Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

27.10.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на частину земельної ділянки та просить визнати за ним право власності на 5/87 частин (0,0005 га) від земельної ділянки розміром 0,0087 га, що розташована за адресою: м. Чернігів, вул. Орджонікідзе, 28 та яка має кадастровий номер 7410100000:02:026:5421. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідач заперечував проти задоволення позову, оскільки земельна ділянка не сформована, а відповідач має чинне свідоцтво про право власності на земельну ділянку. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору купівлі-продажу частини земельної ділянки від 04.06.2008 року №4437, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] придбав у [PERSON] частину земельної ділянки розміром 0,0005 га, що розташована за адресою: місто Чернігів, вулиця Орджонікідзе, 28, кадастровий номер 7410100000:02:026:5421. Згідно з п.4 договору купівлі-продажу, нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу частини земельної ділянки є підставою для видачі державного акта на право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації. Право власності на частину земельної ділянки виникає у покупця з дня одержання державного акта на право власності на земельну ділянку та його державної реєстрації. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється землевпорядними організаціями в строки встановлені чинним законодавством України. Використання частини земельної ділянки до встановлення меж в натурі, одержання державного акта на право власності на земельну ділянку та державної реєстрації забороняється. Згідно п. 4.4 договору забороняється до використання частини земельної ділянки до встановлення меж в натурі, одержання державного акта на право власності на земельну ділянку та державної реєстрації. Відповідно до п. 8.6 договору купівлі-продажу покупцю роз'яснено зміст ст. 90 Земельного кодексу України, щодо прав власників земельних ділянок, ст. 120 Земельного кодексу України, щодо переходу права нa земельну ділянку, ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, щодо виникнення права власності, права користування на земельну ділянку, щодо документів, які посвідчують це право. Для державної реєстрації прав та їх обтяжень позивачем було подано до Реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції договір купівлі-продажу частини земельної ділянки від 04.06.2008 року №4437 та довідку від 06.05.2015 року № 131/01-16 видану приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] згідно з якою державний акт на право власності на земельну ділянку (серія ЯГ № 858568) виданий Чернігівською міською радою 26 березня 2007 року на ім'я [PERSON] - продавця по вищезазначеному договору, зберігається у справах [PERSON] приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу. Згідно листа Управління Держземагенства у Чернігівському районі Чернігівської області від 15.06.2015 року № 32-28-0.3-5405/2-15 земельна ділянка перебуває у приватній власності [PERSON] згідно державного акту серії ЯГ № 858568 від 26.03.2007 року, виданого на підставі рішення 14 сесії 5 скликання Чернігівської міської ради від 27.02.2007 року. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.08.2014 року земельна ділянка розміром 0,0087 га, що розташована за адресою: місто Чернігів, вулиця Орджонікідзе, 28, кадастровий номер 7410100000:02:026:5421 належить на праві приватної власності [PERSON]. Вказаний дублікат свідоцтва видано [PERSON] замість втраченого державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯГ 858568 від 26.03.2007 року, видавник Чернігівська міська рада. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; внесення записів до Державного реєстру прав; видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень визначається Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до Реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобовязання вчинити певні дії. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 125, ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України, в редакції, яка діяла на момент укладення договору купівлі-продажу частини земельної ділянки, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання власником або користувачем документа, ще посвідчує право власності чи право постійно користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Згідно ст. 79 Земельного кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. Відповідно до вимог ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Частиною 2 ст. 79-1 Земельного кодексу України, визначено, що формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка 5/87 частин (0,0005 га) від земельної ділянки розміром 0,0087 га, що розташована за адресою: м. Чернігів, вул. Орджонікідзе, 28 та яка має кадастровий номер 7410100000:02:026:5421, на яку позивач просить визнати право власності не містить проекту землеустрою. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Оскільки відповідач є власником земельної ділянки розміром 0,0087 га, що розташована за адресою: місто Чернігів, вулиця Орджонікідзе, 28, кадастровий номер 7410100000:02:026:5421 згідно свідоцтва про право власності від 07.08.2014 року, яке на час розгляду справи є чинним, тому відсутні підстави для задоволення позову позивачу про визнання за ним право власності на 5/87 частин (0,0005 га) від земельної ділянки розміром 0,0087 га, що розташована за адресою: м. Чернігів, вул. Орджонікідзе, 28 та яка має кадастровий номер 7410100000:02:026:5421. Враховуючи вище викладене, позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed