overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

27.04.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 30.04.2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач вихованням та матеріальним утримуванням дітей не займається. Діти проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Тому позивачка просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку, на утримання дітей. Позивач надала заяву, де просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач надав заяву, де просив справу розглянути за його відсутності, проти позову не заперечував. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, сторони з 30.04.2010 року перебувають в шлюбі (а.с.5). Від шлюбу вони мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.6,7). Діти проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку відмовляється матеріально утримувати дітей. Згідно\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, а, згідно ч. 1\~ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. ч. 1, 3, 4\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що діти сторін по справі проживають з позивачем, відповідач у добровільному порядку відмовляється матеріально утримувати дітей. Відповідно ч. 1\~ст. 80 СК України\~аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Позивач має право на одержання від відповідача коштів на утримання дітей, а відповідач зобов'язаний надавати таку допомогу. Відповідач не надав суду жодних належних і достовірних доказів про відсутність у нього можливості надавати позивачу таку матеріальну допомоги на утримання дітей. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач інших осіб на своєму утриманні не має, є здоровою, працездатною особою, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.88 ЦПК України\~з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

27.04.2016 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експрес-Банк» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. 20.05.2016р. позивач звернувся з заявою про стягнення витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

27.04.2016 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

27.04.2016 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

27.04.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], в якій вказав, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, який було зареєстровано 17 вересня 2005 року виконавчим комітетом Малоорлівської сільської ради Шахтарського району Донецької області, актовий запис № 6. Позивач вказав, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Як зазначено у позовній заяві, шлюбно - сімейні відносини між сторонами припинені з червня 2014 року через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, невідповідність характерів, поглядів, суджень, що породжувало невдоволення одне одним та призвело до повного розриву відносин. Позивач вказує, що дитина залишилася проживати з ним, спору щодо проживання дитини немає. Позивач просив суд ухвалити рішення, яким розвівати шлюб між ним і відповідачкою. Стягнення судових витрат просив вирішити на розсуд суду. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, вказав, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, проти прийняття заочного рішення по справі не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася. Вона у встановленому законом порядку була повідомлена про дату, час і місце судового засідання. Але про причини своєї неявки суд не повідомила. Від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги те, що, сторони вже припинили сімейно-шлюбні відносини, подальше сумісне життя та збереження сімї між сторонами неможливе, суд дійшов висновку про те, що шлюб між подружжям має бути розірвано. Згідно зі ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що за обставин, які склалися, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, оскільки це буде суперечить інтересам позивачки. Враховуючи, що позивачем під час подання до суду позовної заяви були сплачені витрати по сплаті судового збору у сумі 551 грн. 20 коп., а також приймаючи до увагу ту обставину, що на утриманні позивача знаходиться малолітня дитина, ці витрати в порядку ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

27.04.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про\~\~розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він 23.12.1983 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народився син Антон, [INFO], який уже досяг повноліття. Відповідачка не бажає розірвати шлюб через органи РАГСу. Спільне життя у них не склалось, через різні погляди на життя, втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного, у родині часто виникають конфлікти, сварки, тривалий час вони проживають окремо, спільного побуту не ведуть. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони повторно не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені, заперечень проти вимог позивача, відповідач не надав ( а.с. 13, 14, 15, 16, 17, 18). Позивач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає (а.с. 12 -\~\~заява). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2\~ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено,\~\~що\~\~сторони\~\~зареєстрували\~\~шлюб\~23 грудня 1983 року, про що Відділом запису актів громадянського стану Ленінського району м. Кемерово, зроблено актовий запис № 1227 ( а.с. 19 - копія свідоцтва про укладання шлюбу). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного побуту, тому шлюб суперечить їх інтересам, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст.\~105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач не надала заяву про зміну прізвища, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

27.04.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12.04.2008 року, про що Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено актовий запис № 138. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на життя, втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного, у родині часто виникають конфлікти, сварки, спільного побуту не ведуть. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягає, та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON], відповідач [PERSON] проти позову не заперечує ( а.с. 18,19 - заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.04.2008 року, про що Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено актовий запис № 138 ( а.с. 7 - копія свідоцтва про шлюбу). В період спільного проживання у шлюбі у них народився син: [PERSON], [INFO] ( а.с. 8 - копія свідоцтва про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересам дитини, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити їй прізвище [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

27.04.2016 року позивач звернувся з позовом до суду та просить розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 25.11.2011 року виконавчим комітетом Раківщинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, актовий запис №6. Зазначив, що перебуває у шлюбі з [PERSON], від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], сімейне життя з відповідачкою не склалося, так як вони люди різних характерів та надалі спільно проживати не можуть, на даний час проживають окремо. Сімейні стосунки не підтримують більше року. Твердо вирішив розірвати шлюб, так як втратив до відповідачки всі почуття. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу взагалі неможливі і розірвання шлюбу приємливе для них обох. Сторони надали зави про розгляд справи у їх відсутність, позивач вимоги підтримує в повному обсязі, а відповідач їх визнає. Суд проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 25.11.2011 року серії І-ТП №082302 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 551,20 грн., який він з відповідачки стягувати не бажає, про що свідчить заява.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

27.04.2016 року позивач звернулася з позовом до суду та просить розірвати шлюб між нею і відповідачем [PERSON], зареєстрований 05 серпня 1995 року виконавчим комітетом Руднянської сільської ради Овруцького району Житомирської області, актовий запис №6. Зазначала, що перебуває у шлюбі з [PERSON]., від шлюбу мають двох дітей, одна дитина є неповнолітню - [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки в подальшому неможливі з причини різниці в характерах. Збереження сім»ї неможливо і суперечить їхнім інтересам. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач вимоги підтримує в повному обсязі, а відповідач з розірванням шлюбу згоден. Суд проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 14.12.2007 року серії І-ТП №037543 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП №079214. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Сторони від сплати судового збору звільнені на підставі п.10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

27.04.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. Через складні відносини вони припинили спільне життя. Від шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає з нею і знаходиться на її утриманні. На утримання доньки відповідач матеріальної допомоги не оказує, і не бажає добровільно це робити, хоча має таку можливість. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки його заробітку і до повноліття дитини, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму щомісяця для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутніть, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Проти заочного рішення суду не заперечувала. Відповідач [PERSON] до суду не зявився за невідомої суду причини, хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений за місцем реєстрації, судовою повісткою. При таких обставинах суд визнає неявку відповідача неповажною, вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідача, ухвалити заочне рішення. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно копії свідоцтвапро народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. (а.с.5). Як вбачається з довідки КП «СЕЗ» від 20.04.2016 року, неповнолітня [PERSON], 05.11.2010 року зареєстрована за адресою: [INFO] разом з матірю [PERSON], [INFO]. (а.с.7). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України,\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісяця підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

27.04.2016 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 10.10.2009 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. На даний час позивач з відповідачем проживають разом, однак відповідач матеріальної допомоги не надає. Також зазначила, що вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, інших прибутків не має, матеріально не забезпечена, потребує допомоги, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь, на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку щомісяця з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Та стягнути з відповідача кошти на своє утримання у розмірі 1378 грн. щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною 3-річного віку, тобто до [INFO] року. Сторони в судове засідання не з'явились, надали суду заяви, в яких просили суд розглядати справу за їх відсутності, позов просили задовольнити в повному обсязі. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

27.04.2017 ПАТ «Миколаївобленерго» звернулося до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовомдо [PERSON] провідшкодування збитків у розмірі 12917,16 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився надав до суду письмову заяву, просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав а повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день слухання справи були повідомлені, причини неявки суду не повідомили. З відома представника позивача, суд вважає можливим ухвали заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив: 30.01.2017 р., при здійсненні контролерами ПАТ «Миколаївобленерго» технічної перевірки дотримання вимог діючих ПКЕЕн за адресою [ADDRESS] було встановлене порушення Правил користовування електричної енергії відповідачем по справі, який проживає за вказаною адресою є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач, та за вказаною адресою відкрито особовий рахунок [NUMBER]. Згідно акту контролера «Миколаїобленерго», порушення Правил користування електричної енергії виразилося в самовільному підключенні електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника, яка не є власністю енергопостачальника відкритою електропроводкою поза приладом обліку з порушенням схеми обліку, що можливо виявити при контрольному огляді приладу обліку. За вказаним порушенням було складено Акт № S-5776. 01.02.2017 р. даний акт було розглянуто комісією, яка була проведена без присутності споживача. Комісією було прийнято рішення, що в результаті порушення ПККЕЕн відповідачем було нанесено товариству збитки в розмірі 12917,16, що є реально спожитою, але неврахованою приладом обліку споживача та несплаченою електроенергією. Розрахунок боргу проведений з дня складання попереднього акту - 30.07.2016 року по дату складання акту 30.01.2017 року . Під час засідання комісії було складено протокол, в якому зафіксовано рішення комісії по нарахуванню суми за недовраховану електричну енергію на суму 12917,16 грн. Кількість недоврахованої електроенергії була розрахована відповідно до методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕн, затвердженої постановою Національної комісії регулювання енергетики України від 04.05.2006 р. №562 Протокол комісії та додатковий розрахунок на сплату по акту порушення ПКЕЕн направлено споживачу рекомендованим листом. Відповідно до ст.ст.525,626 ЦК України, відповідач не може відмовитися від виконання зобов'язань за договором, тобто несе матеріальну відповідальність в межах заподіяних збитків . Доказів підтверджуючих, що збитки в сумі 12917,16 грн. заподіяні не з вини відповідача суду не надано. Таким чином, вимоги позивача суд вважає обгрунтованим і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Одночасно, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути 1600 грн. витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved