Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

28.03.2018 [PERSON] звернулася до суд із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи: Виконавчий комітет Миргородської міської ради Полтавської області Відділ реєстрації місця проживання громадян, [PERSON], [PERSON]. В якому просила усунути перешкоди у здійсненні права володіння, користування та розпорядження належної їй на праві приватної власності квартири [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON], таким, що втратив право користування вказаним житлом. Мотивуючи позовні вимоги, тим що їй на праві приватної власності належить 4/25 частин жилого будинок № 149 з надвірними будівлями [ADDRESS]. З 10 квітня 2009 року в цій квартирі зареєстрований її син [PERSON], який з квітня 2009 року за місцем реєстрації не проживає. Він фактично мешкає за адресою: Автономна Республіка Крим, смт. Леніне, вул. Садова, 63, де має власну сім'ю, житло, постійне місце роботи. Особистих речей чи іншого майна відповідача в її квартирі немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, направила заяву про розгляд справ у її відсутність, позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити (а.с.49). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, заяв та клопотань, відзиву на позовну заяву від нього на адресу суду не надходило. Про розгляд справи повідомлений на сайті «Судова влада». Представник третьої особи виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області Відділ реєстрації місця проживання громадян в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляду справи без його участі (а.с. 27). Третя особа [PERSON], в судове засідання не зявилася, заяв та клопотань, пояснень до позовної заяви від неї на адресу суду не надходило (а.с. 43). Третя особа [PERSON] в судовому засідання надала свої пояснення та вважала що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ухвали судді від 13 квітня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 22-23). В підготовчому засіданні 18 травня 2018 року клопотання позивача задоволено, залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог [PERSON] та [PERSON]. Ці особи є співвласниками будинку №149 в м.Миргород (а.с.35-36). 06.06.2018 підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 52-53). Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. [PERSON], на праві приватної власності належить 4/25 частини жилого будинок № 149 з надвірними будівлями по вул. Озерна в м. Миргород Полтавської області, що підтверджується Договором купівлі - продажу нерухомого майна від 20 березня 2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.4,5). По даним поквартирної картки, картки реєстрації та даним паспорту придбана нерухомість становить 4/25 частин (квартиру № 3) у житловому будинку № 149 вул. Озерна, в якій зареєстрована позивач ( а.с.6-8,12). Право власності на цю квартиру [PERSON] зареєструвала в ДКП «Миргородтехінвентаризація» 30 березня 2010 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.9). З 10 квітня 2009 року у належній позивачу квартирі № 3 у частині жилого будинок № 149 по вул. Озерній в м. Миргороді, зареєстрований відповідач [PERSON], який є сином позивача. Що підтверджується відомостями про реєстрацію із картки реєстрації та копією його паспорта громадянина України ( а.с.10-12). З квітня 2009 року відповідач за місцем реєстрації не проживає. Особистих речей чи іншого його майна в квартирі немає, що підтверджується довідками голови вуличного комітету, поясненнями свідків (а.с.13,14). Беручи до уваги ту обставину, що відповідач за місцем реєстрації в будинку № 149, кв. З по вул. Озерній, в м. Миргород Полтавської області не проживає майже дев'ять років, житлом не користується та відсутній в ньому без поважних причин понад один рік, оплату комунальних послуг не здійснює, особистого майна, речей та предметів вжитку в цьому помешканні не має, він втратив своє право користування цим житлом на підставі ст. 405 ч. 3 ЦК України. Разом з тим його реєстрація в належному позивачу житлі створює їй, як власнику майна, перешкоди у володінні і користуванні цим помешканням та його утриманні. З цих підстав нею несуться додаткові витрати по оплаті комунальних послуг по кількості зареєстрованих у квартирі осіб. В добровільному порядку відповідач з реєстраційного обліку не знімається. Цим порушується право власності позивача на квартиру №3 буд. в будинку №149 по вул. Озерній в м. Миргороді. Згідно до ст. 4 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За приписами ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтями ст. ст. 319, 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Пунктом 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року також передбачено, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК України, стаття 405 ЦК України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новими місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, наведена норма закону прямо вказує на те, що рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є правовою підставою для зняття особи (осіб) з реєстрації місця проживання і не потребує інших додаткових рішень суду для зняття особи (осіб) з реєстрації. Статтею 55 Конституції України, яка є нормою прямої дії, гарантовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Оскільки право позивача на права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд порушено, то воно підлягає судовому захисту. Позовні вимоги позивача не суперечить закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає до задоволення. В звязку з задоволенням позову в повному обсязі відповідно до пункту 1 частини 2 та частини 6 статті 141 ЦПК України підлягають стягненню із [PERSON] на користь [PERSON] 704 гривні 80 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved