Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

28 листопада 2019 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 30805 грн. 33 коп. та судові витрати по справі у розмірі 1921 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 04 червня 2011 року між банком та [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 05 серпня 2015 року між банком та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Банк свої зобов`язання по наданню кредиту виконав в повному обсязі, однак [PERSON] не виконала належним чином умови договору і станом на 11 листопада 2019 року має заборгованість за кредитом у розмірі 30805 грн. 33 коп., яка складається з наступного: - заборгованості за кредитом - 9128 грн. 61 коп., - заборгованості по процентам за користування кредитом - 5833 грн. 82 коп., - заборгованості за пенею - 15842 грн. 90 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у позовній заяві зазначив, що в разі неявки відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причин неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 04 червня 2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, який складається з Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк (арк.с.7), згідно з умовами якого відповідач отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами (арк.с.9-32), складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. 05 серпня 2015 року між банком та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (арк.с.9), згідно якої їй було надано кредит у сумі 9279 грн. 96 коп. на строк 36 місяців, з 05 серпня 2015 року по 31 серпня 2018 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі, зі сплатою процентів у розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. При укладенні Генеральної угоди про реструктуризацію сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до змісту ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, проте відповідач порушила умови договору та перестала належним чином сплачувати кредит, у результаті чого виник борг у розмірі 30805 грн. 33 коп., який складається з заборгованості за кредитом - 9128 грн. 61 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 5833 грн. 82 коп., заборгованості за пенею - 15842 грн. 90 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (арк.с.5,6). Суд звертає увагу на суму пені, яка була нарахована банком за прострочене зобов`язання. Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст.616 ЦК України, суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення. Судом встановлено, що сума пені нарахованої позивачем, перевищує розмір збитків завданих банку, а саме заборгованість за кредитом становить 9128 грн. 61 коп., а розмір нарахованої пені становить 15842 грн. 90 коп. Такий розмір пені є явно завищеним, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, тому є доцільним зменшити розмір пені, який значно перевищує розмір спричинених позивачу збитків та стягнути з відповідача на користь позивача пеню у сумі 9128 грн. 61 коп. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню, та стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 24091 грн. 04 коп. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial