Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

27 лютого 2014 року [PERSON] звернулася в суд з зазначеним позовом до ТОВ «ЕРСТ ІНВЕСТМЕНТ», Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання права власності на нежитлові приміщення. Свої вимоги мотивує тим, що 09 квітня 2008 року вона придбала у ТОВ «Трієст» майнові права на два приміщення нежитлового призначення в житлово-офісно-торгівельному комплексі, розташованому за адресою: м. Київ, Солом'янський район, перетин вулиці Індустріальної та проспекту Перемоги, а саме: - за договором № ОБО-266-2-555 купівлі-продажу майнових прав на приміщення нежитлового призначення, що знаходиться за адресою: м. Київ, перетин вулиці Індустріальної та проспекту Перемоги, загальна площа якого становить 114,02 кв. метри; - за договором № ОБО-210-2-556 купівлі-продажу майнових прав на приміщення нежитлового призначення, що знаходиться за адресою: м. Київ, перетин вулиці Індустріальної та проспекту Перемоги, загальна площа якого становить 121,94 кв.метри. При укладенні договорів ТОВ «Трієст» діяло на підставі договору про інвестування будівництва житлово-офісно-торгівельного комплексу від 05 березня 2004 року, укладеного між ТОВ «Трієст» та ТОВ «Київська фінансово-будівельна компанія», що в подальшому перейменоване на ТОВ «Ерст Інвестмент». На момент придбання майнових прав на нежитлові приміщення ТОВ «Трієст» мало всі повноваження по відчуженню зазначених майнових прав, оскільки згідно пунктів 1.1. договорів вони належали ТОВ «Трієст» на підставі Інвестиційного договору. 24 жовтня 2008 року вона виконала свої зобов'язання по оплаті майнових прав у повному обсязі шляхом перерахування грошових коштів з ВАТ «Сведбанк» на розрахунковий рахунок ТОВ «Трієст», про що свідчать довідки, видані ТОВ «Трієст» у відповідності до вимог пунктів 1.5. договорів, для пред'явлення їх ТОВ «Київська фінансово-будівельна компанія», а також Акти приймання-передачі майнових прав на зазначені нежитлові приміщення. Згідно з пунктами 1.4. договорів ТОВ «Трієст» зобов'язувалось, за умови виконання нею своїх обов'язків за цими Договорами, надати їй документи необхідні для оформлення правовстановлюючих документів, що підтверджують її право власності на нежитлові приміщення, ТОВ «Трієст» зобов'язувалось надати зазначені документи їй після їх отримання від ТОВ «Київська фінансово будівельна компанія», а також зобов'язувалось оформити право власності на нежитлові приміщення від її імені і за її рахунок. 25 березня 2008 року Розпорядженням № 1077 Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації новозбудованим стилобатній частині з вбудованими приміщеннями та паркінгу на перетині вулиці Індустріальної та проспекту Перемоги (будівельна адреса) присвоєно поштову адресу - [ADDRESS]. Збудований житлово-офісно-торгівельний комплекс на розі вулиці Індустріальної та проспекту Перемоги в м. Києві (поштова адреса: [ADDRESS]) введений в експлуатацію 02 грудня 2009 року згідно Свідоцтва № 2600000402 від 25 грудня 2009 року, яке видане Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві на підставі Акту готовності об'єкта до експлуатації від 02 грудня 2009 року. 03 грудня 2009 року ТОВ «Київська фінансово-будівельна компанія», в присутності представників ТОВ «Трієст» та ТОВ «Житлосервіс» (обслуговуюча організація) передало їй два нежитлові приміщення, майнові права на які були придбані за договорами. Проте ні ТОВ «Трієст», ні ТОВ «Київська фінансово-будівельна компанія», на виконання умов пунктів 1.4. договорів документів, необхідних для оформлення права власності їй не надали. ТОВ «Трієст» за даними Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців 30 грудня 2011 року припинене на підставі судового рішення в зв'язку з визнанням його банкрутом 21 грудня 2011 року Господарським судом м. Києва. 10 січня 2014 року вона отримала від Державної реєстраційної служби України Рішення № 9583414 від 26 грудня 2013 року про відмову у державній реєстрації прав та обтяжень на нежитлове приміщення, що розташоване у [ADDRESS], приміщення [NUMBER] та Рішення № 9582764 від 26 грудня 2013 року про відмову у державній реєстрації прав та обтяжень на нежитлове приміщення, що розташоване у [ADDRESS], через відсутність документів, які окрім забудовника жодна організація/державний орган надати не змогли, а саме: затверджений особою, що залучала від фізичних та юридичних осіб такі кошти, перелік інвесторів, які брали участь в інвестуванні та фінансуванні об'єкта будівництва та за якими здійснюється державна реєстрація прав; неможливо встановити правовідносини між ТОВ «ТРІЄСТ» та ТОВ «Київська фінансово-будівельна компанія», незавірена належним чином копія договору оренди земельної ділянки. У листопаді 2013 року вона вперше звернулась з листом до ТОВ «Київська фінансово-будівельна компанія», та повторно - 17 січня 2014 року до ТОВ «Київська фінансово-будівельна компанія» з проханням надати необхідні документи для оформлення права власності на приміщення. Відповіді на свої звернення вона не отримала. Просить суд ухвалити рішення, яким: - визнати за нею право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 110,10 кв. метрів, що розташоване за адресою: [ADDRESS], придбане за договором № ОБО-266-2-555 купівлі-продажу майнових прав на приміщення нежитлового призначення; - визнати за нею право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 123,20 кв. метри, що розташоване за адресою: [ADDRESS], придбане за договором № ОБО-210-2-556 купівлі-продажу майнових прав на приміщення нежитлового призначення. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідачі - ТОВ «ЕРСТ ІНВЕСТМЕНТ» та Солом'янська районна в місті Києві державна адміністрація, в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 09 квітня 2008 року між ТОВ «Трієст» та [PERSON] укладено договір № ОБО-266-2-555 купівлі-продажу майнових прав на приміщення нежитлового призначення, за умовами якого [PERSON] придбала майнові права на приміщення нежитлового призначення, що знаходиться за адресою: м. Київ, перетин вулиці Індустріальної та проспекту Перемоги, загальна площа якого становить 114,02 кв. метри. Загальна вартість майнових прав 2555704 гривні (а.с. 29-33). 09 квітня 2008 року між ТОВ «Трієст» та [PERSON] укладено договір № ОБО-210-2-556 купівлі-продажу майнових прав на приміщення нежитлового призначення, за умовами якого [PERSON] придбала майнові права на приміщення нежитлового призначення, що знаходиться за адресою: м. Київ, перетин вулиці Індустріальної та проспекту Перемоги, загальна площа якого становить 121,94 кв. метри. Загальна вартість майнових прав 2715688 гривень (а.с. 40-44). Зазначені договори купівлі-продажу майнових прав укладено у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення. 20 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві з заявою № 4657717, до якої було надано наступні документи: - копія паспорту; - копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; - договір купівлі-продажу від 09 квітня 2008 року № ОБО-266-2-555; - акт виданий ТОВ «Трієст» 24 жовтня 2008 року; - довідка № ОБО-266-2-555, видана 24 жовтня 2008 року ТОВ «Трієст»; - акт приймання-передачі нерухомого майна, виданий 03 грудня 2010 року ТОВ «Київська фінансово-будівельна компанія»; - копія свідоцтва № 2600000402, виданого 25 грудня 2009 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві; - копія договору № 280, виданого 29 березня 2004 року Київською міською радою; - розпорядження № 1077, видане 25 червня 2008 року Солом'янською районною в м. Києві державною адміністрацією; - копія витягу № 17804887, виданого 18 грудня 2013 року Державною реєстраційною службою України; - технічний паспорт, серія та номер б/н, виданий 16 липня 2013 року Київським міським бюро технічної інвентаризації (а.с. 10). 20 грудня 2013 року [PERSON] звернулася до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві з заявою № 4657233 до якої було надано наступні документи: - копія свідоцтва № 2600000402, виданого 25 грудня 2009 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві; - копія паспорту; - копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру; - акт приймання-передачі нерухомого майна, виданий 03 грудня 2010 року ТОВ «Київська фінансово-будівельна компанія»; - розпорядження № 1077, видане 25 червня 2008 року Солом'янською районною в м. Києві державною адміністрацією; - договір купівлі-продажу від 09 квітня 2008 року № ОБО-210-2-556; - довідка № ОБО-266-2-555, виданої 24 жовтня 2008 року ТОВ «Трієст»; - акт, виданий ТОВ «Трієст» 24 жовтня 2008 року; - копія договору № 280, виданого 29 березня 2004 року Київською міською радою; - копія витягу № 17804887, виданого 18 грудня 2013 року Державною реєстраційною службою України; - технічний паспорт, серія та номер б/н, виданий 16 липня 2013 року Київським міським бюро технічної інвентаризації (а.с. 9). Рішенням Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві № 9583414 від 26 грудня 2013 року за результатами розгляду заяви [PERSON], зареєстрованої за номером 467717, про проведення державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення, що розташоване в [ADDRESS] відмовлено у державній реєстрації права власності в зв'язку з тим, що документи, подані для проведення державної реєстрації прав не відповідають вимогам, зокрема, неможливо встановити правовідносини (договір) між ТОВ «Трієсті» (продавець згідно договору купівлі-продажу майнових прав) та ТОВ «Київська фінансово-будівельна компанія» (орендар згідно договору оренди земельної ділянки). Згідно з п. 47 Постанови № 703 Кабінету Міністрів України заявник подає органові державної реєстрації прав затверджений особою, що залучала від фізичних та юридичних осіб такі кошти, перелік інвесторів, які брали участь в інвестуванні та фінансуванні об'єкта будівництва та за якими здійснюється державна реєстрація прав. Зазначених документів надано не було. Крім того, в порушення ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» копія договору оренди земельної ділянки взагалі не завірена (а.с. 7). Рішенням Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві № 9582764 від 26 грудня 2013 року за результатами розгляду заяви [PERSON], зареєстрованої за номером 4657233, про проведення державної реєстрації права власності на нежитлове приміщення, що розташоване в [ADDRESS], приміщення 1014 відмовлено у державній реєстрації права власності в зв'язку з тим, що документи, подані для проведення державної реєстрації прав не відповідають вимогам, зокрема, неможливо встановити правовідносини (договір) між ТОВ «Трієсті» (продавець згідно договору купівлі-продажу майнових прав) та ТОВ «Київська фінансово-будівельна компанія» (орендар згідно договору оренди земельної ділянки). Згідно з п. 47 Постанови № 703 Кабінету Міністрів України заявник подає органові державної реєстрації прав затверджений особою, що залучала від фізичних та юридичних осіб такі кошти, перелік інвесторів, які брали участь в інвестуванні та фінансуванні об'єкта будівництва та за якими здійснюється державна реєстрація прав. Зазначених документів надано не було (а.с. 8). Також встановлено, що ТОВ «Трієст» за даними Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців 30 грудня 2011 року припинене за судовим рішенням у зв'язку з визнанням його банкрутом 21 грудня 2011 року Господарським судом м. Києва (а.с. 73-76). Згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 09 жовтня 2012 року було проведено державну реєстрацію змін найменування і місцезнаходження ТОВ «Київська фінансово-будівельна компанія» та було перейменовано на ТОВ «Ерст Інвестмент» (а.с. 63-72). Звертаючись в суд з позовом про визнання права власності на підставі ст. 392 ЦК України, [PERSON] посилалася на те, що а ні ТОВ «Трієст», а ні ТОВ «Київська фінансово-будівельна компанія» на виконання умов пунктів 1.4. договорів не надали їй необхідних для оформлення права власності документів. У державній реєстрації права власності [PERSON] було відмовлено з підстав неподання необхідного пакету документів для здійснення такої реєстрації. 04 листопада 2013 року та 27 січня 2014 року позивач зверталась до ТОВ «ЕРСТ ІНВЕСТМЕНТ» з проханням надати необхідні документи для оформлення права власності на приміщення, які залишилися без реагування з боку відповідача (а.с. 20-25). За умовами пунктів 1.4. договорів № ОБО-266-2-555 та № ОБО-210-2-556 ТОВ «Трієст» зобов'язувалось, за умови виконання позивачем своїх обов'язків за цими договорами, надати покупцю документи необхідні для оформлення правовстановлюючих документів, що підтверджують її право власності на нежитлові приміщення. ТОВ «Трієст» зобов'язувалось надати зазначені документи після їх отримання від замовника - ТОВ «Київська фінансово будівельна компанія», а також зобов'язувалось оформити право власності на нежитлові приміщення від імені і за рахунок покупця. Позивач просила суд визнати за нею право власності та не заявляла вимоги про зобов'язання ТОВ «ЕРСТ ІНВЕСТМЕНТ» надати всі необхідні документи для реєстрації права власності на два приміщення нежитлового призначення. Згідно вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Щодо позовних вимог про визнання права власності на спірні житлові приміщення [ADDRESS], суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, у випадку якщо особа, яка вважає себе власником майна та не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб, то відповідно до ст. 392 ЦК України права такої особи підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права власності на належне цій особі майно. Таким чином, позивачем у позові про визнання права власності на підставі зазначеної норми закону може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього сумнівів або претензій з боку третіх осіб. Позивачем може бути і власник, який втратив документ, що посвідчує його право власності. Відповідачем у позові про визнання права власності може бути особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих відносин. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 04 квітня 2011 року № 3-18гс11, яка в силу ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У силу ч.1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим, звертаючись в суд з даним позовом [PERSON] не посилалася на факт оспорювання чи невизнання цього права іншими особами. Доказів того, що відповідачі не визнають її право власності, чи мають претензії до неї з приводу зазначених вище нежитлових приміщень надано не було. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про визнання права власності на підставі ст. 392 ЦК України задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано доказів невизнання чи оспорювання відповідачами належності їй спірних приміщень з огляду на те, що позивач сама підтвердила факт передачі їй цих приміщень відповідачем добровільно. Крім того, ч. 2 ст. 656 ЦК України (в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин) визначено, що предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Згідно з ч. 1 ст. 657 ЦК України (в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин) договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Договір № ОБО-266-2-555 купівлі-продажу майнових прав на приміщення нежитлового призначення від 09 квітня 2008 року та договір № ОБО-210-2-556 купівлі-продажу майнових прав на приміщення нежитлового призначення від 09 квітня 2008 року, укладені між ТОВ «Трієст» та [PERSON] у простій письмовій формі. Частино 2 ст. 215 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. З огляду на наведене, в задоволенні позову про визнання права власності слід відмовити.

Outcome: dismissed