Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

28 травня 2014 року представник позивача звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], Самарського районного відділу у м. Дніпропетровську Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, третя особа: Департамент корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради, про зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрований гр. [PERSON], 1937 року народження та його син [PERSON], 1968 року народження. Вищезазначений будинок знаходиться на балансі КП «Житлове господарство Самарського району» ДМР. Як балансоутримувач житлового фонду, підприємство здійснює нарахування за житлові послуги за вищевказаною адресою та надає довідки про зміни в особових рахунках підприємствам, які надають комунальні послуги. Зі слів сусідів будинку [ADDRESS], [PERSON] помер у серпні 2013 року, а його син відповідач [PERSON] знаходиться у містах позбавлення волі, але в квартирі постійно знаходяться незнайомі особи, які вживають спиртні напої і влаштовують бійки та скандали, чим створюють неможливим проживання інших мешканців під'їзду. Оскільки свідоцтво про смерть може отримати лише родич померлого, а він на даний час відсутній, а однією з умов зняття з реєстрації є свідоцтво про смерть вони змушені звернутися до суду із цим позовом. На підставі викладеного з урахуванням уточнень просять суд зобов'язати Самарський районний відділ у м. Дніпропетровську Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON], 1937 року народження за адресою: [ADDRESS] (а.с.3-4, 10). Представник позивача у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених у позові. Представник відповідача Самарського районного відділу у м. Дніпропетровську Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та просили на підставі повного та всебічного дослідження доданих до позовної заяви матеріалів, у відповідності до норм чинного законодавства України прийняти законне та обґрунтоване рішення (а.с.19). Відповідач [PERSON] та третя особа Департамент корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради в судове засідання не з'явився, про час і місце засідання суду повідомлений належним чином. Вислухавши доводи та пояснення позивача, дослідивши матеріали справ, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні. Судом встановлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], 1968р.н., що підтверджується довідкою КП «Житлове господарство Самарського району» ДМР від 05.05.2014р. № 602 (а.с.5). Згідно з актів від 13.03.2014р., 25.03.2014р. складений майстром КП «Житлове господарства Самарського району» ДМР та мешканців будинку про те, що в квартирі [ADDRESS] ніхто з колишніх мешканців не проживає, оскільки [PERSON], 1937р.н. помер у серпні 2013р. його труп забрали органи РВ, а син померлого [PERSON] знаходиться у місця позбавлення волі, у квартирі постійно перебувають сторонні люди і влаштовують сварки, вживають алкогольні напої. Проводяться роботи з закриття та опечатування квартири до вияснення питання (а.с.6-7). З відповіді КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР від 15.05.2014р. № 988 в Ленінському відділенні КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР 16.08.2013р. було проведено дослідження трупа [PERSON], 1937р.н. Акт дослідження № 512/Л. труп родичами не забраний, похований на цвинтарі Н.Ігрень 23.12.2013р. актовий запис № 716 від 19.12.2013р. (а.с.8). Як вбачається наданої копії актового запису про смерть Самарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції № 716 від 19 серпня 2013 року [PERSON], [INFO] помер [INFO] у віці 76 років, місце проживання [ADDRESS] (а.с.21). Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідності до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, тощо. У відповідності до Постанови Верховного Суду України від 16 січня 2012 року, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно - правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь - яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Виходячи з вищевикладеного, у зв'язку зі смертю [PERSON] втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Подальше збереження реєстрації змушує нести додаткові витрати по оплаті даної квартирі та нарахуванням. Приймаючи до уваги викладене, беручи до уваги ту обставину, що реєстрації [PERSON] в квартирі носить формальний характер, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в заявлений ним спосіб.

Outcome: approved