Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

27.10. 2015 року [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначав наступне. Він та відповідач, [PERSON], 16 березня 2013 року зареєстрували шлюб, про що Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво про шлюб. З січня 2015 року подружні відносини між ними припинені. З цього часу спільне господарство разом не ведеться та проживають окремо. Основна причина розпаду сім'ї це різниця характерів, відсутність між взаєморозуміння і довір'я. Збереження шлюбу не можливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю, немає. Спільних дітей не мають. Посилаючись на зазначене, просив суд розірвати шлюб. Судові витрати залишити за позивачем. Позивач [PERSON] надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, без проведення фіксації судового процесу, підтримав викладене в позовній заяві, наполягає на позовних вимогах, просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, причину неявки суду не сповістив, про час та місце розгляду справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надав, тому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Частиною другою ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їх дітей. З матеріалів справи вбачається, що 16.03.2013 р. між [PERSON] та [PERSON] у справі було укладено шлюб, зареєстрований Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 73. Від шлюбу сторони дітей не мають. Судом встановлено, на теперішній час примирення та збереження сімї неможливе, спільне господарство не ведеться. Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені і шлюб між сторонами підлягає розірванню. Оскільки позивачем питання щодо стягнення судових витрат з відповідача не ставиться, суд залишає судові витрати за позивачем.

Outcome: approved