Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

28 травня 2020 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] . Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON] , [INFO] , є її та відповідача сином та у теперішній час навчається на І курсі денної форми у Миколаївському національному аграрному університеті. Відповідач матеріальної допомоги не надає, добровільної угоди про сплату аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання між ними не досягнуто. Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно на час навчання сина, з дня пред`явлення позову і до закінчення його навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляду справи за її відсутності, в якій також зазначила, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач до суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у порядку, передбаченому ч.ч. 6, 7 ст. 128 ЦПК України, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] , [INFO] , є сином позивачки [PERSON] (до зміни прізвища [PERSON] , [PERSON] , а.с. 5-7) та відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] (а.с. 4). Як вбачається з довідки № 15-18/540 від 14 травня 2020 року Миколаївського національного аграрного університету [PERSON] є студентом І курсу Миколаївського національного аграрного університету за спеціальностю «Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка» денної форми, термін закінчення його навчання червень 2023 року (а.с. 10). Згідно з квитанцією № 0.0.1612851640.1 від 12 лютого 2020 року АТ «Приватбанк» [PERSON] на адресу Миколаївського національного аграрного університету було сплачено 1960 грн. в рахунок оплати за проживання в гуртожитку (а.с. 12). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України (далі СК), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 СК, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статі 182 цього Кодексу. За правилами ч. 1 ст.\~182\~СК України розмір аліментів визначається з урахуванням таких обставин, як стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 201 СК, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання, крім інших застосовуються норми ст. 191 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає, що ставить позивачку в тяжке матеріальне становище та не надає їй можливості належним чином забезпечувати потреби сина. Суд, з огляду на те, що батьки зобов`язані забезпечити дітям виховання, навчання, прийшов до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на навчання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно. Це відповідатиме засадам справедливості та розумності. Сторонам суд роз`яснює, що вони не позбавлені права у подальшому звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на підставі ст. 192 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved