Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

27 липня 2016 року [PERSON], [PERSON] звернулись до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви зазначили, що [INFO] року померла їх бабуся [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS], який належав їй на підставі свідоцтва про право власності від 08.12.1995 року, виданого відділом комунального господарства Самарського виконкому, на підставі рішення виконкому Самарської районної Ради народних депутатів від 21.07.1995 року № 625, записано в реєстрову книгу 587 за реєстровим номером № 90. За життя, 26.03.1997 року бабуся [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, а також належний їй житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] заповідала заявникам: [PERSON], [PERSON] та їх матері [PERSON] - в рівних частинах кожному. Їх мати змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», та відмовилась від своєї частини спадщини на їх користь. При оформленні спадкових прав державним нотаріусом було роз'яснено, що не вбачається можливим видати свідоцтво про про право на спадщину, оскільки в заповіті складеному 26.03.1997 року від імені [PERSON] зазначено, що майно заповідається «[PERSON], [PERSON], [PERSON]».Так, при посвідчені заповіту 26.03.1997 року від імені [PERSON] державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори Румянцевою Л.І., було допущено помилку в написанні їх прізвищ «[PERSON]» замість «[PERSON]», відповідно до паспортів. Так, в свідоцтві про народження [PERSON] його прізвище на російській мові вказано саме [PERSON], прізвище матері «[PERSON]», прізвище батька - [PERSON]. Аналогічно вказано прізвища в свідоцтві про народження [PERSON]. Окрім цього факт прізвища «[PERSON]» підтверджується також домовою книгою, складеною 17.12.1948 року, в якій зазначено, що заявники та їх мати були зареєстровані в [ADDRESS], та їх прізвища вказані «[PERSON]». Заявники просили суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме заповіту посвідченого 26.03.1997 року від імені [PERSON], в якому прізвище спадкоємця вказано як «[PERSON]», належності [PERSON], а також в якому прізвище другого спадкоємця вказано як «[PERSON]» - належності [PERSON]. В судове засідання заявники не з'явились, повідомлені належним чином. надіслали на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності в яких підтримували вимоги в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заінтересована особа: [PERSON], яка діє також в інтересах заявника [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримала з підстав викладених у ній та просила задовольнити. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до заповіту від 26.03.1997 року [PERSON] заповіла все належне їй майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також належний їй житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] - [PERSON], [PERSON] та їх матері [PERSON] - в рівних частинах кожному, що підтверджується копією заповіту посвідченого 26.03.1997 року завідувачем Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Румянцевою Л.І. ( а.с. 14 ) Відповідно до свідоцтва про право власності від 08.12.1995 року виданого відділом комунального господарства Самарського виконкому, на підставі рішення виконкому Самарської районної Ради народних депутатів від 21.07.1995 року № 625 [PERSON] належав будинок [ADDRESS] ( а.с. 12). [INFO] року [PERSON], яка є бабусею заявників, померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] Мати заявників змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», та відмовилась від своєї частини спадщину на користь заявників. Однак при посвідчені заповіту 26.03.1997 року від імені [PERSON] державним нотаріусом Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори було допущено помилку в написанні прізвищ заявників, а саме: «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Заявники звернулись до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса від 23.07.2016 року їм було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із невідповідністю прізвищ зазначених в заповіті та паспортах. ( а.с. 31 ) Так, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] його прізвище на російській мові вказано саме [PERSON], прізвище матері «[PERSON]», прізвище батька - [PERSON]. ( а.с. 20) Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] його прізвище на російській мові вказано саме [PERSON], прізвище матері «[PERSON]», прізвище батька - [PERSON]. ( а.с. 19). Окрім цього факт прізвища «[PERSON]» підтверджується також домовою книгою, складеною 17.12.1948 року, в якій зазначено, що заявники та їх мати були зареєстровані в [ADDRESS], та їх прізвища вказані «[PERSON]» ( а.с. 7-8) Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище ім'я по-батькові, місце та час народження якої, що зазначені в документів не збігаються з ім'ям по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні було встановлено, що згідно заповіту, посвідченого 26.03.1997 року державним нотаріусом, відповідно до якого [PERSON] заповіла все свое майно, а також жилий будинку [ADDRESS], прізвища заявників зазначено як «[PERSON]», замість вірного «[PERSON]», відповідно до паспортів заявників, а саме, паспорта громадянина [PERSON] Федерації [NUMBER], виданого відділом УФМС Росії по Саратовській області в місті Балашові 07.09.2012 р на ім'я «[PERSON]» та паспорту [NUMBER], виданого Самарським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 20.10.1998 року на ім'я «[PERSON]». Факт належності правовстановлюючого документу повністю підтверджується наданими заявниками документами, які містяться в матеріалах справи в їх сукупності. Враховуючи ті обставини, що встановлення даного факту не суперечить діючому законодавству і тягне для заявника юридичні наслідки, які мають для нього значення, суд вважає за необхідне задовольнити заяву. На підставі викладеного та

Outcome: approved