Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

27 грудня 2019 року до Варвинського районного суду Чернігівської області звернувся заступник керівника Прилуцької міської прокуратури Дятел В.С. в інтересах держави в особі Варвинської селищної ради з позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів за фактичне користування земельною ділянкою на території [ADDRESS] , без укладеного договору оренди. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно з договором купівлі-продажу № 68 від 17 січня 2014 року відповідачка [PERSON] є власником нежитлової будівлі по [ADDRESS] , яка розташована на земельній ділянці площею 0,0600 га, кадастровий номер: 7421155100:01:007:0249, що належить Варвинській селищній раді. З 28 березня 2014 року земельна ділянка орендувалася [PERSON] , проте рішенням 47 сесії 6 скликання Варвинської селищної ради № 11-47/14 від 27 серпня 2014 року договір оренди земельної ділянки було розірвано та надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності. Рішенням 4 сесії 7 скликання Варвинської селищної ради № 26-4/18 отг від 22 лютого 2018 року технічна документація із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності була затверджена. Фактична площа земельної ділянки, яка перебуває у користуванні [PERSON] , склала 0,0336 га. Разом з тим, право користування земельною ділянкою відповідно до вимог чинного законодавства [PERSON] , починаючи з 28 серпня 2014 року, не оформляється. Відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання Варвинською селищною радою доходів у вигляді орендної плати за своїм змістом є кондиційними. Відповідач, будучи фактичним користувачем земельної ділянки, без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегла кошти, які мала сплатити за користування нею, а тому зобов`язана повернути їх селищній раді на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України. Враховуючи наявність порушення інтересів держави та бездіяльність органу, до компетенції якого віднесені представницькі повноваження у даній сфері, вбачаються правові підстави для пред`явлення даного позову прокурором в межах повноважень, визначених Законом України «Про прокуратуру» та ЦПК України. Заступник керівника Прилуцької міської прокуратури Дятел В.С. просить стягнути з [PERSON] на користь Варвинської селищної ради Чернігівської області кошти в сумі 4 614 гривень 29 копійок та на користь прокуратури Чернігівської області 1921 гривню сплаченого при здійсненні захисту інтересів держави судового збору. Провадження у справі відкрито 23 січня 2020 року та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 20 лютого 2020 року. 20 лютого 2020 року розгляд справи за клопотанням відповідачки у зв`язку з неотриманням нею позовної заяви з додатками відкладено до 05 березня 2020 року та продовжено їй строк для подачі відзиву на позовну заяву. За клопотанням прокурора 05 березня 2020 року у судовому засіданні оголошено перерву до 27 березня 2020 року. У зв`язку з оголошеним у країні карантином розгляд справи відкладався до 23 квітня 2020 року, 13 травня 2020 року та 01 червня 2020 року. Ухвалою від 01 червня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі. У зв`язку з закінченням робочого часу оголошено перерву до 04 червня 2020 року. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 16 вересня 2020 року ухвалу Варвинського районного суду від 01 червня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі залишено без задоволення. Після повернення справи з Чернігівського апеляційного суду судовий розгляд призначено на 20 жовтня 2020 року. Прокурор Волошина Л.П. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали, посилаючись на його необґрунтованість. Вказали, що прокурор на надав належних доказів на підтвердження суми коштів, що підлягає стягненню як безпідставно збережена орендна плата за користування земельною ділянкою. Будь-яких письмових доказів на обґрунтування своєї позиції не надали. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу будівлі від 17 січня 2014 року, посвідченим приватним нотаріусом Варвинського районного нотаріального округу Пушкарьовою-Гезердава Н.О., та зареєстрованим у реєстрі за № 68, [PERSON] є власником нерухомого майна - будівлі, приміщення ательє № 2, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 26-27). 28 березня 2014 року між Варвинською селищною радою, в особі Варвинського селищного голови Саверської-Лихошви В.В., та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, на якій розміщено магазин по [ADDRESS] , площею 0,06 га, кадастровий номер: 7421155100:01:007:0249, строком на 5 років (а.с. 28-29, 30, 31). Розмір орендної плати становив 12% від нормативної грошової оцінки земель(а.с. 32). Рішенням 47 сесії 6 скликання Варвинської селищної ради № 11-47/14 від 27 серпня 2014 року договір оренди земельної ділянки площею 0,06 га від 28 березня 2014 року було розірвано та надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо оформлення права оренди на земельну ділянку площею 0,0236 га під магазином « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] (а.с. 33). Рішенням 32 сесії 7 скликання Варвинської селищної ради № 30-32/17 від 30 травня 2017 року (а.с. 34) було внесено зміно в рішення Варвинської селищної ради від 27 серпня 2014 року № 11-47/14 «Про припинення дії договору оренди земельної ділянки», та викладено пункт 2 даного рішення в іншій редакції. Зокрема, надано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності (кадастровий номер 7421155100:01:007:0249), розташованої за адресою: [ADDRESS] , для подальшого викупу частини даної земельної ділянки. 22 лютого 2018 року рішенням Варвинської селищної ради 4 сесії 7 скликання ОТГ № 26-4/18отг було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності загальною площею 0,0600 га, що розташована в [ADDRESS] , на: земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,0264 га, кадастровий номер 7421155100:01:007:0414, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку № [NUMBER] площею 0,0336 га, кадастровий номер 7421155100:01:007:0413, для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за адресою: [ADDRESS] (а.с. 35). Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 16-18) підтверджується, що 07 березня 2018 року зареєстровано дві земельні ділянки площею 0,0336 га та 0,0264 га, що знаходяться по [ADDRESS] , цільове призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, з кадастровими номерами 7421155100:01:007:0413 та 7421155100:01:007:0414 відповідно, власником яких є територіальна громада в особі Варвинської селищної ради Чернігівської області. Форма власності - комунальна. Відповідач як власник об`єкта нерухомого майна користується земельною ділянкою площею 0,0336 га з кадастровим номером 7421155100:01:007:0413, на якій цей об`єкт розміщений, за відсутності оформленого відповідно до вимог чинного законодавства права користування цією земельною ділянкою. Більше того, після розірвання договору оренди земельної ділянки відповідачка [PERSON] залишила поза увагою звернення Варвинської селищної ради щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку та сплати орендної плати (а.с. 19, 20, 21, 22, 23-24). У 2018 році, після пред`явлення відповідного позову [PERSON] добровільно сплатила орендну плату за період з 01 лютого 2015 року до 31 жовтня 2017 року у розмірі 4375,67 грн, у зв`язку з чим провадження у справі було закрито (а.с. 48, 55). Разом з тим, орендна плата за період з 01 листопада 2017 року до 20 березня 2018 року залишається несплаченою. Земельний податок у 2018 та за січень-травень 2019 року від [PERSON] також не надходив (а.с. 48). Розмір орендної плати за земельні ділянки, починаючи з 2016 року, визначався Порядком встановлення розмірів орендної плати за земельні ділянки, які перебувають у власності територіальної громади смт Варва, затвердженим рішенням 20 сесії 7 скликання Варвинської селищної ради № 5-20/16 від 27 жовтня 2016 року (а.с. 32, 36, 37-40) та становив 12% від нормативної грошової оцінки земель(п.п. 2.9 п. 2). Рішенням Варвинської селищної ради 24 сесії 7 скликання від 17 січня 2019 року № 19 «Про встановлення розмірів орендної плати» (офіційно оприлюднено 05 березня 2019 року) було затверджено інший Порядок встановлення розмірів орендної плати згідно з додатком, відповідно до якого розмір річної орендної плати для земель з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі встановлено на рівні 6% нормативної грошової оцінки земель (а.с. 41, 42-46). Довідкою Міжрайонного управління у Варвинському та Срібнянському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області підтверджується розмір нормативно-грошової оцінки земельної ділянки площею 0,0336 га (кадастровий номер 7421155100:01:007:0413) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по [ADDRESS] : 2017 рік - 27252,63 грн; 2018 рік - 27252,63 грн; 2019 рік - 78778,56 грн (а.с. 47). Згідно з розрахунком, здійсненим Варвинською селищною радою (а.с. 54), сума безпідставно збережених коштів орендної плати від використання земельної ділянки площею 0,0336 га по [ADDRESS] , [PERSON] з порушенням законодавства за період з 01 листопада 2017 року до 20 березня 2019 року становить 4614,29 гривень. Перевіривши вказаний розрахунок, суд виявив, що він здійснений неправильно, оскільки нарахування суми безпідставно збережених коштів за період з 01 січня 2019 року до 20 березня 2019 року проведено із застосуванням розміру нормативно-грошової оцінки, яка діяла до 01 січня 2019 року (27252,63 грн), замість правильної - 78778,56 грн. Крім того, за весь період застосовано ставку орендної плати у розмірі 12% тоді, як з 05 березня 2019 року відповідно до рішення Варвинської селищної ради 24 сесії 7 скликання від 17 січня 2019 року № 19 вже діяла ставка у розмірі 6%. За підрахунками суду сума безпідставно збережених [PERSON] коштів орендної плати від використання земельної ділянки площею 0,0336 га по [ADDRESS] , за період з 01 листопада 2017 року до 20 березня 2019 року становить 5655,76 гривень (за період з 01 листопада 2017 року до 31 грудня 2017 року - 546,55 грн (27252,63 х 12% : 365 х 61) + (за 2018 рік - 3270,32 грн (27252,63 х 12%) + (за період з 01 січня 2019 року до 04 березня 2019 року - 1631,69 грн (78778,56 х 12% : 365 х 63) + (за період з 05 березня 2019 року до 20 березня 2019 року - 207,20 грн (78778,56 х 6% : 365 х 16). Аналізуючи заперечення відповідача та її представника про те, що фактично право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7421155100:01007:0413 було зареєстровано 07 березня 2018 року і до цього юридично ділянки не існувало, суд сприймає критично з огляду на те, що згадувана земельна ділянка була сформована на місці земельної ділянки площею 0,06 га, кадастровий номер: 7421155100:01:007:0249, і вочевидь була розташована під будівлею, що знаходилась у власності відповідача та вже фактично перебувала у її користуванні. Аналогічно, суд критично сприймає і твердження сторони відповідача, висловлені під час судового засідання, про те, що площа земельної ділянки (0,0336 га) не відповідає площі належної відповідачу будівлі (198,5 кв.м), з огляду на те, що розмір сформованої ділянки площею 0,0336 г, був визначений у технічній документації із землеустрою фаховим землевпорядним суб`єктом та за заявою самої ж відповідачки затверджений рішенням Варвинської селищної ради. Крім того, на увагу не заслуговують усні пояснення відповідача про те, що вона зверталась до Варвинської селищної ради з метою викупу даної земельної ділянки, і період розгляду цих звернень має бути виключений із загального строку, адже на підтвердження такого звернення сторона відповідача не надала жодного допустимого та належного доказу. За змістом глави 15 ЗК України право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 ЗК України). Враховуючи приписи ч. 2 ст. 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України. Згідно з абзацом 3 частини першої статті 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема, комунальної власності. Крім того, згідно з абзацом 1 пункту 289.1 Податкового кодексу України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Наведене узгоджується з правовим висновком, сформованим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 травня 2018 року у справі №629/4628/16-ц, застосованим також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі №922/3412/17 та постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі №209/5477/13-ц. Судом достовірно встановлено, що з 07 березня 2018 року відповідач є фактичним користувачем земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 0,0336 га, кадастровий номер 7421155100:01:007:0413, що розташована під будівлею за адресою: [ADDRESS] , а до цього була користувачем частини земельної ділянки з тим самим цільовим призначенням площею 0,0600 га, кадастровий номер: 7421155100:01:007:0249, під вказаною будівлею (а.с. 16-18). Оскільки відповідач [PERSON] , користуючись вищезазначеними земельними ділянками комунальної власності, без достатньої правої підстави за рахунок власника цих ділянок - територіальної громади в особі позивача Варвинської селищної ради, зберегла у себе кошти, які мала сплатити за користування, тобто орендну плату, то вона зобов`язана повернути ці кошти власнику земельних ділянок на підставі ст. ст. 1212-1214 ЦК України. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи принцип диспозитивності в цивільному судочинстві, закріплений у ст. 13 ЦПК України, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача на підставі ст. ст. 1212-1214 ЦК України безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати в межах заявлених позовних вимог, тобто в сумі 4614,29 грн. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 1 921,00 грн (а.с. 2), який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved