Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

28.04.2017 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що\~вони з відповідачкою перебувають у шлюбі з 11.07.1997 року, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Самарської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №184. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Через відсутність взаєморозуміння, між ними з 2016 року були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачкою він не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримував позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, в якій не заперечувала проти розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11.07.1997 р., шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Самарської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №184 (а.с.3). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.4-5). Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які є у матеріалах справи. Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі були фактично з 2016 року припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі з 2016 року припинені,\~позивач наполягає на розірванні шлюбу,\~зберігати шлюб з відповідачкою не бажає,\~відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved