Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

26 травня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] суми боргу за договором позики від 12.10.2020 року в розмірі 44600,00 гривень сума боргу, 2552,78 гривень - індекс інфляції, 68684,00 гривень - сума пені, 940,59 гривень - сума процентів річних від простроченої суми, що разом становить 116 777,37 гривень. Позовні вимоги мотивує тим, що 12.10.2020 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір безпроцентної позики, відповідно до якого відповідачу надано грошові кошти в розмірі 44 600, 00 гривень, строк повернення позики - до 12.12.2020 року. Таким чином, станом на 26.05.2021 року зобов`язання щодо повернення грошових коштів за договором позики від 12.10.2020 року відповідачем не виконане, з огляду на це позивач звернувся з цим позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, про час місце розгляду справи повідомлялися належним чином, однак від неї надійшла заява з проханням розглянути справу без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив та не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 12.10.2020 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір безпроцентної позики, відповідно до якого відповідачу надано грошові кошти в розмірі 44 600, 00 гривень, строк повернення позики - до 12.12.2020 року. Відповідно до п. 1.1. факт одержання грошей підтверджується розпискою, власноручно написаною позичальником в момент передачі йому суми позики (а.с. 6-7). Згідно із умовами договору позики від 12.10.2020 року, а саме пункту 8, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця пеню у розмірі 1 процента від суми заборгованості за кожний день прострочення, а також суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 5 процентів річних від простроченої суми. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України). Розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Така правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України по справі № 564/2736/15-ц від 28 листопада 2018 року. Відповідно дост.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У разі порушення зобов`язання, згідно вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02.09.2015 року у справі №6-369цс15). Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Частиною 2 ст. 551 ЦК України передбачено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Таким чином, зі змісту договору позики від 12.10.2020 року вбачається, що сторонами було передбачено сплату штрафних санкцій, зокрема нарахування і стягнення неустойки, процентів за порушення позичальником обов`язку по поверненню коштів за договором позики. Оскільки, в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач станом на день розгляду справи свої зобов`язання за договорами позики в обумовлений сторонами термін не виконав, а отже зобов`язаний повернути позивачу борг за договором. Враховуючи наведене, перевіривши розрахунок заборгованості щодо невиконання умов договору розписки від 12.10.2020 року, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, а саме з відповідача підлягає стягненню сума боргу за договором позики від 12.10.2020 року в розмірі 48 280,32 гривень, з яких 44600,00 гривень сума боргу, 2552,78 гривень - індекс інфляції, 186,95 гривень - сума пені, 940,59 гривень - сума процентів річних від простроченої суми . Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 908,00 гривень.

Outcome: approved