Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

28.05.2014 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 21.08.2012, актовий запис 1163. Від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини припинили своє існування з листопада 2012 року. В сім'ї часто виникають сварки та суперечки з суттєво важливих питань, між ними втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї вважає неможливим. Просить не відновлювати дошлюбне прізвище. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позовну заяву. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, також просив суд визначити графік побачень з дитиною та заперечував проти залишення позивачем прізвища «[PERSON]». Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно п. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до п. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони уклали шлюб 21.08.2012 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1163 (а.с.3). Шлюбні відносини припинили своє існування з листопада 2012 року. Від шлюбу мають спільну дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З огляду на викладені правові норми, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, суд вважає подальше сумісне життя подружжя неможливим. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином заперечення відповідача щодо залишення позивачем післяшлюбного прізвища «[PERSON]» не ґрунтуються на нормах законодавства, а щодо визначення графіку побачень з дитиною, то дана вимога не була предметом розгляду справи про розірвання шлюбу. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved