Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

28.10.2015 р. позивач звернулась до суду з вказаним позовом та просить встановити факт її проживання однією сімєю з [PERSON]; визнати за нею право власності на квартиру, в порядку спадкування за законом після смерті 17.01.2015 р. [PERSON]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] була її тіткою та мала на праві власності квартиру [ADDRESS], загальною площею 31,1 кв.м., житловою площею 16,3 кв.м.. Оскільки тітка була людиною похилого віку, тому у грудні 2009 року вона переїхала до неї у квартиру і з цього часу вони стали мешкати разом однією сімєю, маючи єдиний бюджет. 17.01.2015 р. [PERSON] померла, після чого відкрилася спадщина на належну їй квартиру. На день смерті тітки, вона проживала разом з нею в спадковій квартирі, тому вважається такою що прийняла спадщину. Крім неї, спадкоємцем є брат померлої [PERSON], який не претендує на спадщину, інші спадкоємці відсутні. Нотаріус відмовив видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки нею пропущений шестимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини. Строк вона пропустила, оскільки вважала, що її проживання разом з спадкодавцем на день смерті у спадковій квартирі достатньо для прийняття спадщини. Позивач надала заяву про підтримку позову, а також про розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав заяву про визнання позовних вимог, просить розгляд справи проводити за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи докази: копії: свідоцтва про смерть [PERSON]; договору купівлі-продажу від 31.03.2006 р.; технічного паспорта на квартиру; витягу про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі; постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.10.2015 р.; акт від 23.09.2015 р. про спільне проживання; звіту про оцінку майна; лист від 11.02.2016 р. державного нотаріуса щодо спадщини після смерті [PERSON]; інформаційну довідку від 11.02.2016 р. зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину); інформаційну довідку від 11.02.2016 р. зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори); свідоцтва про шлюб (а.с. 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14-32, 47, 48, 49-50, 60), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON], згідно договору купівлі-продажу від 31.03.2006 р. на праві власності належить квартира [ADDRESS], загальною площею 31,1 кв.м., житловою площею 16,3 кв.м.. 17.01.2015 р. [PERSON] померла, після чого відкрилася спадщина на належну їй квартиру. Спадкоємцем другої черги за законом є брат померлої - відповідач [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини, інші спадкоємці відсутні. На день смерті [PERSON] позивач постійно проживала разом з нею в спадковій квартирі, починаючи з грудня 2006 року, тому вважається такою що прийняла спадщину. Нотаріус відмовив видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки нею пропущений шестимісячний строк для звернення з заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У листі № 24-753/0/4-1 від 16.05.2013 р. Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що - визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Після дослідження та оцінки доказів у справі, докази надані позивачем відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, судом вважаються належними та допустимими, згідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України і вони свідчать про обґрунтованість та законність позовних вимог. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, визнання відповідачем, позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного, ст. ст. 1218, 1220, 1223, 1261-1265, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved