Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

28.09.2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (далі по справі позивач) звернувся до суду з позовом, у якому просить суд стягнути з [PERSON] (далі по справі відповідач) заборгованість по договору б/н від 12.03.2007 року на загальну суму 6\~924,17 (шість тисяч девятсот двадцять чотири) гривні 17 копійок. та судові витрати. Мотивуючи його тим, що 12.03.2007 року між ними та відповідачем був укладений договір б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1600,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Згідно статей\~526,\~527,\~530 Цивільного кодексу України\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 09.08.2015 року має заборгованість 6924,17 грн., яка складається з наступного: 1186,08 грн. - заборгованість за кредитом; 2924,40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2007,78 грн. заборгованість за пеню та комісії; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 305,91 грн. - штраф (процентна складова). У судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, вказавши, що її роботодавець звернувся до суду з позовом тоді, коли вважав за потрібне. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини не явки суду не повідомила. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, вказавши, що позовні вимоги до своєї довірительки не визнає та просить суд відмовити в задоволенні вимог з підстав, зазначених у запереченнях та наполягав на застосуванні щодо спірних правовідносин строк позовної давності. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. 12.03.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (правонаступник Закритого Акціонерного Товариства [PERSON] «ПРИВАТБАНК») та відповідачем [PERSON] було укладено договір б/н за умовами якого позивач відкрив відповідачу по справі, картковий рахунок в національній валюті та встановив кредитний ліміт у розмірі 1600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальником підписана заява про ознайомлення та згодою з Умовами та правилами надання банківських послуг. Відповідно дост.ст. 526, 527, 530, 629 ЦК України\~ зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 1054, ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п. 2.1.1.12.10 «Умовами та правилами надання банківських послуг» наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до наданого позивачем до суду розрахунку заборгованості за договором № б/н від 12.03.2007 року, укладеного між позивачем та відповідачем, судом встановлено, що з 31.07.2012 року відповідачем умови договору не виконувалися. Відповідно до ст. 251 ЦК України строком є певний період часу, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок (ст. 253 ЦК України) При цьому початок перебігу позовної давності повязується не тільки зі строком дії (припинення дії) договору, а і з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до\~статей 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналогічну за змістом правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України № 6-103цс14, № 6-127цс14, № 6-14цс14, № 6-20цс14, № 6-240цс14, яка відповідно до положень частини першої\~статті 360-7 ЦПК України, є обовязкової для всіх судів України. Останній платіж відповідачем було здійснено 31.07.2012 року, а ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з вказаним позовом 28.09.2015 року. Отже, з моменту останнього платежу (31.07.2012 року) до дати звернення до суду минуло більше трьох років. Крім того, повертаючись до умов та правил надання банківських послуг, а саме п. 9.12 договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору він автоматично лонгується на такий же термін, тобто 12 місяців. Однак подальша пролонгація дії зазначеного договору вказаними Умовами не передбачена. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач не надав суду жодного доказу, який би свідчив про поважність пропуску строку позовної давності, встановленого цивільним законодавством України. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у справі. Зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, враховуючи вищевикладене та беручи до уваги що позивачем пропущено трирічний строк позовної давності для звернення до суду, та наявність клопотання про відмову у задоволенні позову через пропущення строків позовної давності, приходить суд до висновку, що позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed