Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

27.11.2009 року позивачка звернулася з позовом, в якому просить суд прийняти рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь 16 925 грн. 04 коп. як заборгованість за аліменти. Позовну заяву обґрунтовує тим, що у Шевченківському ВДВС ЛМУЮ знаходяться матеріали виконавчого провадження згідно виконавчого листа № 2-167, виданого Залізничним районним судом м. Львова від 23.07.1998 р. про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини із всіх видів заробітку. У розрахунку заборгованості аліментів від 05.10.2009 року зазначено, що відповідач [PERSON] на виконання рішення суду за період з 03.2005 р. по 01.10.2009 р. зобов'язаний сплатити стягувачеві 16 925 грн. 04 коп. Позивачка змушена самостійно виховувати та забезпечувати дітей. На неодноразові прохання позивачки, відповідач належні до оплати аліменти на утримання дітей не оплачує, хоча має таку змогу. У зв'язку із наведеними обставинами остання змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, зсилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, неодноразово уточняла позовні вимоги, остаточно в заяві від 13.02.2014 р. просила суд прийняти рішення, яким стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість за аліменти та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 31 179, 71 грн. Просила суд задовольнити позов з врахуванням уточнених позовних вимог. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, зсилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та в заявах про уточнення позовних вимог. Просила позов задовольнити в врахуванням уточнених позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, надав пояснення аналогічні обставинам, викладеним в запереченнях на позовну заяву, що містяться у матеріалах справи, просив в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, зсилаючись на обставини, викладені в запереченнях на позов. Просила в задоволенні позову відмовити за безпідставністю. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 24. 07.1992 року задоволено позов [PERSON] та визначено стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця с. Великосілки Кам’янко-Бузького району Львівської обл.. на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON] [INFO], в розмірі 1/2 частини із всіх видів заробітку, але не менше 20 крб. на кожну дитину щомісячно, починаючи з [INFO] і до їх повноліття. На виконання вказаного рішення суду 23.07.1998 року Залізничним судом м. Львова було видано виконавчий лист № 2-167/1992 р. Згідно рішення Залізничного районного суду м. Львова від 19.10.2009 року визначено стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця с. Великосілки Кам’янка-Бузького району Львівської області аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини, [PERSON]., [INFO], у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 09.06.2009 р. і до досягнення дитиною повноліття,та скасовано виконавчий лист виданий на підставі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 24 липня 1992 року про стягнення з [PERSON], [INFO], уродженця с. Великосілки Кам’янка-Бузького району Львівської області аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини із всіх видів заробітку, але не менше 20 крб. на кожну дитину щомісячно, починаючи з [INFO] Рішенням апеляційного суду Львівської області від 08.04.2010 року рішення Залізничного районного суду м. Львова від 19 жовтня 2009 року змінено в частині періоду стягнення аліментів, зазначивши такий з 19 жовтня 2009 року, у решті рішення суду залишено без змін. На підставі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 19.10.2009 р. було видано виконавчий лист від 19.10.2009 р., яким визначено стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця с. Великосілки Кам’янка-Бузького району Львівської області, аліменти на утримання дитини, - [PERSON]., [INFO] у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з 19.10.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Разом із тим, згідно п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач частково сплачував аліменти на утримання дітей, відсутність відповідних виплат останнього зумовлена його важким матеріальним становищем, несвоєчасним отриманням доходу, що спричинило несплату відповідачем аліментів без наявності його вини. Відтак оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов є безпідставним та не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed