overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

28 квітня 2014 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області було розглянуто цивільну справу за заявою [PERSON] про встановлення факту пошкодження здоров'я в результаті проведення профілактичних щеплень та ухвалено рішення про відмову у задоволенні заяви. Під час виготовлення повного тексту рішення було встановлено, що судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат у зв'язку з чим ухвалою суду було призначено судове засідання щодо розгляду даного питання. Заявник та її представник, представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом встановлено, що під час звернення до суду [PERSON] із заявою про встановлення факту, нею не було сплачено судовий збір у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у зв'язку з тим, що заявник є інвалідом ІІІ групи. Разом з тим, згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, а інваліди ІІІ групи не мають пільг щодо сплати судового збору. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

28 квітня 2014 року до суду звернулася [PERSON] з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи заяву тим, що 12.04.1993 року її чоловік [PERSON], отримав Свідоцтво про право власності на житло, яким посвідчено його право власності та право власності членів його родини на квартиру [ADDRESS]. В зазначеному документі її прізвище вказано як «[PERSON]», однак згідно паспорта громадянина України вона має прізвище «[PERSON]». На даний час вона не може скористатися своєю власністю на свій розсуд, оскільки в свідоцтві про право власності на житло від 12.04.1993 року міститься помилка в її прізвищі. Просила суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документа - свідоцтва на право власності на житло, виданого відділом приватизації житла виконавчого комітету Полтавської міської ради 12 квітня 1993 року на ім'я [PERSON]. В судовому засідання [PERSON] заяву підтримала в повному обсязі, поклавшись на викладені в ній обставини. Зацікавлена особа Полтавська міська рада в судове засідання свого представника не направила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи мається рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки (а.с.12). За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, заслухавши думку заявника [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, 12 квітня 1993 року Відділом приватизації житла Виконавчого комітету Полтавської міської ради [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житло №152, яким посвідчено, що квартира [ADDRESS] дійсно належить громадянам [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). В судовому засіданні було встановлено, що на даний час заявниця [PERSON] не може розпорядися своєю власністю, оскільки в свідоцтві про право власності на житло допущено помилку в її прізвищі: [PERSON], а згідно паспорта громадянина України вона є [PERSON] (а.с.4), даний факт також підтверджується довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с.5). Частиною 2 ст.256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі вищевикладеного, приходжу до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення належності правовстановлюючого документу факту в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

28 квітня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 14.04.2014р. о 13 год. 25 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр.[PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 14.04.2014р. о 13 год. 25 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Дьячук А.С. лікарні КЗ «ДКПЛ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що у хворої тривога, страхи, не спить, дезорієнтована в обстановці, календарному часі. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - органічне ураження головного мозку судинного ґенезу (церебросклероз, ДЭП 3ст. на фоне ГБ2ст.), виражений психоорганічний синдром з формуючоюся деменцією. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

28 квітня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 27.04.2014р. о 12 год. 52 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр.[PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 27.04.2014р. о 12 год. 52 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Свіріна С.Н. лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора напружена, тривожна, метушлива. Розмовляє з віртуальним співрозмовником. Афективно заряджена на адресу матері. На питання відповідає не по суті. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, галюцінаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

28 квітня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 27.04.2014р. о 12 год. 04 хв. гр.[PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр.[PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 27.04.2014р. о 12 год. 04 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Воєцької Г.Ю. лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий тривожний, збуджений. Каже, що чує «голоса». Эмоційно неадекватний. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

28 квітня 2014 року Ленінським районним судом м. Луганська ухвалено рішення, яким позов позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] суму основного боргу за договором позики від 21 лютого 2011 року в сумі 105383,25 грн. три проценти річних від простроченої сумі за весь час прострочення в сумі 568,80 грн., відсотки у розмірі 1,7 % щомісячно у сумі 17134,93 грн., а всього стягнуто 123086,98 грн., в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Представник [PERSON] звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, посилаючись на ту обставину, що судом не було вирішене питання про судові витрати. Просила суд ухвалити додаткове рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір в сумі 1230,87 грн. і витрат, пов'язаних із залученням свідків у сумі 121,80 грн. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного висновку. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішене питання про судові витрати. Відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін, їх присутність не є обов'язковою. Встановлено, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1351 грн. (а.с. 1, 10, 23, 34). Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, в тому числі, витрати, пов'язані із залученням свідків (п. 4, ч. 3 ст. 79 ЦПК України). Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Документального підтвердження витрат в розмірі 121,80 грн., понесених позивачем в зв'язку із залученням свідків [PERSON], [PERSON], суду не представлено, адже із змісту квитанції № 00529 від 26.03.2014 року (а.с. 25) не вбачається, що витрачення коштів пов'язане саме з викликом до суду свідків. Суд, враховуючи вищевикладене, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає необхідним постановити по даній справі додаткове рішення з питань судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

28 квітня 2014 року ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди (а.с.2-4). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] є споживачем електричної енергії відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991р. № 1023-ХІІ. Під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою: [ADDRESS], яка проводилась 19.01.2013 року, представниками енергопостачальника було виявлено порушення п.48 Правил: змонтований накид, що йде з до облікових проводів в квартиру поза приладом обліку на окрему розетку, електролічильник у відключеному стані, електроенергія споживається, приладом обліку не враховується, внаслідок таких неправомірних дій споживача енергопостачальній компанії було спричинено матеріальний збиток.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

28 квітня 2014 року ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди (а.с.2-4). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] є споживачем електричної енергії відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991р. № 1023-ХІІ. Під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою: [ADDRESS], яка проводилась 25.01.2013 року, представниками енергопостачальника було виявлено порушення п.48 Правил: самовільне підключення поза приладом обліку шляхом накиду, лічильник у відключеному стані, електроенергія споживається, приладом обліку не враховується, внаслідок таких неправомірних дій споживача енергопостачальній компанії було спричинено матеріальний збиток.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

28 квітня 2014 року ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди (а.с.2-4). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] є споживачем електричної енергії відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991р. № 1023-ХІІ. Під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача за адресою: [ADDRESS], яка проводилась 27.06.2013 року, представниками енергопостачальника було виявлено порушення п.48 Правил: самовільне підключення після відключення поза приладом обліку шляхом накиду з розподільчої коробки на напругу квартири, електролічильник у відключеному стані, електроенергія споживається, приладом обліку не враховується, внаслідок таких неправомірних дій споживача енергопостачальній компанії було спричинено матеріальний збиток.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

28 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначив, що є спадкоємцем за законом, але оформити свої спадкові права не має можливості, оскільки при житті батько не зареєстрував своє право власності. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився - про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, його представник [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач Верхньоторецька селищна рада надала суду заяву про розгляд справи у відсутність свого представника, позов визнає, заперечень не має. Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

28 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини з тих підстав, що з березня 2009 року вона перебувала у громадському шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народився син [PERSON],[INFO], батьком якої в свідоцтві про народження зареєстрований відповідач. В теперішній час син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільної згоди між позивачем та відповідачем на сплату аліментів для утримання дитини не досягнуто, тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його прибутку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Позивач надала згоду на ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

28 квітня 2014 року позивач звернувся до Малинського районного суду з позовом до відповідача. В судове засідання представник позивача не з'явився, в заяві яку направив до суду вимоги підтримав повністю, просить справу розглянути без його участі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення по справі. Зазначив, що 09 жовтня 2007 року між сторонами укладено кредитний договір № 002 - 05017- 091007. Відповідно до умов договору позивач надає відповідача кредит в розмірі 3230 гривень на придбання майна. Банк умови договору виконав повністю. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання не виконує і станом на 25 лютого 2014 року заборгованість відповідача по кредиту становить - 2758,89 грн. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином , будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляла. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши надані докази в межах позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що ставляться. В статті 1054 ЦК України зазначено , що за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки . Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 002 - 05017- 091007, укладеного між сторонами 09 жовтня 2007 року, банк надав відповідачу кредит в розмірі 3230 грн. на строк 24 місяців до 08 жовтня 2009 року. Відповідно до п.2.3 Договору, відповідач сплачує банку проценти за користування кредитом в розмірі 12 % річних. Відповідно до розрахунку заборгованості видно, що станом на 25 лютого 2014 року за [PERSON]. мається заборгованість по кредитному договору у розмірі 2758,89 грн. в тому числі - заборгованість по кредиту - 1885,81 грн., заборгованість по відсоткам - 116,53 грн. , заборгованість по комісіям - 756,55 грн. На підставі досліджених доказів суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved