Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

29.07.2015 публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (надалі ПАТ КБ «ПриватБанк»), звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 49441,09 грн., а також стягнення судових витрат за сплату судового збору у розмірі 494,41 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами не погодився та просив відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що заборгованість надто перевищує суму кредита, яку він отримував для придбання кредиту. Також, зазначив, що він віддав в рахунок погашення заборгованості автомобіль, який був реалізований, на його думку за низькою ціною. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 21.12.2007 року укладено кредитний договір № DN81AR56250188 . Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», який з 30 квітня 2009 року є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 56084,50 грн. на термін до 19.12.2014 р., а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Судом встановлено, що відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № DN81AR56250188. Відповідач не надав доказів на спростування розрахунку позивача, а посилання на те, що автомобіль був проданий за низькою ціною не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Також, суд звертає увагу на те, що будь-яких зустрічних позовних вимог до суду надано не було, як не було заяв і будь-яких клопотань з боку відповідача стосовно розміру заборгованості. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також на виконання ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 06.07.2015 року має заборгованість - 49441,09 грн., яка складається з наступного: - 19202,55 грн. - заборгованість за кредитом; - 5502,47 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 4206,30 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; - 20529,77 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Згідно вимог ст. 526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача відповідачем не надано. Згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 494,41 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved