Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

28.09.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 25.05.2013 року, актовий запис № 540. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - доньку Вероніку, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинили своє існування з січня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаємопорозуміння, подальше спільне життя та збереження сім»ї позивач вважає не можливим. Після розірвання шлюбу дитина залишається з матір»ю, примирення між позивачем та відповідачем не можливе. Просить відновити дошлюбне прізвище. В судове засідання позивачка не з»явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, 19.10.2016 року надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, строк на примирення не надавати. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не направляв. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у відсутність позивачки та відповідача, за наявними в матеріалах справи доказами. Оскільки сторони у судове засідання не з»явились, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 25.05.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 540. Прізвища чоловіка та дружини після одруження «Ольховик» (а.с.4). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім»ю. Спору щодо розподілу майна та місця проживання дитини не виникає. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved