Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

28 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким зобовязати [PERSON] власними силами і за свій рахунок звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення трьох самочинно збудованих будівель, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Золотий берег, 30. Стягнути з відповідача судові витрати на користь Одеської міської ради (УДК в Одеській області, МФО 828011, код ЄДРПОУ 23862106, на рахунок одержувача ВДК у місті Одесі, ЄДРПОУ 23862106, код бюджетної кваліфікації 13050200) у розмірі 2067 гривень. В обґрунтування свого позову ОМР посилається на те, що Відповідачем проведене будівництво трьох будівель без затвердження в установленому законом порядку проектної та відповідної дозвільної документації на будівництво, обєкт не ведений в експлуатацію, тому таке будівництво вважається самочинним та тягне за собою відповідальність відповідно до діючого законодавства. Таким чином, вважає, що самочинно захоплена земельна ділянка підлягає звільненню, а самочинно збудовані будівлі, підлягають знесенню за рахунок [PERSON]. Вказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. Представник позивача ОМР [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини не явки суду не повідомив. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідачів. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позову підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло від 23 січня 1996 року, виданого Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках належить 103/1000 частин будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS], загальна площа будинку становить 295, 07 кв.м. Київською районною адміністрацією Одеської міської ради проведена перевірка за фактом самочинного будівництва трьох будівель, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Золотий берег, 30, про що листом від 02.11.2016 року № 01-12/853 Київська районна адміністрація Одеської міської ради повідомила юридичний департамент Одеської міської ради Зі змісту даного листа та доданих до нього матеріалів вбачається, що гр. [PERSON], який є власником ? частин квартири [ADDRESS], поряд з належною йому квартирою на прибудинковій території здійснюється самочинне будівництво трьох двоповерхових та триповерхових будівель. Результат даного будівництва, а саме новозбудовані будівлі, збудовано Відповідачем на земельній ділянці, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради. З метою фіксації та усунення вказаних порушень Київською районною адміністрацією Одеської міської ради складено на ім'я Відповідача припис про усунення порушень та надання дозвільної документації від 20.05.2016 року та акт обстеження об'єкта містобудування щодо дотримання законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові території м. Одеси від 31.08.2016 року. Відповідно до листа Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради від 30.05.2016 року № 01-1/2221 при візуальному обстеженні двору співробітниками управління встановлено, що за адресою: м. Одеса, вул. Золотий берег, 30, проводяться роботи з будівництва трьох будівель. Також департаментом ДАБІ в Одеській області листом від 10.06.2016 року № 01/12-10010 повідомлено адміністрацію, що під час виїзду за вищевказаною адресою [PERSON] виконувались вищезазначені будівельні роботи без набуття права на їх виконання, чим порушено ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Відповідно до листа КП «БТІ» Одеської міської ради від 23.05.2016 року № 2420-08/94 станом на 31.12.2012 року квартира [ADDRESS] зареєстрована в рівних частках за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 23.01.1996 року, виданим управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, загальна площа [ADDRESS] складає 30,5 кв.м. Аналогічні відомості зазначені й у технічному паспорті. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.08.2016 року № 66081476 загальна площа квартири [ADDRESS] складає 30,5 кв.м. Проте, відповідно до фото фіксації новозбудованих будівель вбачається, що будівлі не є прибудовою до [ADDRESS], а є новими об'єктами нерухомості, що збудовані за рахунок землі територіальної громади м. Одеси. Зазначене підтверджується листом департаменту комунальної власності Одеської міської ради від 31.08.2016 року № 01-18/1271,1277-09-04, в якому зазначено, що будинок № 30 по вул. Золотий берег у м. Одесі є багатоквартирним будинком. Земельна ділянка, розташована поряд з будинком є комунальною власністю. Також повідомлено, що у департаменту відсутня інформація стосовно розробки відповідної землевпорядної документації за вказаною адресою. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.08.2016 року № 66083769 на земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Золотий берег, 30, не зареєстровано прав жодних осіб. З урахуванням вищевказаних обставин, у зв'язку з порушенням Відповідачем норм містобудівного та земельного законодавства України, 22.09.2016 року Київською районною адміністрацією Одеської міської ради прийнято розпорядження № 610 «Про знесення трьох самочинно збудованих будівель, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Золотий берег, 30 у м. Одеси», яким зобов'язано [PERSON] знести за вказаною адресою три самочинно збудовані будівлі. Згідно зі ст. 145 Конституції України права місцевого самоврядування захищаються у судовому порядку. Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, на землі комунальної власності. Згідно зі ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної і державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності. Виходячи зі змісту ст. 12 ЗК України, до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема право розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадянам та юридичним особам, здійснення контролю за використанням і охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства, тощо. Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання у сфері регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної або міської ради. Власник земельної ділянки відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна може вимагати усунення будь-якого обмеження його права власності. Згідно із ч. 3 ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда або інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Аналогічні положення закріплені у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування статті 376 Цивільного кодексу України» (про правовий режим самочинного будівництва), в якому зазначено, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Крім того, згідно з ч. 4, 5 статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування на будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування. Окрім згідно із ст. 5 Закону України «Про основи містобудування» при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил, регіональних і місцевих правил забудови; розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів; раціональне використання земель та територій для містобудівних потреб, підвищення ефективності забудови та іншого використання земельних ділянок; урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій; урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про архітектурну діяльність» робоча документація для будівництва (реконструкції, реставрації, капітального ремонту) об'єкта архітектури виконується відповідно до державних стандартів, норм і правил на підставі затвердженого проекту. Робоча документація для будівництва або авторський нагляд за її розробкою виконуються за участю архітектора - автора затвердженого проекту відповідно до укладеного договору на розроблення проекту цього об'єкту архітектури. Згідно з ч. 1 статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Статтею 28 Закону України «Про архітектурну діяльність» встановлено, що власники та користувачі об'єктів архітектури зобов'язані: утримувати в належному стані будинки і споруди, а так само закріплені за ними земельні ділянки, забезпечувати поточний огляд, періодичне обстеження і паспортизацію об'єкта, додержуватися під час експлуатації об'єкта архітектури вимог, визначених у його паспорті, а також вимог законодавства; отримувати в установленому законодавством порядку документ дозвільного характеру, що дає право на виконання робіт, пов'язаних із реконструкцією, реставрацією чи капітальним ремонтом об'єкта архітектури; у разі необхідності внесення змін до об'ємно-просторових, планувальних та інших рішень об'єкта архітектури розробляти відповідну проектну документацію, затверджувати її та проводити будівельні роботи в установленому законодавством порядку; зберігати комплект проектної документації, за якою збудовано об'єкт архітектури, та паспорт об'єкта, та передавати цю документацію новому власнику. Стаття 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачає, що Замовник має право виконувати будівельні роботи після: направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об'єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів будівництва, що належать до І-ІІІ категорій складності. Таким чином, у процесі проведення самовільної прибудови без узгодження проектної документації й одержання дозволу на ії здійснення, Відповідачем було порушено чинне законодавство України. Відповідно до ст. 143 Конституції України територіальна громада міста безпосередньо або через створені ними органи місцевого самоврядування, керує майном, що знаходиться в комунальній власності. Згідно зі ст.12 ЗК України, п. 34 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення питань у сфері регулювання земельних відносин є винятковою компетенцією Одеської міської ради, а саме: розпорядження землями територіальної громади міста Одесі; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності;передача земельних ділянок комунальної власності в користування і власність громадянам та юридичним особам. Відповідно до вимог ст. 116 Земельного кодексу України рішення про передачу земельної ділянки, що входить до складу державної (комунальної) власності в користування, є виключним правом органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Одеська міська рада, як власник спірної земельної ділянки, відповідно до ст. 319 ЦК України володіє, користується і розпоряджається належним їй майном. Пунктом 1 ст. 321 зазначеного кодексу передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності з п.п. 5, 6 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виняткової компетенції органів місцевого самоврядування відносяться правомочності по володінню, користуванню і розпорядженню об'єктами комунальної власності. Використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів (акту на право власності на землю, акту на право постійного користування або договору оренди землі) кваліфікується законом як самовільне користування землею. А саме, у ст. 1 ЗУ «Про державний контроль за використанням та охороною земель» відповідно до якої самовільне зайняття земельних ділянок - це будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж у натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї та до його державної реєстрації. Частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у загальному розмірі 2\~067 гривень. Розглянувши справу повно та всебічно суд дійшов до висновку, що вимоги Одеської міської ради заявлені відповідно до чинного законодавства, є законним та обґрунтованими, а від так підлягаючими задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved