Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

28 листопада 2017 року до суду із позовною заявою звернулася позивач [PERSON] , відповідно до вимог якої просить суд розірвати шлюб із [PERSON] . В позовній заяві зазначає, що 11 листопада 2006 року Радехівським відділом реєстрації актів цивільного стану районного управління юстиції Львівської області зареєстровано шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу народилося четверо дітей. Подружні відносини в останній час зіпсувалися, в зв`язку з тим, що відсутнє взаєморозуміння щодо поглядів на сімейні обов`язки і питання виховання дітей. Вона страждає від фізичного насильства з боку відповідача, через що перебуває в постійному стресі. На цьому грунті в них склалися неможливі для подальшого подружнього життя відносини. Жити надалі в шлюбі з відповідачем вона не може. Просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , зареєстрований 11 листопада 2006 року Радехівським відділом реєстрації актів цивільного стану районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №114. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила постановити рішення про розірвання шлюбу. Відповідач у судовому засідання позовні вимоги визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу. За правилами ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 11 листопада 2006 року Радехівським відділом реєстрації актів цивільного стану районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №114, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11 листопада 2006 року (а.с.3). Від даного шлюбу народилося четверо дітей: син [PERSON] , [INFO] (а.с.5), дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.6), син [PERSON] , [INFO] (а.с.7), [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Сторони подружніх стосунків не підтримують, їх сім`я фактично розпалася й подальше подружнє життя є неможливим. Причинами розпаду сім`ї є відчуження один від одного, відсутність взаєморозуміння. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, який виявив прояв з власної ініціативи, з поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Узагальнюючи наведене, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Outcome: approved