Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

28.01.2020 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про виділ в натурі 1/2 часток житлового будинку з господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовувані тим, що співвласниками житлового будинку [ADDRESS] є вони (1/2 частка), відповідачі [PERSON] (1/8 частка), [PERSON] (1/9 частка), [PERSON] (1/4 частка). Отож позивачі, відповідно до ст. 364 ЦК України, мають право на виділ в натурі частки житлового будинку. Представник позивачів адвоката Марченко Н.І. надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] надала справу про розгляд справи за її відсутності, позов визнає. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] до суду не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщалися у відповідності до норм діючого законодавства. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу від 12.08.1985р., посвідченого державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори за реєстр. №2-6236, батько позивачів [PERSON] придбав Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . У 2010 році батько позивачів приватизував земельну ділянку під частиною вказаного будинку, що перебувала у його фактичному користуванні. 11.11.2010р. на ім`я [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 148207 на земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,0443 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в [ADDRESS]. Державний акт був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011085001935(9691). Кадастровий номер земельної ділянки 7410100000:02:026:5691. [INFO] [PERSON] помер. 25.03.2019р. [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідно до яких кожна з них має право по Ѕ частці у вищевказаному нерухомому майні, що належало спадкодавцеві, а саме: - відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.03.2019р., посвідченого державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори за реєстр. № 3-413, позивачу [PERSON] належить на праві власності ј частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] та відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.03.2019р., посвідченого державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори за реєстр. № 3-419, позивачу [PERSON] належить на праві власності ј частина вказаного житлового будинку; - відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.03.2019р., посвідченого державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори за реєстр. № 3-416, позивачу [PERSON] належить на праві власності Ѕ частина земельної ділянки № [NUMBER] площею 0,0443 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 7410100000:02:026:5691 та відповідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.03.2019р., посвідченого державним нотаріусом Другої чернігівської державної нотаріальної контори за реєстр. № 3-422, позивачу [PERSON] належить на праві власності Ѕ частина вказаної земельної ділянки. Інша частина житлового будинку [ADDRESS] згідно інформації, наданої Чернігівським МБТІ та згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить на праві власності відповідачам [PERSON] 1/8 частина на підставі договору купвлі-прожажу від 15.06.2004р. № 1838, [PERSON] 1/9 частина на підставі рішення апеляційного суду Чернігівсько області від 30.06.2011р.; [PERSON] ј частина на підставі договору купівлі-продажу від 15.06.2004р. № 1838. Рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 30.06.2011р. у справі № 22-ц-1647/2011 [PERSON] було виділено у власність в житловому будинку [ADDRESS] 1/9 його частину, а саме: кімнату 2-6, коридор 1. [PERSON] та [PERSON] у спільну часткову власність було виділено 7/18 часток у вказаному житловому будинку, а саме кімнати 2-4, 2-5, 2-2, 2-3, коридор 2-7, веранду ІІ у житловому будинку, а також надвірні споруди : погріб а-3, сарай Д, вбиральня «г», вбиральня «ж», навіс «а-8». Як вбачається із вказаного судового рішення відносно 1/2 частини житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, які перебували у фактичному користування батька позивачів [PERSON] спору між співвласниками не було, його частка залишилася незмінною. Проте, виділена за вказаним рішенням суду 1/9 частина житлового будинку не була зареєстрована як окремий об`єкт нерухомого майна, в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні записи щодо змін часток у праві власності на житловий будинок щодо співвласників [PERSON] та [PERSON] . Як зазначили позивачі, ще за життя [PERSON] між співвласниками житлового будинку склався певний порядок використання нерухомого майна, зокрема, у користуванні позивачів перебувають приміщення житлового будинку, які в технічному паспорті станом на 09.07.2018р., тобто після здійснення переобладнань, які необхідно було вчинити відповідачам згідно рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 30.06.2011р., визначені як приміщення квартири № 1 , а саме: 1-1 кухня площею 17,9 кв.м., 1-2 кімната площею 15,8 кв.м.; 1-3 кімната площею 11,6 кв.м.; 1-4 кімната площею 10.6 кв.м., 1-5 санвузол площею 5,6 кв.м., І-І тамбур площею 3,1. кв.м., І-ІІ веранда площею 9,2 кв.м.; І-ІІІ комора площею 5,1 кв.м. Крім того, у фактичному користуванні позивачів перебувають господарські будівлі та споруди: погріб літ. а3, гараж літ. Б-1, гараж літ. Б1-1, сарай літ. б. Жодне із вказаних приміщень у житловому будинку та жодна із господарських будівель і споруд спільно з відповідачами не використовуються. На замовлення позивача [PERSON] суб`єктом господарювання ФОП [PERSON] було проведено експертне дослідження та надано висновок за № 45/19 від 24.12.2019р. щодо технічної можливості виділу Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами; [ADDRESS] , яка належить [PERSON] та [PERSON] . Згідно зазначеного висновку виділення Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами ; [ADDRESS] , яка належить [PERSON] та [PERSON] , в окремий об`єкт нерухомого майна є технічно можливим за варіантом № 1, що додається до висновку. Вказаний варіант виділу відповідає фактичному користуванню, приміщення та споруди, що виділяються в окремий об`єкт нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, що перебуває у власності позивачів, у частині, що виділяється, є окремий вхід до житлового будинку, є житлові кімнати, кухня, санвузол, окремий опалювальний котел, підведені комунікації, що відповідає вимогам ДБН. За таким варіантом виділу у власність позивачів виділяється об`єкт нерухомого майна, який становить 52/100 частин всього будинку, а з урахуванням господарських будівель і споруд - 61/100 частин в будинку з господарськими будівлями, що на 75041 грн. більше від вартості ідеальної частки позивачів. Відхилення у вартості від ідеальної частки у житловому будинку є незначним. Відхилення у вартості від ідеальної частки в господарських будівлях пояснюється їх спорудженням на земельній ділянці, що перебувала у фактичному користуванні, а пізніше - у власності [PERSON] , який здійснював їх будівництво за власний рахунок. Таким чином, із об`єкту нерухомого майна житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS] технічно може бути виділена в натурі належна позивачам частина без спричинення шкоди інтересам відповідачів. Наявність співвласників домоволодіння значно ускладнює позивачам процес користування і розпорядження цим домоволодінням, оскільки постійно вимагає отримання погодження інших співвласників на вчинення юридично значимих дій. Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України). Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183). Виходячи з аналізу змісту наведених норм слід дійти висновку, що виділ часток жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Отже, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Outcome: approved