Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

26 травня 2015р. [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про захист прав споживачів. В обґрунтуванні позовних вимог позивач послалася на те, що відповідач є приватним підприємцем і займалась роздрібно торгівлею: продавала меблі. На початку 2014р. вона домовилась із відповідачем щодо купівлі меблів, у звязку з чим внесла передоплату. 22 травня 2015 р. згідно товарного чеку №2373 6000 грн. в рахунок оплати за софу «Софія», яка доставлена не була, 7 квітня 2015р. відповідач написала розписку, що даний товар буде їй доставлено. 27 січня 2015 р. згідно товарного чеку №2375 2\~500 грн. в рахунок оплати за «Людовік» та шафу-вітрину, які також доставлені не були. 24 березня 2015р. згідно товарного чеку №2073 2\~372 грн. в рахунок оплати за ліжко «Міленіум», яке також доставлено не було. Також нею було передано відповідачу 1\~000 грн. за доставку меблів, про що відповідачем було надано розписку. Відповідач її запевнила, що товар привезуть, а гроші які надані нею перераховані в рахунок оплати товару. В квітні 2015р.відповідач закрила магазин. У звязку із неправомірними діями відповідача вона перебувала в стресовому стані, оскільки гроші, які заплатила за меблі вона накопичувала за рахунок обмеження себе у придбанні ліків та харчів у звязку з чим їй було спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює у 5 000 грн. Оскільки відповідач отримала від неї гроші за меблі, товар не доставила та відмовляється повертати гроші позивач просила розірвати вказані договори купівлі-продажу товарів на суму 11\~872 грн. з урахуванням 1тис.грн. за доставку, та моральної шкоди у розмірі 5\~000 грн. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і пояснила, що на сьогоднішній день відповідачем товар не доставлений, а гроші не повернуті. Вона отримує лише 1тис. 200грн. пенсії і для неї це значна сума. Зразу у неї був серцевий напад, їй прийшлось звертатись до кардіолога та купувати дорогі ліки для лікування серця. Вона просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних доказів у справі. Відповідач в судове засідання не зявлявся, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, заперечень суду не надіслала. Клопотання позивача про заочний розгляд задоволено і цивільна справа розглянута заочно. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази що в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що 22 травня 2015р. позивач [PERSON] оплатила відповідачу [PERSON] 6000 грн. за софу «Софія» згідно товарного чеку №2373. 7 квітня 2015 року відповідачем написана розписка, що софа «Софія» буде доставлена позивачу (а.с. 5-18). 27 січня 2015р. позивач оплатила відповідачу 2\~500 грн. за «Людовік» та шафу-вітрину, згідно товарного чеку №2375 (а.с. 3, 18). 24 березня 2015р. позивач оплатила відповідачу 2\~372 грн. за ліжко «Міленіум», згідно товарного чеку №2073 (а.с. 3, 18). Згідно розписки [PERSON] зобовязалая повернути позивачці 1\~000 грн. за два місяці: травень та червень (а.с.18) зі слів позивача даний борг виник у звязку за доставку меблів. На сьогоднішній день куплений товар позивачу не доставлений. Суд вважає, що відповідальним за невиконання договору є [PERSON]. Вищезазначені спірні відносини регулюються Цивільним кодексом України. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Відповідно до ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Постановою пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» передбачено, що при вирішенні вимог споживачів про відшкодування на підставі ст.24 Закону моральної шкоди суди повинні виходити з розяснень, які Пленум Верховного Суду України дав у постанові від 31 березня 1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Зокрема, під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, яких споживач зазнав унаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, що настали через незаконні винні дії продавця, виготівника або через їх бездіяльність. Розмір відшкодування моральної шкоди встановлюється судом і визначення його не ставить в залежність від наявності матеріальної шкоди, вартість товару (робіт, послуг), суми неустойки, а має ґрунтуватися на характері й обсязі моральних і фізичних страждань, заподіяних споживачеві у кожному конкретному випадку. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема при порушенні зобовязань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобовязання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд вважає, що відповідач - [PERSON] зобовязана повернути позивачу сплачені за товар кошти, за доставку та відшкодувати моральну шкоду. Відповідно до ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на належну якість обслуговування та на звернення до суду за захистом порушених прав. У відповідності до ч.5 ст.110 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача. За таких фактичних обставин не повернення відповідачем коштів за товар позивачу є порушенням умов договору купівлі-продажу. Таким чином вимоги про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] в сумі 11 872грн. та моральної шкоди у сумі 5000грн, а загалом 16872грн. підлягають задоволенню.

Outcome: approved