Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

26 червня 2020 року [PERSON] звернулася з даним позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , що був зареєстрований 10 травня 2003 року у Пониквянській сільській раді Бродівського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис за № 1. 1 вересня 2020 року відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак, подала суду заяву, в якій просить суд слухання справи проводити у її відсутності, свої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, а також те, що позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд розглянув справу у відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Взявши до уваги заяву позивача, з`ясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 10 травня 2003 року у Пониквянській сільській раді Бродівського району Львівської області Ільчишин І.С. та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10 травня 2003 року (а.с. 3). Від даного шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6,7). З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що перебуваючи в шлюбі з відповідачем, останній протягом всього часу зловживає спиртними напоями. Будучи в нетверезому стані влаштовує вдома сварки, дебоші, наносить їй побої, обзиває різними непристойними словами, не поважає. Вона неодноразово просила відповідача вести належний спосіб життя, мала намір зберегти батька дітям, прощала все йому. Однак, бажаних результатів не наступило. З приводу такої поведінки відповідача вона неодноразово зверталась в правоохоронні органи. Але висновків відповідач не зробив. Надалі терпіти таку поведінку відповідача вона не може. Все це погано впливає як на здоров`я так і на виховання дітей. Вона прийшла до висновку, що надалі зберігати їх подружні відносини є недоцільно. Сім`я розпалася і примирення бути не може. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини по справі, приходить до висновку, що з січня 2020 року припинено сімейні відносини між подружжям, сім`я розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved