Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

28.08.2018 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивує тим, що 01.11.2014 року з відповідачем зареєструвала шлюб. Від цього шлюбу має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини. Власних коштів їй не вистачає на її утримання. Чоловік має можливість надавати матеріальну допомогу, у звязку із чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів доходу, до її повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, із 01.12.2016 року до досягнення дитиною повноліття, та судові витрати в розмірі 1000 грн. В судове засідання позивачка та представник позивача не зявилися, про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідач та його представник у судове засідання не зявилися, про день час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надав заяву якою просить провести розгляд справи без їхньої участі, позицію викладену у відзиві на позовну заяву підтримують в повному обсязі. Зокрема у відзиві на позовну заяву відповідач позов визнає частково, та просить стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів доходу, до її повноліття починаючи із 01.10.2018 року (місяця отримання позовних вимог), судові витрати розділити порівну. Суд проаналізував матеріали справи та дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Сторони не оспорюють, що від шлюбу позивачка народила сина [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Сторони не оспорюють факт окремого проживання та знаходження дитини на утриманні позивачки. Відповідач має постійне місце роботи, на утриманні інших осіб не має. Згідно ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачає ст. 181 ч. ч. 1, 2, 3 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. В силу ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав;\~5)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів;6)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч. 2 ст.\~141\~СК України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, враховуючи матеріальний стан сторін, їхній стан здоровя, наявність обовязку у відповідача надавати матеріальну допомогу непрацездатній дружині на утримання дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача, тому є підстави відповідно до вимог ст. 183 СК України, для задоволення позову в частині визначення аліментів в частковому відношенні до заробітку відповідача. Відповідно до вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Суд дійшов висновку\~про необхідність стягувати аліменти дня пред'явлення позову, оскільки доказів того, що позивачка вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати матеріали справи не містять і не встановлено таких судом. Надане суду листування з соціальних мереж є доказом неприязних стосунків, що склались між сторонами, а не ухилення відповідача від надання матеріальної допомоги на утримання сина. Із огляду на вищенаведені положення ст. 191 СК України суд також не погоджується із доводами відповідача про необхідність стягнення аліментів починаючи із 01.10.2018 року (місяця отримання позовних вимог). Позивачка прохала\~вирішити питання\~про стягнення\~з відповідача\~витрат за\~правову допомогу,\~які згідно\~акту виконаних\~робіт разом з оригіналом квитанції до прибуткового касового ордера становлять 1000 грн. Враховуючи зазначене, а також те, що вимоги позивачки підлягають задоволенню виходячи із розміру частки, про яку вона прохала у поданій нею позовній заяві, а також враховуючи обсяг виконаної представником позивача правової допомоги по справі, її характеру, розміру понесених позивачем витрат у зв'язку із оплатою допомоги адвоката, яким фактично надавалась така допомога, суд вважає необхідним стягнути із відповідача компенсацію витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 1000 гривень. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову судовий збір та інші витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Таким чином із відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 1000,00 грн., та на користь держави 704,80 грн., судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial