Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

28.07.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Відділ державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Полтавської області, про стягнення пені за несплату аліментів, прохала стягнути з [PERSON] на її на користь розраховану пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в сумі 23 035 грн. 83 коп. Даний розрахунок [PERSON] провела виходячи з того, що згідно довідки-розрахзунку надоної виконавчою службою заборгованість по сплаті аліментів у [PERSON] перед нею станом на 01.06.2014 року становила 8378 грн. 31 коп. Ухвалою Полтавського районного суду від 23.04.2015 року зазначений позов [PERSON] залишено без розгляду за її письмовою заявою. Підчас розгляду позову [PERSON] з зустрічним позовом 07.11.2014 року звернувся [PERSON] та прохав провести перерахунок заборгованості по сплаті аліментів, посилаючись на те що на виконанні у ВДВС Полтавського РУЮ перебуває виконавчий лист про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку. В позові [PERSON] прохав провести перерахунок заборгованості по сплаті аліментів ним на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], врахувавши до сплачених аліментів витрати в сумі 3232 грн. 15 коп. за 2013 рік, в сумі 877грн. 35 коп., та скасувати довідку-розрахунку від 06.05.2014 р. № 8336 видану ВДВС Полтавського РУЮ про наявність заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] в сумі 9309 грн. 27 коп. станом на 01.09.2014 року та встановити відсутність заборгованості по сплаті аліментів. Зустрічний позов аргументував тим, що відповідно довідки-розрахунку від 06.05.2014 №8336 виданою ВДВС Полтавського РУЮ загальна сума заборгованості по аліментам станом на 01.09.2014 року становить 9309,27 грн. Згідно до цієї ж довідки сума заборгованості на 01.01.2014 становить 8884,06. Державним виконавцем Гомонюком Р.І. в цій довідці не зазначено яким чином виникла заборгованість по сплаті аліментів. Зазначена довідка - розрахунок заборгованості стала підставою для звернення [PERSON] до суду з позовом про стягнення пені по заборгованості за аліментами. [PERSON] сумлінно щомісячно проводиться сплата аліментів на утримання дитини. Він постійно беру участь у вихованні дитини та спілкуюся із дитиною і несу витрати по придбанню для неї одягу та інших необхідних речей. Частиною 1 статті 196 Сімейного кодексу України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів. Незважаючи на те, що ним були вжиті усі заходи щодо виконання рішення суду про сплату аліментів на утримання неповнолітньої доньки, а також надано державному виконавцю копії квитанцій на підтвердження понесення ним затрат по утриманню дитини (придбання одягу, утримання дитини та інше), державний виконавець не врахував ці квитанції до розміру сплачених ним аліментів та не здійснив перерахунок. На його звернення державний виконавець повідомив йому, що він має звертатися до суду з позовом для проведення перерахунку заборгованості по аліментам. [PERSON] вказував, що систематично приймає участь у матеріальному забезпеченні доньки шляхом придбання одягу, шкільного приладдя, організації відпочинку, фінансуванні витрат на мобільний зв'язок. Заборгованість по сплаті аліментів була нарахована державним виконавцем на підставі неправильних даних поданих МДПI Полтавського району про обсяги його обороту, як приватного підприємця, а не чистого доходу отриманого ним від підприємницької діяльності. Фактично, в 2013 році та за минулий період 2014 року ним проводилася сплата аліментів виходячи із середньої заробітної плати по району. Після закінчення фінансового року державний виконавець зробив перерахунок і до нарахував йому аліменти - «заборгованість» виходячи з даних декларації яка подається приватним підприємцем, якій перебуває на єдиній системі оподаткування. В декларації, у графі дохід, зазначається сума обороту по підприємству за весь рік, до якої входять і придбані матеріали, і доходи, і сплачені податки. В той же час слід відмітити, що внески до Пенсійного фонду України ним сплачувалися із розрахунку мінімальної заробітної плати, що є реальним показником для нарахування аліментів, а не сума обороту по приватному підприємству. Цей факт підтверджується Індивідуальною відомістю про застраховану особу Форми ОК-7-з та ОК-5, виданою пенсійним фондом України. На його письмовий запит Мніністерством доходів та зборів надано відповідь від 11.09.2014 року № 1375/г/16-24-17.1-45 та від 19.09.2014 року №630/г/16-31-17-01-33, що нарахування аліментів приватному підприємцю проводиться виходячи із чистого доходу отриманого приватним підприємцем за відповідний період. Декларація, яка подається платником єдиного податку носить інформативний характер та не може бути підтвердженням розміру отриманого чистого доходу. Книга обліку доходів і витрат є документом де приватним підприємцем ведеться облік сум і відповідно підтверджує обсяги отриманого ним доходу. Вважав, нарахування суми боргу по сплаті аліментів суми обороту по його підприємству за весь рік, до якої входять придбані матеріали, доходи, сплачені податки,є безпідставною, так як здійснений підприємством оборот коштів не є чистим доходом,отриманим ним від підприємницької діяльності. Крім того, про відсутність єдиного підходу зі сторони виконавчої служби до нарахування суми аліментів, яку він повинен був сплачувати щомісячно, свідчить той факт, що певний період обчислення проводилися виходячи зі середнього заробітку по Полтавському району. Проведення таких розрахунків державним виконавцем призвело до виникнення непорозумінь та заборгованості по сплаті аліментів, яка фактично відсутня. Неправильно нараховані аліменти державним виконавцем у довідці- розрахунку, стали підставою для звернення [PERSON] до суду про стягнення неустойки. Вважав, що заборгованість виникла не з його вини, так як він-[PERSON]. не ухилявся від сплати аліментів і сумлінно щомісячно їх сплачував, що підтверджується квитанціями по сплаті аліментів та даними виконавчого провадження. Крім того, ним надано державному виконавцю та до суду для проведення перерахунків щодо сплати аліментів та врахування копії квитанцій на придбані для дитини: у 2011 році - самокат, вартістю 395 грн. ; у 2012 році - коньки роликові вартістю - 440 грн. та велосипед вартістю - 450 грн.; у 2013 році придбані велосипед вартістю - 810 грн., планшет, вартістю - 1250 грн., канцелярське приладдя на суму - 63,15 грн. (04.10.2013р.), пряжа для занять у гуртку 05.10.13 - 75 грн. та 29.11.2013 - 64 грн., одяг: футболка - 120 грн. та сукня - 250 грн., здійснено поповнення мобільного зв'язку по 40 грн. 14.08, 22.10, 26.11, всього - 160 грн.. Таким чином, ним у 2013 році крім сплати аліментів понесено витрати на утримання дитини у розмірі 3232,15 гривень, які не були враховані до розміру сплачених аліментів на дитину. Також, ним було придбано для дитини у 2014 році: канцелярське приладдя на суму 22,50 грн. 10.01.2014р.; канцелярське приладдя на суму 43,05 грн. 18.02.2014р.; канцелярське приладдя на суму 31,80 грн. 28.03.2014р.; обруч на суму 40 грн. 22.04.2014р.; блузу - 350 грн. та спідницю - 150 грн. 13.06.2014 р.; здійснено поповнення мобільного зв'язку від 24.01, 26.02, 01.04, 06.05, 06.06. та 11.07.2014 по 40 грн., а всього на 240 грн. Таким чином, ним крім сплати аліментів у 2014 році понесено витрати на утримання дитини у розмірі 877,35 гривень, які не були враховані до розміру сплачених аліментів незважаючи на те, що ним подані відповідні чеки. Копії чеків знаходяться в матеріалах справи. При проведенні розрахунку заборгованості по сплаті аліментів ці витрати державним виконавцем не враховувалися,хоча є фактичними витратами на утримання дитини. Вважає, що заборгованість виникла не з його вини, так як я не ухилявся від сплати аліментів і сумлінно щомісячно їх сплачував. В судовому засіданні позивач -[PERSON] та його представник позов підтримали з зазначених в позові підстав, та прохали його задовольнити. В судових засідання відповідачка-[PERSON]. та її представник дававали пояснення згідно пред»явленого позову та заперечували щодо задоволення позовних вимог [PERSON]. В судові засідання 23.04.2015 року та 13.05.2015 року відповідачка-[PERSON]. та її представник не з'явились, прохали справу слухати у їх відсутність та надали письмові заперечення з приводу даного позову. Вказавши, що залучаючи відповідачем у справі Відділ державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції, позивач, всупереч вимогам Закону України «Про державну виконавчу службу» прохає скасувати довідку - розрахунок про наявність заборгованості, хоча вказаним законом передбачена можливість оскарження лише рішень, дій та бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби, але аж ніяк не оскарження та скасування довідок. Також звернули увагу на неправомірності вимог щодо стягнення з [PERSON] судових витрат, оскільки відповідно до ст. 88 Цивільного процесуальної о кодексу України, стороні, на користь якої ухвалена рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Жодних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] на думку [PERSON] немає, вимога щодо стягнення судових витрат з відповідачки не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки у справі залучено два відповідача, відповідно до ст.79 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз віднесені до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, які не підлягають стягненню з другої сторони. Наголосила на тому, що судова експертиза була проведена виключно за ініціативою [PERSON]. Враховуючи вищевикладені обставини прохала, відмовити в повному обсязі у задоволенні позовної заяви [PERSON]. Представник Відділу державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції в судове заідяння на призначене на 13.05.2015 року не з»явився надавши до суду заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності . Будучи присутнім на раніше проведених засідання представник ВДВС у вирішенні спору поклався на розсуд суду зазначивши, що всі нарахування заборгованості по аліментам у [PERSON] нараховувались відповідно до встановлених методик щодо нарахувань. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача-відповідача та їх представників вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що згідно рішення Полтавського районного суду від 18.04.2013 року змінено розмір стягуваних аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] з 200 грн. на ? частину всіх його видів заробітку (доходів) щомісячно, але неменше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вважаючи, що [PERSON] ухиляється від сплати аліментів 28.07.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Відділ державної виконавчої служби Полтавського районного управління юстиції Полтавської області, про стягнення пені за несплату аліментів, прохала стягнути з [PERSON] на її на користь розраховану пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дитини в сумі 23 035 грн. 83 коп. Даний розрахунок [PERSON] провела виходячи з того, що згідно довідки-розрахунку наданої виконавчою службою заборгованість по сплаті аліментів у [PERSON] перед нею станом на 01.06.2014 року становила 8378 грн. 31 коп. Підчас розгляду позову [PERSON] з зустрічним позовом 07.11.2014 року звернувся [PERSON] та прохав провести перерахунок заборгованості по сплаті аліментів, посилаючись на те що на виконанні у ВДВС Полтавського РУЮ перебуває виконавчий лист про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку. В позові [PERSON] прохав провести перерахунок заборгованості по сплаті аліментів ним на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], врахувавши до сплачених аліментів витрати в сумі 3232 грн. 15 коп. за 2013 рік, в сумі 877грн. 35 коп., та скасувати довідку-розрахунку від 06.05.2014 р. № 8336 видану ВДВС Полтавського РУЮ про наявність заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] в сумі 9309 грн. 27 коп. станом на 01.09.2014 року та встановити відсутність заборгованості по сплаті аліментів. Так в цивільній справі на клопотання [PERSON] була призначена та проведена судово-економічна експертиза. Згідно висновку експерта №1102 від 30.01.2015 року заборгованість по аліментам які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] згідно рішення Полтавського районного суду від 18.04.2013 року станом на 01.07.2014 року відсутня. Також до висновку додано таблицю №5 розрахунок згідно якої починаючи з лютого 2013 року у [PERSON] дійсно була заборгованість по аліментам 1293 грн.89 коп. , яка на першому етапі поступово збільшувалась та в серпні 2013 року становила 1371 грн. 89 коп.. В наступних місяцях [PERSON] почав сплачувати аліменти і заборгованість поступово почала зменшуватись і в же в лютому 2014 року становила 115грн.54 коп. В березні 2014 року [PERSON] сплатив 1393 грн. і з даного місяця у [PERSON] пішла переплата по аліментам яка станом на кінець червня 2014 року становила 2066 грн. 26 коп. Згідно із ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Право державного виконавця обчислювати розмір заборгованості з аліментів встановлено ч.4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої державний виконавець вправі обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів, складати відповідний розрахунок та повідомляти про нього стягувану і боржнику, в т.ч. і за заявою сторін виконавчого провадження. Згідно ст. 195 СК України та ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), для працюючих боржників визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не проводилося їх стягнення. Відповідно до п.7.5.2. Інструкції про проведення виконавчих дій розмір заборгованості з аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не проводилося або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник у цей період не працював, то заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості з аліментів і повідомити про нього стягувана та боржника. Відповідно до ч. 2 ст. 197 Сімейного Кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Враховуючи вище викладені обставини суд вважає такими, що не підлягають до задоволення позовні вимоги [PERSON] щодо скасування довідок-рохрахунків від 06.05.2014 р. № 8336 видану ВДВС Полтавського РУЮ про наявність заборгованості по сплаті аліментів [PERSON] в сумі 9309 грн. 27 коп. станом на 01.09.2014 року. Зважаючи на те, що згідно висновку судової економічної експертизи №1102 від 30.01.2015 року заборгованість по аліментам у [PERSON] станом на 01.07.2014 року відсутня, то суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме в тій частині, що у [PERSON] на 01.07.2014 року дійсно відсутня заборгованість по сплаті аліментів, що стягуються на користь [PERSON]. Також зважаючи на те, що зустрічний позов був поданий [PERSON] і відповідно на клопотання останнього експертиза у справі була проведена у зв»язку із аргументуванням ним безпідставності звернення до суду позивачки [PERSON] тому суд вважає, що задовольняючи частково позов [PERSON] судові витрати по справі, а саме судовий збір і витрати по проведенню експертизи сплачені [PERSON] підлягають стягненню в рівних частинах з [PERSON] та [PERSON]

Outcome: partial