Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

28.03.2016р. позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визначити їй додатковий строк терміном три місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після матері [PERSON], яка померла 01.01.2011р. Поважність пропуску строку для прийняття спадщини позивач обґрунтовує віддаленістю місця проживання - м. Миколаїв та здійсненням догляду за хворим чоловіком [PERSON] Позивач та її представник в судовому засіданні 11.04.2016р. підтримали позовні в вимоги з підстав зазначених у позовній заяві та просили їх задовольнити. В судове засідання 29.04.2016р. не з'явилися, проте від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи в його відсутність. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні 19.04.2016р. визнала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Крім того, відповідач наголосила на тому, що оскільки копію позовної заяви та додані до неї документи вона отримала завчасно та належним чином ознайомилася із ними, а відтак, в порядку ч. 2 ст. 33 ЦПК України, не потрібно розглядати справу спочатку. Представник відповідача - Краснопільської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, проте надіслав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнав повністю та просив постановити рішення у зв'язку з визнанням позову. Наслідки визнання позову йому зрозумілі. Відповідно до положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України, за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, яка була допитана як свідок, та її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність визнання позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. З матеріалів справи вбачається, що 25.08.2009р. помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії 1-ФП № 099785 від 26.08.2009р.), який згідно довідки Краснопільської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області № 885 від 12.11.2010р. був прописаний та проживав в [INFO] разом з дружиною [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії І-ЯР № 596550 від 03.07.1958р.). За життя [PERSON], на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 003519 від 11.03.2001р., належала земельна ділянка площею 6,63 га призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Краснопільської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області. На зверненням позивача про прийняття спадщини після померлого [PERSON], листом № 92/02-14 від 22.02.2011р. державним нотаріусом Врадіївської державної нотаріальної контори, відмовлено останній у видачі свідоцтва про право на спадину у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини. 01.01.2011р. померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ФП № 123357 від 01.01.2011р.), яка згідно довідки Краснопільської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області № 260 від 21.03.2016р. була прописана та проживала в [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії ІV-УР № 1784092 від 20.08.1962р. позивач є рідною донькою покійних [PERSON] та [PERSON] В подальшому позивач, в зв'язку з реєстрацією шлюбу, змінила прізвище з Гук на Ітріна, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00006526828 від 25.11.2010р. На зверненням представника позивача [PERSON] про прийняття спадщини після померлої [PERSON], постановою № 231/02-31 від 23.03.2016р. державним нотаріусом Врадіївської державної нотаріальної контори, відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадину у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Згідно інформаційної довідки Врадіївської державної нотаріальної контори № 278/01-16 від 07.04.2016р. після померлого 25.08.2009р. [PERSON] та померлої 01.01.2011р. [PERSON] спадкова справа не відкривалась, відомості про спадкоємців відсутні. Відповідно до заяви Краснопільської сільської ради Врадіївського району Миколаївської області від 07.04.2016р. вбачається, що останньою не приймалося рішення про ініціювання процедури визнання спадщини відумерлою після [PERSON], який помер 25.08.2009р. Допитана в судовому засідання як свідок позивач дала суду показання, що після смерті свого батька - [PERSON] вона у 2010 році звернулася до адвоката [PERSON] для того щоб він допоміг їй оформити спадщину, оскільки вона, через віддаленість місця свого проживання від місця відкриття спадщини та хворобу свого чоловіка, який хворів з 2009 року по 23.05.2014р. (дату своє смерті) на рак легенів та потребував постійного догляду, самостійно не мала можливості та часу на оформлення спадщини. Для здійснення адвокатом взятих на себе зобов'язань позивач передала останньому оригінали документів на спадкове майно та довіреність на право представництва її інтересів. Однак, адвокат в порушення своїх зобов'язань не вчинив належних дій щодо оформлення спадщини та не повернув вчасно оригінали зазначених документів, що стало наслідком пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після свого померлого батька. Крім того, позивач зазначила, що оскільки адвокат [PERSON] повернув оригінали документів на спадкове майно лише 19.12.2015р., а відтак вона не могла також вчасно звернутися до нотаріальної контори для прийняття спадщини після своє матері - [PERSON], яка померла 01.01.2011р. Позивач повідомила, що крім неї спадкоємцем є також її сестра [PERSON] Допитана в судовому засіданні як свідок відповідач [PERSON] дала суду показання, що вона є рідною сестрою позивача та не претендує на спадщину, яка залишилася після їхніх батьків [PERSON] та [PERSON] та відмовляється від неї, оскільки згідно волі батьків спадщину мала прийняти позивач. Однак остання не змогла це вчасно зробити через хворобу її чоловіка, який хворів на онкозахворювання з 2002 року. Також свідок повідомила, що найнятий позивачем адвокат [PERSON] взяв у останньої оригінали документів для вчинення дій щодо оформлення спадщини, проте так нічого і не зробив, а оригінали документів повернув за допомогою поштового зв'язку лише 19.12.2015р., в зв'язку з чим, позивач пропустила строк для прийняття спадщини. Судом також встановлено, що позивач 15.06.2002р. уклала шлюб з [PERSON] (свідоцтво про одруження серії І-ФП № 022374 від 15.06.2002р.), який згідно довідки Комунального підприємства Дирекція єдиного замовника Океан № 4121 від 11.11.2014р. проживав разом з позивачем в м. Миколаїв, пров. І Молодіжний буд. 10. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ФП № 202846 від 27.05.2014р. та лікарського свідоцтва про смерть 460 від 24.05.2014р. [PERSON] помер 23.05.2014р. від кровотечі легенів. [PERSON] хворів на рак правої легені та з 18.01.2011р. по день своєї смерті перебував на обліку у лікаря-онколога у МООД. За період хвороби потребував сторонньої допомоги (догляду), який здійснювала його дружина [PERSON] Вказане підтверджується довідками Миколаївського обласного онкологічного диспансеру від 12.04.2016р. та від 20.04.2016р. Крім того, згідно довідки медико-соціальної експертної комісії серії МСЕ-01 № 009331 від 10.07.2002р. [PERSON] з 10.07.2002р. встановлено ІІІ групу інвалідності, в зв'язку із захворюванням пов'язаним з проходженням служби в ОВС. Щодо дій адвоката [PERSON], на які посилається позивач як одну з підстав пропуску нею встановленого законодавством строку на прийняття спадщини слід зазначити, що надані представником позивача докази, а саме квитанція від 12.11.2014р. про перерахування 1 200 грн. 00 коп. та лист Миколаївської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку Укрпошта № 06-19-249 від 13.04.2016р., в силу приписів ст. 58 ЦПК України, є неналежними доказами, оскільки в них жодним чином не відображено інформацію щодо предмету доказування, а з них самих не вбачається жодного зв'язку з предметом позову. Відтак суд не бере до розгляду вказані докази. Водночас, слід наголосити на тому, що як позивач так і відповідач - [PERSON] дали суду показання, що після смерті їхнього батька позивач зверталася до адвоката [PERSON] для того щоб він допоміг в оформленні спадщини та передала останньому оригінали необхідних для цього документів. Передані позивачем адвокату документи також необхідні були для прийняття спадщини після померлої матері, однак документи були повернуті адвокатом лише 19.12.2015р. Зазначені вище обставини підтверджуються нотаріально посвідченою довіреністю від 15.11.2010р., зареєстрованої в реєстрі № 2955, згідно якої позивач уповноважила адвоката [PERSON] бути її представником, в тому числі з питань оформлення спадкових прав після смерті батька [PERSON], який помер 25.08.2009р. Щодо передачі та повернення оригіналів документів слід зазначити те, що відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України, пояснення сторін, допитаних як свідків, є доказами у справі, а враховуючи суть відносин, які склалися між позивачем та адвокатом, а також обставини передачі та повернення оригіналів документів, на даний час іншими доказами не можливо підтвердити даний факт, як і спростувати його. Таким чином, враховуючи вищевикладене та приписи ст. 57-60 ЦПК України, суд бере до уваги показання позивача та відповідача - [PERSON] щодо обставин передачі та повернення оригіналів документів необхідних для оформлення спадщини, як належні та допустимі докази. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом положень ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Пунктом 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування роз'яснено судам, що відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Як роз'яснено Верховним Судом України у п. 24 постанови Пленуму від 30.05.2008р. №7 Про судову практику у справах про спадкування, суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку про прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. На підставі вищевикладеного суд вважає, що, оскільки позивач з об'єктивних причин пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини та в інший спосіб захистити своє право не може, інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини, а спадщина не визнана відумерлою і відповідачі визнають позов, і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимога позивача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем.

Outcome: approved