Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

28 січня 2014 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він з відповідачкою [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дві доньки - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. За рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 1998 року з нього утримуються аліменти на користь відповідача на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 14 вересня 1998 року до їх повноліття, але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Крім того за рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2012 року з нього стягнуті на користь відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 08 листопада 2012 року і до досягнення нею двадцяти трьох років або закінчення нею навчання. У період до відкриття виконавчого провадження Самарським відділом ДВС ДМУЮ, до серпня 2011 року по виконавчому листу за рішенням суду від 24 вересня 1998 року, згідно домовленості з відповідачкою, він сплачував аліменти у добровільному порядку та забезпечував дітей всім необхідним, що підтверджується розписками. Оскільки відповідачка до виконавчої служби до жовтня 2011 року не зверталася з приводу стягнення аліментів чи заборгованості, це підтверджує добросовісне виконання батьківських обов'язків. Хоча він з 19 серпня 2009 року працює на ВП «Придніпровська ТЕС» ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго» і своє місце роботи не приховував. Але виконавчий лист своєчасно за місцем роботи відправлений не був, у зв'язку з чим виникла велика заборгованість, яку з нього на даний час утримують із заробітної плати. На даний час його матеріальний стан сильно змінився. Його заробітна плата становить приблизно 3000 грн. на місяць, та на даний час з його заробітної плати за рішенням суду від 24.09.1998р. утримують 50% заробітної плати (з яких 17% - на утримання [PERSON], 1996р.н., 33% заборгованості по аліментам на утримання [PERSON] та [PERSON]). Крім того його мати, [PERSON], 1948 року народження, потребує догляду та лікування. Він є єдиним сином, його батько помер у 2005 році і окрім нього доглядати за нею нікому. Також, у зв'язку з тим, що залишок його заробітної плати невеликий, у нього виникла заборгованість по сплаті комунальних платежів. Виконавчий лист по про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки надійшов до виконання 20.09.2013 року, не дивлячись на те, що рішення ухвалено 28.12.2012 року, набрало законної сили 08.01.2013р., а виданий 04.09.2013р. тобто на момент пред'явлення виконавчого документу до примусового виконання станом на 20.09.2013р. вже виникла заборгованість майже за 11 місяців. Тому у разі надходження до бухгалтерії цього виконавчого документу утримання буде складати близько 70% його заробітку, що унеможливить його існування. На підставі викладеного [PERSON] просить суд звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, яка виникла у період з 08.11.2012 року по 20.09.2013 рік та зменшити розмір аліментів з 1/4 частини до 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, по виконавчому листу № 436/8238/12, що виданий за рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2012 року про стягнення аліментів з нього на користь [PERSON], на утримання повнолітньої доньки, [PERSON], [INFO] до досягнення нею 23-х років або закінчення нею навчання (а.с.2-4). Позивач [PERSON] та його представник [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, обґрунтувавши їх тими же обставинами, що викладені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала в повному обсязі, вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними. Пояснила, що не надано жодних доказів, що матеріальний стан позивача змінився після рішення суду. Щодо звільнення від сплати заборгованості, то позивач не хворіє. Не зазначено інших обставин, доказів які б могли бути підтверджені належними доказами справи. Представник третьої особи, державний виконавець Самарського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції [PERSON] в судовому засіданні не заперечували проти будь-якого рішення суду. Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав, встановлених у судовому засіданні. Судом встановлено, що 28 грудня 2012 року рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська стягнуто з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), [INFO], на користь [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи з 8 листопада 2012 року і до досягнення нею двадцяти трьох років або закінчення нею навчання (а.с.7). 04 вересня 2013 року видано виконавчий лист на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2012 року, яке набрало законної сили 08.01.2013 року (а.с.8). Відповідач [PERSON] з 2009 по жовтень 2011 року отримувала аліменти від [PERSON] на утримання неповнолітніх доньок, що підтверджується розпискою (а.с.10). Як вбачається з копії паспорта [NUMBER] матір позивача [PERSON], 1948 року народження, зареєстрована по [ADDRESS] і також згідно посвідчення [NUMBER] є пенсіонеркою (а.с.12). 24 листопада 2005 року батько позивача [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 057285 від 28.11.2005р. (а.с.13). З амбулаторної картки [PERSON], 1948 року народження, її діагноз гіпертонічна хвороба 3 ступеня - необхідно приймати ліки та проводити обстеження (а.с.14-24). З наданої копії виконавчого провадження ВП 39916384 вбачається, що [PERSON] звернулася до Самарського ВДВС ДМУП з проханням прийняти виконавчий лист за рішенням суду від 28 грудня 2012 року 17.09.2013 року, 20.09.2013 року постановою державного виконавця відкрито провадження та надіслано боржнику. 05.11.2013 року державним виконавцем направлено постанову про утримання аліментів головному бухгалтеру ПД ТЕС та згідно наданих довідок про доходи [PERSON] розрахунок заборгованості по аліментам 1/4 частини станом на 04.09.2013р. складає -17495,42грн., тобто за цією довідкою позивач не має заборгованості по аліментам, навапки має місце надмірна їх сплата (а.с.42-56). 21.03.2014 року державним виконавцем Гаджиєвою Е.М. надано розрахунок заборгованості по аліментам 1/4 частини з [PERSON] станом на 01.02.2014 рік складає -10510,62 грн., тобто знову ж таки зазначено не про заборгованість, а переплату аліментів (а.с.77). З довідки відокремленого підрозділу «Придніпровська теплова електрична станція» ПАТ ДТЕК Дніпроенерго» № 147 від 21.03.2014 року [PERSON] працює на посаді слюсар з обслуговування устаткування електростанцій з нього утримуються аліменти 1/3 частини доходу на підставі виконавчого листа № 12-164 від 24.09.1998р., та заборгованість по аліментам, яка на 01.12.2011р. становила 20849,55грн. Аліменти утримуються та перераховуються своєчасно. Заборгованість на 01.03.2014р. складає 4639,32грн. На підставі виконавчого листа № 436/8238 від 28.12.2012р. з 01.11.2013р. утримуються аліменти 1/4 частина доходу, то заборгованість становила 8075,86грн. Аліменти утримувалися та перераховувалися своєчасно. Заборгованість на 01.03.2014р. складає 7613,98грн. Загальний розмір стягування з заробітної плати не перевищує 50% (а.с.80). З наданих довідок державним виконавцем Гаджиєвою Е.М. заборгованості по аліментам 1/3 частини з [PERSON] складає (-2931,18грн.) (а.с.81) та заборгованості по аліментам 1/4 частини з [PERSON] складає 4503,10грн. (а.с.82). Аналізуючи спірні правовідносини, співвідношуючи їх із встановленими в судовому засідання фактичними обставинами справи, нормами матеріального та процесуального права, суд виходить із наступного. У відповідності до ст. 194 СК України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Положення частин першої - третьої цієї статті, а також статей 195-197 цього Кодексу застосовуються і до стягнення аліментів іншим особам, які визначені цим Кодексом. Згідно ст. 197 СК України, звільнення від сплати заборгованості за аліментами: 1. З урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. 2. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. 3. Суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти. В судовому засіданні було встановлено, що в дійсності у [PERSON] перед [PERSON] утворилась заборгованість по сплаті аліментів. При цьому суд не бере до уваги доводи [PERSON] про те, що заборгованість виникла з вини [PERSON], та надає матеріальну допомогу для лікування своєї матері, оскільки це нічим не підтверджено. Також в судовому засіданні він підтвердив, що сам не хворіє. Обов'язок [PERSON] утримувати своїх дітей відповідно до ст. 180 СК України має імперативний характер та відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України. Аліменти були присуджені за рішення суду, про наявність даного рішення [PERSON] було відомо. Твердження [PERSON] про те, що він надає матеріальну допомогу на лікування матері в підтвердження даної обставини, жодних належних доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 59, ч. 2 ст. 60 ЦПК України, не надав. За таких обставин, підстав для звільнення від заборгованості по аліментам, яка виникла у період з 08.11.2012 року по 20.09.2013 рік суд не вбачає, оскільки відсутні на те підстави. В силу ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Положеннями ст. 192 СК України врегульовано, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів може бути зменшено, якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи, за заявою батьків, уповноваженого територіальної громади, юридичної особи, на утриманні якої перебуває дитина, та за згодою органу опіки і піклування. В судовому засіданні було встановлено, що аліменти із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця починаючи з 14 вересня 1998 року до їх повноліття але не менше 1/2 неоподаткованого мінімуму громадян було стягнуто за рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 1998 року та 28 грудня 2012 року рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки [PERSON], [INFO], починаючи з 8 листопада 2012 року і до досягнення нею двадцяти трьох років або закінчення нею навчання. Суд вважає, що з огляду на оплату аліментів на неповнолітню доньку, слід зменшити стягнення аліментів із позивача на утримання повнолітньої доньки [PERSON] до 1/6 частки. В іншій частині позову слід відмовити у зв'язку із вище приведеними висновками суду про необґрунтованість та безпідставність його вимог про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам.

Outcome: partial