Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

28.07.2015 року позивач звернувся із вищезазначеним позовом до ПАТ Страхової компанії «Статус», [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 20.10.2013 року на вул. Овідіопольська дорога, 7 в м.Одесі відбулася дорожньо-транспортна пригода. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 11.11.2013 року винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнаний [PERSON], який керував автомобілем марки «ВАЗ-2109», державний номерний знак [NUMBER]. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль марки «ВАЗ-2103», реєстраційний номер 220-60 О, яким керував позивач. Цивільно - правова відповідальність [PERSON] на час здійснення ДТП була застрахована ПРАТ СК «Статус», який повідомив страхову компанію про настання страхового випадку. 25.11.2013 року позивач звернувся до ПРАТ СК «Статус» із заявою про виплату страхового відшкодування. Розмір збитків, визначений на підставі дослідження [PERSON] №989-10-13 становить 8010,25 коп., в добровільному порядку страховою компанією не виплачений. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив стягнути з ПРАТ СК «Статус» страхове відшкодування з урахуванням пені, інфляційних витрат та 3% річних в розмірі 15\~797, 24 грн. Позивач стверджував також, що діями відповідача [PERSON] йому заподіяна моральна шкода, яка полягала у душевних стражданнях, незручностях, повязаних із пошкодженням майна, яким він користувався. Компенсацію моральної шкоди [PERSON] оцінив у 10 000 грн., які просив стягнути з [PERSON] Окрім позовних вимог, позивач просив присудити на свою користь витрати, повязані з розглядом справи, а саме на оплату судового збору. Представник позивача за довіреністю в процесі розгляду справи позов підтримав. Відповідач ПРАТ СК «Статус» в судове засідання не зявилось, повідомлялось про розгляд справи належним чином. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Зясувавши обставини справи, дослідивши доводи та докази сторін, на які вони послались в обгрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні встановлено, що 20.10.2013 року [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] порушив п.п.16.6 «Правил дорожнього руху України», внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] В результаті ДТП автомобіль під керуванням позивача отримав пошкодження механічного характеру, що підтверджується протоколом огляду транспортного засобу від 25.10.2013 року. За довіреністю № 817 від 28.06.2012 року позивачеві надано право на отримання відшкодування у разі заподіяння шкоди транспортному засобу ВАЗ 2103 н/з [NUMBER]. Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 11.11.2013 року, винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнаний [PERSON] Цивільно - правова відповідальність [PERSON] на час здійснення ДТП була застрахована ПРАТ СК «Статус». Відповідач повідомив страхову компанію про настання страхового випадку. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. Як зазначено ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. На виконання вищезазначених правових норм, 25.11.2013 року позивач звернувся до ПРАТ СК «Статус» із заявою про виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну. Вказана заява була складена на бланку ПРАТ СК «Статус» із зазначенням всіх необхідних відомостей, одержана відповідачем 25.11.2013 року, зареєстрована в журналі реєстрації. В порядку частини 2 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та пункту 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за якою проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення шкоди, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди відповідно до заяви [PERSON] сертифікованим експертом [PERSON] виконана оцінка вартості матеріального збитку завданого володільцю автомобіля ВАЗ 2103 та визначений розмір матеріального збитку, який складає 8010,25 коп. (звіт №989-10-13) (за вирахуванням суми франшизи -7020, 25 грн.) Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому в порядку, встановленому законодавством. В добровільному порядку страхова виплата відповідачем ПРАТ СК «Статус» не здійснена. Враховуючи характер виниклих між сторонами правовідносин, суд погоджується із доводами позивача про застосування до них ст.625 ЦК України щодо відповідальності за порушення грошового зобовязання. Оскільки зобовязання страховиків в разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, відповідно таке зобовязання є грошовим. Так, в разі прострочення його виконання настає відповідальність передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, зокрема, сплата суми борги з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із наданим позивачем розрахунком збитки від інфляції становлять 5\~208, 89 грн., а три відсотки річних 293, 85 грн. Відповідно до п. 36.5 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Зазначене узгоджується із Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань». Розмір пені, визначений позивачем за відповідною, встановленою законодавством формулою, становить 3\~284, 25 грн. та підтверджується розрахунком. При таких обставинах, суд вважає вимоги позивача про відшкодування йому ПРАТ СК «Статус» оціненої шкоди, заподіяної майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пені за прострочення виплати страхового відшкодування, трьох відсотків річних, а також інфляційних витрат в загальному розмірі 15\~797, 24 грн. обґрунтованими. Згідно діючого законодавства особа несе відповідальність за заподіяну моральну шкоду у випадках, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституцій України або у випадках, визначених ст.ст. 280, 611, 1167,1168 ЦК України, а також іншими нормами законодавства, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], як інваліду третьої групи, який замість лівої ноги має протез та обмежений у побуті, заподіяна моральна шкода в звязку із пошкодженням транспортного засобу, що призвело до вимушених незручностей у звичайному укладі життя, повязаних із неможливістю користування автомобілем. Виходячи з засад розумності, виваженості і справедливості з урахуванням обставин справи та тяжкості страждань позивача, суд вважає, що компенсація моральної шкоди підлягає стягненню з [PERSON] у розмірі 2 000 грн. Судові витрати на оплату судового збору підлягають стягненню з відповідачів в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial