Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

28 вересня 2017 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] року померла її бабуся [PERSON]. Зазначає, що прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. Позивач в попереднє судове засідання не з'явилася, її представник подав суду заяву з проханням розглядати справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав. Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, подав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, позов визнає. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), який набрав чинності з 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс, прийнятий 1963 року (далі - ЦК УРСР). Згідно зі статтями 524, 527, 529 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом, з матеріалів справи та наданої в судове засідання нотаріусом спадкової справи № 158, заведеної після смерті [PERSON], встановлені наступні обставини. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] року (аркуш справи 8). За життя вона склала заповіт, яким все майно заповіла сторонам по справі. За життя спадкодавця заповіт не змінено та не скасовано (аркуш спадкової справи 13-14). Позивач прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Відповідач від належної йому частки майна відмовився (аркуш спадкової справи 3). Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] немає. Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, зокрема житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS], через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що державним нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 26). Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Довідкою, виданою виконавчим комітетом Старовижівської селищної ради Волинської області від 31 серпня 2017 року № 1946 (аркуш справи 9) підтверджується право спадкодавця [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS]. Позивачем виготовлено Технічний паспорт на жилий будинок [ADDRESS] (аркуш справи 20-25). Із заяви, поданої відповідачем [PERSON] до суду убачається, що йому було відомо про відкриття спадщини, позовні вимоги визнає в повному обсязі (аркуш справи 33). Дані обставини, в силу вимог статті 174 ЦПК України, крім інших є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до частини 4 статті 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий будинок входить до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця [PERSON] (в силу вимог статей 549 ЦК УРСР), а тому у є всі законні підстави для визнання за нею права власності на це майно в порядку спадкування. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачем [PERSON] права власності в порядку спадкування на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS], що залишилося після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року.

Outcome: approved