Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

27 березня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», [PERSON], в якому просить суд визнати за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за законом право власності на квартиру загальною площею 34,3 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Свої доводи обґрунтовує тим, що Публічному акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк», на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02.11.2011 року, належить квартира загальною площею 34,3 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. 04 листопада 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено Публічний договір про надання фінансового лізингу № DNQ0GX000000003, за умовами якого лізингодавець передає лізингоотримувачу в лізинг квартиру загальною площею 34,3 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно із п.13.1. ст.13 Договору цей Договір є змішаним договором, в якому містяться положення договору фінансового лізингу та договору купівлі-продажу (в частині переходу права власності на Предмет лізингу). 14 червня 2014 року [PERSON] померла. [PERSON] доводилась дружиною третій особі - [PERSON] та матірю позивачу і відповідачу - [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на майнові права та обовязки померлої за Договором. Заявою від 05 грудня 2014 року позивач прийняла всю спадщину. Заявою від 05 грудня 2014 року [PERSON] відмовився від прийняття всієї спадщини, на користь позивача. Після смерті [PERSON] позивач продовжувала виконувати обовязки померлої за договором, шляхом сплати щомісячних платежів, передбачених умовами договору, до повної їх сплати. В липні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» надав позивачу довідку про те, що [PERSON] не має заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк». 06 жовтня 2016 року державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори [PERSON] винесено постанову про відмову [PERSON] у вчинені нотаріальної дії - видачі на її імя Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері, [PERSON], померлої 14 червня 2014 року, на підставі ч.2 ст.8 Закону України «Про фінансовий лізинг», відповідно до яких право власності на предмет лізингу переходить до лізингоодержувача в момент повної сплати ціни предмета лізингу, що за життя померлої [PERSON] зроблено не було. Таким чином, виконавши всі умови Договору № DNQ0GX000000003 від 04.11.2011 року щодо сплати у повному обсязі всіх платежів, та прийнявши всю спадщину після померлої, позивач не має можливості оформити право власності на квартиру, що є предметом вказаного договору про надання фінансового лізингу, в звязку з чим позивач вимушена звернутися з позовом до суду. В судове засідання позивач та представник позивача не зявились, представник надав суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не зявився, надав суду заяву у якій просив розглянути справу за його відсутності, заперечував проти задоволення позовних вимог, у запереченнях посилався на те, що переоформлення нерухомого майна предмета лізингу на третю особу не передбачено умовами договору. [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву у якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Першої Павлоградської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надав заяву у якій просив розглянути справу за його відсутності, у вирішенні справи покладався на розсуд суду. Третя особа - [PERSON] у судове засідання в судове засідання не зявився, надав суду заяву у якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом за обставинами справи, встановлено, що 04 листопада 2011 року між [PERSON] яка є матірю позивача, [PERSON], та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено публічний договір №DNQ0GX000000003 про надання фінансового лізингу, за умовами якого лізингодавець передав у платне володіння та користування предмет лізингу квартиру загальною площею 34,3 кв.м. для проживання, яка розташована за адресою: [ADDRESS], а лізингоодержувач прийняв вказане майно та приступив до внесення відповідних коштів. 14 червня 2014 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 575963, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області від 14 червня 2014 року. Відповідно до довідки Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 24 червня 2017 року № 2342/02-14, після смерті [PERSON] державної нотаріальної конторою заведено спадкову справу за № 1191/2014 від 11 грудня 2014 року на підставі заяви № 2948 про прийняття спадщини від доньки померлої [PERSON] та заяви про відмову від прийняття спадщини від чоловіка померлої [PERSON]. Успадкувавши права та обовязки своєї матері, [PERSON], позивач [PERSON] продовжила виконання умов договору фінансового лізингу № DNQ0GX000000003 від 04 листопада 2011 року. Постановою від 06 жовтня 2016 року № 4302/02-31 Першою Павлоградської державної нотаріальною конторою Дніпропетровської області відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріально дії видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її матері, [PERSON] ,померлої 14 червня 2014 року. Відносини, що виникають у звязку з договором лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм \\ оренду \\ купівлюпродаж, поставку та Законом України «Про фінансовий лізинг». За договором лізингу майновий інтерес лізингодавця полягає у розміщенні та майбутньому поверненні з прибутком грошових коштів, а майновий інтерес лізингоодержувача в можливості користуватися та придбати предмет лізингу у власність. Отже , договір фінансового лізингу поєднує в собі елементи договорів оренди та купівлі продажу. Згідно до ст.16 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу, платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно, компенсацію відсотків за кредитом та інші витрати лізингодавця, що безпосередньо повязані з виконанням договору лізингу. Належне виконання лізингоодержувачем обовязків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна. Таким чином , на правовідносини, що складаються між сторонами договору лізингу щодо одержання лізингодавцем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність лізиноодержувача, поширюються загальні положення про купівлю продаж. Також, встановлено, що довідкою від 18 липня 2016 року № T57C-LF6A-7C92-347G зафіксовано остаточне виконання зобовязання сторін по фінансовому лізингу. Частиною 2 ст.8 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено, що якщо сторони договору лізингу уклали договір купівлі-продажу предмета лізингу, то право власності на предмет лізингу переходить до лізингоодержувача в разі та з моменту сплати ним визначеної договором ціни, якщо договором не передбачено інше. Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків \\ спадщини \\ від фізичної особи, яка померла \\ спадкодавця \\ до інших осіб \\ спадкоємців \\. До складу спадщини належать усі права та обовязки спадкодавця, їх перехід до спадкоємця здійснюється у порядку правонаступництва \\ ст.1218 ЦК України \\. Статтею 608 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобовязання та права за договором фінансового лізингу від 04 листопада 2011 року № DNQ0GX000000003, належним чином успадкувала та виконала позивач, що підтверджується матеріалами справи, та довідкою відповідача від 18 липня 2016 року № T57C-LF6A-7C92-347G зафіксовано остаточне виконання зобовязання сторін по фінансовому лізингу, вже після смерті [PERSON] Таким чином, відповідачем приймалися платежі за зазначеним договором фінансового лізингу від позивача, тобто було визнано що нею було успадковано зобовязання за зазначеним договором. Таким чином, позивач набула прав та обовязків сторони в договорі фінансового лізингу від 04 листопада 2011 року № DNQ0GX000000003 в порядку спадкування. Статтею 692 ЦК України встановлено, що покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару, встановлену в договорі. За умовами договору лізингу, а саме, п.11.2 розділу 11 «Перехід права власності на предмет лізингу», право власності на предмет лізингу переходить від лізингодавця до лізингоодержувача на момент підписання уповноваженими представниками сторін акту звірки взаємних розрахунків та переходу права власності. Відповідно до ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. За обставинами справи, встановлено, що позивачем виконано всі необхідні процесуальні дії, визначені договором фінансового лізингу від 04 листопада 2011 року № DNQ0GX000000003, які необхідні для переходу до нього права власності на вказану квартиру. Згідно ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Також, суд враховує і ті обставини, що [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення даного позову. За таких обставин, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved