Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

28.05.2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог, позивач вказав, що 25.09.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Дельта» (далі-Банк) та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 001-26030-250907 (далі - Договір). Відповідно до пункту 1.1. вищевказаного Договору, позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 4080,00 гривень на придбання певного майна/ послуг. Відповідно до п.2.3 Договору за користування Кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 0,01 % в рік. А також, за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату у розмірі 2,5 % в місяць, п. 2.5 договору. Станом на 10.03.2014 року відповідач не виконував належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 1114,18 гривень, яка складається з: заборгованість за сумою кредиту - 808,17 грн., заборгованість за відсотками - 0,01 грн.,заборгованість за комісіями: 306,00грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву, згідно якої позов підтримав повністю, просить розглянути справу за його відсутності у заочному порядку (а.с.1). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлен належним чином (а.с. 18,22,29 - повідомлення). Суд, відповідно до ст.169 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 25.09.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Дельта» (далі-Банк) та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №001-26030-250907 (а.с.3-5). Позивач зобов'язується надати відповідачеві кредит у сумі 4080 гривень на придбання певного майна/ послуг. Позивач свої зобов'язання перед відповідачем виконав надавши кредит у розмірі 4080 гривень, про що свідчить меморіальний ордер № 33977099 від 25.09.2007 року (а.с.8- меморіальний ордер). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язань, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається з позовної заяви (а.с.1) та довідкою заборгованості за кредитним договором між позивачем та відповідачем (а.с.4), відповідач станом на 12.04.2014 року відповідач має заборгованість на загальну суму 1069,41 гривень, яка складається з: заборгованість за сумою кредиту - 846,94 грн., заборгованість за відсотками - 29,76 грн.,заборгованість за комісіями: 192,71 грн. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем укладений, передбачений ст. 1054 ЦК України, кредитний договір. У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору 243 грн.60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved