overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

27 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 16 травня 2012 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 251, від спільного проживання дітей не мають, також зазначив, що шлюбно-сімейні відносини припинили з січня 2015 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.4). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала (а.с.17). Суд, зясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 16 травня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 251, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб 1-НО № 285923 (а.с.8). Сторони від спільного проживання дітей не мають. З січня 2015 року сторони спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-03 00:00:00

27 жовтня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 08 вересня 2000 року у виконкомі Кіндратівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис № 2, від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], також зазначила, що шлюбно-сімейні відносини припинили з липня 2017 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечували (а.с.20). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З'ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 08 вересня 2000 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Кіндратівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис № 2, що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження [NUMBER] (а.с.4). Сторони від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідно свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Кіндратівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.5), та свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.6). В даний час сторони спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили з липня 2017 через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей. В порядку ст.141 ЦПК України в зв'язку із задоволенням позовних вимог [PERSON], яку було звільнено від сплати судового збору, з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі, встановленому на дату подання позову до суду, 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

27 жовтня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 15 березня 2017 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання не зявилася, у позовній заяві просила справу розглянути без її участі та зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 березня 2017 року, актовий запис № 342 (а/с 3). Від шлюбу дітей не мають. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

27 жовтня 2017 року позивач звернулася з позовом до суду в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який був зареєстрований 17.11.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції у Київській області. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що з 17.11.2012 року вона перебуває з відповідачем у офіційному шлюбі, проте спільне життя з відповідачем не склалося. Виявилося, що вони мають різні погляди на життя та ведення господарства, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між позивачем та відповідачем шлюбних відносин. Позивач вважає, що збереження їх шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. Від шлюбу дітей не мають. В судове засідання позивач не з'явилася, на адресу суду направила заяву в якій зазначила, що позов підтримує повністю та просить розглядати справу без її участі. Відповідач, в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи сторони зареєстрували шлюб 17.11.2012 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції у Київській області [NUMBER] (актовий запис № 93). З пояснень позивача вбачається, що спільне життя з відповідачем не склалося, постійно виникають сварки. На даний час шлюбні відносини фактично припинені, від даного шлюбу дітей не мають. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони втратили довіру та повагу один до одного, мають різні погляди на життя, сім`ю, ведення господарства, неодноразові спроби зберегти сім'ю не дали свого результату, а тому зберегти сім'ю не надається можливим. Таким чином, у відповідності до положень ст. 111 та ч. 2 ст. 112 СК України, суд вважає, що підстав для надання сторонам строку на примирення не має, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного. Крім того, стаття 113 СК України встановлює, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просить відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Всі судові витрати позивач просить покласти на неї. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

27 жовтня 2017 року позивач звернулася з позовом до суду, в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], щомісячно у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня предявлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог вказує на те, вона з відповідачем мають спільну доньку [PERSON] На момент предявлення цього позову між ними не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання спільної дитини. Оскільки, позивач не має достатньої можливості самій утримувати доньку, вона вимушена звертатися з даним позовом до суду. В судове засідання позивачка не з`явилася. Надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій зазначив, що позов визнає повністю та просить слухати справу без його участі. Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-ОК № 236508, [PERSON] та [PERSON] мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. Згідно довідки КП ІСР «ВУЖКГ» від 23.10.2017 року № 913, сімя [PERSON] складається з двох чоловік: неї та її доньки [PERSON] Дитина знаходиться на повному її утримання, про що свідчить довідка Іванківської селищної ради Київської області від 23.10.2017 року № 3221. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані \~утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Згідно з ч.1 ст.183 СК України,частка заробітку батька (матері), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, з врахуванням встановлених обставин, враховуючи, що відповідач не заперечує проти позову, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнень за один місяць. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

27 жовтня 2017 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2003р., мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя, фактичні шлюбні відносини припинено, тому позивачка просить розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, пояснила, що вже місяць не проживає разом з відповідачем, примирення є неможливим. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, просив у задоволенні позову відмовити, оскільки не бажає розривати шлюб з позивачкою. Заслухавши сторони, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про одруження, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружились 01 листопада 2003р., актовий запис №105 (а.с. 4). Сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Суд також вважає, що застосування заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст. 111 СК України, в даній ситуації буде недоцільним, оскільки сторони тривалий час не спілкуються, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

27 жовтня 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 18224 грн. 12 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 10 листопада 2010 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобовязання по договору належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 31 серпня 2017 року утворилася заборгованість в сумі 18224 грн. 12 коп., з якої 408 грн. 96 коп. заборгованість за кредитом, 13071 грн. 15 коп. заборгованість по процентам, 3400 грн. заборгованість за пенею, 500 грн. штраф (фіксована частина), 844 грн. 01 коп. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а/с 4-5). Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором підлягає задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

27 жовтня 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 18352 грн. 29 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався через оголошення у пресі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 05 липня 2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобовязання по договору належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 30 вересня 2017 року утворилася заборгованість в сумі 18352 грн. 29 коп., з якої 135 грн. 90 коп. заборгованість за кредитом, 13266 грн. 29 коп. заборгованість по процентам, 3599 грн. 99 коп. заборгованість за пенею, 500 грн. штраф (фіксована частина), 850 грн. 11 коп. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а/с 4). Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором підлягає задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

27 жовтня 2020 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 14 січня 2006 року у Литовезькій сільській раді Іваничівського району Волинської області, актовий запис №1. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14 січня 2006 року уклав шлюб з відповідачем [PERSON] . У шлюбі народилися дочки: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають із ним та перебувають на його повному утриманні. Подружнє життя з відповідачем не склалося, відповідач зловживає спиртними напоями, не цікавиться життям дочок і не приймає участі у їх вихованні. Його намагання зберегти сім`ю не дали бажаного результату, відповідач повністю самоухилилася від виховання дітей і переїхала проживати в с. Литовеж Іваничівського району. Зазначає, що на даний час відносини між ними повністю припинені і оскільки подальше перебування в шлюбі суперечить його інтересам, тому просить суд розірвати шлюб в судовому порядку. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, 23 листопада 2020 року подав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності та просив задоволити позов (а.с.24). У підготовче засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, 23 листопада 2020 року подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала, не заперечила щодо розірвання шлюбу. Просила залишити їй прізвище набуте у шлюбі (а.с.23). Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та наявність законних підстав, шлюб між позивачем та відповідачем суд розриває. Також, враховуючи вимоги ст.141, ст.142 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 50% сплаченого ним судового збору, що становить 420,40 грн. та підтверджується документально (а.с.2-3), а решту 50%, суд повертає позивачу з Державного бюджету України.

Outcome: approved