Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

29.03.2016 року ПАТ КБ «Енергобанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 14.08.2012 року відповідно до укладеної додаткової угоди між ПАТ «Енергобанк» та [PERSON] № 10-1543-2 до договору № 10-001543-01 про відкриття та обслуговування карткового рахунку платіжної картки № 26252508681601 від 01.11.2011 року про відкриття кредитної лінії працівникам підприємств банк надав відповідачу кредитні грошові кошти у сумі 4700,00 грн. на строк з 14 серпня 2012 року по 14 серпня 2013 року зі сплатою процентів за користування кредитною лінією у розмірі 32% річних на споживчі цілі. Проценти нараховуються щомісячно, протягом строку користування кредитними коштами, на суму фактичного залишку заборгованості, із розрахунку фактичної кількості днів в місяці та році. За порушення строків погашення заборгованості за користування кредитною лінією та строків сплати процентів за користування кредитною лінією або комісій банк має право нараховувати власнику рахунку за кожен день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, що визначена в п.2 цієї додаткової угоди, від суми простроченої заборгованості. Неустойка нараховується із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та році. Позивач зобовязання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 УК України, відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 18.01.2016 року має заборгованість 8348,83 грн., яка складається з наступного: 4116,80 грн. заборгованість за кредитом та 4232,03 грн. заборгованість за відсотками. Просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 8348,83 грн. та судові витрати. Представник позивача ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] який був належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, до судового засідання не з'явився і не повідомив суд про причину своєї неявки, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: 14.08.2012 року між ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 10-1543-2 про відкриття кредитної лінії та надано в кредит 4700,00 грн. Кредит видано на підставі відповідної заяви [PERSON] (а.с. 7-8, 9-10, 11). Станом на 18.01.2016р. заборгованість за кредитом становить 8348,83 грн. (а.с. 12-14). Розглядаючи справу суд виходить з наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. ст. 549, 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання; неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч. 2 Закону України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-VІІ на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінету Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (проводили)свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. НБУ листом від 05.11.2014р. № 18-112/64483 нагадав установам банків України про необхідність неухильного дотримання вимог ч.2 ЗУ «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-VІІ та відповідальність керівників банків за їх невиконання. Місто Словянськ, в якому зареєстрований відповідач. входить до переліку населених пунктів, де проводиться АТО. Позивач ПАТ «Енергобанк» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором та додатковою угодою № 10-1543-2 від 14.08.2012 у загальній сумі 8348,83 грн., до складу якої входить заборгованість за кредитом 4116,80 грн., заборгованість за відсотками 4232,03 грн. Вимоги про стягнення пені та/або штрафів не заявлені. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 14.08.2012 року ПАТ «Енергобанк» та [PERSON] уклали додаткову угоду № 10-1543-2, згідно до якого [PERSON] отримав кредит в сумі 4700,00 грн. терміном дії з 14.08.2012р. по 14.08.2013р., ПАТ «Енергобанк» свої зобовязання виконав, а [PERSON] свої зобовязання з повернення кредитних коштів не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом та відсотками. 29.03.2016 року ПАТ «Енергобанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за додатковою угодою № 10-1543-2 до договору № 10-001543-01 про відкриття та обслуговування карткового рахунку платіжної картки № 26252508681601. Із урахуванням усього викладеного суд приходить до висновку про необхідність підстав для задоволення позову, а саме: стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» заборгованість за додатковою угодою № 10-1543-2 до договору № 10-001543-01 про відкриття та обслуговування карткового рахунку платіжної картки № 26252508681601 у загальній сумі 8348,83 грн., до складу якої входить заборгованість за кредитом 4116,80 грн., заборгованість за відсотками 4232,03 грн. Також відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача потрібно стягнути витрати по сплаті судового збору сумі 1378,00грн.

Outcome: approved