Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

28.04.2014р. до суду надійшов даний позов. В його обґрунтування позивач вказує про те, що 18.10.2013р. в магазині у відповідача за 2900 гривень придбав зварювальний інвертор. Після купівлі з'ясував, що не може його використовувати, т.я. за отриманими відгуками для використання необхідних йому електродів необхідний прилад іншої моделі. Належної якості прилад до магазину повернув 25.10.2013р., однак вартість йому досі не повернули. Заподіяння йому моральної шкоди обґрунтовує неможливістю використовувати цей прилад у необхідний йому спосіб, прикладеними зусиллями для захисту своїх прав (а.с. 1-5). В судове засідання позивач не з'явився, просив справу розглянути за його відсутності (а.с. 43). Відповідач про час і місце судового засідання своєчасно повідомлена належним чином, різними способами і за різними адресами, однак в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала (а.с. 21, 27-28). Надала письмові заперечення проти позову, що унеможливлює розгляд справи у заочному порядку (а.с. 38-40). Посилаючись на користування позивачем спірним приладом, що унеможливлює його обмін, вважала неможливим задоволення позову. Визнаючи сам факт отримання від позивача спірного товару і намір повернути його вартість, відповідачка посилається на неможливість зробити це у день звернення позивача і відсутністю його контактних даних. Просила відкласти розгляд справи з підстав не отримання нею ухвали про відкриття провадження у цій справи. Однак за матеріалами справи відповідна ухвала була направлена відповідачці (а.с. 26). За правилами ч. 2 ст. 169 ЦПК України, внаслідок не повідомлення відповідачкою причин неявки, неповажність вказаної причини для відкладення розгляду справи, достатніх підстав для цього не убачається. Клопотання відповідачки містить ознаки зловживання правом і затягування розгляду справи, який повинен бути проведений своєчасно. З огляду на це суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст.ст. 59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. За наданою позивачем [PERSON] видатковою накладною № ПЛ/4-042 від 18.10.2013р. за передплатою у 2900 гривень йому було продано інвертор SHYUAN TIG/MMA 250 (далі - Інвертор). Постачальником вказана ФО-П [PERSON] В графі «від грузив(ла)» проставлений підпис і її печатка. Також позивач представив гарантійний талон на вказаний прилад (а.с.8). Згідно до ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром. Перелік товарів, що не підлягають обміну (поверненню) з підстав, зазначених у цій статті, затверджується Кабінетом Міністрів України. Якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Продавець зобов'язаний у день надходження товару в продаж повідомити про це споживача, який вимагає обміну товару. При розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. 25.10.2013р., на 7-й день, прилад був повернутий менеджеру ФО-П [PERSON] - [PERSON], який отримав його під розпис (а.с. 15). Цей факт визнає сама відповідач у своїх запереченнях. Зауважень щодо збереження його товарного вигляду, споживчих властивостей, пломб, ярликів, а також розрахункового документу, виданого споживачеві разом з проданим товаром, використання його, зі сторони продавця (відповідача) цей документ не містить. З того часу, хоча магазин забрав до себе цей інвентор, відповідач відповідно до Закону не обміняв його на аналогічний товар та не розірвав договір і не повернув позивачеві назад гроші у розмірі вартості повернутого товару. Позивач неодноразово намагався захистити свої права споживача звертаючись до: міліції, інспекції з питань захисту прав споживачів в області, до відповідача (а.с.11-15, 18). 09.01.2014р. він вже звертався до суду з позовом про стягнення вартості повернутого приладу і стягнення моральної шкоди. Тоді за його заявою позов був залишений без розгляду (а.с. 30-34, 44). Відповідач надавала аналогічні письмові заперечення (а.с. 35-37). Як на підставу неможливості обміну спірного товару вказувала на те, що позивач використовував цей прилад. Однак ця обставина належними і допустимими доказами відповідачем суду не підтверджена, по факту прилад був прийнятий працівниками магазину відповідача без подібних зауважень. До подачі позову подібних зауважень позивачеві також не пред'являлося. Якби ця обставина мала місце, то прилад не був би прийнятий для обміну. Суд розцінює це як форму захисту відповідача. Як буквально убачається з тексту заяви позивача від 25.10.2013р. (а.с. 15), він вказує про те, що спірний товар не виконує необхідних йому функцій - погано працює певними електродами. У заяві не йдеться про використання спірного товару, не конкретизовано спосіб отримання інформації про технічні та функціональні можливості приладу. Цей довід відповідачки є лише її припущенням і спростовується об'єктивними даними про беззастережне прийняття спеціалістами спірного товару для обміну та ненаданням належних доказів протилежного. Жодних претензій з цього приводу позивачу направлено не було. Як вказує з цього приводу позивач, упаковку спірного товару після придбання він не відкривав, приладом не користувався. У запевненнях продавця про можливість використання в роботі цим приладом необхідних йому електродів засумнівався, т.я. при покупці прилад ними не тестувався. Вдома за відгуками користувачів цього приладу з мережі Інтернет вирішив його обміняти на аналогічний, іншої моделі (а.с. 43). Навіть з того часу, 25.10.2013р., прилад не був обміняний на аналогічний, не була повернута його вартість. Відповідач цього робити вперто не бажає. У запереченнях відповідачка вказує на те, що вони погодилися повернути позивачеві вартість товару, однак його необхідно було перевірити на відсутність у ньому недоліків. І досі доказів наявності у цьому товарі недоліків на час повернення його позивачем відповідачкою суду не надано. Відповідачка також вказувала на те, що у своїй заяві від 25.10.2013р. позивач не вказав своє контактні дані. Дійсно, у цій заяві вони не вказані. Однак, як мінімум з перших чисел лютого 2014р., після отримання копії першої позовної заяви, відповідач знала адресу місця проживання позивача, номер його мобільного телефону. Наведені відповідачкою на виправдання її бездіяльністю доводи є надуманими. Згідно зі ст. 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов'язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. За правилам ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» право споживачів на відшкодування моральної шкоди виникає тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. У справі не встановлено обставин, з якими Закон пов'язує право споживача на відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору. Зі сторін судовий збір стягується пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати по задоволений частині позову покладаються на відповідачку. На підставі викладеного,

Outcome: partial