Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

26 червня 2015 року представник позивача, кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилався на те, що 16 травня 2013 року між філією «Азов» Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» та [PERSON] був укладений кредитний договір №619/13-А (далі за текстом кредитний договір), згідно якого відповідач отримала кредит в сумі 3500 гривень, строком користування 12 місяців. У відповідності до п.п.2.1 кредитного договору за користування кредитом відповідач повинна щомісячно сплачувати 0,1 % від суми залишку за кожний день користування кредитом. Відповідачем [PERSON] за весь час користування кредитом здійснювались платежі, але не своєчасно та не в повному обсязі, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 21 квітня 2015 року склала 2 871,24 гривня. На підставі викладеного, посилаючись на норми діючого законодавства, просить суд стягнути з [PERSON] на користь КС «Азовська кредитна компанія» заборгованість за кредитним договором у розмірі 2871,24 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. Представник позивача, [PERSON], яка діє на підставі довіреності, до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання не зявилась за невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надавала, тому суд, за наявності письмової згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 16 травня 2013 року між відділення «Азов» Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» та [PERSON] був укладений кредитний договір №619/13-А, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в сумі 3500,00 гривень на споживчі потреби, строком користування 12 місяців. Даний договір підписаний сторонами. В договорі узгоджено питання розміру кредиту, період дії кредиту, відсоткова ставка. Як вбачається з додатку №1 до кредитного договору встановлено графік погашення заборгованості. Відповідно до п.2.1 Кредитного договору, плата за користування кредитом здійснюється щомісячно у встановлені даними договором строки, із розрахунку 0,1% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Нарахування процентів починається з дня, наступного після отримання кредиту, а зупиняється в день кінцевого розрахунку за ним. В порушення умов кредитного договору [PERSON] припинив виконання своїх зобов'язань щодо внесення щомісячних платежів, внаслідок чого по кредитному договору утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості станом на 21 квітня 2015 року становить 2 871,24 грн. та складається із: залишок за кредитним договором в розмірі 1885,25 гривень, проценти за користування кредитом згідно п. 2.1 Кредитного договору за період з 15.11.2013 року по 21.04.2015 року в розмірі 985,99 гривень. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року №435-ІV (що діє з 01 січня 2004 року, зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦК України) договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.1 ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором позики (кредиту) встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], порушила умови кредитного договору, тобто не вносила щомісячні платежі, внаслідок чого у останньої виникла заборгованість перед позивачем станом на 21.04.2015 року в розмірі 2 871,24 грн., у зв'язку з чим суд вважає, що зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з неї в повному обсязі, а тому задовольняє позовні вимоги Кредитного союзу «Азовська кредитна компанія». Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Тому суд стягує з відповідача на користь позивача сплачені останнім та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір у сумі 243,60 гривень. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved