Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-30 00:00:00

28.10.2021 [PERSON] звернулася до Баранівського районного суду Житомирської області із заявою про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат у справі №273/1852/21 за її позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Статтею 220 ЦПК України в п. 4 ч. 1 передбачає, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомляли. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, так як неявка останніх не перешкоджає її розгляду, що відповідає вимогам ч.3 ст.220 ЦПК України. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрат складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що [PERSON] в результаті розгляду вище вказаної справи в суді понесла витрати на правову допомогу, що підтверджується дослідженими судом доказами, а саме: договором про надання професійної правничої допомоги, актом виконаних робіт (а.с. 22-26). Частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц. Оскільки позивачем [PERSON] при подачі позову було сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн. та додано докази про витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн., зважаючи на те, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог позивачем шляхом ухвалення додаткового рішення суду. Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи, що відповідає приписам ч. 8 ст. 158 ЦПК України. На підставі викладеного ,

Outcome: approved