Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

28 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що він з 2004 року зареєстрований та мешкає за адресою в [ADDRESS], разом з [PERSON] та [PERSON]. Вказана квартира належала [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності в рівних долях. 24 січня 2008 року баба позивача [PERSON] померла. 09 квітня 2015 року померла [PERSON]. Після їх смерті залишилось спадкове майно квартира за адресою в [ADDRESS]. Позивач, його матір та сестра не звертались із заявою про прийняття спадщини. В листопаді 2015 року позивач звернувся до нотаріуса щодо переоформлення зазначеної квартири як спадщини, однак було відмовлено в звязку з тим, що з 2008 року, після смерті баби позивача, не звертались за оформленням спадщини відповідно до закону. Позивач просить у позовній заяві визнати право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] Позивач, відповідачі в судове засідання не зявились, позивач надав заяву про слухання справи в його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, відповідачі надали листа з проханням розглянути справу в їх відсутність, не заперечують проти задоволення позовних вимог, проти позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає можливим розглянути справу в відсутність позивача, відповідачів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позиція суду підтверджується наступним. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом України Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено: Згідно до ст. 114 ЦПК України, виключної підсудністю є позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. У судовому засіданні встановлено: 24 січня 2008 року померла баба позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26 січня 2008 року (серія 1-НО № 273433, яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропілля Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області). (арк.справи 6). 14 квітня 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14 квітня 2015 року (серія 1-НО № 903446, яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропілля Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області). (арк.справи 7). Після смерті [PERSON], [PERSON] залишилось спадкове майно квартира, розташована за адресою в [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності від 17 листопада 1993 року, яке видано Бюро по приватизації житла при Добропільському управлінні житлово-комунального господарства в/о «Добропіллявугілля». Відповідно до паспорту позивача [PERSON], його місце реєстрації за адресою в [ADDRESS] з 04 червня 2004 року по теперішній час. (арк.справи 3-4). Згідно ст.321 ЦК України і ст. 41 Конституції України право власності є нерушимим. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійснення. Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1216 ЦК України, обумовлюється, що спадкування є перехід прав і обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 328 ч. 2 ЦК України, право власності вважається таким, що набуте правомірно, якщо інше не випливає прямо із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Враховуючи, що позивач не моє можливості реалізувати своє право через нотаріальну контору, вказаний факт в судовому засіданні не спростований та зважаючи на той факт, що визнання позовних вимог Відповідачами, що підтверджується їх письмовими поясненнями (арк.справи 19,17) не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з огляду на обґрунтованість позову суд приходить висновку про задоволення позову в повному обсязі. У зв'язку з викладеними обставинами, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, знайшли своє обґрунтування та підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved