Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

27\~березня 2019\~року представник\~позивача звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON] \~про стягнення\~боргу за\~послуги водопостачання\~та водовідведення\~в сумі\~2428,73\~грн.,\~індексу інфляції\~в розмірі\~933,47\~грн.\~та три\~відсотка річних\~в розмірі\~249,64\~грн.,\~судові витрати\~в сумі\~1921,00\~грн..\~Позовна заява\~обґрунтована тим,\~що відповідно\~до відкритого\~особового рахунку\~ [NUMBER] \~на ім`я\~ [PERSON] \~та укладеного\~договору від\~16.03.2010\~року надавались\~послуги з\~централізованого питного\~водопостачання та\~водовідведення за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~Борг за\~надані послуги\~виник внаслідок\~того,\~що відповідач\~не виконала\~чергову періодичну\~повірку лічильника\~води.\~У зв`язку\~з чим,\~плата за\~нормою споживання\~нараховується з\~01.03.2013\~року.\~Борг в\~сумі 2428,73\~грн.\~виник за\~період з\~01.12.2015\~по 01.03.2019.\~Вказує,\~що рішенням\~Світловодського міськрайонного\~суду Кіровоградської\~області від\~28.01.2016\~стягнуто з\~ [PERSON] \~на користь\~позивача заборгованість\~в сумі\~1271,31\~грн.,\~яке залишено\~без змін\~ухвалою Апеляційного\~суду Кіровоградської\~області від\~23.03.2016\~року.\~Даним рішенням\~встановлено період\~заборгованості:\~з 01.03.2013\~по 01.08.2015.\~Крім того,\~ [PERSON] \~07.09.2018\~зверталась до\~Світловодського міськрайонного\~суду з\~позовною заявою\~до Обласного\~комунального виробничого\~підприємства «Дніпро-Кіровоград»\~про визнання\~дій щодо\~нарахування заборгованості\~за послуги\~централізованого водопостачання\~та водовідведення\~незаконними.\~Рішенням Світловодського\~міськрайонного суду\~від 29.11.2018\~року в\~задоволенні позову\~відмовлено,\~постановою Кропивницького\~апеляційного суду\~від 06.02.2019\~року вказане\~рішення залишено\~без змін.\~ 20.12.2018\~року Обласне\~комунальне виробниче\~підприємство «Дніпро-Кіровоград»\~зверталось до\~суду із\~заявою про\~видачу судового\~наказу про\~стягнення з\~ [PERSON] \~заборгованості за\~надані послуги\~та при\~зверненні до\~суду сплачувався\~судовий збір\~в розмірі\~176,20\~грн.,\~який представник\~просить також\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача.\~Ухвалою Світловодського\~міськрайонного суду\~від 14.02.2019\~даний наказ\~скасовано.\~Представник зауважив,\~що 19.09.2018\~проведена періодична\~повірка лічильника\~і з\~цього часу\~нарахування плати\~здійснюється згідно\~показників лічильника. Крім цього позивач просить стягнути борг з відповідача з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, та трьох процентів річних від простроченої суми відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 17 квітня 2019 року відкрито спрощене провадження у справі. (а.с.45). В судовому засіданні 12.06.2019 представником відповідача долучено відзив на позовну заяву, в якому представник заперечує проведене позивачем нарахування заборгованості за надані послуги, оскільки до розміру розрахунку заборгованості включено період, що передував січню 2015 року, про що свідчать дані про те, що станом на початок січня 2015 року є заборгованість в сумі 400,86 грн., станом на січень 2019 року загальна заборгованість в сумі 2428,73 грн. Зазначає, що відповідач [PERSON] заперечує нарахування заборгованості за надані послуги до вересня 2018 року виходячи з норми споживання для споживачів, в чиїх квартирах відсутні лічильники, оскільки перевірку лічильників має проводити постачальник послуг. Представник відповідача заперечив нарахування інфляційних втрат та розрахунок трьох відсотків річних, оскільки вказані нарахування проведені без виключення нарахування субсидії та у період до 20 числа місяця. Вказує, що позивач нараховував інфляційні втрати та річні відсотки на загальну суму заборгованості, а не на суму боргу у кожному місця окремо, в тому числі і на заборгованість, яка виникла поза межами строку позовної давності і вже була стягнута судом. Вважає, що сума інфляційних втрат згідно власного розрахунку не може перевищувати 479,68 грн., річні відсотки 102,31 грн., сума боргу в межах строку позовної давності 764,68 грн.. , всього 1346,77 грн. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.(а.с.57-58). 14 червня 2019 року до суду надійшло заперечення на відзив в якому представником позивача зазначено, що борг в сумі 2428,73 грн. виник за період з 01.12.2015 по 01.03.2019. Борг в сумі 1271,31 грн. станом на 01.08.2015 рік стягнуто рішенням Світловодського міськрайонного суду від 28.01.2016 року в справі № 401/3475/15-ц, який сплачено відповідачем. Борг станом на 01.11.2015 становить 1276,90 грн., таким чином зростання боргу починається з 01.12.2015 року. Представник позивача заперечив порушення строку позовної давності при нарахуванні заборгованості, оскільки із заявою про видачу судового наказу позивач звернувся до суду 20.12.2018 та заперечив розрахунок проведений представником відповідача, зазначивши, що до сум розрахунку включено 1271,31 грн., що є погашенням заборгованості за рішенням суду.(а.с.69-70). \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та в запереченнях на відзив. Зазначив, що дії позивача з проведення розрахунку розміру заборгованості за надані послуги, розрахунку індексу інфляції та трьох відсотків річних, а також судових витрат є правомірними. Вважає, що строк позовної давності звернення до суду позивачем не пропущений, оскільки відбулось переривання його перебігу внаслідок звернення до суду із заявою про видачу судового наказу. Відповідач та її представник позовні вимоги не визнали в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача зауважила про пропущення позивачем строку позовної давності, який підлягає застосуванню до позовних вимог. Відповідач підтвердила, що повірка лічильника води, що встановлений у її квартирі, спір щодо обов`язку проведення якої тривав з 2013 року та був предметом розгляду Світловодським міськрайонним судом справи № 401/3475/15-ц за позовом обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до неї про стягнення заборгованості, проведена 19.09.2018 і до цього часу остання оплачувала надані позивачем послуги відповідно до показань лічильника. Зауважили, що нарахування заборгованості позивачем, розрахунок індексу інфляції, трьох відсотків річних є незаконним та суперечить розрахунку, проведеному представником, наведеному у додатку до відзиву на позовну заяву. Заслухавши доводи сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 16 березня 2010 року між КП «Світловодський міський водоканал» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води. (а.с.9-10). Пунктом 27 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.11.2015 № 2868 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2016 за № 24/28154 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (використанням внутрішньо будинкових систем) суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг», обласному комунальному виробничому підприємству «Дніпро-Кіровоград» з подальшими змінами до неї встановлено тарифи на послуги з централізованого постачання холодної води та тарифи на послугу з централізованого водовідведення. (а.с.21-39). Рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради від 30 квітня 2009 року № 651 «Про затвердження науково обґрунтованих норм питного водопостачання» затверджено нормативи питного водопостачання в багатоквартирних житлових будинках згідно Додатку №1 на рівні 10,95 м3/місяць на особу. (а.с.37). Рішенням п`ятої сесії сьомого скликання від 20 травня 2016 року № 82 «Про затвердження нормативів питного водопостачання населення в населених пунктах, що обслуговуються ОКВП «Дніпро-Кіровоград» затверджено нормативи питного водопостачання на рівні 7.0 м3/міс на 1 особу. (а.с.38-39). Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 29 листопада 2018 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про визнання дій щодо нарахування заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення незаконними, відмовлено в задоволенні позову. (а.с.15-17) Із змісту довідки про нарахування плати за надані послуги та розміру платежів по особовому рахунку 403480 відповідача [PERSON] із кількості норми на 1 особу виходячи із встановлених тарифів, вбачається, щомісячне нарахування вартості послуг з централізованого водопостачання та водовідведення з урахуванням проведеної оплати вартості цих послуг та субсидії за період, який обраховано з 01 грудня 2015 року по 01 березня 2019 року, сума заборгованості складає 2428,73 грн. При цьому, за період з 09.2018 по 03.2019 сума заборгованості обрахована, виходячи із показань лічильника. (а.с.5-7). Із змісту розрахунку нарахування 3% річних та індексу інфляції відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, вбачається, проведення щомісячного нарахування цих сум, внаслідок чого індекс інфляції за період з січня 2016 року по січень 2019 року склав 933,47 грн., сума нарахованих 3% річних за вказаний період склала 249,64 грн. (а.с.8). Постановою Верховного Суду від 28 лютого 2018 року в справі № 401/3475/15-ц рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 23 березня 2016 року залишено без змін. (а.с.11-14). Суд касаційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції встановленими при ухваленні рішення, а саме: за період з 01 березня 2013 року по 01 серпня 2015 року\~\~у [PERSON] , яка\~оплачувала надані позивачем послуги відповідно до показань лічильника, виникла заборгованість перед ОКВП «Дніпро-Кіровоград» за надані послуги у сумі 1 271 грн. 31 коп. через те, що з 28 лютого 2013 року нарахування за спожиті послуги проводилося за затвердженими нормами споживання, а не за показаннями лічильника, який не пройшов повірку, у зв`язку із чим ОКВП «Дніпро-Кіровоград» зняв установлений у квартирі відповідача лічильник з обліку.\~\~(а.с.11-14) Вимогами частини 2\~статті 11 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»\~встановлено, що\~засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд,\~дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат\~лише за умови,\~якщо вони пройшли повірку\~або державну метрологічну атестацію. Тобто, нарахування заборгованості за спожиті послуги згідно показів лічильника, якщо такий лічильник не повірений у визначеному порядку є неможливим в силу вимог Закону. Згідно з пунктом 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Заперечення споживача щодо суми заборгованості, нарахованої за відповідними нормами споживання можуть бути визнані обґрунтованими виключно у випадку, коли споживач доведе, що за період нарахування спірної заборгованості облік спожитих послуг відбувався квартирним засобом обліку, який згідно із законом дозволяється застосовувати, тобто який пройшов повірку, що може бути підтверджено відповідним свідоцтвом про повірку. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, з огляду на те, що відповідач [PERSON] продовжувала дії з оплати наданих\~позивачем послуг\~відповідно до\~показань лічильника,\~ який\~не пройшов\~повірку,\~заперечення споживача\~щодо суми\~заборгованості,\~нарахованої за\~відповідними нормами\~споживання можуть\~бути визнані\~обґрунтованими виключно\~у випадку,\~коли споживач\~доведе,\~що за\~період нарахування\~спірної заборгованості\~облік спожитих\~послуг відбувався\~квартирним засобом\~обліку,\~який згідно\~із законом\~дозволяється застосовувати,\~тобто який\~пройшов повірку,\~що може\~бути підтверджено\~відповідним свідоцтвом\~про повірку. Виходячи з того, що лічильник відповідача знятий з реєстрації, як такий, що не пройшов повірку, суд погоджується з доводами позивача, що плата за послуги з водопостачання та водовідведення повинна справлятися згідно з установленими нормативами (нормами) споживання. Виходячи із розрахунку заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення відповідача [PERSON] проведенного представником відповідача, вбачається, що зазначена в розрахунку сума 1301,31 грн. як така, що сплачена в грудні 2018 року є виконанням рішення Світловодського міськрайонного суду від 28.01.2016 року в справі № 401/3475/15-ц, а тому не підлягає зарахуванню у спірний період. Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 20 ЗУ\~«Про житлово-комунальні послуги» та\~ст. 68 ЖК України,\~споживач (наймач) зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги, щомісячно, в строки встановлені законом. Згідно\~ст. 67 ЖК України\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 625 ЦК України\~визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час\~прострочення, а також три\~проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений\~договором або законом. При вирішення питання щодо застосування судом позовної давності до позовних вимог суд виходить із наступного. Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності. Зазначене узгоджується із висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 14.02.2018 у справі № 552/1529/16-ц. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року (справа № 6-214 цс14). 27 березня 2019 року обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» звернулось до Світловодського міськрайонного суду з даним позовом про стягнення заборгованості за надані послуги за період з 01 грудня 2015 року по 01 березня 2019 року. Згідно п. 9 Договору укладеному між сторонами, (а.с.9), розрахунковим періодом оплати спожитих послуг є календарний місяць. Оплата за спожиті послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Таким чином, перебіг позовної давності переривався 20 грудня 2018 року у зв`язку із зверненням позивача до суду із заявою про видачу судового наказу, враховуючи вимоги частини третьої статті 264 ЦК України, строк позовної давності починається заново з 20 грудня 2018 року. Отже, з урахуванням того, що оплата за спожиті послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, суд дійшов висновку про стягнення заборгованості за надані послуги за період з 01 грудня 2015 року по дату заявлених вимог. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі. Доводи позивача стосовно стягнення з відповідача судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 176,20 грн. сплаченого обласним комунальним виробничим підприємством «Дніпро-Кіровоград» при зверненні до Світловодського міськрайонного суду 20 грудня 2018 року із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги, суд вважає безпідставними виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати\~складаються з\~судового збору\~та витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи. Згідно ч.\~3\~ст.\~133\~ЦПК України,\~до витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: 1)\~на професійну\~правничу допомогу; 2)\~пов`язані із\~залученням свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; 3)\~пов`язані з\~витребуванням доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Таким чином, до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи не включається судові витрати пов`язані з розглядом іншої справи, яка перебувала в провадженні відповідного суду, а тому заявлені вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial