Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

29.01.2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між позивачем та відповідачем була підписана заява про приєднання № 460529806 від 06.06.2018 року до договору комплексного обслуговування фізичних осіб та відкрито поточний рахунок з використанням електронного платіжного засобу. Згідно вказаної заяви банк надав [PERSON] кредит у сумі 18000 гривень 00 копійок з відсотковою ставкою 35% річних строком на 36 місяців. Свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Відповідач взяв на себе зобов`язання на умовах договору та у визначені договором строки повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом та інші платежі в сумі, строки та на умовах передбачених договором. У порушення умов кредитного договору, відповідач не виконав свої зобов`язання, внаслідок чого станом на 02.01.2020 року утворилась заборгованість в розмірі 19411,83 грн. з яких: загальна сума основної заборгованості 17895,66 грн.; загальна сума заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 1175,39 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу у сумі 177,33 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у сумі 30,76 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 52,72 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 23,17 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь та судовий збір у розмірі 2102 грн. 00 коп. Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 04.02.2020 року відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні. Відповідач у встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження по справі строк відзив на позовну заяву не подав. Будь-яких інших заяв по суті справи до суду також не надходило. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, у відповідності до вимог ст.280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. У відповідності до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ст.263 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Суд, ураховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 06.06.2018 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] підписано заяву про приєднання № 460529806 до договору комплексного обслуговування фізичних осіб та відкрито поточний рахунок з використанням електронного платіжного засобу. Згідно заяви про приєднання та Правил надання банківських послуг в АТ «Ощадбанк» відповідач отримав картку з кредитним лімітом, погодився з тим, що дана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, ознайомився з договором до його укладення та згоден на його умови. Зокрема, згідно п.6.3 заяви відповідачу надано кредит у розмірі 18000 гривень 00 копійок з відсотковою ставкою 35% річних строком на 36 місяців. Відповідно до п.6.7 вказаної заяви відповідач щомісячно здійснює часткове повернення кредиту у розмірі обов`язкового щомісячного платежу. Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві обумовлену сторонами грошову суму шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. У порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого за ним станом на 02.01.2020 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 19411,83 грн. з яких: загальна сума основної заборгованості 17895,66 грн.; загальна сума заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 1175,39 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу у сумі 177,33 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у сумі 30,76 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 52,72 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 23,17 грн. Згідно зі ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі неналежного виконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Частинами першою та третьою 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши надані позивачем розрахунки та взявши до уваги умови кредитного договору, суд вважає доведеним обставину порушення відповідачем умов такого кредитного договору в частині своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни. Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме: судового збору у розмірі 2102 грн. 00 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved