Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

27 лютого 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із цим позовом в інтересах своєї доньки [PERSON] [INFO], до [PERSON], в якій просить стягнути з останньої матеріальні збитки, завдані лікування її дитини через нанесені їй тілесні ушкодження твариною, належною відповідачці, а також просить про відшкодування моральної шкоди та судових витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що 11 листопада 2014 року, вранці, її донька [PERSON], [INFO], йшла до школи в [ADDRESS], коли з двору будинку [NUMBER] вибігла собака відповідачки, що гарчала на дитину та вела себе агресивно, а потім кинулася на дитину та вкусила за голень декілька разів. Донька почала кричати та кликати на допомогу, і на вулицю вийшли сусіди, які відігнали собаку. Також на вулицю вийшла власниця собаки [PERSON], схопила собаку за холку та завела у двір. Через це її донька тиждень не могла ходити до школи та проходила лікування. Того дня (11.11.2014 року), вона звернулася до амбулаторії загальної практики сімейної медицини с.М-Погорілове та отримала направлення на консультацію до лікаря-травматолога Жовтневої центральної районної лікарні. Також було надане направлення для звернення відповідачки до лікарні ветеринарної медицини Корабельного району, аби виявити чи хвора собака на сказ або інші шкідливі хвороби, та це направлення вона передала відповідачці, проте остання проігнорувала її вимоги щодо доставки собаки до ветеринарної лікарні. Внаслідок даної пригоди, її доньці були завдані тілесні ушкодження у виді великої гематоми і ран від укусів на нозі, через що вона звернулася до міліції для відповідного реагування. Від сильного переляку через напад тварини її донька пережила сильний шок, у зв'язку з чим вони були змушені звертатися до лікаря - невропатолога, який також признач її донці курс лікування. У зв'язку з лікуванням доньки, позивачка вказує про понесені витрати в сумі 1000 грн. на придбання ліків, та 300 грн. на проїзд до спеціалізованої аптеки та лікарні для здійснення донці ін'єкцій. Оскільки відповідачка в добровільному порядку відшкодувати збитки відмовилася, то вона була змушена звернутися до суду із цим позовом. Крім того, просить про стягнення на користь її доньки моральної шкоди, що була викликана перенесеним дитиною болем від укусу, переляком та стресом, оцінивши розмір цієї шкоди в сумі 2000 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та пояснила про вищевикладене. Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що 11 листопада 2014 року приблизно о 08-30 годині, коли вона йшла до школи, біля будинку [PERSON], із-за двору через дірку у сітці вилізли собаки, з яких один сірого кольору вкусив її за ногу, від чого вона впала та собака ще раз вкусив її. Вона почала кричати, на допомогу підбіг чоловік, який живе на тій же вулиці, та відігнав собак. Тоді з двору вибігла [PERSON] та дізналася, що її вкусила собака, однак ніякої допомоги не запропонувала. Потім загнала своїх собак у двір. Пояснення позивачки та [PERSON] в судовому засіданні підтвердив свідок [PERSON] та пояснив, що 11 листопада 2014 року вранці, знаходячись у себе в дворі почув на вулиці крики дитини, вибіг на вулицю та побачив дівчинку, яка кричала, а на її нозі була рана. Біля дівчинки гарчали собаки, яких він відігнав. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що собаки, яких вона утримує у своєму дворі за адресою: [ADDRESS], не є агресивними та не могли завдати будь-кому якоїсь шкоди, в тому числі вкусити доньку [PERSON] Представник відповідачки також просила у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на недоведеність завдання дитині [PERSON] тілесних ушкоджень саме належною відповідачці твариною. Вислухавши пояснення сторін та представника відповідачки, свідків, дослідивши письмові докази по справі, в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов наступного висновку. За ст. 180 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) тварини є особливим об'єктом цивільних прав, на який поширюється правовий режим речі. Тобто собака є майном, об'єктом права власності людини, яке остання здійснює відповідно до закону на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. І як власнику речі (собаки) згідно зі ст. 317 ЦК лише її господарю належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. У ч. 5 ст. 319 ЦК зазначається, що власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Усвідомлення цього власником та здійснення свого права власності лише в межах та порядку, встановленому законом, є необхідним для убезпечення інших людей від негативних наслідків, які може спричинити недбале використання свого права власності на собаку господарем. Правилами утримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР, затверджених наказом Міністерства житлово-комунального господарства, Міністерства сільського господарства та Міністерства охорони здоров'я УРСР від 17 червня 1980 року чинними на час виникнення спірних правовідносин передбачено утримання собак. Відповідно до вказаних вище Правил умовою утримання тварин є обов'язкове забезпечення безпеки людей, тримання тварин у вільному вигулі дозволяється на ізольованій, добре огородженій території (ізольованому приміщенні), виводити з жилих та ізольованих приміщень на території - з обов'язковим забезпеченням безпеки людей тільки на короткому повідку і в наморднику. Як вбачається з матеріалів справи, 11 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до амбулаторії загальної практики сімейної медицини с.М-Погорілове, де отримала направлення на консультацію до лікаря травматолога Жовтневої центральної районної лікарні (а.с. 7). В цей же день, вона отримала направлення дільничної лікарні ветеринарної медицини у зв'язку з укусом собакою її доньки [PERSON] в с.М-Погорілове для доставки тварини до районної ветеринарної лікарні (а.с. 8). Згідно запису амбулаторної картки неповнолітньої [PERSON] дійсно мається запис лікаря травматолога від 11.11.2014 року з приводу укусу дитини собакою, з її слів сірого кольору безпородної. Поставлено діагноз: укушена рана голені, призначене лікування препаратом «Індіраб» (а.с. 6, 9). Оригінал картки оглянуто в судовому засіданні. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що дійсно тримає у себе в дворі 5 собак, три з яких проживають в будинку, однак спростовувала можливість здійснення ними нападу. Надала паспорт щодо одного з собак (а.с. 41), у якій [PERSON] впізнала ту, що саме нанесла їй укуси. Враховуючи, що за даними паспорту, собака є безпородною та не віднесена до службових чи бійцівських порід, тобто до джерела підвищеної небезпеки не відноситься, а отже в даному випадку застосувати норми відшкодування шкоди, пов'язані із завданням шкоди власниками джерела підвищеної небезпеки не вбачається можливим. За такого до спірних правовідносин застосовуються положення ст. 1166, ст.1167 Цивільного кодексу України Так, відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1167 ЦК України також передбачено відшкодування моральної шкоди за наявності вини відповідача. З урахуванням встановленого та положень вищевказаних норм, суд дійшов висновку про доведеність відповідальності [PERSON] та покладення на останню обов'язку щодо сплати майнової та моральної шкоди на користь позивача. Разом з цим, визначаючи розмір майнової шкоди не всі ліки, які були придбані позивачем згідно товарних чеків відповідають призначенню лікаря, а відтак стягненню підлягають лише витрати за призначенням, що пов'язані саме з укусом собакою, в сумі 736, 74 коп. Квитанції що стосуються придбання ліків кардіопризначення у січні 2015 року, а також інші, що не стосуються завданих травм, не прийняті судом до уваги. Згідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши про це докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. Доказів, на підтвердження заперечень щодо нападу собак на доньку позивача матеріали справи не містять. Пояснення [PERSON] та свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], щодо неможливості завдання шкоди здоров'ю належними їй тваринами, не є доказами, що спростовують сам факт нападу тварини, а лише характеризує тварин в певний період часу за певних обставин. Посилання відповідачки на недоведеність її вини в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення, не є підставою відмови у відновленні порушених прав позивача та звільнення відповідачки від відповідальності, враховуючи, що позивачкою на підтвердження викладених нею обставин надані відповідні докази. Вирішуючи питання щодо моральної шкоди, то відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Виходячи з обставин справи, суд вважає доведеним, що донці позивачки [PERSON], [INFO], була спричинена моральна шкода, яка пов'язана з нападом на неї належної відповідачці тварини, через що дитина зазнала фізичного болю, перенесла стрес, тому з урахуванням вказаного, а також принципу розумності та справедливості, суд вважає належною сумою для відшкодування цієї шкоди в розмірі 1500 грн. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, суд також вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивачки документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 243, 60 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 450 грн.

Outcome: partial