Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

\~\~ \~27 липня 2016 року \~позивач [PERSON] звернулась до Новобузького районного суду Миколаївської області із позовом до [PERSON] сільської ради Новобузького району Миколаївської області про визнання за нею права власності на земельну частку ( пай) в межах території [PERSON] сільської ради Новобузького району Миколаївської області, у розмірі 6,5 умовних кадастрових гектарів. Позовні вимоги обґрунтував наступним. З 27.11.1985 рокупо 01.06.2001 року позивач [PERSON] працювала в радгоспі «Красна Баштанка» Новобузького району Миколаївської області ( з 01.01.1994 року КСП «Красна Баштанка»). 23.01.1997 року КСП «Красна Баштанка» отримало Державний акт на право колективної власності на землю, однак з невідомих для позивачки причин. Вона не була включена до списку осіб громадян, які мають право на отримання сертифікату направо на земельну частку ( пай). Тяжкі сімейні обставини, а саме: смерть чоловіка, інвалідність сина, який потребував постійного догляду, завадила вчасно позивачці звернутися до суду за захистом свого права на земельну частку( пай), тому вона просила вважати причини пропуску позовної давності поважними, та визнати за нею право власності на земельну частку ( пай) в межах території [PERSON] сільської ради Новобузького району Миколаївської області, у розмірі 6,5 умовних кадастрових гектарів. Ухвалою суду від 12.12.2016 року, за клопотанням представника позивача, до участі у справі було залучене в якості співвідповідача Головне управління Держгеокадастру в Миколаївській області. \~ В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] на задоволенні позовних вимог наполягали з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Новобузького району Миколаївської області в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала. Просила відмовити в їх задоволенні. Крім того зазначила, що фактично [PERSON] сільська рада Новобузького району Миколаївської області є неналежним відповідачем по справі, оскільки позивачка працювала в КСП «Красна Баштанка», фактично претензії у неї до даного господарства, яке на сьогоднішній день свою діяльність не припинило, а лише реорганізовано в ПОСП «Червона Баштанка», яке є правонаступником КСП «Красна Баштанка». Представник співвідповідача Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області в судове засідання не зявився, однак направив заперечення на позов, в яких позовні вимоги не визнав. Крім того, оскільки позивач пропустив строк позовної давності за заявленими позовними вимогами, тому у задоволені позову просив відмовити. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON]. в період часу з 27.11.1985 року по 01.06. 1996 року позивач працювала в Радгоспі «Красна Баштанка» Новобузького району Миколаївської області. Відповідно до довідки відділу Держкомземагенства у Новобузькому районі Миколаївської області від 02.09.2015 року за вих.. № 108 Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Красна Баштанка» отримало 23.01.1997 року, і до списку членів господарства позивач включений не був. Відповідно до ст. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до ст. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Як видно із матеріалів справи Радгосп «Красна Баштанка» було реорганізовано в КСП «Красна Баштанка» 17.09.1996 року. В подальшому, 14.01.2000 року КСП «Красна Баштанка» було реорганізовано в СГВК «Красна Баштанка». А вже 11.01.2001 року СГВК «Красна Баштанка» було реорганізовано у нині діюче ПОСП «Красна Баштанка». Згідно положень ч. 1 ст. 33 ЦПК України, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов'язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним. Позивачем, та її представником не заявлялись клопотання про заміну неналежного відповідача на належного відповідача, а саме ПОСП «Красна Баштанка». З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2Постанови від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно дост. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно достатті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Зважаючи на викладене, з урахуванням того, що судом при розгляді справи встановлено, що а ні [PERSON] сільська рада Новобузького району, а ні Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, не є належним відповідачем, позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, клопотання про заміну неналежного відповідача на належного позивачем в судовому засіданні не заявлялись, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог до заявлених відповідачів, оскільки позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом. За такого, у задоволенні позову слід відмовити. Проте суд зазначає, що позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з таким самим позовом до належного відповідача. Судові витрати по справі слід віднести на рахунок позивача, що відповідає вимогам ст.. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed