Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

27.04.2018 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що 01 лютого 2009 року померла її батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії 1-АМ № 121412, актовий запис № 1, після смерті якого відкрилася спадщина яка складається з земельної ділянки. До спадкового майна входить право власності на земельну ділянку, посвідченої державним актом серії ВН № 208489 розміром 3,1310 га. За життя [PERSON], не скористався своїм правом, передбаченим ст..ст.1233,1234 ЦК України і не залишив розпорядження на випадок своєї смерті у формі заповіту. За таких обставин, у відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом. В нотаріальний орган позивач [PERSON], подала заяву про прийняття спадщини в передбачений законом строк. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії державним нотаріусом не виносилась, оскільки Державний акт на право на земельну ділянку спадкодавцем за невстановлених обставин був втрачений, про його втрату було повідомлено через засоби масової інформації в газеті «Колос». [PERSON] від належної їй частки спадкового майна відмовилась, заява зареєстрована в реєстрі за № 6 (а.с. 29). [PERSON] від належної їй частки спадкового майна відмовилась, на заява зареєстровані в реєстрі за № 5 (а.с. 30). Зазначила в позовній заяві, що у разі задоволення заявлених позовних вимог, її вимоги до відповідача, щодо відшкодування судових витрат нею заявлятися не будуть. Позивач [PERSON], в судове засідання не зявилась, проте направила до суду свою заяву, в якій просила розгляд справи провести за її відсутності та просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, направив до суду заяву № 73 від 14.05.2018 року в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував, справу просив розглянути у його відсутності. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Беззаперечно встановлено, що [PERSON], який помер 01.02.2009 року в с.Малинки Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії, І-АМ № 121412 (а.с. 9), був власником земельної ділянки площею 3,1310 га, що підтверджується державним актом серії ВН № 208489 (а.с.10) та звітом з експертної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.11-27). У встановлений законом строк позивач по справі [PERSON], як єдина спадкоємиця за законом після смерті спадкодавця в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки за життя спадкодавцем був втрачений оригінал Державного акта на право власності на земельну ділянку. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер 01.02.2009 року в с.Малинки Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії, І-АМ № 121412, був власником земельної ділянки площею 3,1310 га, що підтверджується державним актом серії ВН № 208489 та звітом з експертної грошової оцінки земельної ділянки. У встановлений законом строк позивач по справі [PERSON], як єдина спадкоємиця за законом після смерті спадкодавця в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки за життя спадкодавцем був втрачений оригінал Державного акта на право власності на земельну ділянку, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за нею право власності на це майно.

Outcome: approved