Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

27.11.2019\~позивач [PERSON] \~звернувся до\~Артемівського міськрайонного\~суду Донецької\~області з\~позовною заявою,\~в якій\~просить суд\~визнати [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позовна заява обґрунтована тим, що позивач [PERSON] є власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу 1/2 частини жилого будинку, посвідченого 15.12.2004 завідуючою Другою артемівською державною нотаріальною конторою Літвіновою В.А., зареєстровано в реєстрі №5628. В належній позивачу квартирі зареєстровані [PERSON] , [INFO] , яка є донькою позивача та відповідачем по справі, а також малолітня донька позивача [PERSON] , [INFO] , яка є онукою позивача. Зазначає, що ніяких речей відповідача та її малолітньої дитини на теперішній час в квартирі не має. Не зважаючи на те, що відповідач не проживає в квартирі, не отримує кореспонденцію, комунальні послуги не сплачує, він не знімається з реєстраційного обліку, чим позбавляє позивача можливості оформити житлову субсидію та розпоряджатися власністю на свій розсуд (продати квартиру, тощо). Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.01.2020 по вказаній справі було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що він підтримує позовні вимоги та просив їх задовольнити, а також просив розглянути справу у його відсутності, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Представник позивача адвокат Борбат С.В. у судове засідання також не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, разом з тим 11.12.2019 на адресу суду надійшла від неї заява (вх. № 41101), в якій відповідач зазначила, що визнає позовні вимоги позивача в повному обсязі та просить справу розглянути за її відсутності.Також надала копію паспорта громадянина Російської Федерації на підтвердження місця її реєстрації та фактичного проживання (а.с.21-25). Представник третьої особи Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради, в судове засідання не з`явився, надала суду заяву, в якій вказала, що не заперечує проти задоволення вказаного позову, оскільки неповнолітня дитина забезпечена іншим житлом. Просила розглянути справу у її відсутність. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу 1/2 частини жилого будинку, посвідченого 15.12.2004 завідуючою Другою артемівською державною нотаріальною конторою Літвіновою В.А., зареєстровано в реєстрі №5628 (а.с.4-5). Відповідач [PERSON] є донькою позивача [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] (арк.с.10). Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.11). \~ \~ \~ \~Відповідач у справі [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Відповідно до інформації, наданої Бахмутською міською радою на запит суду (№ 395 від 08.01.2020), відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.28). Згідно з довідкою № 864, виданою 31.10.2019 Опитненським сільським комунальним підприємством «Прогрес», за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] - дружина, [PERSON] , [INFO] - донька, [PERSON] , [INFO] онука (а.с.6). Власник житла [PERSON] за вказаною адресою не зареєстрований. Син [PERSON] , [INFO] помер [INFO] . Згідно з копією паспорта, наданою відповідачем, [PERSON] , яка є відповідачем у справі, зареєстрована з 19.03.2019 за адресою: [ADDRESS] (а.с.22-24). Також відповідно до витягу з домової книги, наданої відповідачем [PERSON] , [PERSON] , [INFO] з 06.04.2019 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.25). Також, в матеріалах справи міститься договір купівлі-продажу квартири з використанням кредитних коштів від 09.02.2019, згідно якого [PERSON] та [PERSON] купили квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 43,5 кв.м. (а.с.55-57). Глава 23 ЦК України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено у ч. 3 ст. 13 Конституції України, власність зобов`язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому, право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Та обставина,\~що [PERSON] та її малолітня дитина не зняті з реєстрації із даного житлового приміщення, перешкоджає позивачу, як власнику квартири, володіти, користуватися та розпоряджатися приміщенням в повному обсязі, що є порушенням її права власності. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Вимогами ст. 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Як зазначено вст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст.156 Житлового кодексу Української РСР з урахуванням положень ч.1 ст.405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Частиною 2 ст.405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути обмежений у здійсненні цього права. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Крім того, нарахування позивачу комунальних платежів з урахуванням реєстрації у спірному жилому приміщенні відповідача суд розцінює як порушення прав позивача, таке порушення підлягає захисту. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем були обґрунтовані обставини, на які він посилалася як на підставі своїх вимог. Судом достовірно\~встановлено,\~що відповідач\~ [PERSON] та\~її неповнолітня\~донька,\~яка забезпечена\~іншим житлом,\~не проживають\~у спірній\~квартирі з\~вересня 2014\~року,\~нею не\~користується,\~витрати пов`язані\~з оплатою\~комунальних послуг\~не сплачує,\~а тому\~є всі\~підстави для\~усунення перешкод\~в користуванні\~житлом шляхом\~визнання [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та її\~малолітньої доньки\~ [PERSON] ,\~такими,\~що втратили\~право користування\~житловим приміщенням\~за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved