Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

27.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з нього на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 24 220,24 грн. і судові витрати, понесені ним при подачі позову. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що всупереч умов укладеного 24.08.2007 року між ним та відповідачем кредитного договору, останній своїх договірних зобов'язань належним чином не виконував, у зв'язку з чим у нього перед банком виникла заборгованість. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача в позовній заяві просив справу розглянути у його відсутності. Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Однією із засад цивільного судочинства є свобода договору (ст. 3 ЦК), яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 статті 626 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 24.08.2007 року відповідач звернувся до банку з заявою про надання йому строкового кредиту в сумі 2 398,8 грн. на строк 12 місяців до 24.08.2008 року зі сплатою 1% на місяць за користування кредитними коштами. Перед укладенням кредитного договору відповідач був вільним в погодженні всіх умов кредитування в банку, з умовами надання споживчого кредиту (далі - Умови), порядком його погашення був ознайомлений, погодився з ними та надав свою згоду, що останні разом з його заявою складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить його підпис. Відповідач зобов'язався щомісячно з 20 по 25 число повертати банку суму кредиту, сплатити відсотки та комісію, а за порушення кредитної дисципліни - пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу та штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Належним чином не виконуючи умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків і комісії, на день звернення позивача до суду з даним позовом загальна заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 02.12.2013 року склала 24 220,24 грн., яка включає в себе: заборгованість за кредитом - 993,80 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 6 362,68 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 176,31 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 15 057,91 грн. та штраф - 1 629,54 грн. Статтею 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність, тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України сторонами була встановлено позовна давність по вимогах про стягнення кредиту, відсотків, винагороди, пені та штрафів тривалістю 5 років (пункт 5.5 Умов). Строк виконання зобов'язання за цим договором - 24.08.2008 року. Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. В той же час ч. 1 ст. 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, а згідно ч.3 цієї статті ЦК після переривання перебіг позовної давності починається заново. З матеріалів справи вбачається, що відповідач з моменту отримання кредиту частково здійснював платежі по погашенню заборгованості за кредитним договором. Останній платіж по погашенню кредиту було внесено відповідачем 28.03.2011 року в сумі 400 грн. Внесення чергового платежу на погашення кредиту позичальником свідчить про визнання ним свого боргу за кредитним договором, в зв'язку з чим перебіг позовної давності за вимогою про повернення кредиту у даній справі був перерваний. Правильність проведеного позивачем розрахунку відповідачем не спростована, будь-яких клопотань на його спростування ним не заявлено. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач не виконує умови кредитного договору, припинив погашення кредиту і відсотків та на день подачі позовної заяви до суду заборгував позивачу грошові кошти. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Підстав для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України суд не знаходить, оскільки відповідач в судове засідання не прибув, заперечень проти позову не подав та не надав суду будь-яких доказів на наявність обставин, які б мали істотне значення для вирішення справи. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватись відповідно до умов договору та вимог закону, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі. З відповідача також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved