Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

26 серпня 2015 року представник позивача [PERSON] акціонерного товариства Дельта Банк звернулася до суду з цивільним позовом в якому просила стягнути з [PERSON] суму боргу за кредитним договором №002-14093-24707 від 24.07.2007 року у сумі 16310,24 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак напередодні направив заяву в якій просив справу слухати за його відсутності в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи але відмовився від отримання листа з повісткою про час та місце розгляду справи, що стверджується конвертом на якому зазначено причину повернення листа, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, суд у відповідності до вимог ст. ст.169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2 ст.197 КПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем ПАТ Дельта Банк та відповідачем [PERSON], 24.07.2007 року було укладено кредитний договір №002-14093-24707, згідно якого банк (позивач) відкрив картковий рахунок №26250900949691 в національні валюті гривні та надав [PERSON] кредит, шляхом відкриття кредитної лінії на загальну суму 30\~000,00 гривень та на день укладання кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії в сумі 500,00 гривень. У відповідності умов вищезгаданого кредитного договору, держатель карти (відповідач) був зобовязаний щомісяця у визначені строки здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітній місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією, або овердрафтом за попередній звітній місяць та всю суму пені яка нарахована за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією або/та овердрафтом \~та процентів за користування кредитною лінією або/та овердрафтом. Однак, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобовязання не виконував в повному обсязі, у звязку з чим \~станом на 31.07.2015 року виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 16310,24 грн., з яких: 1.\~тіло кредиту 4416,79 грн.; 2.\~прострочене тіло кредиту 5306,84 грн.; 3.\~заборгованість за відсотками 6586,61 грн.; 4.\~заборгованість за комісіями 0,00 гривень. Згідно зі статтею 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень. Таким чином, у відповідності до ст.ст.526,549,550,554,1054 ЦК України, суд вважає що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved