Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

29.06.2017 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягувати з [PERSON] аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини від його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення навчання. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що відповідач у справі є її батьком та сплачував аліменти на користь матері на її утримання. до досягнення повноліття. У 2016 році вона вступила до Опольського університету м. Ополі, Польща де буде навчатись до 30 вересня 2019 року, вартість освітньої послуги становить 23000 грн. У зв'язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги, тобто коштів на проживання, харчування, проїзду та придбання навчального приладдя. Відповідач має постійний регулярний дохід та можливість надати матеріальну допомогу. Позивач в судове засідання не прибула подала заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не прибув, подав письмову заяву, в якій просить справу слухати без його участі, зазначаючи, що уточнені позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.3). Згідно довідки від 16.05.2017 року [PERSON] є студенткою Університету Опольського, прийнята на період з 1.10.2016 року до 30.09.2019 року на навчання на рівні першого ступеня форма навчання стаціонарна і переведена на навчання 2 семестр, оплата за навчання 3600 злотих за навчальний рік (а.с.5, 6, 7, 8). Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите і в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину. Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами - будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги своїй дитині, яка продовжує навчання, у розмірі, що зазначений позивачем у позовній заяві, на момент розгляду справи судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний та погоджується сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги в розмірі та у період, зазначені в позові, а тому, задовольняє позовні вимоги повністю. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved