Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

28 жовтня 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 25625,98 грн. та судові витрати по справі. В позовній заяві Банк зазначав, що 17 лютого 2014 року між сторонами був укладений договір кредиту, за яким відповідач одержав від позивача кредит в сумі 2300 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, що встановлені договором. Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідач не виконував його умови та не сплачував кредитні платежі належним чином, через що станом на 12.10.2016 року він має заборгованість в сумі 25625,98 грн., тому просив стягнути її з відповідача на свою користь та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с. 54). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, заяв від нього про відкладення судового розгляду не надходило, про час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 59, 63), у зв'язку з чим суд допустив заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом було встановлено, що 17 лютого 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений в письмовій формі кредитний договір (далі - Договір), в якому сторони узгодили всі його умови (а.с. 20). Відповідно до Договору акціонерне товариство «ПриватБанк» (далі - Банк), надало позичальнику, тобто відповідачу, споживчий кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту при укладенні договору - 2300 грн. (а.с. 16). Також сторони визначили, що розмір процентної ставки по кредитному ліміту становить 2.5% в місяць з розрахунку 360 днів на рік. Щомісячний мінімальний платіж 7 % від суми заборгованості (а.с. 21). Згідно заяви позичальника, останній ознайомлений та погодився з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку (а.с. 20). За даними витягу з Тарифів по картам «Універсальна» та «Універсальна Голд», змінено умови кредитування, з вересня 2014 року процентна ставка становила 2.9 %, а з квітня 2015 року - 3,6 % на місяць. Також змінено розмір пені (а.с. 17). Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання, а позичальник навпаки, порушив умови Договору в частині вчасного повернення суми кредиту та процентів за користування ним, в зв'язку з чим станом на 12.10.2016 року за ним рахується заборгованість за кредитом - 2292,70 грн. та заборгованість з процентів - 18686,80 грн. (а.с. 10). З витягу особового рахунку відповідача в ПАТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що відповідач, користуючись кредитними коштами з лютого 2014 року, жодного разу не здійснив сплату за вказаними борговими зобов'язаннями (а.с. 12-15). Враховуючи наведене, умови кредитного договору, суд вважає, що сума заборгованості за кредитом та процентами підлягає стягненню в повному обсязі. Окрім цих сум, Банком нараховані пеня - 2950 грн., штраф 500 грн. (фіксована частина), штраф - 1196,48 грн. (процентна складова). Пунктом 2.1.1.7.6 Умов і Правил надання банківських послуг передбачена відповідальність позичальника за порушення клієнтом строків платежів за будь з яких грошових зобов'язань, передбачених умовами Договору, у виді штрафу, що також дублюється довідкою про умови кредитування (Тарифами). Штраф визначено у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. В той же час, зі змісту довідки про умови кредитування вбачається, що умовами Договору також передбачена відповідальність за несвоєчасне погашення заборгованості у виді пені (а.с. 21). Тобто, умовами вище вказаного Договору передбачено подвійну відповідальність позичальника за одне й те саме порушення - порушення строків сплати суми кредиту та процентів, у виді штрафу та пені, які є різновидами неустойки, тоді як особа не може нести двічі відповідальність за одне й те саме порушення, що гарантовано Конституцією України (ст. 61). Вказана правова позиція висловлена в ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2013 р., від 6 листопада 2013 року (№6-116цс13). Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 526, 530, 551, 1049, 1050, 1054 ЦК України, з відповідача на користь Банка підлягає стягненню сума боргу в загальному розмірі 23929,50 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 2292,70 грн., проценти - 18686,80 грн. та пеня - 2950 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, а також з урахуванням роз'яснень, що містяться у п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, від 17.10.2014 року № 10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI), тобто з відповідача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1281,54 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial