Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

28 липня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] міської ради, [PERSON] комунальної власності департаменту економічної політики [PERSON] міської ради, Виконавчого комітету [PERSON] міської ради, Відділу приватизації державного житлового фонду Шевченківського району м. Львова, Відділу приватизації державного житлового фонду Франківського району м. Львова, третя особа Третя [PERSON] державна нотаріальна контора, який в подальшому уточнив та в якому просив: - Визнати незаконним і скасувати рішення Виконавчого комітету [PERSON] міської ради №475 від 23.04.2010 року; - Визнати незаконним та скасувати наказ Департаменту економічної політики [PERSON] міської ради № 1051-Ж-Ш від 22.06.2010 року; - Визнати незаконним та скасувати свідоцтво на право власності на житлові будинки, що знаходяться в м. Львові по вул. Лучкая, 10 від 22.10.2010 року; - Визнати незаконним та скасувати витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.08.2010 року № 26968738; - Визнати право власності в порядку спадкування на житлові будинки (домоволодіння), що знаходяться в м. Львові по вул. Лучкая, 10 в наступних частках за наступними особами: 1/2 житлового будинку під літерою «А-2» площа якого становить 172, 6 м.кв., літньої кухні під літ «Е», сараю під літ «Д» та сараю під літ «М», які знаходяться в м. Львові по вул. Лучкая, 10 за [PERSON]; 1/2 житлового будинку під літерою «А-2» площа якого становить 172, 6 м.кв., літньої кухні під літ «Е», сараю під літ «Д» та сараю під літ «М», які знаходяться в м. Львові по вул. Лучкая, 10 за [PERSON] та право особистою власності на житловий будинок під літ «Б-1», площа якого становить 51, 1 м.кв., який знаходиться в м. Львові по вул. Лучкая, 10 за [PERSON]. В обґрунтування уточнених позовних вимог посиляється на те, що у 1954 році [PERSON] (який є дідом позивача), отримав у користування земельну ділянку по вул. Розхідна (теперішня - Лучкая) № 10, що підтверджується актом передачі і зазначення земельної ділянки. На цій земельній ділянці [PERSON] здійснив будівництво житлового будинку, що підтверджується актом приймання новозбудованого житлового будинку від 20.12.1957 року. 10.12.1958 року [PERSON] було видано заключення про реєстрацію домоволодіння по вул. Розхідна, 10. Рішенням виконкому ЛМР № 1337 від 19.12.1958 року було вирішено визнати право власності на будинковолодіння № 10 по вул. Розхідна за [PERSON] 21.07.1993 року [PERSON] помер, про що видано свідоцтво про смерть серії 1СГ № 331562. Після смерті [PERSON] домоволодіння успадкували його дочки [PERSON] (мати позивача), яка 1961 року вийшла заміж за [PERSON] у зв зяку із чим змінила прізвище на [PERSON] та [PERSON] (тітка позивача). [PERSON] та [PERSON] набули спадкове майно умерлого [PERSON] на підставі ст. 549 ЦК УРСР. Крім того, зазначає, що Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 30.03.2004 року встановлено юридичний факт приналежності [PERSON], [INFO] свідоцтва про смерть, виданого 21.07.1993 року за № 4175, яке видано на ім'я [PERSON]. 16.04.2013 року [PERSON] помирає, внаслідок чого її спадкоємець (син) [PERSON] звертається в третю нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Третя львівська державна нотаріальна контора надала позивачу відповідь - довідку БТІ та ЕО № 2/15304 від 21.10.2013 року про те, що згідно даних БТІ та ЕО станом на 29.12.2012 року будинок № 10 на вул. Лучкая в м. Львові зареєстровано за [PERSON]. Також Третя львівська державна нотаріальна контора надала позивачу довідку про склад сім'ї № 2301 від 23.10.2013 року згідно із якої вбачається, що власником будинку являється [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності № 3905 від 22.12.1958 року. Ця довідка підтверджує факт того, що [PERSON] приховувала від своєї сестри [PERSON] той факт, що [PERSON] протиправно зареєструвала право власності на спадкове майно - житловий будинок в м. Львові по вул. Лучкая М. № 10. На підставі запиту адвоката, ОКП «БТІ та ЕО» надало копії інвентаризаційної справи житлового будинку в м. Львові по вул. Лучкая М. № 10, після ознайомлення із якими позивач отримав копію Рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 475 від 23.04.2010 року та свідоцтва про право власності на житловий будинок від 22.06.2010 року, яке видано на підставі Наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики [PERSON] міської ради від 22.06.2010 року № 1051-Ж-ІІІ. Позивач вказує, що [PERSON], на підставі ст. 549 ЦК УРСР прийняла спадщину вступивши в володіння спадковим майном [PERSON], а відтак домоволодіння в м. Львові по вул. Лучкая М № 10 перейшло у спільну власність, як це передбачено ст. 112 ЦК УРСР, [PERSON] та [PERSON] Тому, спадкоємці як співвласники домоволодіння повинні були зареєструвати право власності на домоволодіння кожний по 1/2, як це передбачено ст. 357 ЦК України, але цього не зробили, так як спочатку слід було встановити юридичний факт приналежності свідоцтва про смерть [PERSON], а після оформлення такого рішення [PERSON] не реєструвала право власності по причині свого похилого віку. Натомість [PERSON], всупереч ст. 112 ЦК УРСР, ст.ст. 355, 357, 365, 369 ЦК України, зареєструвала за собою право особистої власності на все домоволодіння, чим фактично незаконно позбавила позивача права на спадкування житлового будинку що знаходиться в м. Львові по вул. Лучкая № 10. Позивач зазначає, що на підставі ст. ст. 1216 - 1219, 1222, 1226, 1258, 1261 ЦК України, як спадкоємець [PERSON] має право на набуте нею в порядку спадкування домоволодіння, що знаходиться в м. Львові по вул. Лучка № 10. А тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, надали пояснення, що аналогічні викладеному в тексті позовної заяви, просили з урахуванням уточнень позовні вимоги задовольнити. Представник Відповідача - [PERSON] комунальної власності Департаменту економічної політики [PERSON] міської ради [PERSON], проти позову заперечила, зазначивши, що Відповідачем не було допущено порушень при приватизації квартири позивача. Просила відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] та її представники у судовому засіданні проти позову заперечили, підтримавши письмові заперечення долучені до матеріалів справи. Представник відповідача [PERSON] міської ради та Виконавчого комітету [PERSON] міської ради - [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Представника Відділу приватизації державного житлового фонду Франківського району м. Львова в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. Представник відповідача [PERSON] комунальної власності департаменту економічної політики [PERSON] міської ради та представник Відділу приватизації державного житлового фонду Шевченківського району м. Львова в судове засідання повторно не з'явився про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку належним чином. Представник третьої особи Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, оглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази по справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] - батько [PERSON] та [PERSON], дідусь позивача [PERSON], в 1954 році отримав земельну ділянку по вул. Розхідній 10, у м. Львові (на даний час назва вулиці Розхідна змінена на вул. Лучкая), під забудову та ним в період з 1954 по 1957 року було здійснено будівництво будинку. 10 грудня 1958 року [PERSON] видано висновок про реєстрацію будинковолодіння за даною адресою та 19.12.1958 р. було прийнято рішення виконкомом [PERSON] міської ради за № 1337 про визнання права особистої власності на будинковолодіння №10 по вул. Розхідній за [PERSON] в цілому. Згідно із актом прийому новозбудованого житлового будинку на [PERSON], будинок, збудований ним, був розмірами 9,17м х 5,20 м, висота будинку становила 5,5 м , житловою площею 32,5 кв. м. В будинку, збудованому батьком, спочатку проживала сім'я батька: мати, батько та діти, а саме відповідачка та її сестра [PERSON], яка являлась матірю позивача. За життя [PERSON] на земельній ділянці без відповідних дозволів, самовільно збудував другий житловий будинок, який на технічному паспорті позначений під літерою Б-1, причому будинок збудований в межах червоних ліній, а тому не міг його узаконити. Саме в цьому будинку під літерою Б - 1 проживала матір позивача [PERSON], яка померла 16.04.2013 року. З рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 30.03.2004р. вбачається, що 21.07.1993 року помер [PERSON] ([PERSON]) Андрійович. Дані обставини не оспорювалися в судовому засіданні сторонами по справі. Згідно з положеннями ст. 549 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Після смерті [PERSON], відповідач [PERSON] через декілька років після того, як старий будинок збудований батьками став непридатним для проживання, перебував у аварійному стані, разом з чоловіком - [PERSON] та трьома синами знесли старий дерев'яний будинок і на його місці збудували новий будинок загальною площею 172,6 м. кв., житловою площею 114,9 м. кв. Проте, мати позивача [PERSON] не виконала жодної із дій, передбачених ст. 549 ЦК УРСР, оскільки не вступила в управління спадковим майном та не надала своєчасно, у шестимісячний строк письмової заяви про прийняття нею спадщини, будучи спадкоємницею першої черги. Відповідно до ст. 30 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Житловий будинок одноквартирний будинок, призначений для постійного проживання в ньому осіб, який має обладнані житлові кімнати та допоміжні приміщення. Житловим будинком капітального типу є будівля строком служби від ЗО до 150 років (згідно з Єдиним класифікатором житлових будинків). Допоміжні приміщення це приміщення житлового будинку, призначені для забезпечення експлуатації будинку чи побутового і культурного обслуговування за місцем проживання. Від таких будинків слід розрізняти житлові будинки квартирного типу, які поділяються на малоповерхові (14 поверхи) та багатоповерхові (5 поверхів та вище). Багатоповерхові житлові будинки є багатоквартирними. Разом із тим багатоквартирними є малоповерхові будинки блокового типу так звана килимова забудова. Основну типологічну структуру будинків квартирного типу складають секційні, галерейні, блокові житлові будинки та гуртожитки. Основними відрізняючими елементами житлових будинків квартирного типу є секції, поверхи (надземні, цокольні, підвальні, технічні, мансардні), сходово-ліфтові вузли, квартири (групи квартир). Момент виникнення права власності на річ (майно) визначається законом. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, визначені у главі 24 ЦК України, зокрема із правочинів. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 41 Конституції України, ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтями 316, 317, 319 ЦК України передбачено, що право власності особа здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 331 ЦК України встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, п. 1.3 Положення «Про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м.Львові» затвердженого рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 835 від 09.09.2011 року, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до п. 1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої [PERSON] народних депутатів відповідно до законодавства. Рішенням Виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 23.04.2010 року №475 «Про погодження прийняття в експлуатацію приватного житлового будинку садибного типу та господарських будівель на вул. М. Лучкая, 10» вирішено: погодити прийняття в експлуатацію приватного житлового будинку садибного типу під літерою «А-2», господарських будівель під літерами «Д», «Е», «М» на вул. М. Лучкая, 10, які здійснила громадянка [PERSON]; Департаменту містобудування протягом пяти робочих днів підготувати та видати у встановленому порядку довідку про погодження прийняття в експлуатацію приватного житлового будинку садибного типу під літерою «А-2», господарських будівель під літерами «Д», «Е», «М» на вул. М. Лучкая, 10; громадянці [PERSON] звернутися в інспекцію Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області для оформлення і отримання сертифіката відповідності державним будівельним нормам, стандартам та правилам приватного житлового будинку садибного типу під літерою «А-2», господарських будівель під літерами «Д», «Е», «М» на вул. М. Лучкая, 10 у м. Львові. Дане рішення прийнято на підставі звернення громадянки [PERSON], представлених документів та

Outcome: dismissed