Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

28.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі рішення 12 сесії 23 скликання Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області від 01.06.2001 року «Про затвердження технічної документації по передачі в натурі земельних часток (паїв) та видачі державних актів на право приватної власності на землю» їй було передано у власність земельну ділянку загальною площею 5,696 га (пай № [NUMBER]), з яких ріллі - 3,689 га та сіножаті - 2,007 га. Право її власності на вказані земельні ділянки підтверджувалося Державним актом на право приватної власності на землю від 26.03.2001 року. Наприкінці 2011 року позивач з'ясувала, що втратила вказаний Державний акт на право приватної власності на землю від 26.03.2001 року. У зв'язку з втратою правовстановлюючого документа на землю та відмовою відділу Держземагентства в Путивльському районі Сумської області у видачі нового державного акта замість втраченого, позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на вказане майно та рішенням Путивльського районного суду від 23.08.2013 року за нею було визнано право власності на вказані земельні ділянки. Однак, Бунякинська сільська рада Путивльського району Сумської області помилково включила належні їй земельні ділянки до списку не переоформлених та не витребуваних земельних паїв по Бунякинській сільській раді, внаслідок чого між Путивльською РДА та ТОВ «Путивль Агростандарт» було укладено договір оренди, на підставі якого останньому було передано в оренду не витребувані, не переоформлені та не успадковані земельні частки (паї), які знаходяться на території Бунякинської сільської ради, в тому числі і земельні ділянки, власником яких є позивач, при цьому сума орендної плати за вказаним договором зараховувалась на рахунок Бунякинської сільської ради. З огляду на таке, просила суд стягнути з Бунякинської сільської ради на її користь суми орендної плати, які відповідач безпідставно та незаконно отримував за користування належними їй земельними ділянками за останні три роки - з жовтня 2011 року по жовтень 2013 року у розмірі 5458 грн. 80 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] звернулася до суду з письмовою заявою про зменшення розміру позовних вимог, в якій просила суд стягнути з Бунякинської сільської ради на її користь суми орендної плати, які відповідач безпідставно та незаконно отримував за користування належними їй земельними ділянками за останні два роки - з 01.01.2012 року по 16.10.2013 року у розмірі 3639 грн. 20 коп. (а.с.83). Вказані позовні вимоги позивач та її представник в судовому засіданні підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача - Бунякинської сільської ради в судовому засіданні позов не визнав та суду пояснив, що до 2007 р. належна позивачеві земельна ділянка перебувала в оренді у ТОВ «Обрій», а з 2008 року вказане товариство відмовилася від обробітку належної позивачеві земельної ділянки, а у 2012 році Бунякинською сільською радою було надано Путивльській РДА список не переоформлених і не витребуваних земельних паїв по Бунякинській сільській раді, до якого помилково було включено відомості про належні позивачеві земельні ділянки. На підставі вказаних відомостей у 2012 році між Путивльською РДА та ТОВ «Путивль Агростандарт» було укладено відповідний договір оренди вказаних земельних паїв, відповідно до умов якого орендна плата вносилася на рахунок Бунякинської сільської ради. Представник ТОВ «Обрій» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Путивльська РДА звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просила справу розглядати без участі її представника (а.с.35,36). Представник ТОВ «Путивль Агростандарт» в судовому засіданні пояснив, що у 2012р. та 2013р. товариство користувалося належними позивачеві земельними ділянками (ріллею) на підставі договору оренди землі від 02.04.2012р., укладеного у встановленому законом порядку між Путивльською РДА та ТОВ «Путивль Агростандарт» та послідуючими змінами до нього, внесеним на підставі додаткових угод між сторонами договору. А з 16.10.2013р. і по теперішній час ТОВ «Путивль Агростандарт» користується належними позивачеві земельними ділянками (ріллею) на підставі договорів оренди землі, що укладені між позивачем [PERSON] та ТОВ «Путивль Агростандарт». У вирішенні спору покладався на розсуд суду. Як вбачається із копії рішення Путивльського районного суду Сумської області від 23.08.2013р., яке набрало законної сили 09.09.2013р., вказаним рішенням суду було повністю задоволено позовні вимоги [PERSON] до Бунякинської сільської ради та визнано за позивачем право власності на земельну ділянку площею 5,6791 гектарів (рілля -0,8981 га, кадастровий номер 5923881000:05:000:0035; рілля - 2,7745 га, кадастровий номер 5923881000:06:000:0850; сіножаті - 2,0065 га, кадастровий номер 5923881000:06:000:0849), що розташована на території Бунякинської сільської ради Путивльського району Сумської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 26.03.2001р., який був втрачений (а.с.13). Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 23.08.2013р., що набрало законної сили, встановлено, що [PERSON] є власником вищевказаної земельної ділянки та на початку 2011р. нею було втрачено Державний акт на право приватної власності на землю, виданий 26.03.2001р., що підтверджував її право власності на вказане майно. У зв'язку зі втратою Державного акту на право приватної власності на землю, за зверненням [PERSON] у газеті «Путивльські відомості» від 01.10.2011р. було надруковано оголошення про те, що вказаний акт слід вважати недійсним. У 2012 році Бунякинською сільського радою до списку не переоформлених та не витребуваних земельних паїв по Бунякинській сільській раді станом на 01.03.2012р. було помилково внесено відомості про належну позивачеві земельну ділянку, про що в судовому засіданні не заперечував представник відповідача (а.с.59-62). На підставі клопотання ТОВ «Путивль Агростандарт» від 05.03.2012р. та на підставі розпорядження голови Путивльської РДА від 28.03.2012р. № 159-ОД між Путивльською РДА та ТОВ «Путивль Агростандарт» було укладено договір оренди землі від 02.04.2012р. (а.с.37-43,55-63). В послідуючому на підставі розпоряджень голови Путивльської РДА від 21.01.2013р. № 20-ОД та від 10.07.2013р. № 241-ОД до вказаного договору оренди вносились зміни шляхом укладення між сторонами договору додаткових угод від 01.03.2013р. та від 25.07.2013р. (а.с.50-54). Об'єктом оренди за вказаним договором були не витребувані, не переоформлені та не успадковані земельні паї, що розташовані на території Бунякинської сільської ради, в тому числі до складу яких були включені на підставі наданих відповідачем відомостей і належні позивачеві земельні ділянки (рілля). Відповідно до п. 11 зазначеного договору орендна плата за цим договором підлягає внесенню на рахунок Бунякинської сільської ради. Після набрання законної сили рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 23.08.2013р. позивачем у встановленому законом порядку було вирішено питання щодо державної реєстрації її речових прав на належні їй земельні ділянки, а також укладено з ТОВ «Путивль Агростандарт» два договори оренди землі від 16.10.2013р. строком на 10 років, відповідно до яких останньому було передано в оренду належні позивачеві земельні ділянки (ріллю) площами 2,7745 га та 0,8981 га (а.с.16-26). Відповідно до відомостей, наданих ТОВ «Путивль Агростандарт» у листі № 96 від 11.11.2014р. загальна сума орендної плати отриманої Бунякинською сільською радою на підставі вказаного договору оренди землі від 02.04.2012р. за не витребуваний земельний пай позивача [PERSON] за 2012 р. (з 01.04.2012р. по 31.12.2012р.) та за 2013р. (з 01.01.2013р. по 15.10.2013р.) становить 2941 грн. 35 коп. (а.с.49). В судовому засіданні представник відповідача підтвердив отримання вказаної суми орендної плати Бунякинською сільською радою, а відповідач та її представник розмір зазначеної суми не оспорювали. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Відповідно до ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконним рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цихорганів. З огляду на таке, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 2941 грн. 35 коп., що становить суму доходів одержаних відповідачем, яким внаслідок дій щодо безпідставного включення належних позивачеві земельних ділянок до складу не переоформлених та не витребуваних земельних паїв було завдано збитків останній на зазначену суму. В іншій частині вимог позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Беручи до уваги, що задоволенню підлягає 80,82 % позовних вимог ( (2941грн. 35 коп./3639 грн. 20 коп.) х 100% = 80,82 %), то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 196 грн. 88 коп. (243 грн. 60 коп. х 80,82 % = 196 грн. 88 коп.).

Outcome: partial