Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

27 січня 2020 року позивач ККП «Маріупольтепломережа», в особі представника Коляда Ю.Г., звернулося до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією. 1. Обґрунтування позову: Згідно з копією особового рахунку, Відповідач зареєстрована за адресою [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ). Опалювальна площа складає 61,50 кв.м. В результаті того, що оплата за користування тепловою енергією Відповідачем вносилась не в повному обсязі, за період з 01.09.2012 по 01.01.2020 утворилася заборгованість в сумі 23142,34 грн. Протягом спірного періоду Позивач надавав Відповідачу послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, від яких він не відмовлявся та за користування якими проводилися нарахування відповідно до встановлених тарифів. 13.10.2016 з метою погашення заборгованості та на підставі Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію», постанови Кабінету Міністрів України №976 від 27.06.2003 «Про затвердження порядку погашення реструктуризованої заборгованості та внесення поточних платежів за житлово- комунальні послуги», з Відповідачем був укладений договір про реструктуризацію боргу за житлово-комунальні послуги №51/Л (далі Договір). Згідно з п.1 Договору ККП «Маріупольтепломережа» надає Відповідачу по справі розстрочку у погашенні заборгованості з плати послуг з теплопостачання, яка утворилася на 01.10.2016 розмірі 9047,42. Умовами Договору визначено, що Договір діє з 01.10.2016 по 30.09.2018 та визначено розмір обов`язкових щомісячних платежів, які становлять 376,98 грн. Відповідачу було повідомлено про необхідність здійснення сплати за щомісячні нарахування за теплову енергію. У зв`язку з тим, що Відповідачем сплата за щомісячні нарахування провадилася не в повному обсязі, станом на 30.09.2018 р. виникла заборгованість, яка становить 16667,04 грн. В своїй заяві Відповідач не заперечував, що у разі недотримання умов договору, вся сума заборгованості буде стягнута з нього в судовому порядку. Поточні нарахування він також зобов`язався сплачувати щомісяця. Отже, Позивач вважав, що зазначена заборгованість є безперечною, однак Відповідач визначені договором і законодавством зобов`язання не виконав. Крім того, за період з 01.10.2018 по 01.01.2020 утворилася нова заборгованість у розмірі 6475,30 грн., тобто загальна сума заборгованості складає 23142,34 грн. Поряд з цим вважали, що з причини несвоєчасного виконання зобов`язання щодо сплати спожитих послуг Відповідач має сплатити на користь Позивача суму 3% річних, які складають 2081,08 грн., та суму інфляційних витрат за весь час прострочення зобов`язання, яка складає 7824,03 грн. Посилаючись, зокрема на ст.ст.525, 526, 610, 625 ЦК України, ст.ст.67, 68, 162, 179 ЖК Української РСР, ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закон України «Про теплопостачання», п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», постанову Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», просили суд стягнути за період з 01.09.2012 по 01.01.2020 з [PERSON] на користь ККП «Маріупольтепломережа» заборгованість за користування тепловою енергією в сумі 23142,34 грн., суму 3% річних у розмірі 2081,08 грн. та інфляційні витрати в сумі 7824,03 грн., а також судовий збір у розмірі 2102,00 грн. 2. Відзив на позов: Відповідач відзив на позов до суду не подала. 3. Судовий розгляд: Представник позивача Коляда Ю.Г. до судового засідання не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, у разі відсутності у судовому засідання відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач до судове засідання також не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, враховуючи вимоги розумних строків розгляду цивільної справи в суді, а також інтереси не тільки відповідача, а й позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 4. Фактичні обставини та позиція суду: Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та на неї за користування тепловою енергією відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Також судом встановлено, що 13.10.2016 [PERSON] уклала з ККП «Маріупольтепломережа» договір №51/Л про реструктуризацію заборгованості за житлово - комунальні послуги. Відповідно до умов вказаного договору, [PERSON] прийняла на себе зобов`язання в строк до 30.09.2018 року погасити борг за житлово - комунальні послуги у розмірі 9047,42 грн., який утворився станом на 01.10.2016 року по особовому рахунку № [NUMBER] . Доводи Позивача про те, що [PERSON] не є споживачем послуг теплової енергії, які надаються ККП «Маріупольтепломережа» за адресою: [ADDRESS] , а також те, що борг за житлово - комунальні послуги у розмірі 9047,42 грн. вже був погашений, належними та допустимими доказами в суді не спростовані. Відповідно до інформації по особовому рахунку № [NUMBER] , наданого ККП «Маріупольтепломережа», заборгованість за користування тепловою енергією за період з 01 вересня 2012 року по 01 січня 2020 року складає 23142,34 грн., сума 3 % річних складає 2081,08 грн., а інфляційні витрати складають 7824,03 грн. Пункт 2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що до житлово-комунальних послуг зокрема належать комунальні послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води. Відповідно до п.7 ч.2 ст.7 України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Стаття 9 Закону України Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.179 ЖК Української РСР, користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Положення п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. №572 передбачають, що власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний, зокрема оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Доказів того, що [PERSON] сплати заборгованість за користування тепловою енергією за період з 01 вересня 2012 року по 01 січня 2020 року складає 23142,34 грн. суду не надано. Таким чином, суд робить висновок, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за користування тепловою енергією за період з 01 вересня 2012 року по 01 січня 2020 року в сумі 23142,34 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд робить висновок, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] суми 3 % річних у розмірі 2081,08 грн. та інфляційних витрат у розмірі 7824,03 грн., які нараховані на суму заборгованості за користування тепловою енергією за період з 01 вересня 2012 року по 01 січня 2020 року в сумі 23142,34 грн., також є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з Відповідача на користь Позивача підлягає також стягненню сума раніше сплаченого ним судового збору у розмірі 2102,00 гривень. На підставі викладеного, ст.ст.4, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

Outcome: approved