Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

28.02.2019 позивач [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, яким просила суд: - стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн. щомісячно до його повноліття; - стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 2000 грн., щомісячно, до досягнення сином, [PERSON] трьох років.( а.с.1-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 12.01.2017 року, від якого мають малолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , проте відповідач з сім`єю не проживає. Позивач також зазначає, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, в той час як відповідач добровільно жодної матеріальної допомоги не надає на її та на утримання дитини, хоча окрім щомісячної заробітної плати має і інший дохід. Сама ж вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, і ніякого доходу не отримує, а тому вважає, що має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи ціни на дитячий одяг, продукти харчування, ліки та іншого необхідного для утримання дитини, а також з огляду на те, що відповідач спроможний забезпечувати себе достатньо дорогими речами, та здійснювати на своє дозвілля великі витрати, на її думку він має можливість сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження(а.с.17). У судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги повністю та не заперечував щодо їх задоволення. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що є усі підстави для прийняття визнання позову відповідачем, та задоволення позовних вимог, оскільки це не порушує прав та законних інтересів інших осіб та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 січня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12 січня 2017 року Бориспільським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с.7). Від шлюбу мають малолітню дитину- сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Та обставина, що малолітня дитина знаходиться на утриманні позивача та проживає разом з нею, за вказаною у позовній заяві адресою зареєстрованого місця проживання позивача: [ADDRESS] , підтверджується довідкою Головурівської сільської ради № 2-1-54 від 20.02.2018 (а.с.9), та відповідачем не оспорюється. Також судом встановлено, що відповідач проживає окремо від дружини та дитини, та має окрім щомісячного заробітку, інший дохід. Згідно з вимогами ст.\~141\~Сімейного кодексу\~України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 та 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Так, за змістом ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Крім того, відповідно до ч.2 ст.84\~Сімейного кодексу\~України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.4 вказаної статті право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 1 та 2 ст.80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини та позивача, а також, що на утриманні відповідача є інші непрацездатні особи, суду надано не було та не зазначено джерел їх здобуття. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідно до вище вказаних вимог чинного законодавства позивач має право на отримання від відповідача аліментів на малолітню дитину, та на себе до досягнення їх сином трьох років, а відповідач, за своїм матеріальним станом, який є особою працездатного віку, інших утриманців не має, повністю визнав заявлені позовні вимоги, може сплачувати аліменти в визначеному позивачкою розмірі. За змістом\~ст.191 Сімейного кодексу України\~суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 гривень 40 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1\~статті 430 ЦПК України, \~суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved