Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

28.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд зобовязати відповідача: - на першому поверсі будинку №26, розташованому за адресою: Харківська область, м. Первомайський, 1/2 мікрорайон (вул. Космонавта Комарова) в сміттєприймальному кармані встановити утримувач, підрихтувати дверці для щільного прилягання, на четвертому поверсі цього будинку встановити дверці сміттєприймального карману по центру щільного прилягання; - підключити труби системи водопостачання та каналізації та встановити лічильник на воду у нежитловому приміщенні (сміттєзбиральне приміщення) у будинку №26, розташованому за адресою: Харківська область, м. Первомайський, 1/2 мікрорайон (вул. Космонавта Комарова); - поновити освітлення всієї території підвального приміщення у будинку №26, розташованому за адресою: Харківська область, м. Первомайський, 1/2 мікрорайон (вул. Космонавта Комарова) та очистити, осушити і привести територію підвального приміщення до вимог Державних санітарних норм та правил утримання територій населених пунктів; - очистити кришу та горище буд. №26 по вул. Космонавта Комарова у м. Первомайський Харківської області від сміття і забруднення. - зобовязати відповідних службових осіб відповідача та третьої особи по справі скласти про усі виконані дії відповідні акти за участі позивача. В обґрунтування позову зазначила, що вона мешкає у квартирі №3 у будинку №26 у 1/2 мікрорайоні (вул. Космонавта Комарова) у м. Первомайський Харківської області. Вона як споживач житлово-комунальних послуг зазначає, що комунальними службами горище її будинку, система сміттєпроводу і підвальне приміщення, а також система центрального опалення експлуатуються з грубими порушеннями технічних та санітарних норм, передбачених чинним законодавством України. Так, на горищі постійно знаходиться сміття, у підвальному приміщенні постійно відбуваються затоплення, система сміттєпроводу експлуатується з порушенням вимог Державних санітарних норм та правил, оскільки не має підводу до себе водопостачання та водовідведення. Через затоплення підвального приміщення 2-3 липня 2016 року позивач вимушена була лікуватися через погіршення стану її здоров`я. Вона неодноразово самостійно та колективно з мешканцями будинку №26 зверталася до комунальних служб з проханням навести лад на горищі, у підвальному приміщенні та у сміттєприймальному приміщенні на кожному поверсі будинку, однак на її звернення або взагалі не надходили відповіді, або надходили відповіді, в яких її скарги відповідач вважав такими, що не можуть бути виконані (стосовно сміттєприймального приміщення, оскільки це призведе до зростання комунальних платежів для усіх мешканців будинку). В той же час її вимоги щодо приведення стану сміттєприймального приміщення у її під`їзді на 1 та 4 поверхах виконавчим комітетом Первомайської міської ради Харківської області були визнані такими, що потребують реагування ще 09.06.2016 року, однак жодної реакції на вказані дії відповідачем зроблено не було. У звязку з відсутністю дієвих механізмів захисту своїх прав в адміністративному порядку, позивач вимушена була звернутися до суду із даною позовною заявою. Через канцелярію суду 06.12.2016 року та щодо виписки із амбулаторної карти хворого від 13.09.2016 року на ім`я позивача у судовому засіданні 07.12.2016 року позивач [PERSON] долучила до матеріалів справи додаткові заяви щодо порушення її прав та щодо права власності на квартиру №3 у будинку №26 у 1/2 мікрорайоні м. Первомайський Харківської області та її реєстрації у вказаній квартирі, а представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні 07.12.2016 року акт виконаних робіт по ремонту сміттєприймального приміщення на 1 та 4 поверсі вищевказаного будинку у під`їзді, де мешкає позивач, та відповідні фотокартки. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені нею позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надавши пояснення, в яких вказала, що порушення у її будинку відбуваються з 1991 року, усі експлуатуючі організації з того періоду лише погіршували стан будинку та робили неможливим для неї нормальне проживання у її квартирі. Належним доказом порушення своїх прав вважала подані нею заяви на ім`я міського голови м. Первомайський Харківської області (зокрема колективні), начальника КП «Жилсервіс» Первомайської міської ради Харківської області та звернення у порядку обробки запитів громадян до патрульної поліції Первомайського ВП ГУНП у Харківській області. Під час судового розгляду вважала, що усі інші необхідні докази суд повинен самостійно збирати, відвідувати будинок, де вона мешкає, та запитати належні відповіді на її звернення від органів, до яких вона зверталася. Представник позивача за дорученням органу вторинної правової допомоги адвокат [PERSON] позовні вимоги своєї довірительки підтримав у повному обсязі, вказавши, що щодо сміття на горищі та залиття підвального приміщення він не має доказів вказаних обставин, а щодо наявності водопостачання та водовідведення зі встановленням лічильника води у сміттєприймальному приміщенні, то це прямо передбачено Державними санітарними нормами та правилами утримання територій населених місць, а не належна експлуатація дверець сміттєприймального карману на 1 та 4 поверсі у вказаному будинку підтверджена листом від 09.06.2016 року виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області за №с-145/01-14. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, вказавши, що позивач не надала доказів на підтвердження її позиції по справі, окрім ремонту дверцят у сміттєприймальному приміщенні на 1 та 4 поверсі, яке було відремонтовано 06.12.2016 року, про що надав як акт виконаних робіт, так і фотокартки стану приміщень, зокрема сміттєприймального приміщення на 1 та 4 поверхах вищевказаного будинку. Від третьої особи по справі відділу житлово-комунального господарства виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області надійшло письмове заперечення від 29.11.2016 року за №403, в якому третя особа по справі в особі свого керівника за посадою проти задоволення позовних вимог заперечувало, оскільки вважало, що вони взагалі не є належним відповідачем, оскільки не мають статусу юридичної особи, а є структурним підрозділом виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області, вимоги позивача не ґрунтуються на законі, оскільки [PERSON] не перебуває у договірних відносинах з відповідачем, а тому розглядати її позов у суду немає підстав. Окремо просили у порядку ч.2 ст.158 ЦПК України розглядати справу без участі представника третьої особи (а.с.26-27), яку суд вважав зробленою у відповідності до чинного законодавства та клопотання позивача щодо обовязковою участі представника третьої особи у судовому засіданні 05.12.2016 року відхилив, оскільки заявлена вимога не була підтверджена, окрім бажання позивача, належними доказами, які третя особа могла повідомити суду і які не можливо було отримати від позивача або відповідача. Вислухавши позивача, представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до думки, що позовні вимоги слід залишити без задоволення, виходячи з наступного. Перш за все суд зазначає, що будинок №26, в якому позивач просить провести усі заявлені у позові роботи, належить територіальній громаді м. Первомайський Харківської області та знаходиться у 1/2 мікрорайоні, а не на вул. Космонавта Комарова. При цьому балансоутримувачем будинку є відповідач по справі, що підтверджується копією витягу з акту приймання-передачі майна комунальної власності від 31.01.2014 року (а.с.30-32). При цьому вказівка позивача, що будинок розташований також на вул. Космонавта Комарова є хибною, а зазначення подвійного найменування вулиці у паспорті позивача, про що вона зазначила при встановлені її анкетних даних, помилковим, що однак до предмету позову жодного відношення не має. При розгляді справи встановлено, що відділ житлово-комунального господарства не є окремою юридичною особою, а є структурним підрозділом виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області, крім цього вимоги до третьої особи, зокрема щодо складання відповідного акту не можуть бути розглянуті, оскільки вимоги у цивільному процесі пред`являються виключно до відповідачів, про що суд повідомив позивача ще у судовому засіданні 30.11.2016 року, однак [PERSON] свої вимоги змінювати не побажала, а тому суд вимоги щодо складення акту про виконанні роботи до третьої особи у даному провадженні не розглядає, як заявлені з порушенням діючого законодавства. Щодо позовних вимог про прибирання горища вказаного будинку, поновлення освітлення всієї території підвального приміщення, а також очистку, осушку і приведення території підвального приміщення до вимог Державних санітарних норм та правил утримання територій населених пунктів, то тут позивачу слід відмовити у позовних вимогах, оскільки вона окрім її заяв жодних інших доказів своєї позиції суду не надала, подання заяви в адміністративному порядку не є належним доказом, який підтверджує факт того, що є порушення Державних санітарних норм та правил, до речі, без конкретизації пункту цих правил та порушення прав саме позивача як споживача саме таких послуг. В той же час відповідач надав суду докази щодо стану вказаних приміщень у вигляді фотокарток від 06.12.2016 року, в яких заявлені [PERSON] вимоги не підтвердилися (а.с.57-58). Згідно з ч.1-ч.3 ст.10 та ч.1 ст.11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Щодо вимоги позивача, яка ґрунтується на листі виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області від 09.06.2016 року за С-145/01-14 (а.с.7) щодо неналежного утримання сміттєприймальних приміщень на першому та четвертому поверхах вищевказаного будинку (на першому відсутній утримувач та необхідно підрихтувати дверці карману для щільного прилягання, а на четвертому встановити дверці сміттєприймального карману по центру для щільного прилягання), то в даному випадку судом встановлено, що вказані роботи виконані 06.12.2016 року, про що суду наданий відповідний акт та фотокартки (а.с.54-56), що вказує на те, що відповідні роботи були виконані. При цьому суд зазначає, що невиконання вказаних робіт у період з 09.06.2016 оку до 06.12.2016 року повязано з дисциплінарною відповідальністю посадовою особи КП «Жилсервіс», яка відповідає за утримання сміттєприймального приміщення, зокрема у будинку №26 у 1/2 мікрорайоні та до позовних вимог прямого відношення не має. Посилання позивача та її представника, що з фотокарток, наданих відповідачем не можливо встановити наявність гумової прокладки суд до уваги не приймає, оскільки жодних доказів своєї позиції сторона позивача суду не надала, а посилання на не якість фотокартки відповідача є особистою думкою позивача та не знайшло своє підтвердження у судовому засіданні. Стосовно вимог щодо підключення труб системи водопостачання та каналізації та встановлення лічильника на воду у нежитловому приміщенні (сміттєзбиральне приміщення) у будинку №26, розташованому за адресою: Харківська область, м. Первомайський, 1/2 мікрорайон, то тут суд зазначає, що такі вимоги дійсно передбачені п.п.2.20 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 17.03.2011 року за №145 «Про затвердження Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць», зареєстрованого у Міністерства юстиції України 05.04.2011 року за №547/19195, в абзаці першому якого зазначено, що сміттєприймальну камеру необхідно розміщувати безпосередньо під стовбуром сміттєпроводу та забезпечувати гарячим і холодними водопостачанням та водовідведенням (улаштування трапів у підлозі). При цьому вимоги щодо встановлення лічильника у вказаному приміщенні вказані правила не містять, це є особистою думкою позивача, що б вона хотіла мати у вказаному приміщенні. В той же час будинок, в якому мешкає позивач будувався до 2011 року, у часи, коли діяли «Санітарні правила утримання територій населених місць», затверджені Міністерством охорони здоров`я СРСР та головний санітарним лікарем СРСР від 05.08.1988 року і які були визнані такими, що втратили чинність саме наказом МОЗ України від 17.03.2011 року, у розділі 2.2 яких (збір твердих побутових відходів) забезпечення гарячим та холодним водопостачанням сміттєприймального приміщення у багатоквартирних будинках передбачено не було, тому приведення стану сміттєприймального приміщення до вимог діючих санітарних норм та правил можливо, якщо такі витрати будуть включені у собівартість витрат з утримання будинку, що призведе до збільшення тарифу для усіх мешканців будинку №26. Тому суд в даній частині позову погоджується з думкою відповідача, яка наведена а.с.8 щодо зростання тарифу для обслуговування будинку. Окремо суд зазначає, що права позивача на захист власних прав закінчуються там, де вони можуть порушити права інших мешканців вищевказаного будинку, які свою згоду на проведення водопостачання та водовідведення у сміттєприймальному приміщенні не надавали, оскільки це прямо вплине на їх щомісячні комунальні платежі на утримання будинку, а відповідач надавати таку послугу без включення відповідних витрат на утримання будинку не має права відповідно ст.15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Стосовно складання актів про виконані роботи за участю позивача при їх проведені у будинку №26, то така вимога не ґрунтується на законі, оскільки [PERSON] є лише споживачем послуг, які надаються відповідачем. За роботи, які виконує відповідач як балансоутримувач будинку, він повинен відповідати перед територіальної громадою в особі обраного виконавчого органу, а споживачі повинні в разі наявності претензій вказувати на них КП «Жилсервіс» або його власнику в особі відповідних посадових осіб органів місцевого самоврядування. Нарешті у порядку ст.18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Окремо суд зазначає, що посилання відповідача та третьої особи на те, що між КП «Жилсервіс» та [PERSON] відсутній договір про надання послуг з утримання будинку, придомової території та вивіз сміття не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки відсутність договору не позбавляє [PERSON] необхідності сплачувати за комунальні послуги, а КП «Жилсервіс» як монополіста на ринку їх надавати. При цьому наявність заборгованості за вказані комунальні послуги не є підставою для не виконання КП «Жилсервіс» своїх статутних завдань, для яких вказане комунальне підприємство утворювалося. Таким чином, вимоги позивача не були підтверджені належним доказами в одній частині та не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в іншій. При вирішенні справи по суті, судові витрати суд вважає за необхідне компенсувати за рахунок держави, оскільки позивач була звільнена від їх сплати при поданні позову, а її позовні вимоги були залишені без задоволення. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: dismissed