Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

28.10.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування заподіяної шкоди. В позові вказала, що 26.05.2013 року біля 18 години [PERSON] перебуваючи в смт. Ємільчине біля банкомату «ПриватБанк», з метою вчинення крадіжки чужого майна, підійшов до вказаного банкомату і шляхом вільного доступу таємно викрав грошові кошти в сумі 1200 гривень з кредитної картки, яка належить позивачу. В зв'язку з цим, було відкрите кримінальне провадження і вироком Ємільчинського районного суду [PERSON] був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, йому було призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт. При розгляді даного кримінального позивач цивільний позов не заявляла. [PERSON] добровільно повернув їй частину коштів в розмірі 300 гривень, решту коштів повернути відмовився. Під час даного кримінального провадження у позивача погіршився стан здоров'я, і вона зверталася до лікаря. В звязку з цим вона змушена звернутися до суду про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в розмірі 900 гривень та моральної шкоди в розмірі 1500 гривень. В позові позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь кошти в розмірі 3093, 60 грн.: 900 грн. -відшкодування матеріальної шкоди, 1500 грн. - відшкодування моральної шкоди, 450 гривень - витрати на правову допомогу та судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача на попереднє судове засідання не з'явився надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач на попереднє судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, наслідки визнання позову йому відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи: квитанцію прибуткового касового ордеру № 17 від 27.10.2014 року, про те, що позивач витратила на допомогу адвоката кошти в розмірі 450 гривень; довідку Серединської лікарської амбулаторії Ємільчинського району Житомирської області № 1280 від 10.06.2014 року, про те, що [PERSON] дійсно хворіла і знаходилась на лікуванні в ФАП с. Середи на денному стаціонарі; ксерокопію паспорта позивача, суд рахує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав, свобод та інтересів, а тому суд приймає визнання відповідачем позову та має можливість ухвалити рішення на попередньому судовому засіданні про задоволення позову, оскільки позивачу були завдані матеріальні та моральні збитки, внаслідок неправомірних дій відповідача, а саме [PERSON] шляхом вільного доступу до майна викрав кошти, які належали [PERSON], чим заподіяв їй матеріальні збитки в розмірі 1200 гривень. Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено майнова шкода завдана неправомірними діями майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Також у [PERSON] погіршився стан здоров'я внаслідок даних неправомірних дій, про що свідчить довідка про стаціонарне лікування [PERSON], що є підставою на відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідача вироком Ємільчинського районного суду було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним при подачі позовної заяви судовий збір. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України. На підставі наведеного, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1177 ЦК України,

Outcome: approved