Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

27.08.2020 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що в період часу з 17.12.2019 року по липень 2020 року він перебував з ФОП [PERSON] у трудових відносинах на посаді водія вантажного транспортного засобу та здійснював міжнародні вантажні перевезення згідно замовлень, які надходили від останньої. В липні 2020 року відповідач припинила надавати йому замовлення на перевезення вантажів, а 20.07.2020 року колеги повідомили його, що він був звільненим із роботи. Разом з тим, ФОП [PERSON] не повідомляла його про намір розірвати договір, він не звертався до неї із заявами про звільнення з власної ініціативи чи за згодою сторін, з наказом про звільнення його не ознайомлювали. Жодних підстав, передбачених положенням ст. 40 КЗпП України, для його звільнення з ініціативи роботодавця не було. Тому, його звільнення з роботи є незаконним. Враховуючи наведене, просить поновити його на роботі у ФОП [PERSON] та стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. 30.09.2020 року від ФОП [PERSON] надійшов на адресу суду відзив на позовну заяву в якому остання зазначила, що на виконання умов трудового договору, [PERSON] здійснював перевезення вантажу з м. Городок Львівської області Україна до Франції м. Ле Мейо. Відповідно, на зворотній шлях водій [PERSON] здійснював перевезення вантажу з Франції та мав також завантаження в Німеччинні. Однак, позивач не виконав належним чином своїх зобов`язань, через перебування на робочому місці у нетверезому стані, про що відповідачу стало відомо від самого водія [PERSON] . Зокрема, останній зателефонував одному із працюючих у неї водіїв - [PERSON] та повідомив, що він випив 10 пляшок пива. У свою чергу, вона, з метою уникнення ДТП та летальних випадків, як із своїм працівником, так і іншими громадянами, повідомила поліцію Німеччинни про те, що водій який керує відповідним транспортним засобом перебуває у нетверезому стані, у зв`язку з чим просить вжити превентивних заходів. Поліція Німеччини відреагувала на повідомлення та автотранспортний засіб було зведено на автопарковку в Німеччинні, а [PERSON] було відсторонено від керування ним. В цей же день позивача було повідомлено, що його буде звільнено у зв`язку з перебуванням на робочому місці у нетверезому стані, про що нею також складено відповідний акт. Наказом від 27.06.2020 року, водія [PERSON] було уповноважено здійснити завантаження вантажу в Німеччині та доставити весь вантаж згідно вказаних вище заявок транспортним засобом в Україну. Водій [PERSON] здійснив завантаження вантажу в Німечинні та його розмитнення в Україні, фактично виконавши роботу [PERSON] 29.06.2020 року вона отримала рахунок про оплату послуг автосервісу в сумі 503,37 Євро, які були нею ж оплачені. У зв`язку з наведеними обставинами, 30.06.2020 року вона видала Наказ №2-0000000020 про припинення трудового договору з [PERSON] на підставі п. 7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. ФОП [PERSON] повідомила водія [PERSON] про необхідність з`явитися на офіс для вручення наказу про звільнення та оформлення трудової книжки, однак останній не з`явився. Однак, позивачу не було вручено наказу про звільнення та останній не надав роботодавцю трудової книжки для належного його оформлення. Того ж дня бухгалтером здійснено розрахунок із працівником. Вважає, що звільнення [PERSON] є законним та таким, що проведено до чинних вимог законодавства, а тому в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі. 18.12.2020 року представником позивача було подано до суду письмові пояснення (по своїй суті - відповідь на відзив) в обґрунтування яких останній зазначив, що факт перебування [PERSON] в нетверезому стані відповідачем не доведений. У свою чергу, із долученого стороною відповідача рахунку про оплату послуг автосервісу в сумі 503,37 Євро не вбачається, з яких причин транспортний засіб був нібито «арештований», а будь-яких інших документів від правоохоронних органів Німеччини, з яких можна було б встановити, що позивач перебував у нетверезому стані ФОП [PERSON] не надала. Разом з тим, із наведених у відзиві обставин незрозуміло, яким чином [PERSON] було повідомлено про необхідність ознайомлення із наказом про звільнення, оскільки поштою наказ про звільнення не надсилався. Крім того, при прийнятті на роботу до ФОП [PERSON] позивач віддав свою трудову книжку для відповідного оформлення, але по сьогоднішній день її не повернуто. Сукупність вищевикладених обставин свідчить про те, що звільнення Позивача є незаконним, а пред`явлений позов підлягає до задоволення. Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, які викладені у позовній заяві та письмових пояснень, просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову із викладених у відзиві на позовну заяву підстав. Заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом, наказом ФОП [PERSON] № 17/12/19 від 17.12.2019 року [PERSON] з 18.12.2019 року прийнято на роботу до ФОП [PERSON] на посаду водія автотранспортних засобів. 18.12.2019 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено відповідний трудовий договір. 30.06.2020 року ФОП [PERSON] було видано наказ № 2-0000000020, яким водія автотранспортних засобів [PERSON] було звільнено із займаної посади на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України. Згідно п. 7 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння. Із наведеного слідує, що [PERSON] було звільнено із посади водія автотранспортних засобів у ФОП [PERSON] через перебування на роботі у нетверезому стані. Однак, [PERSON] вважає своє звільнення незаконним. Надаючи правову оцінку правовідносинам, які склалися між сторонами, суд приходить до наступного. На виконання умов трудового договору, укладеного із ФОП [PERSON] , водій транспортних засобів [PERSON] на підставі заяви про надання транспортних послуг № 102 від 15.06.2020 року згідно договору № 1 від 01.04.2020 року, як водій транспортного засобу із номерним знаком [NUMBER] / [NUMBER] , здійснював перевезення вантажу з м. Городок Львіської області Україна до Франції. Згідно заявки договору № 203 від 22.06.2020 року та заявки від 24.06.2020 року [PERSON] у зворотньому напрямку здійснював перевезення вантажу з Франції та згідно заявки на перевезення від 08.06.2020 року мав також завантаження в Німеччинні з датою завантаження 30.06.2020 року. Отже, в період з 15.06.2020 року по 30.06.2020 року [PERSON] виконував свої службові обов`язки, згідно трудового договору від 18.12.2019 року. У свою чергу, суд вважає доведеним, що специфіка роботи водія транспортного засобу полягає у цілодобовій зайнятості. Як вбачається із доповідної записки водія [PERSON] від 27.06.2020 року, який є працівником ФОП [PERSON] , останній повідомив свого роботодавця про те, що 27.06.2020 року близько 21:10 год. до нього на особистий номер зателефонував [PERSON] та повідомив його, що він наразі здійснює перевезення в Німеччині, однак на той час вживав алкоголь. Стан [PERSON] нестабільний, неврівноважений, схвильований та пере збуджений, що може загрожувати його життю та життю інших осіб. У судовому засіданні допитаний в якості свідка [PERSON] підтвердив вищевказані обставини та пояснив суду, що під час спілкування з [PERSON] 27.06.2020 року близько 21:10 год., під час виконання ним службових обов`язків, останній особисто повідомив його, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Об`єктивних підстав ставити під сумнів показання свідка [PERSON] у суду немає, належних та допустимих доказів будь-якої зацікавленості свідка у результаті розгляду справи, представником відповідачів суду не надано, а судом в ході розгляді справи не отримано. Свідок [PERSON] попереджений судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від дачі показань за ст. ст. 384, 385 КК України, що підтверджується її підписом, тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів дані покази. Як роз`яснено в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», вирішуючи позови поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за п. 7 ст. 40 КЗпП, суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов`язки. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп`яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку. З метою уникнення ДТП та летальних випадків як із своїм працівником, так і іншими громадянами, ФОП [PERSON] повідомила поліцію Німеччинни про те, що водій який керує транспортним засобом [NUMBER] / [NUMBER] перебуває у нетверезому стані, у зв`язку з чим просить вжити превентивних заходів. Поліція Німеччинни відреагувала на зазначене вище повідомлення та автотранспортний засіб [NUMBER] / [NUMBER] було зведено на автопарковку в Німеччинні та арештовано. Наказом ФОП [PERSON] № 2 від 27.06.2020 року, [PERSON] було відсторонено від виконання трудових обов`язків. Наказом ФОП [PERSON] № 3 від 27.06.2020 року, водія [PERSON] було уповноважено здійснити завантаження вантажу в Німеччині та доставити весь вантаж згідно вказаних вище заявок транспортним засобом [NUMBER] / [NUMBER] в України, тобто на останнього було перекладено обов`язки [PERSON] . 29.06.2020 року ФОП [PERSON] отримала рахунок про оплату послуг автосервісу в сумі 503,37 Євро з якого вбачається факт перебування транспортного засобу впродовж тривалого терміну на автопаркові, а саме: з 27.06.2020 року по 29.06.2020 року. У даному рахунку вказано, що транспортний засіб було арештовано 27.06.2020 року на магістралі та відбуксировано до автостоянки. На переконання суду, вищевказані докази у своїй сукупності, підтверджують наявність підстав, передбачених п. 7 ст. 40 КЗпП України, які лягли в основу звільнення [PERSON] . У свою чергу, та обставина, що транспортний засіб [NUMBER] / [NUMBER] був саме буксируваний до місця автостоянки, а не доставлений [PERSON] самостійно спростованою не була, як і не було спростованим те, що на даний транспортний засіб було накладено арешт із підстав інших, аніж ті, про які повідомила сторона відповідача в ході розгляду справи. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 47 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунку строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. 30.06.2020 року ФОП [PERSON] видала Наказ №2-0000000020 про припинення трудового договору з [PERSON] на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України. У свою чергу, доводи позивача про те, що його не ознайомлювали наказом про звільнення та не видали трудову книжку в повній мірі спростовуються актом № 2 про відмову від ознайомлення з наказом про звільнення та надання для оформлення трудової книжки. Крім того, у день звільнення [PERSON] бухгалтером ФОП [PERSON] здійснено розрахунок із останнім, що відображено у звіті про суми нарахованої заробітної плати (доходи, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що звільнення [PERSON] на підставі п.7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України є законним, та відповідачем дотримано вимог норм КЗпП при звільненні з цих підстав, а тому його позовні вимоги про поновлення його на роботі у ФОП [PERSON] та стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed