Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

28 січня 2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ј частини від всіх видів заробітку, але не нижче 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 14 лютого 2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. 23 травня 2008 року у подружжя народилася дитина [PERSON], яка проживає разом із позивачем та знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає та не приймає участі у вихованні дитини. У звязку з вищевикладеним позивач і була вимушена звернутися до суду з вищезазначеною позовною заявою. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 29 січня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач по справі в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. Відзив на позовну заяву до суду також не надходив. У звязку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 223 та ст. ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала і позивач по справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що 14 лютого 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 084524, виданого 14 лютого 2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №40. (а.с. 4) 23 травня 2008 року у подружжя народилася дитина [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 119589, виданого 13 червня 2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №375. (а.с. 8) Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 березня 2016 року позов [PERSON] задоволено. Розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 14 лютого 2008 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №40. Після розірвання шлюбу прізвище позивача та відповідача залишено без змін. (а.с.3) Позивач у своїй позовні заяві зазначила, що дитина проживає разом із нею, та знаходиться повністю на її утриманні, відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає та не приймає участі у вихованні дитини. Як вбачається з Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 14.01.2019 року, яка видана [PERSON] про те, що за адресою: м. Харків, Новобаварський район, вул. Кибальчича, б. 20, кв. 17, зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.7) Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Таким чином, позов [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їх спільної дитини повністю відповідає вимогам закону, а тому підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~ Окрім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768, 40 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved