Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

27.03.2017 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява Уповноваженої особи Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій позивач просить суд винести рішення, яким: - стяггнути солідарно з відповідача 1 [PERSON], ( [INFO], РНОКПП [NUMBER], паспорт [NUMBER], виданий Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області 12.10.2004 року, який зареєстрований за адресою:[ADDRESS]) та відповідача - 2 [PERSON], ([INFO], РНОКПП [NUMBER], паспорт [NUMBER], виданий Вишнівським МВМ ГУ МВС України в Київській області 21.03.1996 року, яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS]) на користь Публічного Акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк», (код за ЄДРПОУ:19017842) заборгованість за кредитним договором № 391/2008/А від 11.09.2008 року в сумі 354340 грн. 74 коп. ( триста п»ятдесят чотири тисячі триста сорок гривень 74 коп.). 27.03.2017 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 04.04.2017 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання, яке відбулося 22.01.2018 року, представник позивача, Уповноваженої особи Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни, - не з»явився, проте, в матеріалах справи міститься письмова заява позивача, в якій позивач просить суд слухати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі неявки в судове засідання відповідача проти заочного рішення не заперечує. В судове засідання, яке відбулося 22.01.2018 року, відповідач [PERSON] не з»явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи. В судове засідання, яке відбулося 22.01.2018 року, відповідачка [PERSON] не з»явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви задовольнити, шляхом винесення заочного рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 11 ЦПК - «Заочний розгляд справи». Згідно ст. 280 ЦПК України, - умови заочного розгляду справи: 1 Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: - відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового за\-сідання; - відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без пові\-домлення причин; - відповідач не подав відзив; - позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позов\-них вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, позивач, - Уповноважена особа Фонду Гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повідомлялися судом належним чином про день, час та місце слухання справи, не по відомили про причини своєї неявки, відповідно, їх неявку в судове засідання суд визнає як таку, яка є неповажною, не подали відзив на позовну заяву. Згідно ст. 281 ЦПК України, - порядок заочного розгляду справи: 1. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. 2. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією гла\-вою. Згідно ст. 282 ЦПК України, - форма і зміст заочного рішення: 1. За формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встанов\-леним статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Згідно ст. 283 ЦПК України, - повідомлення про заочне рішення: 1. Відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється копія заоч\-ного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України, вручення судового рішення: - учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Підсудність. Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Як вбачається з: - паспорту відповідача [PERSON] [NUMBER], який видано 12.10.2004 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, він з 21.11.2003 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS]; - паспорту відповідачки [PERSON] [NUMBER], який видано 21.03.1996 року Вишнівським МВМ ГУ МВС України в Київській області, вона з 21.11.2003 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно, враховуючи місце проживання відповідачів та положення ч. 9 ст. 28 ЦПК України, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду як суду першої інстанції загальної юрисдикції на підставі ч. 9 ст. 28 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права. 02.10.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний Банк», яке найменування на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (надалі - «позивач» та гр. України [PERSON] (надалі - «Відповідач 1») був укладений кредитний договір № 7-40 (надалі - «Кредитний договір»). Відповідно до п. п. 1.1.-1.43. Кредитного договору, Позивач надав Відповідачеві 1 кредит (надалі - «Кредит») на придбання автотранспортного засобу в розмірі 5498,81 доларів США, за плату в розмірі 13 відсотків річних, терміном до 01.10.2010 року. Відповідно до умов Кредитного договору та Графіку погашення заборгованості по Кредиту і відсотків, наведеному в додатку № 1 до Кредитного договору, Відповідач 1 зобов'язується щомісячно до дати, встановленої в Графіку, поповнювати свій поточний рахунок, шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням у сумі, не меншій суми чергового погашення відповідної частини Кредиту, процентів та інших плат, відповідно до умов цього договору. Проте, Відповідач 1 порушив свої зобов'язання щодо щомісячного поповнення свого поточного рахунку в порядку та на умовах, передбачених п.п.2.5.1. Кредитного договору. Згідно пунктів 3.2.4. та 5.2. Кредитного договору, у випадку невиконання чи неналежного виконання Відповідачем 1/Відповідачем 2 своїх зобов'язань за Кредитним договором та/або договоромзастави, поруки, Позивач має право вимагати від Відповідача дострокового повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним. У відповідності до п. 4.5. Кредитного договору за неналежне виконання грошових зобов'язань, Відповідач сплачує Позивачеві штраф у розмірі 20 (двадцять) відсотків від суми неповерненого кредиту та/або несплачених відсотків. Крім того, 02.10.2006 року між Банком та гр. України [PERSON] (надалі - «Відповідач 2») був укладений Договір поруки (Далі - «Договір поруки»), відповідно до п. 1.1. Відповідач 2 зобов'язався солідарно відповідати перед Позивачем за повне виконання зобов'язань Відповідачем 1 його боргових зобов'язань за Кредитним договором в повному обсязі. Відповідно до п. 2.1. Договору поруки Відповідач 2 зобов'язується у разі невиконання та/або порушення Відповідачем 1 своїх зобов'язань перед Позивачем погасити заборгованість по Кредитному договору. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України в разі невиконання зобов'язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, як і боржник, зокрема відповідає за сплату основного боргу і процентів, за відшкодування збитків, за сплату неустойки, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (штрафу, пені). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданий невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ст. 550 ЦК України). Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (ст. 551 ЦК України). Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання виникають з договорів та інших правочинів. Відповідно до вимог статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання зобов'язання. Згідно із статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст. 1048 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У зв'язку із змінами у діючому законодавстві, Відкрите акціонерне товариство Всеукраїнський Акціонерний Банк» було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (скорочена назва ПА Т «ВіЕйБі Банк»), 18.05.2010 р. у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців зареєстровано зміни найменування юридичної особи. ПАТ «ВіЕйБі Банк» є повним правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк». На підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 «Про відкликанні банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 20.03.2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким з 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» призначено Славкіну Марину Анатоліївну строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року включно. Рішенням № 213 від 22.02.2016 року виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повноваження на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіної Марини Анатоліївни продовжено на два роки строком до 19.03.2018 року. Згідно ч. 4 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочннів), інших документів від імені банку. Станом на 13.03.2017 року загальна сума заборгованості за Кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості, становить 354 340 грн. 74 коп. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved