Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

26 травня 2017 року згідно із відбитком штемпеля на конверті поштового відправлення позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Калінінський районний відділ державної виконавчої служби в м. Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, яким просив зняти арешти з транспортного засобу LEXUS LS 460, 2007 року випуску, кузов №JTHGM46F875012429, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АНС 150883, дата видачі 05.04.2008 року; Державний номерний знак [NUMBER], який зареєстрований за [PERSON] (23.07.1952р.н., ідентифікаційний код [NUMBER], адреса: 83017, м. Донецьк, Калінінський район, бульвар Шевченко, 73/53) та придбаний [PERSON] (27.05.1969р.н., ідентифікаційний код [NUMBER], адреса: 49040, [ADDRESS]), накладені: Калінінським районним судом міста Донецька за вих.№31599 від 19.07.2010р; ВДВС Калінінського РУЮ м.Донецька за вих. №5/1394 від 11.04.2011р.; ВДВС Калінінського РУЮ м.Донецька за вих. №25736485 від 08.04.2011р. В обґрунтування позову посилається на те, що державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Київ при примусовому виконанні виконавчого листа №334/3297/15-ц від 04.01.2015 року, що виданий Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Фідобанк» боргу у розмірі 2047173,47 грн, ВП 50198200, було описано транспортний LEXUS LS 460, 2007 року випуску, кузов №JTHGM46F875012429, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АНС 150883, дата видачі 05.04.2008 року; державний номерний знак [NUMBER], яке вподальшому було реалізовано на електронних торгах з реалізації арештованого Святошинським відділом ДВС м.Київа Головного територіального управління Юстиції у м.Києві майна, В результаті електронних торгів переможцем та покупцем транспортного засобу визнано [PERSON]. Листом за вих.№3/15-3288 від 12.07.2017р. Регіональним сервісним центром МВС в Донецькій області повідомлено, що станом на 11.07.2017р. за наявною базою даних транспортний засіб LEXUS LS 460, 2007 року випуску, кузов №JTHGM46F875012429, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АНС 150883, дата видачі 05.04.2008 року; державний номерний знак [NUMBER], зареєстрований за [PERSON], має наступні накладені арешти: Калінінським районним судом міста Донецька за вих.№31599 від 19.07.2010р.; ВДВС Калінінського РУЮ м.Донецька за вих. №5/1394 від 11.04.2011р.; ВДВС Калінінського РУЮ м.Донецька за вих. №25736485 від 08.04.2011р. Будь-яка інша інформація в базі відсутня, документи, що стали підставою для накладення арештів, знаходяться на тимчасово окупованій території в м.Донецьк. Разом з тим, повідомлено, що зняття арештів з транспортних засобів, накладених судовими органами та органами виконавчої служби, здійснюється на підставі оригіналів документів (ухвал, постанов), що підтверджують закінчення провадження та зобовязують сервісний центр МВС зняти арешти, які надійшли безпосередньо від ініціаторів накладень. В звязку із чим, позивачу відмовлено у виключенні записів про арешти, тому позивач просить відновити порушене право власності та зняти арешти з транспортного засобу LEXUS LS 460. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Представник позивача [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини не явки не повідомив, викликався через офіційний сайт Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, що розміщений за веб-адресою: http://pvm.dp.court.gov.ua. Третя особа в судове засідання не зявилася, представник третьої особи подав заяву про розгляд справи за його відсутності, повідомив, що Калінінський районний відділ ДВС м. Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій області переміщений за адресою: вул. Академічна, 20, м. Краматорськ. Суд з урахуванням заяви позивача постановив ухвалу про розгляд справи за наявними матеріалами заочно. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із актом державного виконавця про проведення електронних торгів від 27.07.2016, затвердженого в.о. начальника Святошинського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, складеного на підставі протоколу проведення електронних торгів №181554, складеного 06.07.2016, переможцем торгів з реалізації транспортного засобу LEXUS LS 460, 2007 року випуску, кузов №JTHGM46F875012429, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АНС 150883, дата видачі 05.04.2008 року, державний номерний знак [NUMBER] визначено [PERSON]. Даний акт є підставою для отримання свідоцтва про право власності (а.с. 8, 9-10) Відповідно до акту видачі майна переможцю електронних торгів від 02.09.2016 [PERSON] прийняв транспортний засіб LEXUS LS 460, 2007 року випуску, кузов №JTHGM46F875012429, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АНС 150883, дата видачі 05.04.2008 року, державний номерний знак [NUMBER]. (а.с. 11) Відповідно до п.1 розділу VIII [PERSON] реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 р. (далі - [PERSON]) оформлення результатів торгів здійснюється через автоматичне формування Системою та розміщення на Веб-сайті протоколу електронних торгів за лотом. Протокол електронних торгів підписується Організатором. Згідно до п.4 розділу X [PERSON] після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди Організатору) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди Організатору (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п'яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Згідно до п.8 розділу X [PERSON] про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. Таким чином, судом встановлено, що за актом державного виконавця про проведення електронних торгів від 27.07.2016 до позивача перейшло право власності на транспортний засіб LEXUS LS 460, 2007 року випуску, кузов №JTHGM46F875012429, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АНС 150883, дата видачі 05.04.2008 року, державний номерний знак [NUMBER]. Згідно із листом Регіонального сервісного центру в Донецькій області від 12.07.2017 №31/5-3258, заява позивача про зняття арештів з автомобіля LEXUS LS 460, номерний знак [NUMBER], який зареєстрований за гр. [PERSON] розглянута, та повідомлено, що на вказаний транспортний засіб накладено арешти: Калінінським районним судом міста Донецька за вих.№31599 від 19.07.2010р.; ВДВС Калінінського РУЮ м.Донецька за вих. №5/1394 від 11.04.2011р.; ВДВС Калінінського РУЮ м.Донецька за вих. №25736485 від 08.04.2011р., які можливо зняти на підставі оригіналів документів, що підтверджують закінчення провадження, та зобовязують сервісний центр МВС зняти арешти, які надійшли безпосередньо від ініціаторів накладень. (а.с. 45) Відповідно до листа Калінінського районного відділу державної виконавчої служби міста Донецьк від 05.07.2017 № 14.13-28822 за інформацією Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень стосовно боржника [PERSON], [INFO], на примусовому виконанні перебували виконавчі провадження: виконавчий лист №2-3673 від 06.04.2011р. виданий Калінінським районним судом про стягнення на користь [PERSON] боргу в сумі 477352,00 грн. - не сплачено; виконавчий лист №2-3673 від 06.04.2011р., виданий Калінінським районним судом про стягнення на користь [PERSON] боргу в сумі 179367,00 грн. - не сплачено; виконавчий напис №4690 від 05.07.2012р. виданий приватним нотаріусом [PERSON] про стягнення на користь ПАТ «СЕБ Банк» боргу в сумі 697700,17 грн. - не сплачено; виконавчий лист №0522/3926 від 13.08.2012р., виданий Калінінським районним судом про стягнення на користь ПАТ «ВБР» боргу в сумі 8524,45 грн. - не сплачено; виконавчий лист №0522/5000/2012 від 20.03.2013р., виданий Калінінським районним судом про стягнення на користь [PERSON] боргу в сумі 123799,98 грн. - не сплачено; виконавчий лист №0522/10540/2012 від 28.08.2013р., виданий Калінінським районним судом про стягнення на користь ТОВ «Кредит колекшн груп» боргу в сумі 32186,62 грн. - не сплачено; виконавчий лист №256/5802/13-ц від 22.11.2013р., виданий Калінінським районним судом про стягнення на користь [PERSON] боргу в сумі 173459,31 грн. - не сплачено; постанова №3-4340 від 10.01.2011р., видана Калінінським районним судом про стягнення на користь держави боргу в сумі 85,00 грн. - не сплачено; виконавчий лист №0522/10540/2012 від 28.08.2013р. виданий Калінінським районним судом про стягнення на користь ТОВ «Кредит колекшн груп» боргу в сумі 321,87 грн. - не сплачено. Надати копії документів виконавчого провадження не уявляється можливим, оскільки виконавчі провадження, матеріально технічна база та інше майно відділу ДВС знаходиться за місцем їх попередньої реєстрації на непідконтрольній Україні території. (а.с. 46) Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Згідно із ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень частини першої та другої статті 57 Закону України №606-XIV від 21.04.1999 «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на день проведення торгів) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 ). Відповідно до частини другої статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999 у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 56 Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на час розгляду справи судом) арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 59 ЗУ №1404-VIII «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» № 6 від 27 серпня 1976 року за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володінні ним. Згідно із п. 3 [PERSON] державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 (далі - [PERSON] №1388), державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій. Державний облік зареєстрованих транспортних засобів передбачає реєстрацію, накопичення, узагальнення, зберігання і передачу інформації про такі засоби та відомостей про їх власників, які вносяться до Єдиного державного реєстру МВС. Відповідно до п.15 [PERSON] №1388 під час проведення державної реєстрації (перереєстрації) після проведення перевірок на заяві власника транспортного засобу робиться запис щодо наявності або відсутності відомостей про розшук, арешт, заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію, відомостей про обмеження відчуження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, що засвідчується підписом уповноваженої особи сервісного центру МВС із зазначенням прізвища, імені, по батькові і дати. У разі наявності відомостей про арешт або розшук засобу його реєстрація не проводиться. Згідно до п.41 [PERSON] №1388 забороняється зняття з обліку та/або перереєстрація на нового власника транспортних засобів, які перебувають в розшуку або щодо яких у Єдиному державному реєстрі МВС є відомості про накладення арешту або заборону на зняття з обліку та/або перереєстрацію на підставі судового рішення чи постанови державного виконавця. З огляду на викладене, судом встановлено, що наявність спірних записів про арешт транспортного засобу перешкоджає його законному власнику в оформленні права власності на транспортний засіб. Відповідно до п. 1, 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до\~статей 15,\~16 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).\~ Згідно із п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 №5 інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено\~статтею 60 Закону про виконавче провадження. Отже, судом встановлено, що позивач є власником транспортного засобу LEXUS LS 460, 2007 року випуску, кузов №JTHGM46F875012429, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АНС 150883, дата видачі 05.04.2008 року; державний номерний знак [NUMBER], а наявність арештів накладених на нього Калінінським районним судом міста Донецька за вих.№31599 від 19.07.2010р., ВДВС Калінінського РУЮ м.Донецька за вих. №5/1394 від 11.04.2011р.,ВДВС Калінінського РУЮ м.Донецька за вих. №25736485 від 08.04.2011р, перешкоджає реалізації права позивача на користування та розпорядження транспортним засобом, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved