Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

27.09.2021 [PERSON] звернувся до суду з позовом до Структурної одиниці «Жмеринські електромережі» АТ «Вінницяобленерго» про порушення прав споживача електричної енергії та відшкодування шкоди. Обґрунтував. Між сторонами укладеного договір від 01.01.2019 про надання послуг з розподілу електроенергії. Відповідач в порушення п. 6.2., 6.10 договору, п. 5.5.1.19, 5.5.1.16 правил роздрібного ринку електроенергії припинив йому доступ до лічильника, після чого незаконно відключив його від постачання електроенергії в порушення п. 7.1 Правил роздрібного ринку електроенергії та п. 11.5.13 Кодексу системи розподілу, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.18. Просив: 1. Визнати порушення відповідачем вказаних у вступній частині позову статей договору та кодексу. 2. Визнати порушення вимог ст. 7.11 ПРРЕЕ та ст. 11.5.13 кодексу при відключенні його від постачання. 3. Визнати відсутність права відповідача, згідно ч. 7 укладеного договору від 01.01.19 зміну місця встановлення електролічильника та порушення прав споживача, встановленого п. 5.5.1.19, 5.5.1.16 ПРРЕЕ на доступ до лічильника та отримання від відповідача повідомлення про зміну місця лічильника. 4. Стягнути з відповідача на підставі ч. 8.2 договору шкоду в розмірі 5000 грн. на його користь. Докази надані позивачем: примірник договору, заява від 27.09.21, повідомлення, відповідь, ухвали суду. 04.10.2021 [PERSON] звернувся до суду з другим позовом до Структурної одиниці «Жмеринські електромережі» АТ «Вінницяобленерго» про порушення прав споживача електричної енергії, розірвання договору та відшкодування шкоди. Обґрунтував. В порушення закону, договору, правил, відповідач припинив йому доступ до лічильника та отримання електроенергії згідно з умовами договору. Просив: 1. Визнати порушення відповідачем вимог п. 2, п. 6 постанови НКРЕКП №312 від 14.03.18. 2. Визнати порушення ч. 1, ч. 3 договору від 01.01.2019. 3. Визнати порушення відповідачем ч. 5.5. правил роздрібного ринку електроенергії. 4. На підставі ч. 4 ст. 10 закону «Про захист прав споживачів» ч. 11.1. договору вважати розірваним договір від 01.01.2019 між сторонами. 5. Стягнути з відповідача 20000 грн. шкоди на його користь. 6. Зобов`язати відповідача виконати умови договору від 2001 року, умови Постанови НКРЕКП №312 та встановити лічильник згідно умов договору від 2001. Докази надані позивачем: постанова, договір від 2001, примірник договору, судовий наказ, припис, акт, схема. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позові. Стислий виклад заперечень відповідача. Оскільки на даний час рішення Жмеринського міськрайонного суду по справі №130/2553/19 за позовом [PERSON] до АТ «Вінницяобленерго» в особі СО «Жмеринські ЕМ» та ТОВ «Енера Вінниця» вступило в законну силу, а також оскільки в дані справі судом розглядається спір між тими самими сторонами з тих самих підстав, провадження по даній справі має бути закрите на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України. Також аналогічні позовні вимоги розглядались по справах №130/2166/21, №130/2167/21, №130/708/ 21 між тими самими сторонами. Крім того, у відповідності до п. 11.5.12 Кодексу систем розподілу СО «Жмеринські ЕМ» не розглядає заперечення щодо припинення електропостачання. Процесуальні дії, заяви та клопотання. 01.10.2021 ухвалою судді відкрито провадження за першим позовом. 05.10.2021 ухвалою судді відкрито провадження за другим позовом, які об`єднано в одне провадження 05.11.2021 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому також заявив про розгляд справи у відсутність представника відповідача. Суд у відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянув справу за відсутності представника відповідача. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні були дослідженні: типовий договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії АТ «Вінницяобленерго» (а.с.2-4, 19-21); копія заяви [PERSON] адресовану директору Жмеринських ЕМ (а.с.5); повідомлення про припинення постачання електричної енергії до домогосподарства [PERSON] у зв`язку із наявним боргом станом на 30.08.2021 в розмірі 48982,32 грн. (а.с.6); відповідь керівника СО Жмеринські ЕМ на звернення [PERSON] з посиланням на рішення суду №130/2553/19(а.с.7); копія ухвали суду від 09.08.2021 та від 02.09.2021 про відкриття провадження у справі за позовом [PERSON] до АТ «Вінницяобленерго» про захист прав споживачів, стягнення шкоди (а.с.8, 9); поопорна схема (а.с.14); договір на користування електричною енергією від 20.03.2021 між сторонами (а.с.15); припис (а.с.16); акт технічної перевірки вимірювального комплексу 0,4 (0,22) кВ (а.с.17); копія судового наказу від 24.06.2021 про стягнення з [PERSON] заборгованості за електроенергію в розмірі 17048,88 грн. (а.с.18). Як встановлено судом 30.08.2021 на адресу СР «Жмеринські електричні мережі» АТ «Вінницяобленерго» надійшло звернення від електропостачальника ТОВ «Енера Вінниця» з вимогою припинити постачання електроенергії побутовому споживачу [PERSON] в зв`язку заборгованістю за електропостачання в сумі 48982,32 грн. 03.09.2021 на адресу [PERSON] ТОВ «Енера Вінниця» направило попередження про припинення електропостачання. 07.09.2021 СО «Жмеринські ЕМ» надіслали на адресу [PERSON] повідомлення про припинення електропостачання з 21.09.2021 за заборгованість перед електропостачальником у відповідності до вимог а. 11.5.12 Кодексу системи розподілу(а.с.34, 35, 36). Крім того, 14.12.2020 Жмериський міськрайонний суд Вінницької області ухвалив рішення по цивільній справі №130/2553/19 за позовом [PERSON] до АТ «Вінницяобленерго» - Шаргородській електромережі структурна одиниця «Жмеринська дільниця», ТОВ «Енера Вінниця» про порушення відповідачами Закону України «Про захист прав споживачів», яким у задоволенні позову було відмовлено. Згідно даних Єдиного реєстру судових рішень рішення суду набуло законної сили 09.03.2021. Як встановлено судовим рішенням у справі №130/2553/19, 20.03.2001 між [PERSON] , АТ «Віннцяобленерго» та ТОВ «Енера Вінниця» виникли договірні зобов`язання, які регулюються цивільним законодавством України, Законом України «Про ринок електричної енергії» №2019-VІІІ від 13.04.2017, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018. АТ «Вінницяобленерго» з 01.01.2019 надавало [PERSON] послуги з розподілу електричної енергії, а ТОВ «Енера Вінниця» з 01.01.2019 постачало [PERSON] електричну енергію, на умовах та у спосіб визначений чинним законодавством України. При цьому [PERSON] надсилалися пропозиції від АТ «Вінницяобленерго» щодо укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії. Разом з тим, [PERSON] користувався до моменту звернення з цим позовом до суду та продовжує користуватися до даного часу послугами АТ «Вінницьобленерго» та ТОВ «Енера Вінниця» з розподілу та постачання електричної енергії. Попри те, що [PERSON] до даного часу не уклав договорів про надання послуг з розподілу та про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, фактично він, як споживач, приєднався до умов договору постачання універсальних послуг шляхом вчинення дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема фактично споживаючи електричну енергію та частково сплативши 04.03.2019, 01.04.2019. 03.06.2019, 04.07.2019, 14.08.2019, 18.10.2019, 15.11.2019 рахунки за надані йому відповідні послуги. Станом на 01.04.2020 у [PERSON] перед ТОВ «Енера Вінниця» рахується заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 29648,64 грн. Доказів припинення 09.10.2019 [PERSON] електропостачання та відсутності у нього електрообладнання, згідно акта від 01.12.2010, в судовому засіданні не встановлено, у зв`язку з чим його посилання на порушення його прав, охоронюваних Законом України «Про захист прав споживачів» не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи. Тому, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог в частині визнання протиправною та незаконною бездіяльності відповідачів при невиконанні ними Закону України «Про захист прав споживачів», Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018; про визнання відсутності укладеного нового договору між сторонами, відсутності споживання електроенергії споживачем, відсутності сплати рахунків за спожиту електроенергію; про визнання, що згідно ч.6 постанови НКРЕКП відношення між сторонами регулюються як до підписання нового договору та і після підписання нового договору - старим договором на користування електроенергії від 20.03.2001 за №20360553; про визнання протиправною бездіяльності відповідачів щодо перерахування споживачу заборгованості електроенергії з жовтня 2019 року; про стягнення з відповідачів суми недовідпущеної електроенергії споживачу згідно квитанцій відповідачів про заборгованість з жовтня 2019 року; про зобов`язання відповідачів встановити електрообладнання споживачу згідно акта від 01.12.2010 року. Мотив суду. Норми права застосовані судом. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно частини 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як визначено у частині 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правовідносини які виникли між сторонами регулюються нижче вказаними нормативно правовими актами. Відповідно до частин 4, 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язки енергопостачальників або інших суб`єктів, визначених законом щодо постачання та розподілу електричної енергії, встановлюються законом, що регулює відносини у сфері постачання та розподілу електричної енергії. Послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Відповідно до положень Закону України «Про ринок електричної енергії» №2019-VІІІ від 13.04.2017 учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів: про надання послуг з розподілу, про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, тощо (ч.1 ст.4 цього Закону). Оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором (ч.4 ст.46 цього Закону). Постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником (ч.1, 2 ст.56 цього Закону). Побутові споживачі та малі непобутові споживачі мають право на отримання універсальних послуг відповідно до цього Закону. Споживач з-поміж іншого зобов`язаний: сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії (ч.2, 3 ст.58 цього Закону). Відключення споживачів здійснюється виключно у порядку, визначеному цим Законом та правилами роздрібного ринку. Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті (ч.4 ст.63 цього Закону). Фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії (абз. 4, 5 ч.13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону). Відповідно до положення частини 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, оскільки є рішення суду у цивільній справі №130/2523/19, що набрало законної сили, обставини встановлені цим рішенням не доказуються при розгляді цієї справи, у якій бере участь та сама особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішеннями встановлено, що між сторонами укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, а також наявність у споживача [PERSON] заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію, в зв`язку з чим йому було припинено постачання електроенергії, що не оспорюється сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим Відповідно до п. 11.5.12 Кодексу систем розподілу, затвердженого НКРЕКП 14.03.2018, Електропостачальник має право звернутися до ОСР щодо припинення електроживлення Користувача (споживача електричної енергії), з яким електропостачальником укладено договір про постачання електричної енергії. У зверненні електропостачальник повинен, зокрема, зазначити дані, що ідентифікують відповідного споживача електричної енергії (EIC-код), та причину (підставу) припинення електроживлення такого споживача електричної енергії. ОСР не має права вимагати від електропостачальника обґрунтування причини (підстави) припинення електроживлення, якщо вона відповідає випадкам, визначеним Правилами роздрібного ринку електричної енергії. У випадках, не передбачених Правилами роздрібного ринку електричної енергії, ОСР має право відхилити звернення електропостачальника, про що повідомляє електропостачальника протягом 2 робочих днів з дати отримання звернення. Попередження про припинення електроживлення надсилається ОСР одночасно електропостачальнику та відповідному споживачу електричної енергії за 5 робочих днів до запланованої дати обмеження/припинення розподілу електричної енергії. ОСР не розглядає заперечення щодо припинення електроживлення або звернення щодо неправомірності дій електропостачальника від споживачів електричної енергії. ОСР повинен припинити електроживлення споживача електричної енергії протягом 10 робочих днів з дати отримання звернення від електропостачальника. Таким чином СО «Жмеринські ЕМ» діяло у відповідності до п. 11.5.12 Кодексу систем розподілу, з чого суд робить висновок, що домоволодіння [PERSON] було відключено від електропостачання законно, і підстав для його відновлення наразі немає . Також, відповідно до п. 7.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018, припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється: оператором системи за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення у разі заборгованості за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії відповідно до умов договору з оператором системи. Згідно з абзацом 4 п. 7.11. цих Правил, на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання. Відповідно до п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 цього Кодексу повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК), обов`язок доказування покладається на сторін (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК). Як встановлено судом із досліджених доказів, об`єкт споживача [PERSON] був відключений від електроживлення, в зв`язку з порушення споживачем строків оплати за спожиту електричну енергію за цим договором, цілком законно. На даний час [PERSON] заборгованість за спожиту електричну енергію не погасив. А також у в діях відповідача відсутнє порушення абзацу 4 п. 7.11. ПРРЕЕ, оскільки факт наявності заборгованості за електроенергію у позивача встановлений судом, ним не заперечується, а тому, у розумінні ч. ч. 1, 4 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. На час відключення об`єкта споживача [PERSON] від електроживлення, спору щодо заборгованості не було. З огляду на вищевикладене, у задовленні позову [PERSON] слід відмовити згляду на його безпідставність. При цьому суд звертає увагу позивача на таке, право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права, як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata - остаточні рішення національних судів не мають ставитися під сумнів. Одночасно суд не знаходить підстав для задоволення клопотання відповідача про закриття цієї справи на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки у цій справі хоч той самий предмет, однак з інших підстав. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судові витрати слід компенсувати за рахунок держави, оскільки [PERSON] звільнений при подачі позову від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed