. 6.2 цього договору банк має право призупинити подальше кредитування позичальника та/або вимагати дострокового повного повернення кредиту, сплати процентів за фактичний період користування ним, комісій та штрафних санкцій (за наявності) та інших платежів позичальника за цим договором. У випадку невиконання позичальником вимог Банку Банк має право стягнути примусового ( в т.ч. шляхом звернення стягнення на заставлене майно, стягнення заборгованості з заставодавців, іпотекодавців, гарантів, поручителів, майнових поручителів та/або шляхом договірного списання) всю заборгованість за цим договором (кредит, проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі) (пункт 4.3.4 договору). Відповідно до пункту 6.3 уразі невиконання Позичальником вимоги про дострокове виконання зобов`язань за цим договором у встановлений строк Банк має право стягнути примусово (в т.ч. шляхом звернення стягнення на заставлене майно, стягнення заборгованості з поручителів тощо, та/або шляхом договірного списання) всю заборгованість за цим договором (кредит, проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі). Відповідно до правових позицій Верховного Суду України, викладених у постановах від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1219цс16 та від 28 вересня 2016 року у справі № 6-1243цс16, аналізуючи положення статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», статей 328, 335, 376, 392 ЦК України, слід дійти висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Сам договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 33 Закону передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Сам договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпоекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно. Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень проводиться на підставі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - далі Закон про державну реєстрацію (далі - Закон про державну реєстрацію) та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок). Державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені Законом про державну реєстрацію (стаття 10). Частиною четвертою статті 18 Закону про державну реєстрацію передбачено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Підстави для державної реєстрації прав визначені статтею 27 Закону про державну реєстрацію, зокрема, вона проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації. Наведеними правовими нормами та Порядком визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону про державну реєстрацію порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. Матеріали справи свідчать, що Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов`язань згідно з умовами кредитного договору. У зв`язку з чим, станом на 19 лютого 2013 року за Відповідачем наявна заборгованість у розмірі 269 250,12 грн (двісті шістдесят дев`ять тисяч двісті п`ятдесят гривень 12 копійок), в тому числі: сума заборгованості за тілом кредиту - 175 106,57 грн.; сума заборгованості за відсотками - 94 143,55 грн.; з них прострочена заборгованість: за тілом кредиту - 175 106,57 грн.; за відсотками - 90 899,51 грн. За таких обставин у банка виникло право на задоволення своїх вимог, як іпотекодержателя, за рахунок предмета іпотеки, в тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно, його прийняття у свою власність відповідно до умов укладеного між сторонами договору. Відповідне застереження міститься в договорі від 22 серпня 2007 року, яким передбачено право Банку стягнути примусово, в тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно, всю заборгованість за цим договором. Передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, що, відповідно, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, є способом задоволення Банком своїх вимог. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна державним реєстратором приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуприною Г.О. право приватної власності на предмет іпотеки, а саме, нежитлові приміщення напівпідвалу № 61а-1-:-61а-5 в літ. «А-6», загальною площею 53,2 кв.м., розташованих за адресою: [ADDRESS] , 08 жовтня 2020 року було зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Дебт Менеджмент Груп» (запис № 38570345 від 08 жовтня 2020 року), які в подальшому відчужено на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер:р/№2380, виданий 16 жовтня 2020 року, видавник: Кондра Л.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу. Підставою для державної реєстрації зазначено: іпотечний договір, серія та номер: 3147, виданий 22 серпня 2007 року, видавник: Слоневська Д.В., приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу; Договір купівлі-продажу майнових прав, серія та номер:755/К, виданий 21 вересня 2018 року, видавник: укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Дебт Менеджмент Груп»; Договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором, серія та номер: 1510, виданий 21 вересня 2018 року, видавник: Черленюх Л.В. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; Протокол, серія та номер: 08/10, виданий 08 жовтня 2020 року, видавник: ТОВ «Дебт Менеджмент Груп». Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 54481317 від 08 жовтня 2020 року, приватний нотаріус Чуприна Г.О., Харківський міський нотаріальний округ, Харківська область. Отже, позивач звернув стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання боржником зобов`язання за кредитним договором шляхом реєстрації за ним права власності на нежитлові приміщення. Здійснивши реєстрацію права власності на нежитлові приміщення за ТОВ «Дебт Менеджмент Груп», таким чином позивач задовольнив забезпечені іпотекою вимоги шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Аналіз положень статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», статей 328, 335, 376 ЦК України дає підстави для висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду) та два позасудові (на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, дослідивши усі надані сторонами докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, враховуючи те, що в процесі розгляду справи ТОВ «Дебт Менеджмент Груп» зареєстрував за собою право власності на предмет іпотеки, в рахунок погашення заборгованності в зазначеному розмірі, правових підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 269 250,12 грн, в тому числі: суми заборгованості за тілом кредиту - 175 106,57 грн; сума заборгованості за відсотками - 94 143,55 грн; з них прострочена заборгованість: за тілом кредиту - 175 106,57 грн; за відсотками - 90 899,51 грн, суд не вбачає. При цьому будь-яких розрахунків на підтвердження суми заборгованості, щодо наявності зобов`язань та їх розміру після реєстрації права власності на нежитлові приміщення, суду не надано. На підставі викладеного, враховуючи документальне підтвердження завершення процедури звернення стягнення на предмет іпотеки, в рахунок виконання боржником зобов`язання за кредитним договором, шляхом реєстрації права власності на нежитлові приміщення, суд доходить висновку, що позивач задовольнив свої вимоги за рахунок предмета іпотеки на підставі іпотечного договору, тому у задоволенні позову необхідно відмовити. Крім того, відповідно до вимогстатті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed