Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

28.11.2018 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту, а саме факту проживання однією сім'єю та ведення спільного господарства зі своїм чоловіком - [PERSON], який помер [INFO] року та знаходження на його утриманні. На підтвердження своїх вимог заявник вказала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 24 вересня 2002 року по день його смерті - [INFO] року. Заявник зазначає, що, хоча вони з померлим чоловіком були зареєстровані за різними адресами, однак, все одно сумісно проживали однією сім'єю та вели спільне сумісне господарство за адресою: [ADDRESS] до дня смерті [PERSON] - [INFO] року. Заявник стверджує, що вона фактично знаходилась у свого померлого чоловіка на утриманні, оскільки розмір пенсії, яку він отримував, суттєво відрізнявся від доходу, який отримувала вона. Заявник зазначає, що після смерті свого чоловіка вона звернулася до Управління пенсійного фонду України в Мар'їнському районі Донецької області із заявою щодо можливості призначення їй пенсії у зв'язку із втратою годувальника, однак у зв'язку із тим, що на день смерті чоловіка заявник та її померлий чоловік були зареєстровані за різними адресами, їй було відмовлено у цьому, отже заявник змушена звернутися із цією заявою до суду. Ухвалою суду від 30.11.2018 року у справі було відкрито окреме провадження. Заявник в судове засідання 14.01.2019 року з'явилася, заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні у повному обсязі, пояснила суду, що останнім часом вони з чоловіком не працювали, отримували пенсію, пенсія чоловіка була у вісім разів більше її пенсії, отже він був годувальником родини. У судове засідання 14.01.2019 року з'явилася [PERSON], яка судом була допитана у якості свідка та у судовому засіданні підтвердила, що дійсно заявник [PERSON] та померлий [INFO] року [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі та проживали разом як сім'я, вели спільне домашнє господарство та те, що [PERSON] перебувала на утриманні у свого чоловіка - [PERSON] Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, надіслав до суду заяву, відповідно до якої просив справу розглянути без їх участі, проти вимог, викладених у заяві не заперечив. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 вересня 2002 року між заявником та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Шахтарського міського управління юстиції Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 241, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Прізвище дружини після одруження «[PERSON]». Як вбачається з паспортних даних заявника (паспорт громадянина України серії [NUMBER], виданого Шахтарським МВ УМВС України в Донецькій області 14.07.2000 року) [PERSON], вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки № 1443046838 від 21.06.2018 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] перемістилася з тимчасово окупованої території в [ADDRESS]. Згідно паспортних даних померлого (паспорт громадянина України серії [NUMBER], виданий 13 січня 2001 року Шахтарським УВ УМВС України в Донецькій області 13.01.2001 року) [PERSON], [INFO], уродженець м.Шахтарськ Донецької області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що [INFO] року у м. Шахтарськ Донецької області помер чоловік заявника - [PERSON], [INFO], громадянин України, уродженець м.Шахтарська Донецької області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.05.2018 року. З рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області у цивільній справі 220/912/18 вбачається, що заяву [PERSON] про встановлення факту смерті було задоволено та встановлено факт смерті [PERSON], громадянина України, [INFO], уродженця м.Шахтарськ Донецької області, яка сталася [INFO] року у м.Шахтарськ Донецької області, Україна. З копії договору дарування жилого будинку від 11.11.2004 року вбачається, що [PERSON] передав у власність [PERSON] жилий будинок, розташований по [ADDRESS] За правилами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до вимог ст. 315 ЦПК України суд встановлює факти, що мають юридичне значення, зокрема, перебування фізичної особи на утриманні. Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім'ї годувальника, які були на його утриманні. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Частиною 1статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім'ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] та визнання фактів її сумісного проживання однією сім'єю з [PERSON] та перебування на утриманні останнього. Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати по цій справі не відшкодовуються, оскільки іншого не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved