Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

27 жовтня 2020 року позивачка звернулася до суду з відповідним позовом до відповідачів у якому зазначила, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , а [INFO] дідусь [PERSON] , після смерті яких залишилась спадщина у складі земельних ділянок, майнових паїв та грошових вкладів. Померлі заповіту на випадок смерті не складали, спадкоємцями які прийняли спадщину є їх діти - відповідачі по справі, які є їх рідними синами та їх донька [PERSON] , яка є мамою позивачки. Остання померла до відкриття спадщини після смерті своїх батьків, відповідно вона (позивачка) має право на частину спадщини після смерті баби та діда, в порядку спадкування за правом представлення. Заочним рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 12 липня 2006 року за відповідачами було визнано право власності в порядку спадкування за законом після смерті їх батьків. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину спадкового майна що залишилась після смерті [PERSON] та [PERSON] . Позивачка в судове засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти позовних вимог позивачки не заперечували. За частиною 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України, оскільки від позивача та відповідачів надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. З матеріалів справи убачається, що [INFO] в с.Петропавлівка Березнегуватського району Миколаївської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 24 листопада 2004 року Новоочаківською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області ( а.с.11). [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 20 січня 2004 року виконкомом Новоочаківської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області (а.с.9). Після їх смерті відкрилась спадщина зокрема на дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,86 га кожна, розташовані на території Новоочаківської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, майнові паї в розмірі 6098 грн. та 17160 грн. відповідно та грошові вклади [PERSON] у відділеннях Ощадного банку України на загальну суму 17526 грн. 82 коп. За інформацією завідувача Березнегуватською державною нотаріальною конторою від 06 листопада 2020 року № 428/01-16 спадкові справи після смерті [PERSON] та [PERSON] не заводились (а.с.32). Однак з копії заочного рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 12 липня 2006 року убачається, що спадкоємцями першої черги за законом які прийняти спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] є їх діти, сини [PERSON] , [PERSON] - відповідачі по справі, та позивачка по справі, на підставі ст.1266 ЦК України, за правом представлення після смерті свої матері [PERSON] (а.с.7,8,15-16,18-19). Вказаним заочним рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області за відповідачами, за кожним, було визнано право власності на 1/3 частину спадкового майна, що залишилось після смерті їх батьків [PERSON] та [PERSON] . В силу ст.529 ЦК УРСР ( що була чинною на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] ) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (в тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частині, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218,1231 УК України ). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно статті 1218 ЦК України - до складу спадщини, на яке спадкоємці за законом одержують право на спадкування, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (крім випадків, встановлених у статті 1219 ЦК України). Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до розділу 9 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року - судам потрібно враховувати, що якщо нотаріусом відмовлено особі в оформленні права на спадщину (видачі свідоцтва про право на спадщину) вона може звернутися за захистом своїх прав відповідно до ст. 16 ЦК України. Таким чином, оскільки отримавши відмову нотаріуса ( а.с.37) позивач відповідно до ст.16 ЦК України та п.23 вказаної вище постанови Верховного суду України звернулася до суду за захистом порушеного права, її позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved