Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

26 червня 2017 року до суду звернувся представник Житомирської обласної психіатричної лікарні №?1 Житомирської обласної ради головний лікар [PERSON] із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] без його згоди. Зазначив, що 23 червня 2017 року [PERSON] був госпіталізований в Житомирську обласну психіатричну лікарню №?1. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем-психіатром [PERSON] (а.с. 5), який після огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність госпіталізації в психіатричний стаціонар у звязку з наявністю в останнього тяжкого психічного розладу. У приймальному відділенні лікарні 23 червня 2017 року [PERSON] був оглянутий лікарем-психіатром [PERSON], який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. Також [PERSON] був оглянутий комісією лікарівпсихіатрів, яка також підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно з Законом України «Про психіатричну допомогу» та дійшла висновку, що лікування останнього можливе тільки в умовах стаціонару. У судовому засіданні лікар-психіатр [PERSON] заяву підтримала. Прокурор також вважає, що заява лікаря-психіатра має бути задоволена. Мати особи, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування, [PERSON] подала до суду заяву, у якій просила проводити засідання без її участі (а.с. 8). Згідно з висновком №?998 Психіатричної лікарсько-консультативної комісії від 23 червня 2017 року перебування [PERSON] в суді є недоцільним (а.с. 4). Учасники процесу не заперечували щодо проведення судового засідання без участі особи, стосовно якої вирішується питання про примусове лікування, з огляду на його стан здоровя. Судом встановлено, що рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 08 червня 2017 року до [PERSON] застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом у звязку зі вчиненням ним суспільно небезпечного діяння в стані неосудності (а.с. 6). З висновку комісії лікарів-психіатрів від 23 червня 2017 року (а.с. 2) вбачається, що [PERSON] перебуває в гострому психотичному стані, виявляє тяжкий психічний розлад (мають місце галюцинаційно-маячні хвилювання, неадекватна та агресивна поведінка вдома внаслідок хворобливого стану, розлади мислення у вигляді зісковзувань, паралогічності суджень, емоційно-вольової нестійкості, агресивні дії по відношенню до рідних та оточуючих). У разі ненадання своєчасної психіатричної допомоги може призвести до погіршення психічного стану і надати шкоду його здоровю і може бути небезпечним для оточуючих, а тому госпіталізація у примусовому порядку є доцільною. Діагноз хворого: шизофренія, параноїдальна форма, епізодичний тип перебігу, галюцинаційно-маячний синдром. Згідно зі статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження й лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, унаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Вислухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, з огляду на діагноз хворого, суд дійшов висновку, що заява про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] має бути задоволена. На підставі викладеного,

Outcome: approved