Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

27 вересня 2017 року позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є власником квартири номер 1 по провулку Набережний, 5 в смт. Згурівка Київської області. Відповідач, з якою 22 січня 2017 року її син [PERSON] розірвав шлюб, зареєстрована за цією адресою. Проте з 22 травня 2016 року відповідач в цій квартирі не проживає та не зявляється в ній, проживає з іншим чоловіком по вулиці Жовтнева, 17 в смт. Згурівка Київської області. Залишила своїх неповнолітніх дітей на утриманні та вихованні батька [PERSON], веде аморальний спосіб життя, тому просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням, а саме, квартирою та примусово зняти з реєстраційного обліку за зазначеною адресою. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала повністю, відповідач повторно в судове засідання не зявилася, про час і місце судового розгляду була оповіщена у встановленому порядку за адресою її місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, та за місцем фактичного проживання, про причини неявки суду не повідомила, своїх заперечень на позов суду не надала.\~ \~\~ В судовому засіданні позивач, вона ж як свідок, надала пояснення, які повністю відтворюють зміст позовних вимог. Крім того, зазначила, що відповідач у травні 2016 року залишила спірне помешкання та забрала всі свої речі із будинку. В судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив, що відповідач з травня 2016 року до теперішнього часу у спірному будинку не проживає та не зявляється у ньому, не відноситься до нього як до свого основного місця проживання. \~Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що квартира номер 1 по провулку Набережний, 5 в смт. Згурівка Київської області належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 04.08.2012 (а.с.3 -\~копія Витягу про державну реєстрацію прав). [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] до 22 січня 2017 року. Після розрвання шлюбу діти залишилися на вихованні та утриманні батька [PERSON] (а.с.4 копія рішення суду). У спірній квартирі зареєстрована та відсутня без поважних причин із 22 травня 2016 до теперішнього часу відповідач [PERSON] Це житло не є її постійним місцем проживання та вона не відноситься до нього як такого, не приймає ніякої участі в його утриманні, тягар утримання несе позивач. Не веде з позивачем власником будинку спільного господарства. [PERSON] фактично проживає [INFO]. За цією адресою отримала й перший виклик до суду (а.с.7, 8, 11, 19 письмові пояснення, акт обстеження житлово-побутових умов, довідка та повідомлення). Зазначені обставини підтвердили також свідки [PERSON] та [PERSON] В ході розгляду справи не встановлено, що між сторонами існують договірні відносини з приводу користування житлом. Доказів проживання у спірному будинку чи його утримання відповідачем суду не надано. Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сімї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України). Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сімї. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України\~ \~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Заслухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов\~ висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що відповідач відсутня в спірному житловому будинку без поважних причин понад один рік, між сторонами не існують договірні відносини з приводу користування житлом, тому вона втратила право на користування спірною квартирою, що належить позивачу на праві приватної власності. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 640 грн, який підлягає стягненню із відповідача на її користь (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved