Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

26 травня 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа: [PERSON] . В обґрунтування вимог зазначив, що йому на праві приватної власності належить ѕ частина жилого будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Співвласником ј частини вищезазначеного будинку є його рідний брат [PERSON] , який фактично прийняв спадщину, але не оформив спадкові права. Відповідачка по справі є його донька, яку він удочерив. 09 серпня 2011 року на прохання відповідачки він зареєстрував її в будинку, але в ньому вона ніколи не проживала, особистого майна в будинку немає, ніяких перешкод в користуванні будинком він їй не чини. Реєстрація відповідачки\~в будинку\~створює для\~нього як\~для власника,\~перешкоди в\~користуванні та\~розпорядженні ним. Тому просить усунути перешкоду у праві власності визнавши [PERSON] втратившою право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася за невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Третя особа\~ [PERSON] у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що ѕ частини будинку [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.03.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори, реєстр № 1-1046. Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Маріупольським бюро технічної інвентаризації 25.03.2005 року, вбачається, що ѕ частини будинку [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину від 21.03.2005 року, запис № 1-1046. З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої КСН «Первомайський» від 25 травня 2020 року вбачається, що в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно акту складеного КСН «Первомайський» від 25 травня 2020 року вбачається, що в будинку [ADDRESS] фактично проживає [PERSON] . Згідно ст.41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним. Відповідно до ст.ст.317, 321 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Згідно з вимогами\~ст.150 ЖК України, ст.383 ЦК України\~громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно ст.319\~Цивільного кодексу\~України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ч.2 ст.405\~Цивільного кодексу\~України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач добровільно, без поважних на те причин не проживає за адресою спірної квартири понад рік, чим створює позивачу перешкоди в користування нею. Приймаючи до уваги те, що позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , а відповідачка, будучи зареєстрованою у вказаному будинку, але фактично не проживаючи в ньому, перешкоджає позивачу у користуванні та розпорядженні ним своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов [PERSON] та визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved