overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

28.07.2015 р [PERSON]І звернуласядо суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову вказує, що згідно договору купівлі-продажу від 03.12.2013 року їй належить домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами, що розташоване по вул. Кастуся Калиновського № 14 в м. Кривому Розі. В домоволодінні мешкає вона разом зі своїм чоловіком та двома синами. [PERSON] не є власником домоволодіння та не мешкає у ньому з грудня 2013 року, виїхав з будинку добровільно. Реєстрація відповідача створює труднощі у користуванні та володінні житлом, тому просять визнати [PERSON] втратившим право користування домоволодінням № 14 по вул. Кастуся Калиновського в м. Кривому Розі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через житловий орган за місцем реєстрації згідно ст.76 ч.3 ЦПК України, оскільки відповідач за місцем реєстрації не проживає. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 03.12.2013 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.12.2013 року [PERSON] належить домоволодіння № 14 по вул. Кастуся Калиновського в м. Кривому Розі а.с. 8,9. Згідно довідки про склад сімї № 904 від 30.07.2015 року та акту від 11.06.2015 року підписаного сусідами та завіреного головою квартального комітету - а.с. 10,11, [PERSON] зареєстрований домоволодінні № 14 по вул. Кастуся Калиновського в м. Кривому Розі, але з грудня 2013 року не проживає. Згідно ст.ст.71,72 ЖК України, визнається, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин, цей строк може бути продовжено в разі спору судом. Оскільки відповідач не мешкає в квартирі понад 6 місяців без поважних причин, не сплачує комунальні послуги, внаслідок чого зростає заборгованість, що підтверджується письмовими доказами, тому суд вважає можливим, визнати [PERSON] втратившим право користування домоволодінням № 14 по вул. Кастуся Калиновського в м. Кривому Розі. На підставі ст.71, 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

28.07.2015 р. в суд поступила позовна заява [PERSON], яка просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що 13 грудня 2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстровано Йосиповицькою сільською радою Стрийського району Львівської області. Від спільного проживання в них народився син [PERSON], [INFO], який проживає із нею та знаходиться на її утриманню, оскільки з відповідачем проживають окремо. Відповідач по справі матеріальної допомоги на дитину не надає. Просить її позовні вимоги задовольнити. В суді позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, стягувати з відповідача на утримання їх дитини по 1/4 частині доходів. Зовсім не надає утримання грошима, бо місяць не проживають разом, останній передав памперсів на 210 грн., гроші дав 400 грн. їй особисто, однак вона бажає отримувати аліментні платежі по закону. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, телефоном позивачки повідомив, що не заперечує проти стягнення з нього мінімального розміру аліментних платежів, утримання надає добровільно як має можливості, тому не заперечує проти задоволення позовних вимог. Хоча надіється помиритися з позивачкою, коли повернеться з відрядження. Поясненнями сторін, дослідженими доказами доведено, що позовні вимоги підставні, підлягають до задоволення. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13 грудня 2013 року, від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO] батьком якого являється відповідач по справі [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини та про укладення шлюбу. а. с. 45., а тому суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліментні платежі в розмірі 1/4 частину доходів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

28.07.2015 р. в суд поступила позовна заява позивача ПАТ КБ «Приватбанку», який просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по кредитному договору в сумі 3\~524, 79 грн. заборгованості та судові витрати в сумі 243, 60 грн., оскільки умови кредитного договору не виконував. В обґрунтування позовних вимог також покликається на те, що 03.08.2012 року з відповідачем по справі [PERSON] було укладено кредитний договір № LVH2RM62050152 та він отримав кредит в сумі 997,11 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 0, 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором заборгованість станом на 08.07.2015 р. становить 3\~524, 79 грн. В суд представник позивача [PERSON] не зявився, подав до суду через канцелярію клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного рішення. а.с. 34. Відповідач [PERSON] будучи двічі належним чином повідомлений про час та місце слухання справи на 26.08.2015 року та 13.11.2015 року рекомендованим повідомленням в судові засідання не зявився про причини неявки суду повідомив, а тому згідно вимог ст. 169 ч. 4 ЦПК України суд має право у випадку повторної неявки відповідача в судове засідання без поважних причин прийняти заочне рішення по справі на підставі наявних по справі доказів. Дослідженими доказами по справі доведено, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Крім того, згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до копії заяви позичальника № LVH2RM62050152 від 03.08.2012 року вбачається, що відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 997, 11 на оплату мобільного телефону, терміном повернення до 02.02.2013 року. а.с. 5. Розрахунком заборгованості доведено, що станом на 08.07.2015 року заборгованість за кредитним договором становить 3\~524, 79 грн. яка складається з наступного: -997, 11 грн. заборгованість за кредитом; -0, 40 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -174, 50 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; -1\~708, 74 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи: -500, 00 грн. штраф (фіксована частина) -144, 04 грн. штраф (процентна складова) а.с. 4. п.15 заяви позичальника передбачено, що відповідач згоден, що ця заява разом із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складає між ним та банком кредитно-заставний договір. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір про що свідчить підпис відповідача в заяві. А.с. 5. Оскільки умови договору завершилися 02.02.2013 року, відповідач не зробив жодної оплати в рахунок погашення заборгованості по кредиту, не виконав умови кредитного договору, а тому суд повністю зодовільняє позовні вимоги та стягує всю суму заборгованості. А.с. 4.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-31 00:00:00

28.07.2015 року [PERSON] (далі - заявник) звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що [PERSON], який помер [INFO] року, є його батьком. В обґрунтування заяви зазначив, що в паспорті його прізвище українською мовою записано «Андреєв», а його батька - «Андрєєв», що створює йому перешкоди в реалізації права на спадкування майна батька, а тому потребує встановлення, що має юридичне значення. Заявник і заінтересована особа в судове засідання не з'явилися, при цьому заявник надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Як убачається з матеріалів справи (а. с. 4-8), заявник народився [INFO] року в м. Ніжині Чернігівської області. Згідно свідоцтва про народження, складеного російською мовою, батьком заявника є «[PERSON]». З відміток у паспортах заявника і [PERSON], який помер [INFO] року, слідує, що вказані особи були зареєстровані і проживали за однією адресою: [ADDRESS]. Аналіз наведених вище письмових доказів сукупності дає суду підстави для висновку, що [PERSON], який помер [INFO] року, є батьком заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

28.07.2015 року [PERSON] (далі заявник) звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що [PERSON], яка померла 03.05.1994 року, є її матірю. В обґрунтування заяви зазначила, що в свідоцтві про її народження, складеному на російській мові, невірно записано прізвище та імя її матері, зокрема: «Раскина» замість «Наринская» та «Фая» замість «Фаня», що створює перешкоди в реалізації права на спадкування майна матері. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Заінтересована особа не зявилася, при цьому надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Як убачається з матеріалів справи (а. с. 5-12), заявник народилася 06.05.1933 року в м. Чернігові. Її батьком був Раскін Мордух Євсеєвич, а матірю [PERSON], яка померла 03.05.1994 року. Вказане підтверджується архівними довідками Державного архіву Чернігівської області (а. с. 11, 12), а тому вважається доведеним. Втім, у свідоцтві про народження заявника, складеному на російській мові, невірно записано прізвище та імя її матері, зокрема: «Раскина» замість «Наринская» та «Фая» замість «Фаня». Зазначене унеможливлює отримання заявником у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину матері, що є підставою для захисту її прав у судовому порядку шляхом встановлення факту родинних відносин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

28.07.2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. В обґрунтування заявлених вимог вказав, що 31.12.2014 року померла його дружина- [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з грошових вкладів в ПАТ «Ощадбанк». На теперішній час заявник має намір оформити спадщину, однак виявилося, що в свідоцтві про смерть його дружини прізвище зазначене «Дубовик», а в свідоцтві про шлюбу «Дубовік». Тому заявник просить у судовому порядку встановити факт родинних відносин з померлою дружиною. Заявник надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав заявлені вимоги в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Дзержинської міської ради, до суду не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення заявлених вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до п.1\~ст. 256 ЦПК України\~суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. Факт родинних відносин обґрунтований та доведений у судовому засіданні, також підтверджений матеріалами справи, а саме: копією паспорту заявника (а.с.5); копією свідоцтва про смерть (а.с.7); копією свідоцтва про шлюб (а.с.8); копією ощадної книжки (а.с.6).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

28.07.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який був зареєстрований 21.11.2009 року міським відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 367. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, з квітня 2015 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір`ю. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги. Позивач в судове засідання зявився, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, однак про час місце розгляду справи повідомлена належним чином. Будь-яких заперечень проти позову на адресу суду не надходило. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.11.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 062744 від 21.11.2009 р., виданого міським відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Оскільки відсутній спір про місце проживання неповнолітньої дитини, яка проживає з відповідачем, суд вважає можливим при розгляді справи вирішити питання про залишення дитини на виховання матері. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

28.07.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] і [PERSON] про стягнення на свою користь аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку але не менше 30 % прожиткового мінімуму, щомісяця на утримання дитини, посилаючись на те, що відповідачі є батьками [PERSON], [INFO]. При цьому відповідачі рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21.04.2009 року позбавлені батьківських прав по відношенню до дитини. Позивач також зазначив, що він є піклувальником дитини. Однак батьки дитини законом не звільнені від обов'язку по утриманню дитини. З огляду на вказані обставини, позивач просив стягувати з відповідачів аліменти на утримання дитини у вищезазначеному розмірі. Позивач в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про підтримання позову, в якій одночасно клопотав про розгляд справи за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідачі в судове засідання не зявилися без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлені завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подали. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідачів на підставі наданих доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Відповідачі є батьками [PERSON], [INFO]. (а.с. 3) Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 21.04.2009 року (справа № 2-06-380/2009 р.) відповідачі позбавлені батьківських прав щодо своєї дочки. (а.с. 4) Розпорядженням голови Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області № 173-р від 15.07.2015 року позивач призначений піклувальником [PERSON], [INFO]. (а.с. 5) Вказана дитина проживає разом з позивачем і перебуває на його утриманні. (а.с. 6) У відповідності до ст. 180 СК України відповідачі, будучи батьками дитини, зобов'язані утримувати її до досягнення повноліття. При цьому згідно ст. 166 ч. 2 СК України особи, позбавлені батьківських прав, не звільняються від обов'язку щодо утримання дитини. Обставини, які б унеможливлювали виконання обовязку відповідачами по утриманню дитини за станом їх здоровя або за іншими поважними причинами судом не встановлені. Відповідачі є особами працездатного віку. Таким чином, виходячи з засад розумності і справедливості, а також на підставі ст. ст. 180, 182, 183, 166 ч. 2 СК України суд находить позов таким, що підлягає задоволенню з визначенням розміру аліментів стягуваних з кожного з відповідачів в розмірі по 1/4 частини усіх видів їх заробітку (доходів). З відповідачів також належить стягнути судові витрати в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

28.07.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказував, що шлюб з відповідачкою був зареєстрований 05.11.2004 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивував тим, що у сім'ї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності. Проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 05.11.2004 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Сторони з квітня 2014 року припинили шлюбні відносини. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач дає згоду на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

28.07.2015 року [PERSON] звернувшись до суду, просить стягнути аліменти з [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, на своє утримання до досягненням сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до 03.01.2017 року. Позивач у своїй позовній заяві вказує, що з [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 06.12.2013 року. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. В даний час вона ніде не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за сином [PERSON], [INFO], ніяких доходів не має. Добровільно надавати допомогу відповідач не бажає. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження - а.с.7. Згідно довідки № 5 від 21.07.2015 року позивач [PERSON] мешкає за однією адресою зі своїм сином [PERSON], [INFO] - а.с.8. Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі, та у відповідності з ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі ? частини всіх видів його доходу, до досягненням сином [PERSON], [INFO], трирічного віку, тобто до 03.01.2017 року. При задоволенні позову, та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст. ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі ст. 84 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

28.07.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначила, що 04.09.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей- [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Позивач надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прізвище після розірвання шлюбу просила не змінювати. Відповідач до суду не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 04 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м.Донецьку Донецької області, актовий запис № 425 (а.с.9). Від шлюбу дитину- [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.10,11). Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Спору про поділ сумісного майна не виникає. Крім того, збереження даного шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved