Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

27.08.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Департамент ДАБІ у Полтавській області про визнання права власності. Вимоги звернення до суду мотивував тим, що у відповідності до договору оренди землі від 28.08.2017 року в його користуванні перебуває земельна ділянка з кадастровим номером 5323455100:30:001:0023 загальною площею 865 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] і призначена для будівництва і обслуговування будівель торгівлі. За договором купівлі-продажу від 12.07.2017 року споживчим товариством «Успіх 2015» було придбано у Новосанжарського районного споживчого товариства нежитлові будівлі, а саме магазин та вбиральню, що розташовані за вищезазначеною адресою. 10.10.2018 року між споживчим товариством «Успіх 2015» та відповідачем [PERSON] був укладений договір, за яким останній прийняв на себе обов`язки забезпечити надання послуг шляхом реконструкції магазину непродовольчих товарів під магазин-склад будівельних матеріалів на вказаній вище земельній ділянці та прийняв на себе функцію замовника в усіх органах, пов`язаних з будівництвом. На виконання умов вказаного договору відповідачем в інтересах позивача за зазначеною адресою збудований громадський будинок - магазин-склад будівельних матеріалів загальною площею 458,5 кв.м та вбиральня загальною площею 0,7 кв.м, однак в порушення умов договору від 10.10.2018 року будівництво було проведено без отримання дозволу на проведення будівельних робіт. ФОП [PERSON] 14.01.2019 року виготовлено технічний паспорт на громадський будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та зазначено, що магазин-склад будівельних матеріалів (літ. А-1,А1-1) збудований самочинно та не прийнятий в експлуатацію в департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції. Зареєструвати право власності на самочинно збудовану будівлю позивач не має можливості, оскільки вищезгадана будівля не прийнята в експлуатацію, тому він змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 28.08.2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність, при вирішенні питання покладається на розсуд суду. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що у відповідності до договору оренди землі від 28.08.2017 року в користуванні споживчого товариства «Успіх 2015» перебуває земельна ділянка з кадастровим номером 5323455100:30:001:0023 загальною площею 865 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] , і призначена для будівництва і обслуговування будівель торгівлі (а.с. 39-41). Відповідно до договору купівлі-продажу від 12.07.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області Семиволосом О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 597, споживчим товариством «Успіх 2015» було придбано у Новосанжарського районного споживчого товариства нежитлові будівлі, а саме магазин літ. «А-1» загальною площею 107,3 кв.м та вбиральню літ. «В-1» площею 0,7 кв.м, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 43, 44). 10.10.2018 року між споживчим товариством «Успіх 2015» та [PERSON] був укладений договір про надання послуг, за яким останній прийняв на себе обов`язки забезпечити надання послуг шляхом реконструкції магазину непродовольчих товарів під магазин-склад будівельних матеріалів за зазначеною вище адресою та прийняв на себе функцію замовника в усіх органах, пов`язаних з будівництвом (а.с. 31, 32). Згідно ст. 202 ЦК України укладений договір є правочином, спрямованим на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Договором від 10.10.2018 року, укладеним між СТ «Успіх 2015» та [PERSON] зазначений вичерпний перелік дій, які відповідачу необхідно було виконати на виконання умов договору. На виконання умов вказаного договору відповідачем в інтересах позивача за зазначеною адресою збудований громадський будинок - магазин-склад будівельних матеріалів загальною площею 458,5 кв.м та вбиральня загальною площею 0,7 кв.м, однак в порушення умов договору від 10.10.2018 року будівництво було проведено без отримання дозволу на проведення будівельних робіт, про що свідчать винесені Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області припис № 14 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 11.02.2019 року (а.с. 12) та постанова № П-10-19 по справі про адміністративне правопорушення від 15.02.2019 року (а.с. 7-9). Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Враховуючи викладене, відповідачем вчинено порушенням зобов`язання договору внаслідок його невиконання згідно ст. 610 ЦК України. Внаслідок порушення з боку [PERSON] зобов`язань за договором позивач позбавлений можливості використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності (ст. 20 ЦК України). Згідно ст. 614 ЦК України особа (в даному випадку - відповідач), яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. З технічного паспорта на громадський будинок, виготовленого ФОП [PERSON] 14.01.2019 року, вбачається, що по [ADDRESS] знаходяться магазин-склад будівельних матеріалів літ. «А-1,А1-1» загальною площею 458,5 кв.м та вбиральня літ. «В-1» загальною площею 0,7 кв.м. Згідно відмітки в технічному паспорті магазин-склад будівельних матеріалів літ. «А-1,А1-1» збудований самочинно та не прийнятий в експлуатацію в департаменті ДАБІ (а.с. 14-21). Згідно звіту про проведення технічного обстеження № 83 від 15.02.2019 року, виготовленого ФОП [PERSON] , за результатами проведеного технічного обстеження магазину-складу будівельних матеріалів (літ. А-1,А1-1) загальною площею 458,5 кв.м, основною площею 267,9 кв.м, будівельним об`ємом 2192 куб.м, що знаходиться по [ADDRESS] , встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації (а.с. 22-30). Земельна ділянка для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 0,0865 га, кадастровий номер 5323455100:30:001:0023, що розташована по [ADDRESS] , на якій розташовані магазин-склад будівельних матеріалів та вбиральня, належить територіальній громаді в особі Новосанжарської селищної ради Новосанжарського району Полтавської області та передана в оренду споживчому товариству «Успіх 2015» терміном на 5 років, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.10.2017 року, індексний номер витягу 99727845 (а.с. 42), та договором оренди землі № 234 від 28.08.2017 року (а.с. 39-41). Згідно письмової заяви від 25.09.2019 року [PERSON] позовні вимоги споживчого товариства «Успіх 2015» визнає в повному обсязі. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 320 ЦК України передбачено, що власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved