Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

29.06.2021 представник позивачки [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить поновити [PERSON] на посаді начальника ПНФП філії №13, про що видати належний наказ про поновлення на роботі; визнати наказ про звільнення від 14.04.2021 №1367-к та наказ про внесення змін від 29.04.2021 №1584-к недійсними та скасувати такі накази в частині звільнення позивача; внести запис до трудової книжки позивача про те, що запис про звільнення є недійсним та відповідний запис про поновлення; відшкодувати середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 19136,00 грн, який може бути змінений в залежності від кількості робочих днів вимушеного прогулу до моменту поновлення позивача; стягнути моральну шкоду з відповідача на користь позивача у розмірі 200 000 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що 10.08.2015 [PERSON] було прийнято на посаду касира ПНФП філії №13 ТОВ «ПОСТ ФІНАНС», 16.10.2020 переведено з посади старшого касира на посаду начальника ПНФП філії №13 ТОВ «ПОСТ ФІНАНС». Наказом від 14.04.2021 [PERSON] звільнено 15.04.2021 з посади на підставі п.2 ст.41 КЗпП України у зв`язку із втратою довір`я на підставі службової записки в.о. директора філії № 13 ТОВ «НоваПей» [PERSON] та висновку службової перевірки. Наказом від 29.04.2021 було перенесено день звільнення на 24.04.2021 в зв`язку з хворобою на період з 15.04.2021 по 23.04.2021. Вважає, що звільнення є незаконним з підстав: - недотримання порядку укладення трудових відносин з позивачем та порушення трудових прав за відсутності укладеного трудового договору та підтвердження ознайомлення з правилами внутрішнього трудового розпорядку; - недійсності посадової інструкції начальника пункту надання фінансових послуг філії № 13 ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» та не ознайомлення позивача з посадовою інструкцією ТОВ «НоваПей»; - проведення службової перевірки щодо позивача з порушенням прав працівника та вимог чинного законодавства за відсутності будь-яких розпорядчих документів щодо проведення такої перевірки, не ознайомлення працівника з матеріалами службової перевірки; порушення вимог законодавства та встановленого порядку звільнення щодо недопустимості звільнення працівника під час перебування його на лікарняному та нікчемності виданого 29.04.2021 наказу; - ненадання копії наказу про звільнення у передбачені законодавством строки, не повідомлення письмово про нараховані суми, належні при звільненні; - порушення інших трудових прав позивача щодо ненадання щорічної основної відпустки, незаконного здійснення відрахування з заборгованості за наданим відповідачем кредитом. В обґрунтування позовних вимог про стягнення моральної шкоди вказує, що незаконне звільнення з боку відповідача вплинуло на репутацію позивачки, якій в подальшому буде важко знайти роботу відповідно до запису в трудовій книжці, а саме через звільнення у зв`язку з втратою довіри. Звільнення також погіршило соціальні зв`язки, що вимагає від неї додаткових зусиль для організації свого життя, матеріальне становище, спричинене зменшенням розмірів своїх звичайних витрат. Ухвалою суду від 08.07.2021 по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи призначено на 13:30 05.08.2021. 23.07.2021 на адресу суду надійшов відзив на позов, за змістом якого представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] , посилаючись на наявні обґрунтовані підстави для втрати довір`я до позивачки в зв`язку з допущеними нею фактами здійснення операцій з видачі грошових коштів у відсутності клієнта біля каси ПНФП. 05.08.2021 протокольною ухвалою суду розгляд справи було відкладено за клопотанням представників сторін на 13:30 17.09.2021. 11.08.2021 від представника позивачки на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому він зазначає, що [PERSON] не була ознайомлена з Інструкцією про касове обслуговування клієнтів у касах ТОВ «НоваПей», доказів про ознайомлення позивачки з попередженнями про наслідки порушення касової дисципліни не надані, долучені до відзиву докази, як то реєстри підсумків ПНФП, видаткові/прибуткові касові ордери, допущених порушень касової дисципліни не доводять, за відсутності претензій, попереджень, службових записок щодо дій працівника [PERSON] підстав проведення службової перевірки не було. Відтак, заперечення відповідача щодо незаконного звільнення, порушень норм трудового законодавства є необґрунтованими. 18.08.2021 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких, посилаючись на відсутність підстав для визнання звільнення [PERSON] незаконним та поновлення її на роботі, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача з наведених у відзиві на позов та запереченнях на відповідь на відзив мотивах, просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Так, в судовому засіданні встановлено, що 10.08.2015 [PERSON] звернулася до ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» із заявою про прийняття її на роботу на посаду касира ПНФП філії №13 на основне місце роботи з режимом роботи на умовах підсумованого обліку робочого часу відповідно до графіку роботи з річним обліковим періодом з оплатою праці згідно фактично відпрацьованого часу з випробувальним терміном три місяці. У заяві зазначено, що з умовами праці на робочому місці, з Правилами внутрішнього трудового розпорядку [PERSON] ознайомлена (а.с. 17). Наказом ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» від 10.08.2015 №166-к [PERSON] прийнято на роботу на посаду касира ПНФП філії №13 ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» з 11.08.2015 на основне місце роботи з режимом роботи на умовах підсумованого обліку робочого часу відповідно до графіку роботи з річним обліковим періодом з оплатою праці згідно фактично відпрацьованого часу з випробувальним терміном три місяці з наданням права підпису видаткових та прибуткових касових ордерів (а.с. 18). Наказом від 16.10.2020 [PERSON] з посади старшого касира переведено на посаду начальника ПНФП філії №13 ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» з 22.10.2020 з погодинною оплатою праці згідно штатного розпису (а.с.19). Згідно Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 22.10.2020, [PERSON] , що займає посаду начальника ПНФП філії №13 ТОВ «ПОСТ ФІНАНС», або виконує роботу, безпосередньо пов`язану зі збереженням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесу виробництва переданих їй матеріальних цінностей, прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених їх підприємством матеріальних цінностей (а.с.26). 21.01.2021 ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» перейменовано у ТОВ «НоваПей» згідно рішення Загальних зборів учасників від 20.01.2021 (протокол № 1/2021) (а.с.107). У відповідності до Розділу 2 Посадової інструкції начальника ПНФП філії №__ ТОВ «ПОСТ ФІНАНС», на начальника ПНФП покладаються, крім іншого, такі обов`язки: - контроль за додержанням касової дисципліни в ПНФП; - підписання прибуткових касових документів від імені керівника Товариства; - виконання, за необхідністю, обов`язків старшого касира ПНФП; - у разі необхідності обслуговування клієнтів протягом робочого дня, виконує обов`язки касира ПНФП; підписанням цієї Посадової інструкції начальник ПНФП підтверджує, що він ознайомлений з функціональними обов`язками касира і старшого касира ПНФП. - проводити фінансові операції з приймання/видачі грошових коштів лише у присутності особи (уповноваженого представника) біля каси ПНФП. Пунктом 4.1 Посадової інструкції начальника ПНФП передбачено, що начальник ПНФП при виконанні своїх функціональних обов`язків несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України за недотримання трудової дисципліни та правил внутрішнього трудового розпорядку, а також за правопорушення, скоєні у процесі виконання своїх функціональних обов`язків, недотримання касової дисципліни начальником ПНФП та його підлеглими працівниками. Згідно п. 4.6 Посадової інструкції, порушення начальником ПНФП, який безпосередньо обслуговує грошові цінності, вимог цієї Інструкції та внутрішніх нормативних документів Товариства, є підставою для втрати довір`я до нього з боку Товариства та звільнення в порядку, передбаченому КЗпП України (а.с.29-35). Із посадовою інструкцією начальника ПНФП філії ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» Циганенко О.М. була ознайомлена 19.10.2020, що підтверджується особистим підписом працівника у відповідній графі (а.с.34). Відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» затверджених протоколом Загальних зборів трудового колективу №2 від 02.03.2017, працівники зобов`язані, в тому числі, ретельно виконувати покладені на них трудові функції та дотримуватися посадових інструкцій (а.с.36-44). Порядок касового обслуговування клієнтів у ТОВ «НоваПей» детально регламентовано інструкцією про касове обслуговування клієнтів у касах ТОВ «НоваПей» (а.с.67-91). Відповідно до п.3.1 вказаної інструкції касир - це касовий працівник пункту надання фінансових послуг (начальник ПНФП, старший касир, касир), уповноважений компанією на здійснення обслуговування клієнтів за фінансовими послугами з використанням засобів програмного забезпечення та інших платіжних пристроїв. Інструкція є обов`язковою до застосування в роботі усіма працівниками Кас мережі Компанії. Згідно пунктів 7.2.3.2. та 7.2.3.3., які передбачають порядок виплати (повернення) клієнтам коштів за послугами, касир звіряє особу клієнта з даними пред`явленого ним документа та перевіряє відповідність даних клієнта в пред`явленому ним документі з даними отримувача переказу (а за операцією з повернення переказу з даними відправника переказу) у касовому модулі. Касиру заборонено оформлювати касові операції без присутності клієнта чи без пред`явлення представником отримувача документа, що підтверджує повноваження (п. 7.2.4). 11.04.2021 фахівцем з безпеки відділу безпеки ТОВ «НоваПей» [PERSON] було проведено службову перевірку за виявленими фактами порушення касової дисципліни в ПНФП №20085 за адресою: [ADDRESS] ; згідно з висновком якої за результатами вибіркового аналізу даних ІС «NovaPay» та зіставлення з даними архіву відеоспостереження за період лютий-квітень 2021 року встановлено чисельні випадки здійснення операцій з видачі грошових переказів, що надходили на ім`я клієнтів Товариства касиром ПНФП [PERSON] та начальником ПНФП [PERSON] без присутності самих клієнтів біля каси ПНФП або третій особі без довіреності на вчинення таких дій. Зі змісту письмових пояснень вказані працівники повністю підтверджують вказані факти, визнають провину в порушенні вимог посадової інструкції та інших нормативних документів Товариства, проте зазначають про відсутність корисливих мотивів та власної зацікавленості, вказані вчинки пояснюють лояльністю до постійних клієнтів та бажанням уникнути черг у відділенні (а.с.49). За порушення вимог посадової інструкції начальника ПНФП та дії, що могли призвести до фінансових втрат компанії, в.о. директора філії №13 ТОВ «НоваПей» [PERSON] просить звільнити начальника ПНФП №20085 [PERSON] на підставі п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України, у зв`язку із втратою довір`я (службова записка на а.с.50). У своїх письмових поясненнях від 05.04.2021 начальник ПНФП №20085 [PERSON] визнала факт здійснення операцій по видачі грошових переказів у відсутності клієнтів в ПНФП протягом лютого-березня 2021. Такі дії нею вчинялися на власний розсуд з метою уникнення черг у відділенні. Вона розуміє, що грубо порушила вимоги посадової інструкції та інших нормативних актів товариства, проте клієнти зі скаргами на її дії не зверталися, заподіяна шкода відсутня, особиста зацікавленість відсутня, грошову винагороду за вказані дії не отримувала. Пояснення складено власноруч [PERSON] , без фізичного і морального впливу (а.с.45-48). Згідно вищевказаних письмових пояснень, керівник ПНФП ТОВ «НоваПей» [PERSON] підтвердила про свою обізнаність зі Статутом ТОВ «НоваПей», Посадовою інструкцією начальника ПНФП Філії ТОВ «НоваПей», а також Інструкцією щодо проведення касових операцій, пов`язаних із здійсненням грошових переказів у пунктах надання фінансових послуг ТОВ «НоваПей», іншими внутрішніми нормативними документами Товариства (а.с.46). Наказом від 14.04.2021 №1367-к [PERSON] , начальника ПНФП філії №13 ТОВ «НоваПей», 15.04.2021 звільнено із займаної посади, у зв`язку з втратою довір`я згідно п.2 ст.41 КЗпП України. Вирішено виплатити [PERSON] компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 27 календарних днів та додаткову відпустку за 5 календарних днів. Підстава звільнення: службова записка в.о. директора філії №13 ТОВ «НоваПей» [PERSON] , висновок службової перевірки (а.с.20). Як вбачається з листка непрацездатності серії АЛА №330488, [PERSON] в період часу з 15.04.2021 по 23.04.2021 перебувала на амбулаторному лікуванні (а.с.51). Наказом від 29.04.2021 №1584-к внесені зміни до наказу від 14.04.2021 №1367-к, у зв`язку з наданням листка непрацездатності серії АЛА №330488 за період хвороби з 15.04.2021 по 23.04.2021 [PERSON] звільнено з займаної посади з 24.04.2021 (а.с.21). Із вказаним звільненням позивачка не згодна, вважає, що його було проведено з порушенням норм трудового законодавства, у зв`язку з чим вона підлягає поновленню на роботі, з відповідача на її користь слід стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу та моральну шкоду. Між сторонами виникли трудові правовідносини, що регулюються законодавством України про працю. Відповідно до ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений ст.5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Згідно зі ст.21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Частиною 4 ст.24 КЗпП України встановлено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ч.1 ст.235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог ЗУ «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу (п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України). Розірвання трудового договору за п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України можливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір`я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу. Правовий аналіз цієї норми матеріального права дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов`язкової умови для звільнення працівника; звільнення з підстави втрати довір`я може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом, тощо), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я. Вирішуючи під час розгляду справи про поновлення на роботі працівника, звільненого за п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України, питання щодо віднесення позивача до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясувати: чи становить виконання операцій, пов`язаних з таким обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обов`язків позивача, чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 по справі № 6-100цс16 та постанові Верховного Суду від 31.10.2018 по справі № 520/7491/16. Відповідно до п.28 постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 №9, при розгляді справ про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктами 2 і 3 статті 41 КЗпП України, судам слід враховувати, що розірвання трудового договору з цих підстав не є заходом дисциплінарного стягнення і тому вимоги ст.ст. 148, 149 КЗпП України про строк і порядок застосування дисциплінарних стягнень на ці випадки не поширюються. Разом з тим при вирішенні справ про звільнення з цих підстав суди мають брати до уваги відповідно час, що пройшов з моменту вчинення винних дій чи аморального проступку, наступну поведінку працівника і інші конкретні обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Звільнення з підстав втрати довір`я (п.2 ст.41 КЗпП України) суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). Виходячи з норм чинного трудового законодавства та судової практики, роботодавцю для звільнення працівника, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, за п.2 ст.41 КЗпП України, достатньо вчинення умисно або необережно таких дій, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я. Відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з тим, Європейський суд з прав людини вказав, що п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Під час судового розгляду встановлено, що до повноважень [PERSON] , як начальника ПНФП філії №13 ТОВ «НоваПей», входило безпосереднє виконання операцій, пов`язаних з отриманням та видачою грошових переказів від клієнтів. Робота позивачки була пов`язана з безпосереднім обслуговуванням грошових цінностей, а тому на неї розповсюджуються положення норми п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України. Дослідженими у судовому засіданні доказами, в тому числі, звітами касира від 08.02.2021, видатковими касовими ордерами від 08.02.2021, 16.02.2021, прибутковими касовими ордерами від 08.02.2021, 16.02.2021, звітами касира за 08.02.2021, реєстрами підсумків ПНФП №20035 за 08.02.2021, 16.02.2021, 25.03.2021, супровідним касовим ордером до сумки з валютними цінностями №844 від 25.03.2021, реєстрами виданих переказів, в їх сукупності підтверджується той факт, що позивачка [PERSON] , виконуючи роль касира, тобто обіймаючи посаду, яка безпосередньо пов`язана із обслуговуванням грошових, товарних і культурних цінностей, 08.02.2021,16.02.2021, 25.03.2021 здійснювала операції з видачі грошових коштів на ім`я клієнтів товариства [PERSON] , [PERSON] , без присутності самих клієнтів біля каси ПНФП (а.с.144-160). Повідомлення №2 від 07.05.2019 ТОВ «Пост Фінанс» було доведено до відома касових працівників, що при виявленні випадків видачі грошових переказів касирами ПНФП без присутності клієнтів за результатами службового розслідування до винних працівників будуть застосовані заходи дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із займаної посади за ч.2 ст.41 КЗпП України «у зв`язку із втратою довір`я» (а.с.140). В судовому засіданні позивачкою не заперечувалися факти здійснення операцій по видачі грошових переказів за відсутності клієнтів. [PERSON] пояснила, що працювала на 0,75 ставки в ТОВ «НоваПей» та на 0,25 ставки в ТОВ «Нова пошта», мала організовувати свою роботу таким чином, щоб встигати виконувати посадові обов`язки за обома посадами. [PERSON] та [PERSON] постійні клієнти товариства, які протягом довгого строку користувалися послугами саме ПНФП за місцем її роботи, задля їх зручності, щоб уникати черг, після їхнього дзвінка вона замовляла кошти, наступного дня за відсутності інших клієнтів проводила операції, гроші, чеки та реєстри клала окремо, коли приходили клієнти, вони забирали грошові кошти та ставили підписи на чеках. Жодних претензій вказані клієнти до неї ніколи не мали, зі скаргами на її дії не зверталися. Свідок [PERSON] - касир НПФП філії №13 ТОВ «НоваПей» суду повідомив, що мали місце випадки, коли операції щодо видачі грошових коштів - натискання певної кнопки, здійснювалися за відсутності клієнта; по вказаним фактами відносно нього також проводилася службова перевірка, за результатами якої він отримав догану, яку не оскаржував. Вказував, що надавав письмові пояснення фахівцю з безпеки під диктовку, з відеозаписами його не знайомили, під час надання [PERSON] письмових пояснень присутнім не був. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вчинені [PERSON] (матеріально відповідальною особою за збереження ввірених їй підприємством матеріальних цінностей) дії з порушенням касової дисципліни, які пов`язані зі здійсненням операцій з видачі грошових переказів без присутності клієнтів, могли бути підставою для втрати довіри до неї з боку роботодавця, у зв`язку з чим підстави для визнання недійсним та скасування наказу від 14.04.2021 №1367-к та наказ про внесення змін від 29.04.2021 №1584-к про звільнення [PERSON] за п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України та для поновлення її на роботі на посаді начальника ПНФП філії №13 ТОВ «НоваПей» відсутні, а дії відповідача були правомірними. При цьому доводи представника позивачки щодо нікчемності наказу від 29.04.2021 №1584-к через зазначення у ньому дати звільнення 24.04.2021, тобто раніше за дату видання цього розпорядчого документу, є необґрунтованими з огляду на перебування позивачки на лікарняному з 15.04.2021 по 23.04.2021, встановленої ч.3 ст.40 КЗпП України заборони звільнення працівника під час перебування на лікарняному; на дотримання вказаної норми після надання позивачкою листка непрацездатності відповідачем був виданий зазначений наказ, яким змінена дата звільнення. Наведені за змістом позовної заяви інші підстави для задоволення позову, на переконання суду, не є самостійними підставами для скасування оскаржуваних в даному випадку наказів про звільнення та поновлення [PERSON] на посаді. Так, відповідачем було дотримано порядок укладення трудових відносин з [PERSON] , оскільки остання була допущена до роботи на підставі наказу про прийняття на роботу, що узгоджується з вимогами ч.4 ст.24 КЗпП України, а в заяві про прийняття на роботу позивач зазначила про обізнаність із Умовами праці та Правилами внутрішнього трудового розпорядку. Твердження представника позивача щодо не ознайомлення [PERSON] із Посадовою інструкцією начальника пункту надання фінансових послуг філії ТОВ «НоваПей» не заслуговують на увагу суду, оскільки позивачка була належним чином ознайомлена із Посадовою інструкцією начальника ПНФП ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» (колишня назва товариства, де вона працювала), відсутні докази зміни посадових обов`язків працівника після перейменування фінансової установи роботодавця. Доводи про проведення службової перевірки щодо позивачки з порушенням прав працівника та вимог чинного законодавства суд також вважає необґрунтованими, зважаючи на те, що під час проведення службової перевірки [PERSON] були надані письмові пояснення по фактам, що стали підставою для проведення службового розслідування, хоча вона могла відмовитися від їх надання. За змістом вказаних пояснень позивачкою власноруч зазначено про відсутність будь-яких претензій до працівника відділу безпеки. Щодо ненадання копії наказу про звільнення у передбачені законодавством строки, то у відповідності до вимог ч.2 ст.47 КЗпП України копії наказів про звільнення у день їх видання були направлені позивачці рекомендованим листом (а.с.143, 151); ненадання в день звільнення трудової книжки пояснюється тим, що трудова книжка позивачки знаходилася у відділі кадрового обліку ТОВ «НоваПей», розташованого у м. Київ, Столичне шосе, 103, позивачці надсилалося повідомлення про необхідність з`явитися до відділу (а.с.66); не повідомлення про нараховані суми, належні при звільненні, відрахування із заробітної плати заборгованості за кредитним договором не має наслідком визнання звільнення незаконним, зважаючи на відсутність спору щодо нарахованих та виплачених сум при звільненні позивачки та вимоги про повернення відрахованих сум; ненадання щорічної основної відпустки пояснюється неотриманням відповідної заяви про надання відпустки відповідачем до дня звільнення позивачки, доказів зворотного суду не надано. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих сторонами доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що обставини, на які посилався позивач як на підставу для задоволення заявлених вимог, під час судового розгляду справи свого підтвердження не знайшли, зважаючи, що звільнення працівника було проведено з дотриманням процедури вивільнення, передбаченої трудовим законодавством України, суд приходить до висновку про необхідність залишення позовних вимог [PERSON] щодо скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі без задоволення. Враховуючи те, що позовні вимоги внесення записів до трудової книжки, стягнення з відповідача на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди є похідними від перших двох вимог, в їх задоволенні також слід відмовити. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати залишаються за позивачем по справі.

Outcome: dismissed