Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

29.04.2016 р. та уточнено 19.07.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частку двокімнатної квартири №5 загальною площею 47,0 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м, в будинку [ADDRESS], як спадкоємиці за заповітом після смерті [INFO] [PERSON]. В обґрунтування вказує, що [INFO] померла [PERSON], яка за життя 24.11.2008 року нотаріально посвідчила заповіт, в якому зазначила, що належну їй квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та все інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, майнові права і взагалі все те що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідала [PERSON]. Разом з тим за життя 22.01.2005 р. подружжям [PERSON] та [PERSON] було посвідчено заповіт яким вказану спірну квартиру вони заповідали позивачу [PERSON]. В установлений законом строк позивач звернулася до Другої криворізької державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON], але в отриманні свідоцтв про право на спадщину нотаріусом було відмовлено, оскільки існують два заповіти: заповіт подружжя [PERSON] та [PERSON] та заповіт [PERSON]. Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні після відкриття спадщин. За правилами ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Між спадкоємцями: [PERSON] та [PERSON] існує домовленість щодо прийняття спадщини, враховуючи два заповіти, так позивач [PERSON] згодна отримати право власності на ? частку двокімнатної квартири № 5 загальною площею 47,0 кв.м., житловою площею 29,3 кв.м. в будинку [ADDRESS], враховуючи заповіт [PERSON] Позивач [PERSON] подала суду заяву про підтримання позову. Відповідач [PERSON] позов визнала. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Належність спадкодавцю [PERSON] 1/2 частини двокімнатної квартири [ADDRESS], звернення до нотаріальної контори за прийняттям спадщини позивачем, наявність заповіту на користь [PERSON] підтверджується наданими позивачем доказами. Правовідносини між сторонами регулюються ст.ст.1268, 1269, 1223, 1233 ЦК України - згідно яких визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини, або відмові від спадщини спадкоємцями за заповітом, право на спадкування одержують спадкоємці за законом. Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту свого невизнаного права стосовно визнання права власності на спадкове майно, а не визнання права на спадщину, відповідає правовідносинам які склалися, оскільки існують виняткові обставини. Як вказав ВССУ в листі №16.05.2013 № 24-753/0/4-1, та пленумі про судову практику у справах про спадкування - визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Оскільки суду надано всі належні докази права позивача на спадщину, з чим погодився відповідач, то позов підлягає задоволенню, слід визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину спірної квартири після смерті [PERSON] як за спадкоємицею за заповітом. На підставі ст.ст.1223, 1233, 1261, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved