Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

27 лютого 2007 року між позивачкою та [PERSON] було укладено шлюб. Відповідач проживав з 2000 року у будинку позивачки, що належить їй на праві приватної власності з 1990 року згідно договору купівлі-продажу, як квартирант і кожного року вона в сільській раді продовжувала термін прописки на рік. 15 травня 2012 року шлюб розірвано. [PERSON] - колишній осуджений, який декілька раз притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання. Після розлучення позивачка змінила замки в будинку, так як колишній чоловік вивозив і продавав усе майно, а також погрожував фізичною розправою та спаленням будинку. [PERSON] неодноразово викликала працівників міліції та скаржилась на дії колишнього чоловіка. На протязі 2012 року відповідач приїздив до позивачки додому, влаштовував сварки, погрожував розправою життя та вимагав у неї кошти, щоб залишити в спокої. По приїзду працівників міліції вів себе по-іншому. В 2013 році [PERSON] звернувся до Василівського районного суду з позовом про розподіл майна спільно нажитого подружжям та встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу. В 2014 році Василівським районним судом було винесено рішення про відмову в задоволенні позову в частині розподілу належного позивачці домоволодіння та майна. Згідно рішення суду в присутності працівників правоохоронних органів у лютому 2014 року [PERSON] було передано [PERSON] усі речі. Тому позивачка просить захистити її право, як власника будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але до суду надійшла заява з проханням справу розглянути без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена вчасно та належним чином через оголошення в газеті «Запорізька правда» № 76-77 від 10 липня 2014 року, копія якої є в матеріалах справи. Відповідно до вимог ст.ст. 224, 225 ЦПК України зі згоди позивачки, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, враховуючи думку [PERSON], оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Так, судом встановлено, що будинок [ADDRESS], належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого за № 222 та посвідченого головою Підгірненського виконкому Василівського району 26 червня 1990 року (а.с. 5). Згідно довідки № 207 від 15.04.2012 р., виданої головою Підгірненської сільської ради, за адресою по [ADDRESS] проживає [PERSON], [INFO] (а.с. 13). Рішенням Василівського районного суду по цивільній справі № 2/802/610/2012 р. від 15 травня 2012 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - задоволено та шлюб розірвано (а.с. 4). Як вбачається в акті обстеження житлово-побутових умов за адресою: [ADDRESS] від 13 березня 2014 року на підставі заяви [PERSON] проведено обстеження з метою з'ясування проживання [PERSON] за вищевказаною адресою, відповідно до якого встановлено, що [PERSON] з 15 травня 2012 року з часу розірвання шлюбу за вищезазначеною адресою не проживає, особистих речей [PERSON] у будинку немає (а.с. 11). Підстав для збереження за відповідачем житлового приміщення судом не встановлено. Жодного доказу на підтвердження своїх заперечень проти позову, відповідач [PERSON] суду не надав. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved