Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

27 січня 2014 року позивач звернулась до Козелецького районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що з 2000 року проживає [INFO], що знаходиться по вул. В. Жуковця с. Туманська Гута Козелецького району Чернігівської області. Разом з матірю [PERSON] та вітчимом [PERSON] вела спільне господарство, сплачувала комунальні платежі, обробляла присадибну ділянку. Однак 12.06.1991 року помер [PERSON] та 19.06.2008 року померла [PERSON] Вітчим позивача [PERSON] мав у власність 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, яка знаходиться за вищевказаною адресою. Позивач продовжує проживати у вищевказаному будинку. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном. Доглядає за житловим будинком та утримує його, постійно проводить поточні ремонти. Просила визнати за нею право власності на 1/2 частину даного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель. В судове засідання позивач не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю, просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву про визнання позову та просив провести розгляд справи без участі представника сільської ради. За таких обставин суд розглядає справу в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], як член колгоспного двору був власником 1/2 частини будинку № 18 по вул. Жуковця в с. Туманська Гута [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області. 12 червня 1991 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить 1/2 частина зазначеного житлового будинку з надвірними будівлями. Відповідно до відомостей Остерської державної нотаріальної контори від 31.01.2014 року, спадкова справа після смерті [PERSON], який помер 12.06.1991 року не відкривалась (а.с. 21). Відповідно до довідки № 6 від 15.01.2014 року виданої виконкомом [PERSON] сільської ради Козелецького району Чернігівської області, [PERSON] дійсно проживає в житловому будинку № 18 по вул. В. Жуковця в с. Туманська Гута з 2000 року по теперішній час. Обробляє присадибну ділянку, робить поточні ремонти житлового будинку (а.с. 9). Згідно довідки № 10 від 17.01.2014, виданої КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, право власності на 1/2 частину садибного житлового будинку, що знаходиться за адресою с. Туманська Гута, вул. Жуковця, б. 18 не зареєстровано (а.с. 14). У відповідності до роз'яснень постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»: п. 9. Відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). п. 14. Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв'язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Позивачка довела факт набуття нею права власності за набувальною давністю, оскільки вона добросовісно і відкрито користується нерухомим майном на протязі більше 10 років, а відповідач не заявляє вимог щодо повернення вказаного нерухомого майна, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, таким чином суд приходить до висновку, що позов про визнання права власності підлягає задоволенню в повному обсязі і є підстави для визнання права приватної власності за набувальною давністю за позивачкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved