Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

27.04.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 19 червня 2007 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], 2006 року народження, який після розірвання шлюбу залишився проживати з нею, а відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на його утримання, чим ставить її в скрутне матеріальне становище, тому вона змушена була звернутися до суду. Ухвалою від 06.06.2018 р. суд відкрив провадження у справі за вищезазначеним позовом і призначив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. До судового засідання сторони надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позивач - позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов, відповідач - позовні вимоги визнає. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність сторін, з урахування їх заяв, на підставі наявних доказів в матеріалах справи. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області 19 червня 2007 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 144 (а.с.4). Після розірвання шлюбу прізвище позивачки - [PERSON]. Після реєстрації шлюбу 28 квітня 2010 року з [PERSON] [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.6). Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю, позивачкою по справі за однією адресою, отже знаходиться на її утриманні (а.с. 5,7). Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Як передбачено ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. З урахуванням вищевказаного, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його прибутків, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та до її повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання. Згідно з ст. 141 ЦПК України, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 704, 80 грн.

Outcome: approved