Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

28.03.3016 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, просить стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на його користь несплачену частину страхового відшкодування в розмірі 19103 грн. 10 коп., з ТОВ «Союз-Авто» матеріальну шкоду в розмірі 39066,60грн. та солідарно стягнути з відповідачів витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1370 грн. 00 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.10.2015 о 15.50 год. по пр-ту Г.Ватутіна в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автобуса марки «Богдан», д.н.з [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобіля марки «КІА», д.н.з [NUMBER] та автомобіля марки «Volkswagen», д.н.з [NUMBER], власником якого є позивч. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу автомобіль марки «Volkswagen», д.н.з [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 22.12.2015, [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Власником автобуса марки «Богдан», д.н.з [NUMBER] є ТОВ «Союз-авто». Під час скоєння вказаної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] працював у ТОВ «Союз-Авто», а тому відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України обов'язок по відшкодуванню шкоди покладено на ТОВ» Союз-авто», з яким [PERSON] перебував у трудових відносинах. Згідно Звіту №453 від 29.10.2015 про оцінку автомобіля, матеріальний збиток складає 88 566 грн. 60 коп. Цивільно-правова відповідальність ТОВ «Союз-Авто» на момент настання дорожньо-транспортної пригоди застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант». 29.01.2016 ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило позивачу страхове відшкодування в розмірі 30 396 грн. 90 коп., що є значно меншою ніж вартість відновлювального ремонту. Оскільки виплачена сума страхового відшкодування є недостатньою для повного відшкодування завданої шкоди, позивач просить стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» в межах ліміту відповідальності (згідно Полісу - 50 000 грн.) частину несплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 19 103 грн. 10 коп. та відповідно до ч.1 ст. 1194 ЦК Ураїни стягнути з ТОВ «Союз-Авто» матеріальну шкоду в розмірі 39 066 грн. 00 коп., яка є різницею між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а також понесені збитки в розмірі 1 370 грн. 00 коп. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та доводи, просив позов задовольнити. Додатково до викладеного зазначив, що наданий відповідачем ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» Звіт №15552 від 06.12.2015 є неналежним доказом, оскільки вказаний у цьому Звіті коефіцієнт фізичного зносу 0,462, який було застосовано до вартості запчастин не відповідає п.7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003, а тому просив суд не приймати до уваги вказаний Звіт. У судовому засіданні представник відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» позов не визнав, заперечив проти його задоволення. Вважав позов безпідставним та необґрунтованим. Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначив, що на підставі заяви позивача про виплату страхового відшкодування від 26.10.2015 та Звіту №15552 від 06.12.2015 незалежної оцінки завданого матеріального збитку, складеного ТДВ «Експертум-Аве», ТОВ СК «Альфа-Гарант» виплатило позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 30 396 грн. 90 коп. Таким чином ТОВ СК «Альфа-Гарант» виконало свої зобов'язання належним чином та в повному обсязі. Разом з тим, позивач не надав суду належних доказів на спростування розміру матеріального збитку зазначеного у Звіті №15552 від 06.12.2015. Відповідач ТОВ «Союз-Авто», будучи належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи в судове засідання свого представника не направило та не повідомило про причини неявки представника, направило суду письмові заперечення. Згідно письмових заперечень відповідач зазначив, що згідно Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів №12 Р/01-090-00001 від 27.04.2015, ліміт відповідальності на забезпечений транспортний засіб за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 100 000 грн. 00 коп., розмір франшизи-0грн., а тому розмір матеріального збитку в сумі 88 566 грн. 00 коп. повністю покривається страховою сумою за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/4380193 та вказаним Договором. Таким чином вважав відсутніми підстави для стягнення з ТОВ «Союз-Авто» матеріальної шкоди в розмірі 39 066 грн. 60 коп. Третя особа в судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за відсутністю третьої особи до суду не надходило. Суд, враховуючи думку сторін та на підставі ст. 169 ЦПК України, визнавши причини неявки відповідача ТОВ «Союз-Авто» та третьої особи [PERSON] неповажними, визнав можливим розгляд справи за відсутністю відповідача ТОВ «Союз-Авто» та третьої особи [PERSON] Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант», з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 16.10.2015 о 15.50год. по пр-ту Г.Ватутіна в м.Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автобуса марки «Богдан», д.н.з [NUMBER], під керуванням [PERSON], автомобіля марки «КІА», д.н.з [NUMBER] та автомобіля марки «Volkswagen», д.н.з [NUMBER], власником якого є позивч [PERSON] (а.с.9,57) Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Volkswagen», д.н.з [NUMBER] отримав механічні пошкодження. (а.с.10) Постановою Дніпровського районного суду м.Києва від 22.12.2015, [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16.10.2015.(а.с.9) Як встановлено судом і вказана обставина не заперечується сторонами на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16.10.2015 [PERSON] перебував у трудових відносинах з власником автобусу марки Богдан - ТОВ «Союз-Авто» і вчинив дорожньо-транспортну пригоду під час виконання трудових обов'язків.(а.с. 123) Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Згідно наявного в матеріалах справи Полісу серії АЕ №4380193 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно - правова відповідальність ТОВ «Союз-Авто» на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16.10.2015 була застрахована у ТДВ СК «Альфа-Гарант». Франшиза згідно вказаного Полісу становить 500 грн., ліміт відповідальності - 50 000 грн. 00 коп.(а.с.14) Згідно з п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленим цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний:у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Як встановлено судом, 26.10.2015 позивач звернувся до відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування. (а.с.17) 29.01.2016 ТДВ СК «Альфа-Гарант» здійснило позивачу виплату страхового відшкодування в розмірі 30396 грн. 90 коп., що підтверджується платіжним дорученням №18749 від 29.01.2016. (а.с.18) Виплата страхового відшкодування позивачу була здійснена в межах строку, встановленого пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Як вбачається з наданих відповідачем ТДВ СК «Альфа-Гарант» письмових заперечень, підставою для розрахунку страхового відшкодування був Звіт про незалежну експертну оцінку вартості матеріального збитку №15552 від 06.12.2015, складений ТДВ «Експертум-АВЕ», за яким вартість матеріального збитку складає 30 296 грн. 90 коп. (а.с.92-93) При цьому, судом не приймається до уваги як неналежний доказ в розумінні ст. 57,58 ЦПК України наданий відповідачем ТДВ СК «Альфа-Гарант» Звіт про незалежну експертну оцінку вартості матеріального збитку №15552 від 06.12.2015, виходячи з наступного. Відповідно до п.7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003 (далі-Методика), на що посилається у вказаному Звіті спеціаліст значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки. Згідно наявних в матеріалах справи даних, належний позивачу автомобіль марки «Volkswagen», д.н.з [NUMBER] є легковим колісним транспортним засобом іноземного виробництва, 2013 випуску, а тому строк експлуатації даного автомобіля на дату оцінки становив 2,5 роки.(а.с.57) Таким чином, виходячи з вищевикладеного, коефіцієнт фізичного зносу дорівнює нулю для автомобіля марки «Volkswagen», д.н.з [NUMBER]. Разом з тим, у вказаному Звіті про незалежну експертну оцінку вартості матеріального збитку №15552 від 06.12.2015 не наведено розрахунку коефіцієнту фізичного зносу для автомобіля марки «Volkswagen», д.н.з [NUMBER], що суперечить вимогам Методики. Водночас, згідно наданого позивачем Звіту №453 про оцінку автомобіля, складеного 29.10.2015 ФОП [PERSON], коефіцієнт фізичного зносу вказаного автомобіля дорівнює нулю, що відповідає вимогам п. 7.38 Методики, а тому судом приймається до уваги вказаний Звіт як належний та допустимий доказ. (а.с.21-58) Як вбачається зі Звіту №453 про оцінку автомобіля, складеного 29.10.2015, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen», д.н.з [NUMBER] складає 88 566 грн. 60 коп. За проведення автотоварознавчого дослідження позивачем було сплачено 1 370 грн. 00 коп., що підтверджується актом №453 від 29.10.2015 здачі-прийняття виконаних робіт та товарним чеком. (а.с.20). Згідно з ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові від 02.12.2015 Верховний Суд України висловив правову позицію про те, що з товариства, працівник якого є винуватцем ДТП, підлягає стягненню різниця між фактичною вартістю відновлювального ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов'язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на менший розмір вказаних збитків є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Враховуючи встановлені судом обставини справи та виходячи з вимог чинного законодавства, якими регламентовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що з відповідача ТзДВ «СК «Альфа-Гарант» на користь позивача слід стягнути недоплачену суму страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності (згідно Полісу-50000грн.) в розмірі (50000 - 30396,90 - 500 (франшиза))=19 103 грн. 10 коп., з відповідача ТОВ «Союз-Авто», працівник якого є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди на користь позивача слід стягнути різницю між визначеною експертизою вартістю матеріального збитку та страховим відшкодуванням, а саме (88566,60-30396,90-19103,10)=39 066 грн. 60 коп. Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). (п.1 ч.2 ст.22 ЦК України). Таким чином, виходячи з положень вказаної норми та з наданих позивачем документів на підтвердження понесених останнім витрат за проведення автотоварознавчого дослідження з відповідачів на користь позивача слід стягнути витрати за проведення експертизи в розмірі 1370 грн. 00 коп. в рівних частинах з кожного з них. Доводи відповідача ТОВ «Союз-Авто» про відсутність підстав для стягнення матеріальної шкоди з ТОВ «Союз-Авто» у зв'язку з укладенням договору добровільного страхування №12/Р/01-090-00001 від 27.04.2015, за яким ліміт відповідальності становить 100 000 грн., а тому розмір матеріального збитку в сумі 88 566 грн. 60 коп. повністю покривається вказаним договором суд вважає безпідставними та такими, що ґрунтуються на власний розсуд, оскільки позивач скористався наданим Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» правом щодо отримання страхового відшкодування за Полісом № АЕ/4380193, за яким ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну потерпілому становить 50000грн., франшиза-500грн. Крім того, слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Таким чином, виходячи з положень ст. 1192 ЦК України потерпілий має право вимоги повного відшкодування від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. Виходячи з вищевикладеного, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає позов обгрунтованим, доведеним, а тому підлягає задоволенню. У зв'язку з задоволенням позову, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог, а саме: з відповідача ТОВ «СК «Альфа-Гарант» суму судового збору в розмірі 197,88грн., з відповідача ТОВ «Собз-Авто» суму судового збору в розмірі 397 грн. 52 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved