Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

29.01.2019 року позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути аліменти на утримання донька з інвалідністю [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів її доходів, до закінчення навчання 01.06.2024 року, але не більше ніж до 23 років.Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що з 27.08.1994 року по 22.05.2007 рік він з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей, доньку та сина. Син [PERSON] на даний час проживає з матір'ю, а донька [PERSON] з батьком (позивачем). З 07.07.2004 року [PERSON] визнано дитиною-інвалідом, яка страждає на атиповий аутизм, помірну розумову відсталість. З вересня 2014 року і по теперішній час [PERSON] навчається у Київській спеціалізованій загальноосвітній школі «Надія». На даний час, дійсно навчається у 5-В класі КСЗОШ «Надія». Так, як добровільно допомогу відповідач надавати відмовляється, позивач змушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання доньки, яка продовжує навчатись. Ухвалою судді від 04.03.2019 відкрито провадження по справі та призначено судове засідання у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач, в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з наведених в позовній заяві підстав. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила просила суд відмовити. У своєму відзиві на позовну заяву зазначила, що донька знаходиться в шкоді, вона харчується та отримує методичні підручники та все необхідне для навчання за кошти держави, донька також отримує пенсію за інвалідністю. Вказала що позивач фактично отримує дві пенсії. На її утриманні знаходяться її батьки пенсійного віку. На даний час вона працює, дохід який вона отримує в середньому становить 4073,00 грн.. У відповідності до п.1, ч.4 ст. 274 ЦПК України передбачено що в порядку спрощеного позовного справдження не можуть бути розглянуті справи у спорах , що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків». Таким чином суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 27.08.1994 року по 22.05.2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 22.05.2007 року серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають доньку та сина, син проживає разом з матір'ю, а донька проживає та зареєстрована з позивачем та знаходиться на його утриманні, що підтверджується довідкою виданою ПОЖ ВК Української міської ради №12 від 29.01.2019 року (а.с.7). Згідно із посвідченням серії [NUMBER] [PERSON] отримує соціальну допомогу на дитину інваліда в розмірі 949,00 грн. (а.с.10). Відповідно до медичного висновку № 77 від 09.10.2014 року [PERSON] страждає на атиповий аутизм, помірну розумову відсталість. (а.с. 8). Згідно довідки виданої директором школи «Надія» № 601 від 22.01.2019 року, донька [PERSON] навчається у 5 класі в спеціалізованій загальноосвітній школі, та знаходиться на частковому державному утриманні. (а.с 6). Відповідно до вимог ст. 180 ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України пособи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів № 3 від 15 травня 2006 року). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 ст. 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як встановлено при розгляді справи, [PERSON] навчається у Київській спеціалізованій загальноосвітній школі «Надія, потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги, відповідач допомогу на утримання доньки - інваліда не надає, а тому, враховуючи матеріальний стан матері, яка має можливість надавати матеріальну допомогу, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання доньки, починаючи з 22.02.2019 року, тобто з дати повноліття і до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. За умовами ст. 183 ЦПК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обов'язок щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків у рівній мірі. На думку суду, з рахуванням обставин визначених ст.182 СК України, розмір аліментів у розмірі 1/8 від усіх видів заробітку (доходу) є необхідним і достатнім для забезпечення належного утримання дитини враховуючи, що рівнозначний обов'язок щодо її утримання покладається також на позивача по справі.

Outcome: partial