overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

27.11.2017 року концерн «Міські теплові мережі» звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про стягнення з [PERSON] 17199,66 грн. заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Обґрунтовуючи заявлені вимог, позивач зазначив, концерн «Міські теплові мережі» на підставі укладеного між сторонами договору про з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від 14.12.2010 року зобовязався надавати послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води відповідачу, який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Однак, [PERSON] свої зобовязання з своєчасної оплати за надані послуги за встановленими тарифами не виконав, внаслідок чого, за останнім утворилась заборгованість в сумі 17 199,66 грн. за період з\~\~01.09.2012 року по 31.08.2017 року. З цих підстав, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгулу справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав заяву, в якій просить суд позов задовольнити, розглянути справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судові засідання, призначені на 24.01.2018 року та на 14.03.2018 року, [PERSON] жодного разу не зявився, на адресу відповідача, за якою останній зареєстрований та фактично мешкає, було направлено судові повістки. На адресу суду повернулися повідомлення №6910410861680, відповідно до якого відповідач отримав судовий виклик, та конверт з причин «за закінченням терміну зберігання», з невідомих суду причин відповідач не зявився за його отриманням. У звязку з вищезазначеним, на підставі ч.10 ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце слухання справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

27.11.2017 року позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 липня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №990. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 18 липня 1998 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №990. Від спільного шлюбу з відповідачем у них є донька [PERSON], [INFO]. Зазначає, що з 2005 року вони фактично припинили подружнє життя, не ведуть спільного господарства. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними та розходження поглядів на сімейні відносини. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, надавши аналогічні пояснення, які викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив, вказав, що погоджується на розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів. Судом встановлено та підтверджено доказами наступне. Між сторонами 18 липня 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського міськвиконкому, був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №990, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СГ №036637 від 18 липня 1998 року (а.с. 8). Від спільного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] є донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони з 2005 року не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства. Сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та інтересам дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

27.11.2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі він знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 02.06.2012 року, від якого мають малолітню дитину- Божинську [PERSON], [INFO]. Позивач також зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок чого припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому просив суд шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявився, однак подав письмову заяву про розгляд справи без його присутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач також не зявилася у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, однак подала до суду відзив на позовну заяву (а.с.28,29), в якому зазначила, що не заперечує щодо розірвання шлюбу. Дослідивши подані сторонами заяви та відзив на позовну заяву, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 02 червня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 792, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-АМ № 115598(а.с.10). Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження Серії І-АМ №240218(а.с.11). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому, суд враховує вимоги ч.1\~ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимог щодо відшкодування понесених судових витрат позивачем заявлено не було. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

27.11.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 25.04.2008 року. В обґрунтування позову зазначив, що не може отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно (земельні ділянки), оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки втрачено. У судове засідання сторони не зявились, при цьому позивач просить розглянути справу без її участі. Позов підтримує. Відповідач надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. 25 квітня 2008 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія 1-ЕЛ № 089397). За життя [PERSON] належало право власності на земельні ділянки площею 2,4754 га., кадастровий номер 74222844000:04:000:0571; площею 0,0905 га., кадастровий номер 7422284000:04:000:1843, які розташовані на території Крисківської сільської ради, Коропського району, Чернігівської області; площею 0,1194 га., кадастровий номер 7422281500:05:000:2692, яка розташована на території Вишенківської сільської ради, Коропського району, Чернігівської області, що підтверджувалося втраченими державними актами на право власності на земельні ділянки серії ЯБ № 253848, серії ЯБ № 255070, серії ЯБ № 255240. За повідомленням нотаріальної контори спадкоємцем майна померлої [PERSON] за заповітом є [PERSON], який прийняв спадщину, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 592/2008. Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 жовтня 2017 року представнику позивача було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з неподанням документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Згідно п «г» ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

27.11.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначив, що 01.08.2009 року він уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції (актовий запис №524) і проживали з нею однією сімєю по жовтень 2016 року. Від шлюбу є повнолітня донька - [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що з жовтня 2016 року шлюбні відносини між ним та відповідачем припиненні, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні не був присутнім, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не була присутньою, представник відповідача [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі.\~ Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Таким чином, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що 01.08.2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб [PERSON] з [PERSON], актовий запис № 524.\~ Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться з жовтня 2016 року. Таким чином, з урахуванням того, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнає за обставин, зазначених позивачем, суд вважає, що родина фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам сторін. Вимоги про поділ майна не заявлені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

27.11.2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі зареєстрованого виконкомом Горбівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 12.10.1980 року, актовий запис № 27. Від шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязків з ведення спільного господарства. Відповідач постійно предявляла йому необґрунтовані претензії, влаштовувала сварки, що ображало його честь та гідність та зробило спільне життя нестерпним. Вже майже 19 років як він залишив сімю та поїхав в Херсонську область, де влаштував своє особисте життя, створив нову сімю та бажає зареєструвати шлюб із цивільною дружиною. Вважає, що між ними втрачені всі фізичні та духовні звязки, збереження сімї неможливо і суперечить їхнім інтересам. Просив суд розірвати укладений між ними шлюб. В судове засідання позивач не зявився, однак в позовній заяві написав про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує та просив його задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася, однак подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та те, що не заперечує проти задоволення позову. Розгляд справи проведено у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без участі сторін та фіксування судового процесу. Суд, досліджуючи наявні докази по справі, встановив наступні обставини справи. З обставин, наведених у позовній заяві та доданих документів судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований виконкомом Горбівської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 12.10.1980 року, актовий запис № 27. Від шлюбу дітей не мають. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом ( ч.4 ст.56 СК України ). Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд дійшов висновку, що збереження сімї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом позов задоволено у повному обсязі, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею та документально підтвердженні витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. На підставі ст.ст.55-56, 104-105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

27.11.2017 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 9688,99 грн. за кредитним договором №160202-172245 від 02.02.2016 року та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.02.2016 року відповідач та позивач уклали кредитний договір №160202-172245 згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 1400 грн. Відповідно до п. 3.1 договору відповідач зобов'язаний повернути 1400 грн. а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 834,24 грн., що разом складає 2234,24 грн. у строк до 02.03.2016 року. Відповідач відповідно до п.2.3 договору сплачував відсотки за користування кредитом, кредит та пролонгував договір. 30.09.2016 року відповідач сплатив відсотки за користування кредитом, і більше на зв'язок із позивачем не виходить, в зв'язку з чим станом на 09.11.2017 року утворилась заборгованість в сумі 9688,99 грн. із яких: 890,72 грн. - основний борг, 534,30 грн. - проценти за договором, 8263,97 грн. - пеня за договором. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, заперечень по суті позову не надала, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 81 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст. 81 ч. 1 ЦПК України суд з урахуванням відсутності заперечень та відповідних доказів відповідача знаходить, що копіями заяви -анкети для отримання кредиту, видаткового касового ордеру від 02.02.2016 року підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а умовами надання та обслуговування кредитів, розрахунком заборгованості підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

27.11.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.09.2004 року сторони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, між сторонами склалися стійкі неприязні відносини, конфлікти, причиною розпаду сімї стало те, що сторони не зійшлися характерами. На даний час сторони не ведуть спільне господарство та з 2016 року не проживають однією сімєю. Неодноразові спроби примиритися результатів не дали. Сумісне життя і збереження сімї стало неможливим. Примирення з відповідачем не є можливим. Позивач просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася. Надіслала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився. Надав до суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю тане заперечує проти їх задоволення, просить розглянути справу без його участі. В судовому засіданні встановлено, що 25 вересня 2004 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вільшанського районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №13, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ОЛ №070922, виданимвідділом реєстрації актів цивільного стану Вільшанського районного управління юстиції Кіровоградської області 25 вересня 2004 року (а.с.5). Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії І-ОЛ №018504, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вільшанського районного управління юстиції Кіровоградської області 13 січня 2006 року (а.с.7). Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, з 2016 року разом не проживають. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони фактично не підтримують шлюбні відносини, сімя розпалась і існує лише формально, з 2016 року разом не проживають. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судові витрати, пов'язані з розглядом справи, залишити по фактично понесеним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

27.11.2017 року позивачк [PERSON], звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 11 січня 2010 року помер його батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-АМ № 154446, видане Білашківською сільською радою Погребищенського району Вінницької області, актовий запис №1. Після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки та іншого майна. Протягом шести місяців позивач до нотаріальної контори для подання заяви на отримання свідоцтва про право на спадщину не звернувся з обєктивної, істотної причини, а саме в звязку з відсутністю грошових коштів, які були витрачені на поховання спадкодавця, поминальні обіди та інші витрати повязані з його смертю, а також юридичною необізнаністю. Позивач [PERSON], в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, направив до суду заяву телефонограму в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував, справу просив розглянути у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. Ч.1 ст. 61 ЦК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивач є спадкоємцем за законом, після померлого 11 січня 2010 року [PERSON], однак з поважних причин не подав у встановлений законом шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини. Дані правовідносини регулюються ч.3 ст.1272 ЦК України, у відповідності до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту його майнових прав, необхідно визначити йому додатковий строк, достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

27.11.2017 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON]про розірвання шлюбу (а.с. 2). В судове засідання позивач не зявився, надав заяву (а.с. 12), в якій підтримав позовні вимоги та заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву (а.с. 13), в якій визнала позовні вимоги та заявила клопотання про розгляд справи у її відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін. За змістом ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Ст. 113 СК України встановлено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд приймає визнання позову відповідачем, так як визнання позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та не суперечить закону. За наявності зазначених вище обставин збереження цього шлюбу надалі\~\~є недоцільним, що є підставою для задоволення даного позову. При цьому суд бере до уваги правові норми, встановлені ст.ст. 24, 56 СК України, щодо добровільності шлюбу, права кожного із подружжя припинити шлюбні відносини.

Outcome: approved