Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

27.03.2017 року позивач звернулась до суду з позовом про розподіл спільної сумісної власності з виділенням їй 1/2 частини квартири [ADDRESS] та визнання за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], в порядку розподілу спільного майна подружжя. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.09.1995 року між сторонами був зареєстрований шлюб, який розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.11.2011 року. В період шлюбу 07.06.2001 року сторонами було набуто квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, а тому позивач має право на 1/2 частину вказаної квартири, так як вона являється спільною сумісною власністю, але угоди про добровільний розподіл майна сторонами не досягнуто. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити. В судовому засіданні відповідач та його представник [PERSON] в задоволенні позову просили відмовити мотивуючи тим, що хоча квартира і була придбана в період шлюбу, але вона була придбана відповідачем за кошти, які йому дала його мати і сестра в рахунок його частки від спадщини. Крім того, вважають, що позивачкою пропущений строк позовної давності, так як шлюб розірвано 09.1.2011 року, а в спірній квартирі вона не мешкає. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.11.2011 року (а.с.7) видно, що шлюб, зареєстрований 08.09.1995 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Із копії договору купівлі-продажу від 27.02.2002року (а.с.53) видно, що [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] купив двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Із довідки про склад сім'ї від 05.05.2017 року ТОВ «Комунтехбудсервіс» ( а.с.38) видно, що у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON] та їх син [PERSON]. Згідно ст. ст. 60, 70 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, а у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними, або шлюбним договором. Згідно ст. 68 ч.1 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно ст. 69 ч.1 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі викладеного, суд вважає, що відповідачем та його представником не доведено того, що спірна квартира не являється спільним майном подружжя і тому не підлягає поділу, а також те, що позивачем пропущено строк позовної давності, а тому суд знаходить що позов в частині визнання права власності за позивачем на 1/2 частку спірної квартири є доведеним і підлягаючим задоволенню. В задоволенні позовних вимог в частині виділу позивачці 1/2 частини спірної квартири необхідно відмовити, так як судом питання про реальний поділ квартири не вирішується як передчасне. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: partial