Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

28.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. На підставі свідоцтва про право власності на житло квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], які з 1980 року перебували у фактичних шлюбних відносинах. Після їх смерті відкрилась спадщина у виді вищевказаної квартири, право на 1/2 частку за заповітом має позивачка. Остання звернулась до нотаріуса для оформлення своїх спадкових право однак їй було відмовлено. в зв'язку з тим, що не визначені частки співвласників в спадковому майні. В березні 2014 року позивачка звернулась до Шахтарського міськрайонного суду з позовом про визначення часток, однак їй було відмовлено в задоволенні позову. Посилаючись на ст.370 ЦК України, а також на те, що для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця, просила суд визнати незаконною відмову державного нотаріуса Шахтарської державної нотаріальної контори Цукурової М.І. від 10.02.2014 року в оформленні права на спадщину на частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], після смерті [INFO] [PERSON]; зобов'язати Шахтарську державну нотаріальну контору оформити документи на право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS], про що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [INFO] [PERSON]. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, просив розглянути справу на розсуд суду. Третя особа - державний нотаріус Шахтарської нотаріальної контори Цукурова М.І. - в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи - Шахтарське міськрайонне управління юстиції - в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Судом на підставі пояснень сторін, наданих суду письмових доказів по справі встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Квартира [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] і [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.03.1994 року. [PERSON] і [PERSON] з 1980 року по день смерті знаходились у фактичних шлюбних відносинах, проживали разом, вели спільне господарство. [INFO] померла [PERSON]. [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, на яку спадкоємцем за заповітом є позивачка. Остання бажає прийняти спадщину після смерті [PERSON], але нотаріусом їй було відмовлено в оформленні спадкових право, в зв'язку із тим, щоне визначені частки співвласників у спадковому майні. Рішенням Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 20.04.2014 року позиваці відмовлено в задоволенні вимог про визначення часток у спадковому майні. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. У відповідності з ч.2 ст.370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Абзацем 2 п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено. що у разі смерті співвласника приватизованого будинку Я(квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Суд вважає. що нотаріус безпідставно відмовив позивачці в оформленні її права на спадщину. Враховуючи все вищевикладене, а також те, що право власності ніким не оспорюється, суд не вбачає перепон для задоволення вимог позивачки.

Outcome: approved