Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

27.07.2015 р. ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АНТАРЕС АГРО-П» (далі за текстом ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П», позивач) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про витребування орендованих земельних ділянок з незаконного володіння, про відшкодування збитків /а. с. 2-17 Том 1/. Свій позов позивач обгрунтовує тим, що ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П» є правонаступником ФЕРМЕРСЬКОГО ГОСПОДАРСТВА «ХРИСТО БОТЄВА» (далі за текстом ФГ «ХРИСТО БОТЄВА», яке орендує земельні ділянки у фізичних осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], на підставі договорів оренди землі. Договори оренди землі укладені з вказаними особами та зареєстровані у відділі Держкомзему у Арцизькому районі Одеської області. Відповідно до норм чиного на той час законодавства, у юридичної особи виникло право оренди земельних ділянок у фізичних осіб, з моменту державної реєстрації договорів оренди землі. Під час виїзду посадових осіб на орендовані ФГ «ХРИСТО БОТЄВА» поля у вересні 2013 року, було зафіксовано, що спірні земельні ділянки оброблені, засіяні та використовуються фізичною особою [PERSON] При цьому, на цих земельних ділянках ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П» раніше проводило регламентні агрономічні роботи по захисту врожаю та внесенню мінеральних добрив. Відповідач [PERSON] в порушення умов договору та закону, спричинив значні збитки юридичній особі, які відповідно до складеного у позові розрахунку складають 1\~083\~201,23 (один мільйон вісімдесят три тисячі двісті одну) гривню 23 копійки. На думку позивача, дії [PERSON] свідчать про незаконне зайняття та використання земельних ділянок, що знаходяться у користуванні ФГ «ХРИСТО БОТЄВА» на підставі договорів оренди землі з фізичними особами. Позивач просить суд витребувати земельні ділянки із незаконного володіння відповідача; заборонити [PERSON] вчиняти дії, спрямовані на обмеження прав позивача володіти та користуватися орендованими земельними ділянками; стягнути з відповідача заподіяні збитки у розмірі 1\~083\~201,23 (один мільйон вісімдесят три тисячі двісті одна) гривня 23 копійки; стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 3\~654,00 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні 00 копійок. 17.11.2015 р. відповідачем по справі подано зустрічний позов про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та ФГ «ХРИСТО БОТЄВА» №679 від 24.06.2008 р., зареєстрованого за №5120400040029362 від 21.08.2012 р. /а. с. 307-310 Том 1/. В обґрунтуванні зустрічного позову [PERSON] зазначив, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА №081179 він володіє земельною ділянкою площею 2.52 га, що розташована на території Задунаївської сільської ради Арцизького району Одеської області. У 2008 році ФГ «ХРИСТО БОТЄВа» пропонувало йому укласти договір оренди землі і надало бланк договору. Сторони не домовились щодо більшості істотних умов по оренді, проте представник юридичної особи попросив [PERSON] підписати ще не узгоджений проект договору, при цьому не надав йому копію проекту договору. В жовтні 2015 року [PERSON] отримав повістку із суду, де 23.10.2015 р. перед судовим засіданням отримав копію позову про стягнення з нього коштів на користь ФГ «ХРИСТО БОТЄВа» з додатками, в якому вперше побачив договір оренди землі №679 від 24.06.2008 р. якоби укладений між ним та юридичною особою. В договорі, який оскаржується відсутні істотні умови, не зазначено кадастровий номер земельної ділянки, яка начебто передана в оренду, мають місце дописки, які не були узгоджені. У зустрічному позові [PERSON] просить повернути йому отриману в оренду земельну ділянку. Відповідно до ст. 216 ЦК України, визнати договір оренди землі недійсним та застосувати двосторонню реституцію. 15.12.2017 р. набув чинності\~Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VII від 03.10.2017 р., на підставі якого Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції. Згідно підпункту 9 пункту 1 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В судовому засіданні представник позивача ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П» - [PERSON] первісний позов підтримав повністю, просив його задовольнити. У задоволені зустрічного позову просив відмовити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] первісний позов не визнали, просили задовольнити зустрічний цивільний позов у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що у задоволені первісного позову слід відмовити з наступних підстав. Земельні відносини, субєктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а обєктами землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю, відповідно до ст. 1 Цивільного Кодексу України, статтей 2, 5 Земельного Кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального Кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законих інтересів. В судовому засіданні встановлено, що ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П» (Позивач) є правонаступником ФГ «ХРИСТО БОТЄВа», відповідно до зареєстрованого належним чином статуту /а. с. 18-30 Т. 1/. Відповідно до відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П» (Позивач) дійсно є правонаступником ФГ «ХРИСТО БОТЄВа» (код ЄДРПОУ 32888405). Основним видом діяльності товариства є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 06.07.2015 р. /а. с. 31, 32 Т1/. Між орендарем ФГ «ХРИСТО БОТЄВ» та орендодавцем [PERSON] укладені наступні договори оренди землі: - 26.03.2008 р. договір оренди землі №230 на земельну ділянку загальною площею 2.36 га (рілля) строком на 10 (десять) років, що належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку /а. с. 42-48 Т. 1/; - 19.04.2010 р. договір оренди землі №890 на земельну ділянку загальною площею 2.36 га (рілля) строком на 10 (десять) років, що належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку /а. с. 34-39 Т. 1/. 24.06.2008 р. між орендарем ФГ «ХРИСТО БОТЄВ» та орендодавцем [PERSON] укладено договір оренди землі №679 на земельну ділянку загальною площею 2.36 га (рілля) строком на 10 (десять) років, що належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку /а. с. 66-73 Т. 1/. 24.06.2008 р. між орендарем ФГ «ХРИСТО БОТЄВ» та орендодавцем [PERSON] укладено договір оренди землі №680 на земельну ділянку загальною площею 2.36 га (рілля) строком на 10 (десять) років, що належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯА №081181 /а. с. 50-57 Т. 1/. 24.06.2008 р. між орендарем ФГ «ХРИСТО БОТЄВ» та орендодавцем [PERSON] укладено договір оренди землі №681 на земельну ділянку загальною площею 2.36 га (рілля) строком на 10 (десять) років, що належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯА №081180 /а. с. 58-65 Т. 1/. Між орендарем ФГ «ХРИСТО БОТЄВ» та орендодавцем [PERSON] укладені наступні договори оренди землі: 24.06.2008 р. договір оренди землі №684 на земельну ділянку загальною площею 2.81 га (рілля) строком на 10 (десять) років, що належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯА №081309 /а. с. 74-81 Т. 1/; 24.06.2008 р. договір оренди землі №685 на земельну ділянку загальною площею 5.76 га (рілля) строком на 10 (десять) років, що належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯА №081720 /а. с. 82-91 Т. 1/. На підставі вищевказаних договорів, позивач користувався відповідними земельними ділянками. Відповідно до довідки №02-13/93 від 14.07.2015 р., виданої головою Задунаївської сільської ради Арцизького району Одеської області, станом на 14.07.2015 р. земельні ділянки, які розташовані на території Задунаївської сільської ради, за даними статистичної звітності 6-зем. обліковуються як орендовані ФГ «ХРИСТО БОТЄВа» (код ЄДРПОУ 32888405) у громадян [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі договорів оренди землі, строк дії яких ще не минув. На даний час, земельні ділянки вказаних осіб загальною площею 20.37 га (рілля), обробляються фізичною особою [PERSON] /а. с. 33 Т. 1/. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Надані представником Позивача пояснення стосовно того, що під час виїзду посадових осіб на орендовані ФГ «ХРИСТО БОТЄВа» поля у вересні 2013 року, зафіксовано, що спірні земельні ділянки оброблені, засіяні та використовуються фізичною особою [PERSON] не доведені фактичними даними. Позивачем за первісним позовом не надані акти належного обстеження вказаних земельних ділянок, з яких вбачались би факти щодо незаконного володіння [PERSON] земельними ділянками [PERSON] і [PERSON], наявність підстав про витребування земельних ділянок з незаконного володіння не доводять існування наведених обставин, зокрема, відсутнє підтвердження стосовно звернення Позивача до правоохоронних органів, щодо дій Відповідача, яке б містило правовий висновок, щодо наявності триваючого порушення прав Позивача. Крім того, судом прийнятті до уваги показання свідків [PERSON] і [PERSON], що складали присягу та були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, які пояснили наступне. Договори оренди землі з ФГ «ХРИСТО БОТЄВ» ніколи не підписували, землю фізичні особи обробляють самостійно приблизно з 2012 року, після закриття колгоспу з одноіменною назвою «ХРИСТО БОТЄВа», в користування земельні ділянки Відповідачу [PERSON] не надавали. Позивач не довів, що вказані договори оренди землі були укладені і підписані між ним і власниками земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] [PERSON] обставини були спростовані показаннями цих осіб, тому суд не вбачає підстав для задоволення вимог щодо усунення перешкод у користуванні земельними ділянками, які належать фізичним особам на праві приватної власності. Відповідно до статті 14 Конституції України,\~право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Під час розгляду справи Позивач не вжив заходів, передбачених Цивільним процесуальним Кодексом України щодо проведення почеркознавчої експертизи для підтвердження чинності підписів у спірних договорах оренди землі [PERSON] та [PERSON], які якоби були укладені з вказаними фізичними особами та зареєстровані, відповідно до норм діючого законодавства України. Позивач не скористався своїми правами щодо залучення по справі співвідповідачів [PERSON] і [PERSON], хоча у позові існує спір саме про користування їх земельними ділянками, що зачіпляє права та обовязки як власників. Відповідно до статті 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які беззаперечно були доведені сторонами. Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 р., власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом способів захисту, відповідно до ст. 16 ЦК України. Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 р. встановлено, що право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві. При цьому неправильно обраний спосіб захисту права власності чи іншого речового права не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви чи залишення її без руху, а в певних випадках за таких обставин може бути відмовлено в позові. Позивач по первісному позову надав суду копії господарських договорів, які свідчать про придбанням ним у третіх осіб послуг по веденню сільського господарства за винагороду, для підтвердження витрат понесених на оброблення земельних ділянок, з метою відшкодування збитків: -Договір про надання сільськогосподарських послуг №03-01/13 від 03.01.2013 р. з ПП «АЛЬФА ЮГ» /а. с. 90, 91 Т. 1/; -Договір про надання сільськогосподарських послуг №04/09-01 від 04.09.2013 р. з ПП «АЛЬФА ЮГ» /а. с. 102-104 Т. 1/; -Договір про надання сільськогосподарських послуг №07/09-01 від 07.09.2013 р. з ПП «АЛЬФА ЮГ» /а. с. 105-110 Т. 1/; -Договір про надання сільськогосподарських послуг №16/09-02 від 16.09.2013 р. з ПП «АЛЬФА ЮГ» зі спеціфікацією /а. с. 92-94 Т. 1/; -Договір про надання сільськогосподарських послуг №117 від 05.01.2014 р. з ТОВ «ФІНАНСОВИЙ РЕЗЕРВ» зі спеціфікацією /а. с. 95-97 Т. 1/; -Договір про надання сільськогосподарських послуг №220 від 01.07.2014 р. з ТОВ «ПРОМИСЛОВИЙ СИНДИКАТ» /а. с. 100, 101 Т. 1/; -Договір про надання сільськогосподарських послуг №221 від 01.08.2014 р. з ТОВ «ПРОМИСЛОВИЙ СИНДИКАТ» /а. с. 98, 99 Т. 1/; -Договір про надання сільськогосподарських послуг №01/10-14-17 від 01.10.2014 р. з ТОВ «БАЛТОРО ТРЕЙД» /а. с. 122, 123 Т. 1/. Також, Позивач проводив закупку мінеральних добривів, гербіцидів та фунгіцидів для оброблення орендованих земель на підставі: -Договору поставки №02/09/08 від 02.09.2008 р. у ТОВ «ПРОМИСЛОВИЙ СИНДИКАТ» /а. с. 111-113 Т. 1/; -Договору поставки №3 від 01.04.2011 р. у ТОВ «ПІВДЕНИЙ АЛЬЯНС» /а. с. 114-121 Т. 1/. Представник позивача по первісному позову в судовому засіданні пояснив, що сума витрат на внесення добрив та оброблення полів орендованих ФГ «ХРИСТО БОТЄВА», враховуючи упущену вигоду (неодержаний дохід) склала 1\~083\~201,23 (один мільйон вісімдесят три тисячі двісті одна) гривня 23 копійки. За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до статті 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Підстави для настання цивільно-правової відповідальності за порушення земельного законодавства встановлені, зокрема,\~ЗК України. Згідно зі статтею 211 ЗК України, за самовільне зайняття земельних ділянок громадяни та юридичні особи несуть відповідно до законодавства цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність. Визначення терміну «самовільне зайняття земельної ділянки» надано в статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», відповідно до якої: самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, відповідно до закону правомірними. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного звязку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності. При цьому предявлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на Позивача обовязок довести, що вони не є абстрактними, а дійсно були б отримані в разі, якщо б відповідач не здійснював протиправних дій. Позивач не довів суду, що використання Відповідачем земельних ділянок, площею 20.37 га (рілля) з 2013 року було самовільним. Відповідно до положень частини третьої статті 157 ЗК України порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.\~ Порядок розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, передбачено Методикою визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 р. №963. Пунктом 7 передбачено, що розрахунок розміру шкоди, заподіяної юридичним та фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, проводиться територіальними органами Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель на підставі матеріалів обстежень земельних ділянок, проведених відповідно до Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 01.11.2000 р. №1619. \~Відповідно до наданих суду первиних бухгалтерських документів та статистичної звітності ФГ «ХРИСТО БОТЄВА», у суду немає можливості провести вказаний розрахунок по понесеним витратам позивача за 2013 рік / а. с. 124-284 Том 1; а. с. 1-185 Том 2/. Розрахунок збитків, що зазначений у позові, суд не враховує з огляду на те, що він виконаний не уповноваженим на це органом. Докази про витрати, які надані позивачем за період з 2008 по 2012 роки, суд не приймає до уваги, з підстав того, що Позивач у позові зазначив про його порушенне право саме з вересня 2013 року. За таких підстав позовні вимоги ТОВ «АНТАРЕС АГРО-П» до [PERSON] щодо стягнення з останього 1\~083\~201,23 (одного мільйону вісімдесяти трьох тисяч двісті однієї) гривні 23 копійки, в якості відшкодування збитків, задоволенню не підлягають. Суд, розглянувши зустрічний позов з вимогою про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки №679 від 24.06.2008 р., загальною площею 2.36 га, складений між [PERSON] та ФГ «ХРИСТО БОТЄВим» вважає зазначити, що він підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як вбачається з державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] належить 2.52 га земельної ділянки, кадастровий номер 5120482400:01:001:0568 /а. с. 68, 69 Т. 1/. У відповідності з п. п. 1, 2, 8 типового договору оренди землі №679 від 24.06.2008 р. [PERSON] передав, а ФГ «ХРІСТО БОТЄВа» прийняло в строкове платне користування належну Позивачу по зустрічному позову земельну ділянку площадю 2.36 га строком на 10 (десять) років. В судовому засіданні [PERSON] та його представник пояснили, що пропозицію про здавання в оренду своєї землі ФГ «ХРІСТО БОТЄВ» Позивач по зустрічному позову розглядав. Представник підприємства надав йому бланк договору для вивчення і попросив підписати його, при цьому запевнив, що поки не буде досягнуто угоди по всім істотним умовам договору, він не буде діяти. Копію підписаного договору [PERSON] представник фермерського господарства не надав. Позивач по зустрічному позову зазначив, що на той час він був юридично необізнаний та не розумів про наслідки такого обману, а саме що спірний договір оренди землі, який він підписав, але не укладав, буде використаний ФГ «ХРІСТО БОТЕВим» як діючий та зареєстрований у встановленому законом порядку. Також, в обґрунтуванні своєї позиції вказав про факт не укладення даного договору, що земельну ділянку відповідно до акту прийомупередачі нікому в натурі не передавав, тому став її обробляти власними силами. У жовтні 2015 р., коли отримав повістку з копією позову та додатками, зрозумів, що ФГ «ХРІСТО БОТЄВ» використало даний «проект договіру оренди землі» - як реальний. В судовому засіданні Позивач по зустрічному позову пояснив, що він обробляє свою земельну ділянку з 2013 року, ніхто ніяких перешкод йому до цього часу не чинне. По справі судом призначалась судова почеркознавча експертиза за заявою [PERSON], яка не була проведена, з підстав не оплати за виконані роботи експерта. Також, суду не було надано переконливих доказів того, що Відповідач по зустрічному позову шляхом шахрайських дій чи зловживання довірою уклав зазначений договір оренди земельної ділянки. Крім цього, заявленою підставою для задоволення позову вказано - недійсність укладеного правочину внаслідок невідповідності чинному законодавству, а не внаслідок укладення в результаті зловмисної домовленості представником ФГ «ХРІСТО БОТЕВа». Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні\~\~позовних вимог Позивача по первісному позову слід відмовити повністю, які заявлені безпідставно. Зустрічний позов Відповідача залишити без задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed