Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

28 серпня 2017 року позивач КПТМ «Криворіжтепломережа» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що підприємство здійснювало постачання теплової енергії споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS], за тарифами на теплову енергію для населення. Відповідач не здійснював оплату за надані послуги, внаслідок чого за період з 01 жовтня 2008 року по 01 травня 2012 року виникла заборгованість в сумі 2796,84 грн. Просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та сплачений судовий збір. Ухвалою суду від 10 жовтня 2017 року було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду на 17 жовтня 2017 року, який не відбувся через неявку учасників справи. 08 листопада 2017 року оголошено перерву в судовому засіданні за клопотанням представника відповідача про надання часу для ознайомлення із матеріалами справи. 06 грудня 2017 року оголошено перерву в судовому засіданні за клопотанням представника позивача про витребування матеріалів цивільної справи наказного провадження. 05 лютого 2018 року оголошено перерву в судовому засіданні за клопотанням представника відповідача про надання часу для ознайомлення з наданими представником позивача додатковими доказами до 03 квітня 2018 року. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити, суду пояснив, що відповідачу були надані послуги з теплопостачання, які він не оплачував, в звязку з чим в 2012 році підприємство звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу, який в подальшому був скасований за заявою відповідача в 2016 році. Через такі обставини, вважав, що строк позовної давності переривався, а тому не був пропущений позивачем. Крім того, зазначив, що борг в сумі 150,03грн. та 243,83 грн., який був утриманий з пенсії відповідача до розрахунку не увійшов і не був врахований при зверненні до суду з позовом, однак не вважав за необхідне зменшувати позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що позивач нарахував заборгованість за період з 01 жовтня 2008 року по 01 травня 2012 року, тобто поза межами позовної давності. Звернувшись 17 липня 2012 року до суду із заявою про видачу судового наказу, який ухвалою Жовтневого районного суду міста [PERSON] від 19 лютого 2016 року було скасовано. Просить застосувати строк позовної давності. Зазначає, що відповідно до розрахунку заборгованості позивач просить стягнути заборгованість, яка виникла з 01 жовтня 2008 року по 01 травня 2012 року, але оскільки оплата житлово-комунальних послуг є періодичними місячними платежами, позовна давність повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, а тому просила відмовити у задоволенні позову. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, а також матеріали справи про видачу та скасування судового наказу № 0413/7912/12, 2-н/0413/2589/12 (2-С/212/8/16), суд вважає встановленими такі обставини. [PERSON] проживає та зареєстрований за адресою: [INFO], останній являється власником зазначеної квартири та є побутовим споживачем послуг, які надає Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що з 01 жовтня 2008 року по 01 травня 2012 року включно відповідачу здійснювалося нарахування за послугу гарячого водопостачання та централізованого опалення відповідно до кількості зареєстрованих осіб (а.с. 34-61). Як вбачається з наданого представником позивача розрахунку заборгованості, в звязку з несвоєчасною та не в повному обсязі оплатою відповідачем послуг з теплопостачання, за період з 01 жовтня 2008 року по 01 травня 2012 року утворилася заборгованість в сумі 2796,84 грн (а.с. 6). З оглянутої у судовому засіданні цивільної справи наказного провадження № 0413/7912/12, 2-н/0413/2589/12 (2-с/212/8/16) встановлено, що 23 липня 2012 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу видано судовий наказ за заявою позивача від 17 липня 2012 року про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 2796,84 грн. 05 лютого 2016 року боржник [PERSON] звернувся до суду із заявою про скасування вищезазначеного судового наказу, та ухвалою суду від 19 лютого 2016 року судовий наказ скасовано. З розрахунку заборгованості, доданого до заяви про видачу судового наказу, вбачається, що заборгованість з оплати гарячого водопостачання та централізованого опалення у відповідача виникла з 01 жовтня 2008 року по 01 травня 2012 року. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобовязані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України, ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення заборгованості по оплаті за послуги теплопостачання обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, з таких підстав. Як вбачається з копії інформації від 16.02.2018 № 51/04/14/18, наданої ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, з [PERSON] було утримано та перераховано на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» за січень 2016 року 150,03 грн., за лютий 2016 року 243,83 грн., і з пояснень представника позивача ці суми не були включені до розрахунку заборгованості (а.с. 96). Таким чином, загальна заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідача [PERSON] за період з 01 жовтня 2008 року по 01 травня 2012 року за вирахуванням утриманих з пенсії відповідача сум в рахунок погашення заборгованості складає 2402 гривні 98 копійок, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Що стосується заяви представника відповідача про застосування строків позовної даності, то суд вважає заяву необґрунтованою і не підлягаючою задоволенню з таких підстав. Норми ст. 256 ЦК України визначають, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до положень ст. 257 та ч. 3 ст. 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки і застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. \~Після переривання перебіг позовної давності починається заново. \~Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як встановлено у судовому засіданні, позовна давність переривалася у звязку зі зверненням позивача із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за надані комунальні послуги. Крім того, позовна давність переривалася вчиненням відповідачем дій, що свідчить про визнання ним боргу, а саме: оплатою послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, у період з 01 жовтня 2008 року по 01 травня 2012 року. Таким чином, суд не вбачає підстав для застосування позовної давності. З огляду на часткове задоволення позовних вимог суд на підставі ст. 141 ЦПК України вважажєза необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1376 грн.

Outcome: partial