Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

27 жовтня 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із вказаним вище позовом та зазначила, що з [PERSON] (далі відповідач), вона уклала шлюб 18.06.2005 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції. Від цього шлюбу у них народилася дитина син [PERSON], [INFO], який знаходиться на повному утриманні позивача. Рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області по справі № 2-324/08 позовні вимоги позивача задоволено, стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 300 грн. у твердій грошовій одиниці до досягнення ним повноліття, починаючи з 14.07.2008 року. 06 лютого 2009 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, дитина після розірвання шлюбу залишилася проживати з позивачем. Позивач вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних з відповідача аліментів, з врахуванням встановленого законодавством України розміру прожиткового мінімум дитини віком від 6 до 18 років, є недостатньою для матеріального утримання дитини. Відповідач знаходячись в здоровому стані, не маючи на утриманні інших осіб, безпідставно відмовляється приймати належну участь в утриманні дитини, хоча працездатний та має можливості для отримання постійного заробітку. Без належної матеріальної підтримки та допомоги відповідача утримувати дитину позивачу самостійно дуже складно, оскільки вона не може забезпечити прожитковий мінімум для сина. Доходів позивача після покриття житлово-комунальних витрат, витрат на одяг, іграшки, харчування не достатньо для того, щоб син міг повноцінно розвиватися та навчатися. Домовитися з відповідачем про способи виконання ним батьківського обовязку щодо утримання неповнолітньої дитини, позивачу не вдається, тому вона бажає змінити розмір стягуваних аліментів. З огляду на вказане, позивач просить суд змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу (заробітку), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви й до моменту досягнення дитиною повноліття. Судові витрати просить покласти на відповідача. Позивач та відповідач у судове засідання не зявились, позивач подала суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить розглядати справу без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився. Зважаючи на зазначене, відповідно до ухвали суду від 11 квітня 2017 року справа розглядалась за відсутності відповідача у порядку заочного провадження. Зясувавши обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов належить задовольнити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Як вбачається із копії заочного рішення Гребінківського районного суду Полтавської області від 11 серпня 2008 року /а.с. 9-10/ позивач та відповідач по даній справі мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження, серії І-КЕ № 040787, актовий запис № 99 /а.с. 6/, на час розгляду справи дитина проживала разом з матірю та знаходилась на утриманні держави, так як позивач знаходилася в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та частково на утриманні батьків позивача; позивач по даній справі матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав. Суд врахувавши відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення та вирішив стягувати з позивача по даній справі на користь відповідача по даній справі аліменти на утримання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. А тому відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, яка встановлює, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, зазначені обставини не підлягають доказуванню. Відповідно до положень ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивач мотивуючи свої вимоги про збільшення розміру аліментів посилається на те, що враховуючи встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, суми стягуваних з відповідача аліментів недостатньо для матеріального утримання дитини. Крім того відповідач знаходиться в здоровому стані, на утриманні інших осіб не має, є працездатним, проте безпідставно відмовляється приймати належну участь в утриманні дитини. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує також стан здоров'я та матеріальне становище дитини. З огляду на те, що розмір аліментів, які виплачує відповідач, а саме 300 гривень щомісячно, є очевидно недостатній для утримання дитини зважаючи на встановлений Законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, розмір аліментів необхідно збільшити і визначити у розмірі 1/4 частини щомісячного доходу відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивачка звернулася до суду з вимогами 27 жовтня 2016 року, а тому з цього часу належить присудити стягнення аліментів у змінену розмірі. Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача згідно пп. 1.1. частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року із наступними змінами та доповненнями в дохід держави слід стягнути 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що згідно статті 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801-VIII становить 640 грн. 00 коп. З огляду на вищевикладене, на підставі ст.ст. 182, 192 СК України,

Outcome: approved