Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

27.07.2017 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на земельну ділянку, яка розташована на території Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, в порядку спадкування за законом. Вимоги заявника мотивовано відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючих документів. Уповноважені представники сторін в судове засідання не зявились. Від позивача надійшла заява, в якій вона свої вимоги підтримала повністю та просила суд здійснювати розгляд без її участі. Від Новопетриківської сільської ради надійшов лист в якому орган місцевого самоврядування позовні вимоги визнав повністю та клопотав про можливість розгляду справи без участі його представника. Визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, а відтак, згідно ст.31,174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Обґрунтованість заявлених вимог підтверджується також і зібраними у справі доказами. Так, розглянувши матеріали справи, судом встановлено: Відповідно до копії державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 547019, [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: площею 5,165 га., рилі, кадастровий номер 1421283500:01:001:0177, розташована на території Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області. Вказаний державний акт [PERSON] отримано взамін сертифікату на земельний частку (пай) на підставі розпорядження голови Великоновосілківської райдержадміністрації № 663 від 28.12.2007 року. 07.09.2014 року [PERSON] померла, про що видане свідоцтво про смерть серія 1-НО № 808512 від 08.09.2014 року. [PERSON] склала заповіт, що був посвідчений 05.03.2002 року секретарем Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 49, відповідно до якого все належне їй на день смерті майно вона заповідає своєму сину [PERSON]. 22.12.2014 року [PERSON] помер, про що видано Свідоцтво про смерть серія 1-НО № 960574 від 12.08.2016 року. Позивач [PERSON] є онукою померлої [PERSON], що підтверджується рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області № 220/1584/16-ц від 20.09.2016 року, яке набрало законної сили, Свідоцтвом про укладення шлюбу серія ІV-ИК № 503581 від 27.08.2016 року, Свідоцтвом про народження [PERSON] ІІ-ДШ № 18.04.1969року. Постановою державного нотаріуса Великоновосілківської державної нотаріальної контори [PERSON] від 10.04.2017 р., у видачі свідоцтва на спадщину за законом, на земельну ділянку, позивачу було відмовлено на підставі того, що у позивача відсутній оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку. Неможливість оформити право власності на спадкове майно в позасудовому порядку, стало підставою для звернення до суду з вимогою про відновленні порушених прав. Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до змісту пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Поданими позивачем доказами, визнаними відповідачем, доведено обґрунтованість заявлених вимог. В порядку ч. 1ст. 11ЦПК України,суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Приписами ст.ст. 1216-1220 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1235 ЦК України,заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлюється, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи зі змісту наведеної норми і відповідно до встановлених у даній справі обставин недотримання процедури щодо отримання державних актів про права власності на нерухоме майно не може обмежувати права власника, з огляду на що, позивач не може ефективно скористатися своїм правом власності, яке гарантує стаття 1 Протоколу N 1. Одночасно, у відповідності до змісту статті 386 ЦК України,захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб які є потенційними власниками та правомірно володіють майном на підставах передбачених законом виходячи зі змісту правочину, тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності. Судом встановлено, що [PERSON], у відповідності з діючим законодавством, позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, через відсутність правовстановлюючих документів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в звязку з чим суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved