Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

27.04.2014 року позивачка звернулася до суду в захист прав свого повнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка навчається у Національному університеті кораблебудування імені адмірала Макарова четвертого рівня акредитації з 01.09. 2014 року по 30.06.2018 року та потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням від свого батька [PERSON] Вона просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред'явлення позову до досягнення донькою 23-х років. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилася, проте подала заяву, в якій підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився з невідомої суду причини, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через пресу (газета Рідне Прибужжя (від 09.07.2015 року). Третя особа в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлення про місце, дату та час розгляду справи. Так як в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд за згодою представника позивача визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, що передбачено ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову, так як є законні підстави для цього. Так, судом встановлено, що: - позивачка [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який Центральним відділом РАГС м. Миколаєва від 17.03.1999 року розірвано; - від спільного шлюбу є повнолітня донька - [PERSON], [INFO], яка 27.11.2013р. змінила прізвище на Берлайн (свідоцтво про народження серії 1-ФП № 278435 від 20.01.1997р.; свідоцтво про зміну імені серії 1-ФП № 001455 від 27.11.2013р.); - позивачка разом з донькою проживає за адресою [INFO] (довідка Врадіївської селищної ради № 1652 від 10.04.2015 р. про склад сім'ї). - [PERSON] навчається у Національному університеті кораблебудування імені адмірала Макарова четвертого рівня акредитації з 01.09.2014р. по 30.06.2018р. (довідка НУК імені адмірала Макарова № 181 від 07.05.2015р.; двосторонній договір про надання освітніх послуг №14 ДГД-07 ); Встановив вказані обставини, суд приходить до висновку, що між сторонами склалися правовідносини щодо утримання батьками своєї повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Таким чином, суд вважає, що позивачка [PERSON] не в змозі самостійно утримувати доньку, яка проживає з нею і продовжує навчання. При прийнятті рішення суд керується ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен із подружжя має рівні цивільні права та обов'язки у відносинах між собою і зі своїми дітьми. За вимогами ст. 51 Конституції України кожен з подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відтак аналіз ст.ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Як роз'яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З урахуванням зазначених обставин, а також враховуючи те, що відповідач є працездатним та має можливість надавати матеріальну допомогу, позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача необхідно стягнути 300 грн. При визначені розміру аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. суд виходить з того, що відомостей про те, що відповідач офіційно працює у суду немає, а це відповідно до вимог ст. 184 СК України є підставою для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць необхідно допустити рішення до негайного виконання. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial