Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

28.11.2017 року до суду звернувся позивач [PERSON], з позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача [PERSON], треті особи, що не заявляють самостійних вимог: служба у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації, орган опіки та піклування Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області, орган опіки та піклування Карнаухівської селищної ради м. Кам'янське Дніпропетровської області 18.12.2017 року отримана довідка про місце реєстрації відповідача фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2017 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в підготовче судову засідання на 15.02.2018 року. 15.02.2018 року в підготовчому судовому засіданні оголошена перерва. Справу призначено до розгляду на 26.03.2018 року. Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України. 26.03.2018 року в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить позбавити батьківських прав відповідача по відношенню до його малолітнього сина - [PERSON]. [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 08.05.2015 року він уклав шлюб з відповідачкою, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського РУЮ Дніпропетровської області. В період шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO]. В 2016 році їх шлюбні стосунки припинились, він спільно з відповідачкою не проживає та спільне господарство не веде. Син проживає разом з ним та його мамою [PERSON]. В порушення ст.ст. 150, 180 СК України, згідно яких батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття, як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON], ухиляється від виконання цих своїх обов'язків, не бажає займатись вихованням та утриманням своєї малолітньої дитини. На даний час дитині виповнилось два роки. Син не пам'ятає матері та не має до неї ніяких почуттів, оскільки весь цей час його колишня дружина сина не відвідувала та не бачила. Ним створені всі необхідні умови для гармонійного розвитку та виховання дитини. Дитині проведені всі необхідні щеплення та на даний час дитина має добрий стан здоров'я та за розвитком відповідає своєму віку. Відповідачка залишила дитину без нагляду, через що дитина була доставлена до медичного закладу в дуже тяжкому стані. Необхідність захисту прав та законних інтересів малолітньої дитини й стало підставою звернення із позовом до суду. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Заяви про розгляд справи у її відсутність не подала. Відзиву на позовну заяву не надала. Представник третьої особи, служби у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснивши, що відповідачка дійсно не займається вихованням та утриманням дитини. Дитина протягом тривалого часу проживає з батьком. Крім того службою у справах дітей було встановлено, що відповідачка позбавлена батьківських прав по відношенню і до іншої її дитини, так як її вихованням також не займалась. Треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: представники Верхньодніпровської міської ради Дніпропетровської області, орган опіки та піклування Карнаухівської селищної ради м. Кам'янське Дніпропетровської області в судове засідання не з'явились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, свідків, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08.05.2015 року між сторонами був укладений шлюб, який було зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського РУЮ Дніпропетровської області, що підтверджується даними паспорта. В період шлюбу в сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому сторони записані батьками дитини. В 2016 році шлюбні стосунки. спільне проживання та ведення спільного господарства між сторонами було припинене На даний час малолітній - [PERSON], [INFO] проживає разом батьком та бабусею [PERSON], що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 21.03.2018 року, згідно якого позивач та [PERSON], створили всі належні умови для проживання та виховання дитини. В порушення ст.ст. 150, 180 СК України, згідно яких батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття, як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON], ухиляється від виконання цих своїх обов'язків, не бажає займатись вихованням та утриманням свого малолітнього сина. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона , він ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від своїх обов'язків по вихованню дитини, займає по відношенню до сина пасивну позицію, ставиться до нього байдуже, матеріально не підтримує. Факт ухилення відповідачки від виховання дитини підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до пояснень свідка [PERSON], в судовому засіданні встановлено, що вона проживає по сусідству з позивачем. Знає, що позивач та його мати виховують сина позивача. Матір дитини вона ніколи не бачила. Цю сім'ю вона знає протягом року. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що вона є мамою позивача. Відповідачка була її невісткою. Відповідачка безвідповідально ставилась до виконання своїх обов'язків матері. Так її син служив в Армії. Дитина після народження проживала з відповідачкою. Коли дитині виповнився рік, вони з сином зателефонували до відповідачки та хотіли почути дитину, але остання, говорила, що дитина то спить, то її поряд немає. Така поведінка відповідачки їх насторожила і вона поїхала за її місцем проживання, щоб дізнатись, що з дитиною. Виявилась, що дитина була доставлена до лікарні в дуже тяжкому стані. Як пояснила сусідка, відповідачка залишила дитину вдома саму та кудись зникла. Сусідкою була знайдена дитина прив'язана до коляски в стані, що майже не подавала ознак життя. Була холодною, мовчала. на звернення до неї не реагувала. Тоді було викликано працівників поліції та лікарів і дитину забрали до лікарні. Вона вмовила відповідачку, щоб та погодилась віддати їй дитину, але остання довго з цим не погоджувалась, говорила, що вона віддасть дитину в інтернат. Але все - таки надала згоду і вона забрала дитину до себе. Протягом тривалого часу лікувала дитину. Дитина потребувала послуг психолога, масажиста, так як не мала навиків та розвитку, що притаманні дитині такого віку. На даний час дитина за розвитком та навикам відповідає своєму віку. Протягом року, що дитина проживає у неї з сином, відповідачка жодного разу дитину не відвідала Відповідно до повідомлення служби у справах дітей адміністрації Південного району м. Кам'янське встановлено, що в поле зору служби в зв'язку з невиконання батьківських обов'язків потрапила [PERSON] При виході за місцем її проживання було встановлено, що в будинку брудно. Умови проживання незадовільні. Матері не було вдома близько п'яти днів. Дитина була поміщена до лікарні. Крім того відповідачка має ще двох старших дітей, які з нею не проживають. [PERSON]В,. веде мігруючий спосіб життя та неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання батьківських обов'язків. Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO] перебував на стаціонарному лікуванні з 28.10.2016 року по 09.11.2016 року. Дитина була доставлена до відділення як залишена без догляду, зі скаргами на затримку моторного розвитку, підвищеною температурою, в стані середньої тяжкості. Руки та ноги були ходні на дотик та синюшні, дихання утруднене. Відповідно до копії рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.02.2016 року встановлено, що [PERSON]В,, була позбавлена батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO], так як мати дитину покинула та пішла з квартири і до дитини більше не повернулась. Відповідно до органу опіки та піклування Верхньодніпровської райдержадміністрації від 26.03.3018 року прийняте рішення про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав по відношенню до її сина [PERSON], [INFO]. Оцінюючи всі надані суду докази, суд вважає доведеним факт порушення прав малолітньої дитини [PERSON]. [INFO], щодо забезпечення відповідачкою нормальних умов для їх проживання, матеріального утримання, виховання. Так як відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України - розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Також суд вважає, що перебування дитини разом з відповідачкою створює загрозу для її життя та здоров'я, так як мати залишає малолітню дитину без догляду протягом тривалого часу, веде бродячий спосіб життя та не виявляє будь-якої материнської турботи щодо даної дитини та інших своїх дітей. Виходячи з вищевикладених обставин суд у відповідності із обраним позивачем способом захисту порушених прав малолітньої дитини, вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до її сина - [PERSON]. [INFO]. Судом встановлено, що позивач звернувся з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з відповідачки на утримання сина. Тому підстави для вирішення питання про стягнення з відповідачки аліментів в зв'язку з позбавленням батьківських прав відповідно до ст. 166 СК України - відсутні. Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України - \~Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Таким чином рішення суду після набрання законної сили направити Верхньодніпровському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області для відома. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640-00 грн., так як позовні вимоги задоволені в повному обсязі. На основі ст. 164 - 166, СК України,

Outcome: approved