overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

26 травня 2015 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON], зазначає, що він перебуває у шлюбі зі [PERSON] з 14 вересня 2013 року. Від даного шлюбу у подружжя дітей не має. [PERSON] в позовній заяві зазначив, що спільне життя між ним та [PERSON] не склалося у звязку з несумісністю характерів, різними поглядами на вирішення сімейних проблем. Спору майнового характеру між сторонами не має. Шлюбні відносини припинені з листопада 2013 року. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала заяву в якій розгляд справи просила провести без своєї участі. Позовні вимоги визнала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Смірнова».. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2013 року (а.с.4). Шлюб зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області актовим записом №291. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечило б інтересам сторін. Позивачка не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити шляхом його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

26 травня 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом , посилаючись у своїх вимогах на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований 11 травня 2007 року Камянобрідським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції , актовий запис №82. Від шлюбу дітей не мають. Подружнє життя не склалося, оскільки відповідач став надмірно вживати алкогольні напої , почав ображати її та принижувати , що привело до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. З червня 2014 року шлюбні відносини фактично припинені і до цього часу не відновлювались. Позивач вважає, що сімя розпалась і її збереження неможливе, тому просить суд розірвати шлюб.. Позивач надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Згідно зі ст. ст. 104,112 СК України шлюб розривається шляхом розводу за заявою одного з подружжя або обох. Шлюб розривається тоді, коли буде встановлено, що спільне життя подружжя та збереження сімї стало неможливе. Судом встановлено , що сторони перебувають у шлюбі , який зареєстрований 11 травня 2007 року Камянобрідським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції , актовий запис №82, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 276031.Дітей від шлюбу не мають. Шлюбні відносини сторін припинені з червня 2014 року і не відновлювались. Спільне господарство не ведеться. Суд вважає, що сімя розпалася остаточно і її збереження неможливе. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач позов визнав повністю і це не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. , а тому ця суми підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

26 травня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 18 січня 2014 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Шлюбні відносини фактично припинені з початку березня 2015 року через те, що у них були постійні сварки та непорозуміння. Позивач та відповідач в судове засідання не зявилися, надіславши заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, прийнявши визнання відповідачем позову, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 січня 2014 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.8). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7). З початку березня 2015 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини через те, що у них були постійні сварки та непорозуміння. Приймаючи до уваги визнання позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

26 травня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на своє утримання, посилаючись на те, що 02 жовтня 1999 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від спільного проживання у них народилося троє дітей: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Позивачка не працює, оскільки перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку, всі обовязки щодо виховання та утримання дітей несе сама. Відповідач працює неофіційно різноробочим на будівництві в підприємця в с.Адамівка Віньковецького району Хмельницької області, він здоровий, інших дітей чи утриманців немає, але матеріальної допомоги на утримання дітей та її утримання не надає та в добровільному порядку не бажає цього робити, а тому змушена звернутися до суду і просить стягнути аліменти на її користь в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, свій позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій позов визнав та просить справу розглядати у його відсутності. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 02 жовтня 1999 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини та довідкою, виданою виконкомом Дунаєвецької міської Дунаєвецького району Хмельницької області №403 від 25.05.2015 року. З копії довідки №1814 від 26.05.2015 року ,виданої управлінням соціального захисту населення Дунаєвецької РДА Хмельницької області видно, що [PERSON] отримає щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини. Відповідно до ст.ст.79, 80, 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу;аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти присуджуються за рішенням суду з дня подачі позовної заяви. Судом встановлено, що відповідач працездатний, має періодично роботу і заробіток та може надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років в розмірі, зазначеному у позовній заяві, що підтверджується поданою відповідачем заявою, а тому суд вважає, що вимоги позову обґрунтовані і суд задовольняє їх. Крім того, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

26 травня 2015 року позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб, про що 26.05.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис № 877. Починаючи з лютого 2016 року через різні характери, різні погляди на життя у сторін почалися конфлікти та сварки, через що вони припинили спільне проживання, спільного господарства не ведуть і проживають за різними адресами. Дітей від шлюбу немає, також між сторонами немає спорів щодо спільного майна. На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припинені. Примирення не можливе. Від позивачки до суду надійшла заява в якій вона просить справу розглянути в її відсутність, на своїх позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, відповідно зворотного повідомлення адресат за вказаною адресою не проживає. Згідно відповіді Миколаївського РС ГУ ДМС України в Одеській області, відповідач [PERSON], зареєстрований за адресою [INFO] Іванівка ( а.с. 19 ). Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Оскільки сторони проживають окремо, спільно господарство не ведуть, фактично сім'я розпалась і подальше її збереження не можливе. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 112 СК України, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

26 травня 2015 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 11975,35\~грн. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 06 червня 2005 року між сторонами було укладено договір № DO0FGK00000220, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 12000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,56% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позивач належним чином виконав своє зобовязання за договором шляхом надання коштів відповідачу. Прийняті на себе зобовязання відповідач не виконує, в звязку з чим утворилася заборгованість станом на 13 травня 2015 року, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 5303,07 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 4152,03 грн., заборгованість за комісією 496,80 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязання 2023,45 грн., у загальному розмірі 11975,35 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у його відсутності та на підставі наявних документів доказів винести заочне рішення по справі. Зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного договору № DO0FGK00000220 від 06 червня 2005 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 12000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.13-14). Позивач належним чином виконав своє зобовязання за договором шляхом надання коштів відповідачу. Прийняті на себе зобовязання відповідач не виконує, в звязку з чим утворилася заборгованість станом на 13 травня 2015 року, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 5303,07 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом 4152,03 грн., заборгованість за комісією 496,80 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязання 2023,45 грн., у загальному розмірі 11975,35 грн. (а.с.6-9). За змістом положень ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в сумі 11975,35 грн. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

26 травня 2015 року позивач пред`явила суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 18 липня 2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1359. В обґрунтування своїх вимог зазначала про те, що від спільного шлюбу у них дітей не має. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Протягом тривалого часу вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. В зв'язку з цим вона звернулася до суду. В судове засідання позивач не з'явилась, однак подала суду заяву в якій справу просила слухати без її участі, позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи у суді, причин неявки в судове засідання суду повідомлено не було. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. З'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

26 травня 2015 року Приватне підприємство «Білицька ремонтно-експлуатаційна служба «Надія» звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків та при будинкових територій у сумі 3658,35 грн., яка утворилась за період з 01 серпня 2007 року по 01 квітня 2015 рік, посилаючись в позовній заяві на те, що відповідно до особового рахунку власником квартири за адресою в [ADDRESS] є [PERSON], який помер [INFO] року. На даний час в квартирі мешкає дружина [PERSON] та двоє неповнолітніх дітей. Боржник користувався послугами з утримання будинків та прибудинкових територій, але оплату за надані послуги здійснювала не регулярно, та не в повному обсязі, внаслідок чого за боржником утворилась заборгованість за вказаний період. Просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача Приватного підприємства «Білицька ремонтно-експлуатаційна служба «Надія» заборгованість за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій в сумі 3658,35 грн. Представник позивача, відповідач [PERSON] в судове засідання не зявились, хоча сповіщені своєчасно та належним чином, представник позивача надала заяву про слухання справи в її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги, відповідач надала заяву про слухання справи в її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

26 травня 2015 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» [PERSON] звернувся до суду з позовом. Вимоги мотивує тим, що 24 жовтня 2012 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачу на платіжній картці відкрито картковий рахунок в національній валюті та встановлено ліміт кредитної лінії в розмірі 6000 грн. У звязку з невиконанням відповідачем зобовязання, станом на 24 квітня 2015 року виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 9948 грн. 58 коп., з яких 1278 грн. 58 коп. тіло кредиту, 4680 грн. прострочене тіло кредиту, 3990 відсотки, яку позивач просить суд стягнути. Сторони у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 24 жовтня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк відкрив їй картковий рахунок, встановивши ліміт кредитної лінії в розмірі 6000 грн. (а.с.3). Відповідно до п.1 ч. 3 умов договору, обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до Правил надання послуг при здійсненні кредитування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» та Тарифів банку, що є невідємною частиною договору. Згідно з Тарифами на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет «Нова готівочка» частка обовязкового погашення тіла кредиту встановлена 3% від суми кредитного ліміту за наявності використаних коштів станом на день розрахунку, але не більше ніж сума використаних коштів. Держатель зобовязаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу, який складається із частки обовязкового погашення заборгованості та суми заборгованості минулих періодів. За підрахунками банку станом на 24 квітня 2015 року заборгованість [PERSON] по вказаній кредитній угоді склала 9948 грн. 58 коп., з яких 1278 грн. 58 коп. тіло кредиту, 4680 грн. прострочене тіло кредиту, 3990 відсотки. 02 березня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк»». За таких встановлених обставин, суд приходить до висновку, що в порушення вимог ст.ст.526, 530, 599, 610 ЦК України та умов договору, [PERSON] допустила заборгованість по основному платежу, сплаті відсотків, що в силу ст.ст.1048, 1049, 1054 ЦК України надає право в повному обсязі стягнути з неї на користь кредитора неповернуту суму заборгованості за кредитним договором, нараховані відсотки та комісію. Через неналежне виконання відповідачем кредитного договору право банку на володіння, користування та розпорядження належними їй грошима є порушеним і підлягає судовому захисту шляхом задоволення позову. Отже, з відповідача належить стягнути виниклу станом на 24 квітня 2015 року заборгованість по кредитному договору. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

26 травня 2015 року ухвалено рішення, згідно якого позов [PERSON] задоволено повністю та [PERSON] позбавлено батьківських прав стосовної неповнолітнього сина [PERSON] Стягнуто з [PERSON], на користь [PERSON], на утримання сина - [PERSON], аліменти у розмірі по 100 (сто) гривень щомісяця. А також стягнуто з [PERSON] на користь держави прибуток держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. 19 травня 2016 року на адресу суду надійшла заява про постановлення додаткового рішення, в якій [PERSON] вказує, що 14 вересня 2003 року він уклав шлюб із [PERSON] і на час народження сина остання мала прізвище [PERSON], а тому просить в резолютивній частині рішення зазначити прізвище відповідачки [PERSON], так як дана обставина унеможливлює виконання судового рішення. У судове засідання сторони не зявилися, з невідомих причин, про розгляд справи повідомлялися. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 220 ч. 1 п. 4 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з мотивувальної частини рішення, позивач 14 вересня 2003 року та [PERSON] зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом серії 1 ТП № 062466. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище чоловіка «Яткевич». [PERSON] народився 06 квітня 2004 року, що стверджується свідоцтвом серії 1-ТП № 109454. Його батьками є - [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з рішення Любарського районного суду Житомирської області від 21 травня 2010 року, шлюб між [PERSON], та [PERSON], було розірвано. Після розірвання шлюбу сина було залишено для проживання з батьком. Суд, оцінивши надані докази, прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved