Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

28.11.2016 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 10 травня 2007 року її батько [PERSON] вчинив заповіт на їмя останньої, яким заповів їй все своє майно де б воно не знаходилось і з чого б не складалося. 06.10.2015 року [PERSON] помер у м.Татарбунари Одеської області. Після смерті останнього залишилось нерухоме майно, в склад якого входить: - 1/10 частина житлового будинку під літ. А по вул.Лесі Українки (колишня Котовського) № 35 в м.Татарбунари Одеської області, що складається з: кімнати № 3 площею 13,4 кв.м, кімнати № 4 площею 17,6 кв.м, а всього загальною житловою площею 31 кв.м., прибудови під літ. а, яка в свою чергу складається з: кухні №1 площею 8,4 кв.м, коридор №2 площею 5,3 кв.м, ванної № 5 площею 3,1 кв.м, коридора №6 площею 2,0 кв.м, кухні № 7 площею 3,8 кв.м, а всього загальною площею прибудови 22,6 кв.м. Всього загальна площа1/10 частини житлового будинку складає 53,6 кв.м (31 кв.м + 22,6 кв.м = 53,6 кв.м). - 1/2 частини підвалу під літ. а площею 16,4 кв.м. - 1/10 частину сараю під літ.В, площею 9,94 кв.м, про що свідчить договір купівлі-продажу частини житлового будинку. Крім того, [PERSON] за свій рахунок у дворі цього ж домоволодіння збудував гараж, який значиться під літ. Г і його площа становить 22,3 кв.м. Позивачка своєчасно звернулася до нотаріуса з приводу прийняття спадщини після смерті свого батька. Однак, нотаріус надав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що у правовстановлюючому документі не зазначені загальна та житлова площа домоволодіння, та не зазначено, що спадкодавцю передано у користування гараж. Що стосується відсутності вказівки на розміри площ у правовстановлюючому документі, а саме житлової та загальної, то [PERSON] зробила через [PERSON] районне БТІ технічний паспорт на домоволодіння по вул.Л.Українки, 35 в м.Татарбунари Одеської області та зробила оцінку нерухомого спадкового майна. Що стосується гаража, який нібито не був переданий у користування [PERSON], то останній 19.06.1979 року написав заяву на імя керівника [PERSON] домового управління [PERSON] міської ради з проханням дозволити йому будівництво гаражу для одного автомобіля та отримав від нього дозвіл. Даний дозвіл було узгоджено з керівництвом [PERSON] професійної пожарної частини № 20 та з головним лікарем [PERSON] районної санепідемстанції. На той час цього було достатньо для будівництва гаражу і тому окремо правовстановлюючий документ на гараж не видавався. А гараж не було включено до договіру купівлі-продажу частини житлового будинку, тому що він був збудований за особисті кошти [PERSON] Мати позивача та дружина спадкодавця [PERSON] померла 31.03.2011 року, тому відсутній на теперішній час спадкоємець, який мав би право на обовязкову долю у спадщині. За таких обставин, позивачка вимушена звернутися до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/10 частину житлового будинку з будівлями та спорудами. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с.68). Представник [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, але направив до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, не заперечуючи проти вимог позову(а.с.69). Дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачка є спадкоємцем по заповіту після смерті [PERSON] (а.с.7), що вбачається з наступних належних та допустимих доказів. Копією свідоцтва про народження IV-УР № 520098 від 26.07.1961 року (а.с.8) підтверджується, що батьками позивачки є [PERSON] та [PERSON]. Із копії свідоцтва про смерть І-ЖД за №262700 від 05.11.2011 року (а.с.10) слідує, що [PERSON] померла 31.03.2011 року. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 428927 від 09.10.2015 року (а.с.11), [PERSON] помер 06.10.2015 року в м.Татарбунари Одеської області. Копією заповіту від 10.05.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №1544 (а.с.7) підтверджується, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем по заповіту на все майно спадкодавця [PERSON] Як підтверджується копією договору купівлі-продажу від 22.08.1990 року (а.с.12-13) ПУЖКХ продав, а [PERSON] купив 1/10 частини житлового будинку з надвірними спорудами по вул.Котовського,35 в м.Татарбунари Одеської області. З копії технічного паспорту на домоволодіння по вул.Л.Українки (в минулому вул.Котовського) №35 в м.Татарбунари, виготовленого 12.07.2016 року (а.с.14-20), вбачається, що згідно експлікації внутрішніх обмірів, вказана загальна та житлова площа домоволодіння. Копією заяви спадкодавця [PERSON] від 19.06.1979 року (а.с.59) підтверджується, що останній просив дозвіл на будівництво гаражу. Даний дозвіл узгоджено з керівництвом [PERSON] професійної пожарної частини №20 (а.с.60) та з головним лікарем [PERSON] районної санепідемстанції (а.с.61) та йому надано дозвіл на будівництво гаражу. З довідки, виданої виконкомом [PERSON] міської ради Одеської області №1371 від 27.07.2015 року (а.с.22) вбачається, що квартира за №3 по вул.Котовського,35 в минулому значилась квартирою №6, при оформленні і проведенні інвентаризації МБТІ нумерація змінилася. Із звіту ТОВ «Імперіал-777» про незалежну оцінку ринкової вартості 1/10 частини житлового будинку, розташованого по вул.Лесі Українки,35 в м.Татарбунари Одеської області (а.с.23-36) вбачається, що ринкова вартість вказаного обєкта складає 86 861 грн. Листом нотаріуса за вих.№1210/02-14 від 23.11.2016 року (а.с.21) підтверджується, що [PERSON] відмовлено у вчинені нотаріальних дій, з причин того, що у правовстановлюючому документі на домоволодіння по вул.Лесі Українки (колишня вул. Котовського) №35 в м.Татарбунари Одеської області не зазначена площа домоволодіння (загальна та житлова) та не зазначено, що спадкодавцю передано у користування гараж. Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №46016528 від 02.12.2016 року (а.с.66) вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] заведена спадкова справа №292/2016 від 23.11.2016 року за номером у спадковому реєстрі 59854326. До вказаної довідки долучено копію заяви [PERSON] від 23.11.2016 року за №242/2016, адресовану вказаному нотаріусу щодо прийняття нею всієї спадщини після смерті [PERSON] (а.с.67). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Частина перша статті 1223 ЦК України передбачає право на спадкування осіб, визначених у заповіті. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачка є донькою спадкодавця [PERSON] (а.с.8) та спадкоємцем по заповіту останнього (а.с.7). У звязку з тим, що у правовстановлюючому документі на домоволодіння не зазначена площа домоволодіння (загальна та житлова) та не зазначено, що спадкодавцю передано у користування гараж, вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в установленому законом порядку. Приймаючи до уваги надані в судове засідання докази, суд вважає, що за [PERSON] має бути визнано право власності по заповіту на 1/10 частину житлового будинку, розташованиго по вул.Лесі Українки, (колишня Котовського) 35 в м.Татарбунари Одеської області, що залишився після смерті її батька [PERSON], померлого 06.10.2015 року.

Outcome: approved