Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

28.11.2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Щедро» (далі ТОВ «Торговий дім «Щедро») звернулося до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 15.03.2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Щедро» та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики № 133, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 100000,00 грн. Сторонами було визначено, що позика передається протягом 20 банківських днів після підписання сторонами даного договору шляхом видачі готівкових коштів через касу позикодавця п. п. 2.1., 2.2. Договору. Відповідно до п. п. 3.1., 4.1., 4.2. умов договору позики, відповідач взяв на себе зобовязання по закінченню строку позики повернути отримані грошові кошти на поточний рахунок позивача або шляхом внесення готівкових коштів до каси підприємства. Сторони узгодили, що у випадку розірвання трудових відносин між позикодавцем та позичальником, позичальник зобовязався повернути всю суму позики позикодавцю до дня звільнення. В такому випадку строк позики і самого договору закінчується в день звільнення позичальника п. 4.4. договору. Відповідно до п. 5.2. договору у випадку прострочення виконання зобовязання щодо своєчасності повернення суми позики, позичальник сплачує позикодавцю пеню в розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожний день прострочення. 15 березня 2016 року на виконання умов договору за видатковим касовим ордером № 125 від 15.03.2016 року позивач видав відповідачу позику в розмірі 100000,00 грн. 31 березня 2016 року на підставі наказу № 700-к від 31.03.2016 року відповідач був звільнений з підприємства. На підставі п. п. 4.4. договору у зазначену дату строк позики закінчився та відповідач повинен був повернути суму позики до дня звільнення. Позичальник свої зобовязання за договором позики не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 216377,00 грн., яка складається з наступного: заборгованості за позику в сумі 100000,00 грн.; заборгованості за пенею в сумі 114500,00 грн.; заборгованості за відсотками в сумі 1877,00 грн. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики № 133 від 15.03.2016 року в розмірі 216377,00 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, позивач надав суду клопотання з проханням розглядати справу без участі представника ТОВ «Торговий дім «Щедро», не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку у разі повторної неявки відповідача. Відповідач [PERSON]в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, клопотання про розгляд справи у його відсутність не надав. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, розглядає справу у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 15.03.2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Щедро» та [PERSON] було укладено договір позики № 133, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти в розмірі 100000,00 грн. (а. с. 5-6) Позивач свої зобовязання за договором позики № 133 від 15.03.2016 року виконав повністю, надав відповідачу суму в розмірі 100000,00 грн., про що свідчить видатковий касовий ордер № 125 від 15.03.2016 року. (а. с. 7) 19.09.2013 року на підставі наказу № 1145-к від 19 вересня 2013 року [PERSON] був прийнятий на роботу в ТОВ «Торговий дім «Щедро» на посаду директора філіалу.(а. с. 8) 31.03.2016 року на підставі наказу № 700-к від 31.03.2016 року відповідач [PERSON] був звільнений з підприємства. (а. с. 9) Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця. Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, та відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Добровільно умови договору відповідач не виконує, але як боржник він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Торговий дім «Щедро» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь ТОВ «Торговий дім «Щедро» потрібно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 3245,6500 грн., а також витрати, повязані з публікацією в газеті «Урядовий курєр» оголошення про виклик до суду відповідача, в сумі 630,00 грн.

Outcome: approved