Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

27 січня 2020 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивачка просить: визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 2/9 частки земельної ділянки, від загальної площі 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:88:009:0027, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті залишилась зазначена в позовній заяві частина земельної ділянки. Позивачка звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Проте свідоцтво про право на спадщину видане не було, так як втрачено правовстановлюючі документи на земельну ділянку та в зв`язку з відсутністю інформації в Єдиному державному реєстрі речових прав.Інші спадкоємці за законом чи заповітом відсутні. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засіданні не з`явилися про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про поважність причин неявки в судове засідання суд не повідомили, відзив до суду не надійшов. 15.06.2020 року до суду надійшов відзив від Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у м.Києві в якому представник просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що нотаріальна контора не є належним відповідачем. У відповідності до положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність сторін, які не з`явились в судове засідання. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] . З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті із заявою про прийняття спадщини 20.03.2018 року звернулась [PERSON] . Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листом за №05702-17860 від 29.09.2019 року повідомив, що відповідно до Книги записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю на земельну ділянку з кадастровим номером 8000000000:88:009:0027 зареєстровано державні акти на право приватної власності на землю серій ІІІ-КВ №147559 та І-КВ №124669 від 19.11.1999 року, що посвідчували право власності в розмірах Ѕ земельної ділянки. Згідно з Порядком здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2009 року №439: на 1/6 частину земельної ділянки згідно державного акту серії ІІІ-КВ №147559 проставлено відмітку про перехід права власності до [PERSON] , про що свідчить запис в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю від 09.12.2009 року №01-7-01535; на 1/18 земельної ділянки згідно державного акту серії І-КВ №124669 проставлено відмітку про перехід права власності до [PERSON] , про що свідчить запис в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю від 09.12.2009 року №01-7-01534. Постановою від 08.10.2019 року Щербина Я.О. державний нотаріус Дванадцятої київської державної нотаріальної контори відмовила [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/9 частки земельної ділянки, від загальної площі 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:88:009:0027, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] в зв`язку з відсутністю інформації в Єдиному державному реєстрі речових прав та документа, який підтверджує право власності на земельну ділянку за померлою. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 09.11.2018 року [PERSON] державний нотаріус Дванадцятої київської державної нотаріальної контори видав Свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на праві власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1266 ЦК України). Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В судовому засіданні не встановлено будь-яких інших осіб, які згідно закону чи заповіту мають право на отримання спадщини. Отже, виходячи з викладеного вище та приймаючи до уваги доведеність належності померлій матері - [PERSON] 2/9 частки земельної ділянки від загальної площі 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:88:009:0027, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , позивач є спадкоємцем за законом, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та вважає за можливе визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на 2/9 частки земельної ділянки від загальної площі 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:88:009:0027, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved