Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

28.01.2021 позивач АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якій просив стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.10.2010 року у розмірі 28862,73 грн., яка складається з 23361,53 грн. заборгованості за тілом кредиту, 5501,20 грн. заборгованості за простроченими відсотками та судові витрати у розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 15.10.2010 між ним та відповідачем укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. За умовами цього договору позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, унаслідок чого у нього утворилася заборгованість. Посилаючись на викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.10.2010. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 12.02.2021 відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні суду не подавалися. 22.03.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позов, в якому [PERSON] просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування відзиву посилалася на те, що за час користування кредитом погасила 28346,88 грн., в той час як розмір її боргу згідно з розрахунком позивача складає 23361,53 грн. заборгованості за тілом кредиту, 5501,20 грн. заборгованості за простроченими відсотками. Із наданих розрахунків вбачається, що вона переплатила позивачу 4985,13 грн. Крім того, зазначала, що ніяких договорів з позивачем не підписувала, окрім анкети-заяви від 15.10.2010. В березні 2020 року її зарплата зменшилася до 2000,00 грн., а згодом її скоротили і вона втратила платоспроможність, не мала можливості працевлаштуватися та здійснювати оплати за кредитом. Вважає вказані обставини форс-мажорними та такими, що зробили її неплатоспроможною. 08.04.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правилами надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Банком надано до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку Універсальна, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив. Відповідач в судовому засіданні вказала, що позовні вимоги не визнає. Вказала, що позивачем не доведено факт видачі їй кредиту та розмір заборгованості. Надані позивачем докази не відповідають вимогам до бухгалтерських документів, а підписана нею анкета-заява не є договором. Вважає, що заборгованість погасила повністю, заперечує проти застосування підвищеної процентної ставки. На думку відповідача під час заміни карток з нею повинен був переукладатися кредитний договір. Кошти за договором вона не отримувала, а отримувала засоби оплати, картки. Просила застосувати до позовних вимог позовну давність. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 15.10.2010 між сторонами у справі укладено кредитний договір б/н шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в Приватбанку та довідки про умови кредитування з використання кредитної картки «Універсальна 55 днів пільгового періоду». За умовами зазначеного договору сторонами визначена процентна ставка за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць, процентна ставка на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування 3,75%, та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, яка становить: пеня = пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = (базова відсоткова ставка за договором)/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту, пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць за наявності прострочення за кредитом чи процентами 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від більше 50 грн. (а.с. 18) За договором позивачем відповідачу видано картку № [NUMBER] , строк дії якої - до листопада 2014 року, що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк». В подальшому картка відповідачу неодноразово перевипускалась, востаннє\~28.10.2019 видана карта № [NUMBER] , термін дії якої - до травня 2023 року. (а.с.15) Після укладення договору банком кредитний ліміт відповідачу визначений у розмірі 500,00 грн., після чого неодноразово змінювався, 31.07.2020 - визначений у розмірі 22510,00 грн., 06.08.2020 у розмірі 0,00 грн., що підтверджується даними довідки АТ КБ «Приватбанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти. (а.с. 16) За змістом ст. 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст.\~638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.\~526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ч. 2 ст.\~1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст.\~633\~ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позивач на виконання умов кредитного договору надав відповідачу кредитні кошти. Але відповідач в повному обсязі взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала. У зв`язку з цим заборгованість позичальника за кредитом станом на 28.12.2020 становить 28862,73 грн., та складається з 23361,53 грн. заборгованості за тілом кредиту, 5501,20 грн. заборгованості за простроченими відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, а також випискою по рахунку відповідача. (а.с.5-14, 52-65) Доказів зміни заборгованості на день розгляду справи сторони суду не надали. За ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної\~давності переривається\~вчиненням особою\~дії,\~що свідчить\~про визнання\~нею свого\~боргу або\~іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. З наданої позивачем виписки по рахунку [PERSON] вбачається, що вона неодноразово погашала свою заборгованість за кредитом. Останній раз 25.04.2021 відповідачем поповнено готівкою свою картку через термінал на суму 1200,00 грн. Отже, суд дійшов висновку про те, що перебіг позовної давності неодноразово переривався внаслідок вчинення відповідачем оплат за кредитним договором, а відтак строк позовної давності позивачем пропущено не було. На підставі викладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по одержаному кредиту в розмірі 28862,73 грн., яка складається з 23361,53 грн. заборгованості за тілом кредиту, 5501,20 грн. заборгованості за простроченими відсотками. Відповідно до ч.1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених відносно них позовних вимог. Оскільки позов задоволено в повному обсязі, судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved