overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

27 травня 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 12 серпня 2000 року, актовий запис №59, місце реєстрації: ВРАГС Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області. Мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем, відповідачем та знаходиться на їх утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взємопорозуміння, взаємоповаги, різних характерів та поглядів на життя. Подружні стосунки вони не підтримують. Спор про поділ майна відсутній. Просить суд розірвати її шлюб із [PERSON], прізвище після розірвання шлюбу залишити позивачу «Ботнар», дитину залишити проживати з нею.. Позивач [PERSON]В позов підтримала, просила строк на примирення не призначати, оскільки відновлення шлюбних стосунків з відповідачем виключається, шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею, прізвище підся розірвання шлюбу їй не змінювати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про час. дату і місце розгляду справи, заперечень на позов не надав. Суд, за згодою позивача ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, оцінивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. [PERSON], [INFO], перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами зареєстровано 12 серпня 2000 року, актовий запис №59, місце реєстрації: ВРАГС Роздільнянського районного управління юмтиції. Мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем, та відповідачем та знаходиться на їх утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття кохання один до одного, різні характери та погляди на сімейне життя, в звязку з чим вони припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть, що не заперечує і позивач, і відповідач. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Суд вважає, що сторони не мають наміру відновлювати сімейні стосунки, на примирення не згодні. Спір про місце проживання дитини та про поділ майна відсутній. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам неповнолітньої дитини. Судовий збір у повному обсязі сплачено позивачем при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

27 травня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 11 липня 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Шлюбні відносини фактично припинені з березня 2014 року через те, що у них різні характери, різні погляди на життя та на виховання дитини. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, прийнявши визнання відповідачем позову, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 липня 2009 року, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER](а.с.6). Сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.7). З березня 2014 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини через те, що у них різні характери, різні погляди на життя та на виховання дитини. Приймаючи до уваги визнання позовних вимог з боку відповідача та відсутність бажання сторін на примирення, про що вони вказали у своїх заявах, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

27 травня 2015 року позивач звернулася з позовом до суду в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 18 вересня 2010 року виконавчим комітетом Мусійківської сільської ради Іванківського району Київської області, актовий запис №2. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

27 травня 2015 року позивач звернулася з позовом до суду в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 18 вересня 2010 року виконавчим комітетом Мусійківської сільської ради Іванківського району Київської області, актовий запис №2. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що з 18.09.2010 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, проте за час їх сімейного життя зясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, сімю та ведення домашнього господарства, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між позивачем та відповідачем шлюбних відносин. Позивач вважає, що збереження їх шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задовольнити повністю. Відповідач, в судове засідання, яке було призначено на 13.07.2015 р. на 09 год.30 хв., не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вислухавши позивача, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, 13 вересня 2010 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Мусійківської сільської ради Іванківського району Київської області (актовий запис № 2), після реєстрації якого, позивачу присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу вони мають доньку - [PERSON], [INFO], на що вказує свідоцтва про народження серії І-ОК №251751. Окрім того, судом було надано сторонам строк для примирення, однак вони не бачать можливості зберегти сім`ю та вже остаточно для себе вирішили розлучитися. Спільну дитину, вважають за можливе залишити на вихованні позивача. Таким чином, у відповідності до положень ст. 111 та ч. 2 ст. 112 СК України, суд вважає, що підстав для надання сторонам строку на примирення не має, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного. Крім того, стаття 113 СК України встановлює, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач виявила бажання залишити прізвище [PERSON]. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

27 травня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають двох діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно не здійснює матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітної плати щомісячно, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Не заперечує проти задоволення позову та стягнення з нього аліментів в розмірі 1/3 частини його заробітної плати щомісячно, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Суд, заслухавши позивача, відповідача дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та зазначених і доведених обставин, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2009 року. Від спільного проживання народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] /а.с. 3-4/. Відповідач працює у Відокремленому структурному підрозділі Одеська залізниця «Одеська дирекція залізничних перевезень» та отримує заробітну плату, тому суд вважає, що аліменти з відповідача необхідно стягнути в частці від заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до положень ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову у судовому засіданні суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивачка звільнена від сплати судового збору. Статтею 88 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

27 травня 2015 року позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В позові вона зазначила, що 17.01.2013 року вона з [PERSON] зареєструвала шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №63. Від цього шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Посилаючись на те, що у позивачки та відповідача різні погляди на подружнє життя, на цьому ґрунті виникають постійні сварки, а також на те, що на теперішній час вони разом не проживають, позивачка просила шлюб розірвати, дитину залишити їй на виховання. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, однак надав заяву, у якій позов визнав, просив суд розглянути справу у його відсутності. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 17.01.2013 року [PERSON] з [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №63. У сторін від спільного життя є донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. За час спільного проживання позивачка з відповідачем не зійшлися характерами, різні погляди на шлюбне життя. Сторони сумісне життя припинили, помиритись намірів не мають. З таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася повністю і зберегти її не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

27 травня 2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона 24 серпня 1997 року уклала шлюб разом з відповідачем по справі [PERSON], від якого має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час син знаходиться на її повному утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У звязку з цим просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 50 грн. щомісяця до досягнення повноліття. У судове засідання позивачка не зявилась, надала до суду заяву, в якій просила справу за її позовом розглядати без її участі, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач до суду не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності на підставі матеріалів, що є у справі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Відповідач, який є батьком дитини, зобовязаний матеріально її утримувати. З матеріалів справи убачається, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], який народився у [PERSON]. Той факт, що відповідач ухиляється від утримання дитини, підтверджується довідкою Барвінківського виконавчого комітету міської ради Харківської області, згідно якої [PERSON], [INFO], дійсно проживає з матірю, [PERSON], і знаходяться на її утриманні. Відповідач на даний час офіційно не працевлаштований, має нерегулярні доходи. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, вказані в ст. 182 СК України, та матеріальне становище відповідача. На підставі ст. ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави. Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

27 травня 2015 року позивач, направивши позов поштою, звернувся із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 2006 року, від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO]. Разом з тим зазначає, що спільне життя між позивачем та відповідачем не складається через відсутність взаєморозуміння, тривалий час сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Позивач повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, через уповноваженого представника надав нотаріально посвідчену заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити, судове засідання проводити без його участі та за участю уповноваженого представника./а.с.38/ Представник позивача [PERSON] позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві просила суд його задовольнити./а.с.37/ Відповідач у судовому засіданні позов визнала та проти розірвання шлюбу не заперечувала, їй було роз'яснено судом наслідки визнання позову, передбачені ст. 174 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено. 16 вересня 2006 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 826. Від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони бажають розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки сторони наполягають на припинені шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, що має істотне значення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

27 травня 2016 року [PERSON] [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 03 лютого 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції. Від шлюбу мають малолітнього сина, який проживає з нею. Сімейні стосунки припинені, з 2009 року мешкають окремо, сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у звязку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не зявилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи у порядку, передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦК України, належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи через оголошення у пресі, до суду не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 лютого 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 119 (а. с. 4), від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 5), який проживає з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

27 травня 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою в якій просив розірвати шлюб, який був укладений між нию та [PERSON] (далі відповідач), оскільки збереження шлюбу та подальше їх спільне життя суперечить інтересам сім'ї, що унеможливлює примирення. Позивач в судове засідання не зявився, проте надав до суду заяву в якій просив задовольнити позовні вимоги та розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилася, у звязку з чим судом 24 жовтня 2016 року було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних та встановлених судом обставин і визнаних відповідно до них правовідносин. 22 серпня 1998 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Петрівської селищної ради Іванівського району Одеської області, актовий запис №14, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 21). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишається проживати разом із матірю. Шлюб сторін виявився невдалим, оскільки їхня сімя розпалася на ґрунті взаємних непорозумінь, у звязку з чим шлюбні відносини між ними фактично припинені. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст.112 СК України). За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу та відновлення дошлюбного прізвища. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ч.1 ст.88 ЦПК України) Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 551 гривня 20 копійок, які суд стягує з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

27 травня 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовною заявою в якій просила розірвати шлюб, який був укладений між нею та [PERSON] (далі відповідач), оскільки збереження шлюбу та подальше їх спільне життя суперечить інтересам сім'ї, що унеможливлює примирення. Позивач в судове засідання не зявилася, проте надала до суду заяву в якій просила задовольнити позовні вимоги та розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, у звязку з чим судом 05 вересня 2016 року було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних та встановлених судом обставин і визнаних відповідно до них правовідносин. 12 липня 2012 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Іванівського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №30, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишається проживати разом із матірю. Шлюб сторін виявився невдалим, оскільки їхня сімя розпалася на ґрунті взаємних непорозумінь, у звязку з чим шлюбні відносини між ними фактично припинені. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст.112 СК України). За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу та відновлення дошлюбного прізвища. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ч.1 ст.88 ЦПК України) Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок, які суд стягує з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved