Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

28.04.2017 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом в обґрунтування позовних вимог якого зазначив, що його рідному брату [PERSON], який помер 27.02.2012 року, належить земельна ділянка площею 7, 4624 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новознамянської сільської ради. На даний час він є єдиним спадкоємцем майна після смерті брата, так як фактично прийняв спадщину, але не має можливості оформити її у встановленому законом нотаріальному порядку, так як у державному акті на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ №063181 прізвище брата вказане як «Севастьянов» замість правильного «Севостьянов». У звязку з цим він змушений звернутись до суду та просить встановити факт належності [PERSON] зазначеного державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ №063181, а також визнати за ним, [PERSON], право власності на зазначену вище спадкову земельну ділянку площею 7,4614 га. В судове засідання сторони не зявились. Позивач надав суду письмову заяву, згідно якої просив справу розглядати без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Причина неявки представника відповідача Новознамянської сільської ради Троїцького району Луганської області суду невідома. Про дату та час судових засідань відповідач повідомлявся неодноразово, належним чином, про що в матеріалах справи містяться рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено наступне.\~\~\~ Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю IV-ЛГ №063181, інформації, наданої Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області №9-12-0.2-1894/2-17 від 16.05.2017 року земельна ділянка №202, розташована на території Новознамянської сільської ради Троїцького району Луганської області, площею 7,4624 га, належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.15,34). При цьому, як вбачається з договору оренди зазначеної земельної ділянки, копії паспорта, копії трудової книжки прізвище власника земельної ділянки - «Севостьянов» (а.с.7, 12-13). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-ЕД №307232 від 29.02.2012 року, [PERSON] помер 27.02.2012 року у смт Троїцьке Троїцького району Луганської області (а.с.8). Згідно копій свідоцтв про народження від 01.03.1980 року та від 06.02.1969 року [PERSON] та [PERSON] є рідними братами (а.с.9-10). Разом зі спадкодавцем [PERSON] на день його смерті був зареєстрований його брат [PERSON], що підтверджується довідкою №68 від 19.03.2014 року, виданою виконавчим комітетом Новознамянської сільської ради Троїцького району Луганської області (а.с.16). Як вбачається з інформації від 01.06.2017 року №160/01-09, наданої [PERSON] державною нотаріальною конторою Луганської області, а також з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №47788031 від 19.05.2017 року, після смерті [PERSON] [PERSON] державною нотаріальною конторою на підставі претензій кредитора від 29.03.2012 року, від 19.09.2012 року та від 17.12.2014 року була заведена спадкова справа (а.с.41,54). Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як вбачається зі змісту до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства Відповідно до п. 2 Постанови № 7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року « Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та ( або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Встановлення такого юридичного факту, як факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ №063181, який виданий на імя «Севастьянова Віктора Миколайовича» необхідний позивачу для оформлення спадщини. Таким чином, враховуючи надані заявником документи суд вважає, що факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ №063181, який виданий на імя «Севастьянова Віктора Миколайовича» , є доведеним. Вирішуючи питання про визнання за [PERSON] права власності на спадкову земельну ділянку суд виходить з наступного. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. \~\~\~ \~Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. \~\~\~ Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. \~\~\~\~\~ В силу ст.1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину, або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь- кого із спадкоємців незалежно від черги. Згідно зі ст.. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст..1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.3 ст..1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~\~\~\~ \~Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає\~ встановленій законодавством сукупності функцій\~ притаманній\~ юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.\~ Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного\~ Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», в якій зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі\~ свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. Відповідно до ст..67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Як вбачається зі змісту ст.. 66 вищезазначеного закону на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], прийняв спадщину, оскільки на момент смерті останнього проживав разом з ним і протягом встановленого законом строку не заявив про свою відмову від спадщини, однак позбавлений можливості оформити спадщину у нотаріуса через помилку у написанні прізвища спадкодавця, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню . На підставі викладеного,

Outcome: approved