overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-27 00:00:00

27.08.2021 року позивач подала до суду позовну заяву до відповідача про розірвання шлюбу, в якій просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 21.08.2019 р. у Охтирському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 163. Свої вимоги мотивує тим, що 21.08.2019 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Вважає, що їх з відповідачем шлюб припинив своє існування, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому просить розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засіданні не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав, справа розглядається в порядку заочного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлені. В зв`язку з чим справа розглядається відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відсутність учасників справи та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони 21.08.2019 року зареєстрували шлюб у Охтирському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 163, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 67. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки встановлено, що їх сім`я розпалася, подружні відносини припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати по справі в сумі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

27.09.2002 між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №698. Прізвище у подружжя після реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Спору про розподіл майна на даний час немає. Як вказувала позивач, шлюбні стосунки між сторонами припинено у звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя. Сторони спільне господарство не ведуть, єдиного бюджету не мають. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу між подружжям на майбутнє неможливе, оскільки це суперечитиме інтересам позивача, відзив із викладенням заперечень проти розірвання шлюбу відповідач не надав, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити: шлюб, зареєстрований 27.09.2002 між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №698 розірвати, та після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Молодецька». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 704,80 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

27.09.2012 року Оболонським районним судом м.Києва було винесено судовий наказ про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з [PERSON], [PERSON], стягнуто солідарно з боржників заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 9 227,35 грн., а також судові витрати по справі в розмірі 107,30 грн. 18.09.2013 року Оболонським районним судом м.Києва було видано два судових накази №2-н/2605/439/12 про стягнення вказаних грошових сум з [PERSON], [PERSON]. Вказані судові накази отримано стягувачем 18.09.2013 року. При оформленні судового наказу не зазначено ідентифікаційний код боржників. 18.02.2014 року заявник КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району м.Києва звернувся до суду з заявою про внесення виправлень до судового наказу в частині зазначення ідентифікаційного коду боржників. Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності вказаних осіб. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно ч.2 ст.103 ЦПК України, судовий наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Згідно ч.2 ст.369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. У судовому наказі №2-н/2605/439/12 при його оформленні не зазначено ідентифікаційний код боржників [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з чим вказана помилка має бути виправлена шляхом постановлення ухвали про це. З огляду на викладене, суд вважає правильним внести виправлення до судового наказу №2-н/2605/439/12 щодо зазначення ідентифікаційного коду боржників [PERSON] та [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

27.09.2013 року [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] подав до суду позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексіменерго» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я. Рішенням Київського районного суду м.Донецька від 11 листопада 2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. 25.03.2014 року [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з заявою про виправлення описки в рішенні Київського районного суду м.Донецька від 11 листопада 2013 року. Ухвалою Київського районного суду м.Донецька від 30 квітня 2014 року виправлено описку в рішенні Київського районного суду м.Донецька від 30 квітня 2014 року. Не погодившись з рішенням Київського районного суду м.Донецька від 11 листопада 2013 року [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] подав до суду апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі на рішення Київського районного суду м.Донецька від 11 листопада 2013 року просив рішення суду змінити. Вважає, що рішення суду не справедливе та є таким, що дискримінує позивача серед громадян. Просив змінити рішення суду та стягнути з відповідача на його користь не менш ніж 30000 грн., про індексувати вказану суму, та допустити негайне виконання зміненого рішення усієї суми. Судом першої інстанції встановлено наступне: [PERSON] з 01.11.2006 року працював на ТОВ «Ексіменерго» робочим підземної шахтної професії з повним робочим днем під землею, що підтверджується копією трудової книжки /а.с.7-11/. Під час виконання трудових обовязків 09.06.2007 року з ним трапився нещасний випадок на ТОВ «Ексіменерго», а саме отримав травму руки. За даним фактом було проведено розслідування, на підставі чого були складені акти по формі Н-1 та Н-5 від 09.07.2013 року, яким установлено обставини нещасного випадку та коло винних осіб./а.с.12/. Відповідно до акту розслідування нещасного випадку, який відбувся 09.06.2007 року даний нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, причиною нещасного випадку стало невиконання постраждалим п. 17 інструкції по ОП для МГВМ, що виявилося в виконання їм роботи, не передбаченої наданим нарядом (а.с.13). Після проходження стаціонарного та амбулаторного лікування та обстеження його було направлено для огляду МСЕК. Оглядом МСЕК від 24.09.2007 року йому була встановлена стійка втрата працездатності у звязку з трудовим каліцтвом у розмірі 50% та визнаний інвалідом третьої групи./а.с.23/.а також рекомендовано медикаментозне, санітарно-курортне лікування. Враховуючи моральні страждання позивача та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

27.09.2013 року до суду звернувся представник позивача з дійсним позовом та просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №АВ83RC16230106 від 22.05.2008 р. у розмірі 40008,10 грн. та судові витрати в сумі 400,08 грн. В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилається на те, що від 22.05.2008 року між банком та відповідачем було укладено договір №АВ83RC16230106, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 3394,59 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач посилається на те, що після порушення своїх зобов'язань, відповідач, станом на 26.09.2013 р., має заборгованість - 40008,10 грн., яка складається з наступного: 2733,00 грн. - заборгованість за кредитом; 293,45 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1418,92 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 33181,39 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1881,34 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача позовні вимоги ПАТ «АкцентБанк» підтримав у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні, просив розглянути справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що подав відповідну заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'являвся, причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, але в зазначений час також не з'явився в судове засідання. Суд вважає можливим розглянути справу за його відсутністю та відсутністю представника позивача за існуючими доказами у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню, оскільки, згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 цього ж кодексу, вказує на те, що, якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Судом встановлено та підтверджується документально, що сторони перебувають у договірних відносинах та те, що відповідач [PERSON] має перед позивачем заборгованість (а.с. 4-5, 6, 7, 8-14). Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалене рішення суд присуджує з іншої сторони стягнення понесених витрат, то з відповідача варто стягнути на користь позивача витрати понесені на оплату судового збору - 400,08 грн. Наведені докази переконали суд в тому, що позов позивачем заявлений обґрунтовано, підстав до відмови позовних вимог немає тому суд вважає, що він підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 610-612, 625, 1050 ч.2, 1054 ч.2 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

27.09.2013 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 28.04.2006 року позивач [PERSON] уклав шлюб з відповідачем [PERSON], який зареєстрований Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 164. Від даного шлюбу мають малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO], що шлюбні відносини між подружжям припинені в жовтні 2010 року внаслідок того що у них різні погляди на сімейне життя. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позов підтримує в повному обсязі, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилася, будучи повідомленою належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов слід задовольнити. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 28.04.2006 року позивач [PERSON] уклав шлюб з відповідачем [PERSON], який зареєстрований Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 164 (а.с. 6). Сторони припинили шлюбні відносини з тієї причини, що у них різні погляди на сімейне життя. Подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі ст. ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

27.09.2016 [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває в шлюбних відносинах з 10.08.2007. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дітей відповідач не бажає. У звязку з даними обставинами вона була змушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]є батьком дітей позивача: доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], - а.с.3,4. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, - а.с.5. Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити і відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON]аліменти з [PERSON]на утримання доньки [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та ст.ст.10, 11, 60, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

27.09.2016 [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває в шлюбних відносинах з 10.08.2007. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. В даний час позивач тимчасово не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу не бажає, тому вона була змушена звернутися до суду про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до виповнення доньці [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до 20.02.2019. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, відповідач [PERSON]є батьком доньки [PERSON], [INFO], - а.с.3. Дитина проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. В даний час позивач тимчасово не працює, перебуває у відпустці по догляду за донькою [PERSON], [INFO], - а.с.21. Згідно ч.2 ст.91 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити та у відповідності з ч.2 ст.84, ч.2. ст.91 Сімейного кодексу України, стягувати щомісячно аліменти з [PERSON]на користь [PERSON]на її утримання до виповнення доньці [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до 20.02.2019 в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу. На підставі ст.ст.77, 79, 80, 84 ч.2 91 ч.2 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

27.09.2016 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.03.2008, який був зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №124. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили в серпні 2016 року. На теперішній час сторони спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином, позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Судом встановлено, що з 15.03.2008 сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, а.с.3. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], а.с.4. Шлюбні відносини припинили в серпні 2016 року. На теперішній час сторони спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, тому в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача,позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

27.09.2016 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем [PERSON] Обґрунтовуючи вказані вимоги, позивач посилається на те, що сімейне життя між ними не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на життя та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини сторони не підтримують, тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання позивач не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд до відома не поставив, з заявою про розгляд справи у його відсутності не звертався. Враховуючи положення ст.ст. 169, 224 ЦПК України, а також те, що позивач згідно поданої заяви не заперечує проти вирішення справи у порядку передбаченому ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.09.1985 сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбу зроблено відповідний актовий запис за номером 3138, що вбачається із свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого в Палаці одружень м. Тбілісі в Грузії. Від шлюбу сторони мають повнолітніх доньок [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки їх шлюб носить формальний характер. Відповідно до ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи обставини наведені вище суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому вважає за необхідне позов задовольнити. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні нею судові витрати на оплату судового збору у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved