Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

28.08.2017 року позивач [PERSON] звернулась до Київського районного суду міста Харкова з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON], на користь позивачки , аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON]»ї Ігорівни [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 1700 грн. щомісячно, а разом на двох дітей 3400 грн. починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду та до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Сторони по справі з 14.07.2001 року перебували у шлюбі, однак згідно рішення Київського районного суду міста Харкова від 12.04.2016 року даний шлюб між ними було розірвано.Від шлюбу народились діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON]»я Ігорівна [INFO]. Через відсутність матеріальної підтримки з боку відповідача, та перебування дітей на повному утриманні позивача, [PERSON] змушена звернутись з вищезазначеним позовом до суду. Як зазначає позивач , [PERSON] здоровий та працездатний, має нерегулярний та мінливий дохід, а тому просить суд визначити аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі. На момент звернення до суду з цим позовом, між ними не досягнуто згоди з приводу виконання відповідачем свого обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, а тому позивач просить в судовому порядку встановити відповідачу обовязок сплати аліментів на утримання малолітніх дітей. Перед початком судового засідання представник позивачка заявила клопотання про слухання справи без її присутності та без фіксації судового процесу технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Також зазначила, що у разі неявки в судове засідання відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки якого невідомі, або якщо причини неявки будуть визнані судом неповажними, на підставі ст. 224 ЦПК України, просить розглядати справу у заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність суду не подано, тому, суд ухвалив рішення провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Всебічно, об'єктивно, повно, безсторонньо та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі письмові докази та пояснення учасників провадження, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний їхній зв'язок у їх сукупності, суд дійшов до висновків, які наведені нижче. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2001 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції міста Харкова ( актовий запис №384 від 14 липня 2001 року) , однак згідно рішення Київського районного суду міста Харкова від 12.04.2016 року даний шлюб між ними було розірвано.Сторони від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, як вбачається із свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 187118 виданого 29 січня 2002 року, 25 грудня 2001 року народився [PERSON], про що відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м.Харкова , зроблено відповідний актовий запис № 14,згідно свідоцтва про народження 1-ВЛ №159008, 25 травня 2009 року народилась [PERSON]»я Ігорівна, про що Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, зроблено відповідний актовий запис № 201. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2\~ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. \~\~\~ Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені\~статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~\~\~ У відповідності зі\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. \~\~\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.\~\~ \~\~ \~ Відповідно до\~ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. \~\~\~ Враховуючи визначений\~Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік»\~розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі, що буде відповідати, як інтересам дитей, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів. \~\~\~ З урахуванням обов'язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що аліменти в розмірі 1700 ( одна тисяча сімсот гривень ) на кожну дитину щомісячно , є сумую, що відповідає обов'язку\~\~батька дитини забезпечити частину витрат на їх утримання, з урахуванням\~\~мінімальних життєвих потреб дитини і матеріального стану відповідача. Відповідно до\~ст.88\~ЦПК України,\~судовий збір в\~розмірі\~640 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст.\~180,\~181,\~182,\~184,\~191 Сімейного кодексу України\~і

Outcome: approved