Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

28 січня 2016 року ПАТ «Альфа Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 16 червня 2014 року між ПАТ «Альфа Банк» і [PERSON] було укладено кредитний договір №500947307, за яким остання отримала кредит у сумі 26 805 грн. 24 коп. Відповідачка порушила свої зобовязання щодо своєчасного і в повному обсязі повернення кредитних коштів, внаслідок чого станом на 17 грудня 2015 року у неї утворилася заборгованість по кредиту в загальній сумі 41 838 грн. 44 коп., яка складається із наступного: 26 805 грн. 24 коп. заборгованість за кредитом, 6 408 грн. 98 коп. заборгованість по відсотках, 6 224 грн. 22 коп. заборгованість по комісії та 2 400 грн. - штраф. Посилаючись на викладені вище обставини, ПАТ «Альфа Банк» просить стягнути з [PERSON] вказану суму боргу. Представник позивача Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» у судове засідання не зявився, одночасно з позовом подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 22). Відповідачка [PERSON] у судове засідання також не зявилася без повідомлення причин, хоча належним чином була сповіщена про час, день і місце розгляду справи (а. с. 33). У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Статтею 224 ЦПК України визначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості (ст. 627 ЦК України). У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 536 ЦПК України за користування грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання (ст. 610, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 16 червня 2014 року [PERSON] звернулася до ПАТ «Альфа Банк» із анкетою-заявою на отримання кредиту у сумі 26 805 грн. 24 коп. Зі змісту вказаної вище заяви вбачається, що відповідачка погодилася з тим, що кредит, на отримання якого подається ця анкета-заява, надається банком виключно на цілі, передбачені кредитним договором. Вказаний кредит буде забезпечений всім майном, яке їй належить. А також своїм підписом підтвердила, що у разі неможливості здійснення нею платежів чи виконання будь-якої вимоги Банку, що вказана у кредитному договорі, Банк має право вимагати дострокове повернення кредиту та сплати нарахованих відсотків, комісій та інших платежів, передбачених вказаним договором (а. с. 8). Згідно з п. п. 2.1-2.3 кредитного договору №500947307 від 16 червня 2014 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» і [PERSON], позивач надав відповідачці кредит у сумі 26 805 грн. 24 коп. з процентною ставкою 15,99% річних з кінцевою датою повернення кредиту 17 червня 2019 року, що є датою припинення нарахування відсотків та комісій. У відповідності до п. 2.4 договору, кредит надається позичальнику шляхом безготівкового перерахування для погашення заборгованості за кредитним договором №500422352 від 17 жовтня 2013 року на рахунок №29093500422352, що відкритий позичальнику у ПАТ «Альфа Банк», МФО 300346, суми грошових коштів в розмірі 26 805 грн. 24 коп. Загальна сума коштів, що вказані в цьому пункті дорівнює сумі кредиту. Днем надання кредиту є день списання грошових коштів з позичкового рахунку Банку з метою їх подальшого зарахування на рахунки, вказані у цьому пункті. Пунктом 2.6 зазначеного договору визначено порядок повернення кредиту, сплати процентів за його користування та інших платежів за цим договором, а саме: платежі з повернення кредиту, сплата процентів за його користування, суми комісійної винагороди та інші платежі за цим договором сплачуються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до графіку платежів, який є додатком №1 до цього договору та його невідємною частиною. Відповідно до п. п. 2.8.1 п. 2.8 кредитного договору комісійна винагорода банку за управління кредитом сплачується за період з 1-го по 60-й місяці користування кредитом у розмірі 1,29% від суми кредиту. Комісійна винагорода, що вказана в цьому підпункті розраховується від суми кредиту, зазначеної в п. 2.1 розділу №1 цього договору, та сплачується позичальником щомісячно за кожний місяць користування кредитом відповідно до графіку платежів, який є додатком №1 до цього договору та його невідємною частиною. Зазначена у цьому підпункті комісійна винагорода нараховується починаючи з дня надання кредиту або першого дня періоду, який передбачає сплату комісії за управління кредитом, по дату остаточного повернення позичальником кредиту, що вказана у п. 2.3 розділу №1 цього договору. В будь-якому випадку сплата позичальником комісійної винагороди за управління кредитними грошовими коштами за останній місяць користування позичальником кредитом здійснюється не пізніше дати поточного повернення кредиту за цим договором. Пунктом 3 договору визначено, що всі відносини між позичальником та банком, які виникають на підставі цього договору врегульовуються розділом №2 «Загальні умови кредитування (рефінансування) фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк», затвердженими розпорядженням ПАТ «Альфа Банк» №2011 від 31 липня 2011 року. Вказані у цьому пункті «Загальні умови кредитування (рефінансування) фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк», є невідємною частиною цього договору, що не вказані в розділі №1 цього договору, та визначають всі інші істотні умови цього договору, зокрема, але не виключно порядок і умови нарахування процентів за користування кредитом, умови здійснення платежів, умови настання відповідальності за неналежне виконання зобовязань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом та/або комісійної винагороди та/або інших платежів, що вказані у цьому договорі, а також будь-які інші умови, необхідні для врегулювання відносин між позичальником та банком. У п. 4 договору зазначено, що позичальник зобовязується у разі повного або часткового прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена розділом №1 цього договору та/або інших платежів за договором, сплата яких передбачена цим договором, сплатити банку штраф у розмірі 50 грн. за кожне допущене позичальником прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів (включно) з моменту виникнення прострочення платежу. При цьому у випадку, якщо прострочення платежу триває пять і більше календарних днів, додатково до вказаного вище штрафу позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 150 грн. за кожний випадок допущеного прострочення платежу. Всі інші умови сплати штрафних санкцій за цим договором, визначені сторонами у розділі №2 цього договору. Відповідно до п. 12 розділу №2 «Загальні умови кредитування (рефінансування) фізичних осіб в ПАТ «Альфа Банк» нарахування процентів на залишок заборгованості за кредитом здійснюється щомісячно протягом періоду від дня надання кредиту до календарної дати (в залежності від того, яка з них настане раніше): (а) яка визначена сторонами як дата припинення нарахування процентів за користування кредитом та вказана в розділі №1 цього договору, виходячи з 30 днів у місяці та 360 днів у році, або (б) фактичного повернення заборгованості за кредитом. На підставі п. 13 розділу №2 кредитного договору позичальник зобовязується повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за його користування та/або комісії та/або інші платежі за цим договором, у порядку, визначеному договором. Повним поверненням простроченої заборгованості позичальника за цим договором є повне виконання позичальником своїх зобовязань щодо повернення простроченої заборгованості за кредитом, сплати простроченої суми процентів за його користування та/або комісій, якщо сплата комісій передбачена розділом №1 цього договору та/або інших платежів за договором. Виконання позичальником зобовязань з оплати простроченої заборгованості не звільняє його від зобовязання з оплати штрафів, що передбачені цим договором у разі невиконання позичальником своїх зобовязань щодо сплати платежів за цим договором. Передбачені за цим договором штрафи сплачуються у гривнях, позичальник погоджується із встановленим порядком сплати штрафу (а. с. 5-6). З графіку платежів, який є додатком №1 до вказаного вище кредитного договору і невідємною його частиною, з яким відповідач ознайомлений під розпис, вбачається, що в строк до 17 числа кожного місяця, починаючи з 17 липня 2014 року, [PERSON] повинна була сплачувати банку кредит рівними платежами у розмірі 997 грн. 50 коп. на місяць, який складається із основної суми кредиту, нарахованих відсотків та комісії (а. с. 7). Укладений між сторонами і справі кредитний договір №500963870 від 07 листопада 2014 року з додатками не суперечить вимогам діючого цивільного законодавства. Після досягнення згоди по всім істотним умовам він був підписаний сторонами в справі. Факт виконання банком зобовязань по кредитному договору в частині надання [PERSON] кредитних коштів підтверджується матеріалами справи. З наявного у матеріалах справи розрахунку вбачається, що відповідачка неналежним чином виконувала свої зобовязання за кредитним договором №500947307 від 16 червня 2014 року, внаслідок чого станом на 17 грудня 2015 року у неї утворилася заборгованість у загальній сумі 42 838 грн. 44 коп., яка складається із наступного: 26 805 грн. 24 коп. заборгованість за кредитом, 6 408 грн. 98 коп. заборгованість по відсотках, 6 224 грн. 22 коп. заборгованість по комісії та 3 400 грн. штраф (а. с. 11). Розмір заборгованості за кредитним договором №500947307 від 16 червня 2014 року підтверджується розрахунком позивача, який не суперечить умовам договору. Позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за вказаним вище кредитним договором у загальній сумі 41 838 грн. 44 коп., з них штраф у сумі 2 400 грн. (а. с. 2-3). На підставі ст. 11 ЦПК України, якою визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних і юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, суд приходить до висновку про стягнення із відповідачки на користь ПАТ «Альфа Банк» 41 838 грн. 44 коп., з яких штраф у розмірі 2 400 грн. Таким чином, позовні вимоги ПАТ «Альфа Банк» про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором №500947307 від 16 червня 2014 року підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з наявним в матеріалах справи меморіальним ордером №66202 від 16 січня 2016 року при зверненні до суду з даним позовом ПАТ «Альфа Банк» сплатив судовий збір у розмірі 1 378 грн. (а. с. 1) Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1 378 грн. Всього стягненню із [PERSON] на користь ПАТ «Альфа Банк» підлягають кошти в сумі 43 216 грн. 44 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved