Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

28 липня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житлом, посилаючись на те, що він є власником будинку розташованого за адресою: Харківська область, Близнюківський район, смт. Близнюки, вул. Комсомольська, буд. 73. Крім нього в будинку зареєстрований відповідач по справі. [PERSON] з 2013 року в вищенаведеному будинку не проживає, комунальні послуги не сплачує, не несе інших витрат по утриманню будинку, у звязку з чим просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у вищенаведеному домоволодінні. Позивач надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог абзаців 4,5 ч.5 ст. 74 ЦПК України, причин неявки суду не повідомив. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, на підставі п.1 ст.224 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які особи, які беруть участь у справі посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом ВМО №965066 від 09 грудня 2009 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3162, [PERSON] є спадкоємцем частки майна [PERSON], яка померла 20 січня 2009 року, а саме: житлового будинку, що розташованого за адресою: Харківська область, Близнюківський район, смт. Близнюки, вул. Комсомольська, буд. 73. (а.с. 10). Довідкою виконавчого комітету Близнюківської селищної ради Близнюківського району Харківської області від 22.06.2015 року № 1378 підтверджується, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], крім нього у вказаному домоволодінні зареєстрований [PERSON], [INFO]. Згідно акту про не проживання, складеного мешканцями будинків № 56, 58, 67/1 вулиці Комсомольська в смт. Близнюки Харківської області, а саме: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 13 липня 2015 року, мешканець будинку № 73 по вулиці Комсомольська в смт. Близнюки Харківської області [PERSON], [INFO], дійсно з 2013 року не проживає у вищевказаному будинку, не сплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку. (а.с. 12). Згідно до ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до положень, передбачених ст.ст.383, 391 ЦК України, власник жилого будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суд зазначає, що відповідач по справі, що розглядається, своїми діями створює перешкоди, які заважають нормальному здійсненню права власності позивача і полягають у нарахуванні додаткових коштів на утримання житлового будинку, яким позивач не користується і не сплачує цих додаткових витрат. Судом встановлено, що особисті речі відповідача за адресою: Харківська область, Близнюківський район, смт. Близнюки, вул. Комсомольська, буд. 73 відсутні та останній вибув на інше місце проживання. Вибуваючи з зареєстрованого місця проживання, відповідач ніяких претензій на житло не мав. Позивач, як власник житлового будинку, ніяких договорів (оренди, найму чи піднайму) з відповідачем не укладав, ніяких обовязків перед ним не має, особливих домовленостей між ними щодо порядку та строків користування житловим будинком не має. Позивач ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням відповідачу не чинив, за захистом порушеного права на проживання відповідач не звертався. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з положеннями ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, враховуючи те, що відповідач за адресою: Харківська область, Близнюківський район, смт. Близнюки, вул. Комсомольська, буд. 73 фактично не проживає більше одного року, а також те, що наявність зареєстрованої особи позбавляє позивача права розпорядитися своїм нерухомим майном, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Питання щодо розподілу судових витрат, суд вирішує відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved