Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

28.01.2020 р. [PERSON] (далі також позивач) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Велетень» (далі також відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову зазначив, що 19.09.2020 р. на автодорозі Кіпті-Глухів-Бачівськ гр. [PERSON] , керуючи належним на праві власності відповідачу трактором John Deere 8530, д.н.з. [NUMBER] , та буксируючи дискову борону Сан Фловер, ширина якої складала 5.4 м, рухаючись в напрямку м. Глухів, здійснив бокове зіткнення з зустрічним автомобілем Газель, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який у подальшому зіткнувся з належним позивачу автомобілем Hyundai, д.н.з. [NUMBER] . Постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 22.11.2019 р. [PERSON] , який перебував у трудових відносинах з відповідачем притягнуто до адміністративної відповідальності та визнано винним у спричиненні вказаної ДТП. Оскільки [PERSON] у момент скоєння ДТП керував трактором, перебуваючи в трудових відносинах з ТОВ «Велетень», позивач вважає, що саме відповідач має відшкодувати шкоду завдану його працівником. Позивач зазначив, що розмір матеріальної шкоди становить 335\~534,27 грн., яка складається: 12000 грн. послуги евакуатора, 2800 грн. послуги суб`єкта оціночної діяльності, 278220,56 грн. фактичні витрати на ремонт автомобіля, 20304 грн. вартість колісного диску та покришки з роботою по їх встановленню, 22209,71 грн. втрата товарної вартості автомобіля. Також позивач просив стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 150\~000 грн. та судові витрати (а.с.2-8). Ухвалою суду від 29.01.2020 р. відкрито спрощене провадження у справі (а.с.52). З 17.02.2020 р. по 10.03.2020 р. була проведена процедура врегулювання спору за участю судді, однак сторони не дійшли згоди щодо мирного врегулювання спору (а.с.70-78), після чого справа слухалась за правилами загального позовного провадження (а.с.83). Під час розгляду цієї справи відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що ТОВ «Велетень» має нести тягар відшкодування лише у розмірі 5 %, а інші 95 % мають бути розподілені між водієм автомобіля Газель та позивачем, оскільки встановлене судом порушення [PERSON] правил проїзду великогабаритного транспортного засобу не мало визначального (безпосереднього) причинного зв`язку зі шкодою. Також відповідач зазначив, що витрати позивача на послуги суб`єкта оціночної\~діяльності не\~знаходяться у\~причинному зв`язку\~із шкодою.\~Також не\~може бути\~й задоволена\~вимога про\~стягнення втрати\~товарної вартості,\~оскільки позивач\~відремонтував свій\~автомобіль (59-61). Позивач подав відповідь на відзив, у якій заперечив проти доводів відповідача (а.с.100-105). Відповідач подав заперечення, у яких наполягав на своїй позиції щодо розподілу відшкодування та відсутності підстав для стягнення втрати товарної вартості і витрат на оцінку. Додатково відповідач зазначив, що позивачем неправильно заявлена вартість відновлювальних робіт по ремонту автомобіля, оскільки туди було включено суму ПДВ, а підприємець, який здійснював роботи не є платником ПДВ. Також відповідач не погодився із вартістю колісного диску та покришки (а.с.111-114). Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, вислухавши сторін, суд встановив наступне. Судом встановлено, що власником транспортного засобу марки Hyundai, д.н.з. [NUMBER] є позивач, а власником трактору John Deere 8530, д.н.з. [NUMBER] є відповідач (а.с. 27, 47). Сторонами не оспорювався той факт, що цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Відповідно до постанови Глухівського міськрайонного суду від 22.11.2019 р. (справа № 576/2174/19), [PERSON] 19.01.2019 р. о 00 год. 30 хв., на 202 км автодороги «М-02», керуючи трактором «John Deere 8530», н.з. [NUMBER] , та буксируючи дискову борону «САН ФЛОВЕР», ширина якої складала 5.4 м, та рухаючись в напрямку м. Глухів, здійснив бокове зіткнення з зустрічним автомобілем «ГАЗЕЛЬ», н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який у подальшому зіткнувся з автомобілем HYUNDAI, д.н. [NUMBER] . При ДТП постраждалих немає, автомобілі механічно пошкоджено. \~ \~ \~ \~ДТП сталося з вини водія трактора «John Deere 8530» [PERSON] , який в судовому засіданні при розгляді адміністративної справи пояснив, що дійсно 19 вересня 2019 року за вказівкою керівництва після закінчення польових робіт повертався на роботу керуючи трактором «John Deere 8530», н.з. [NUMBER] , та буксируючи дискову борону «САН ФЛОВЕР», ширина якої складала 5.4 м. Вказаною постановою [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 340 грн. Дана постанова набрала законної сили 03.12.2019 (а.с.42-46). Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. За статтею 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою Глухівського міськрайонного суду від 22.11.2019 р., залишеною без змін постановою Сумського апеляційного суду від 16.12.2019 р. [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому, у цих судових рішеннях зазначено, що порушення водієм [PERSON] п. 22.5 Правил дорожнього руху знаходиться у причинно наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою. У відзиві\~відповідача,\~не заперечувалось\~факту ДТП\~вчиненого працівником\~ТОВ «Велетень»\~ [PERSON] \~який керував трактором «John Deere 8530», н.з. [NUMBER] , що належить відповідачу під час виконання останнім трудових обов`язків, а отже дана обставина в силу ч.1 ст. 81 ЦПК України не підлягає доказуванню. Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Виходячи із наведених норм права та враховуючи обставини цієї справи, суд доходить до висновку, що шкода позивачу внаслідок ДТП була заподіяна з вини водія [PERSON] , який виконував трудові обов`язки та керував трактором, що належить відповідачу. А тому вказана шкода повинна бути відшкодована власником джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Відповідно до вимог статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Фактичні витрати в сумі 278220,56 грн., які поніс позивач у зв`язку із відновлювальним ремонтом свого автомобіля, повністю підтверджуються квитанціями та актом прийому-передачі виконаних робіт від 07.12.2019 р., а тому їх слід стягнути з відповідача (а.с.40-41). При цьому, суд не погоджується із запереченнями відповідача, що до цих витрат був включений податок на додану вартість, оскільки як видно із цього акту прийому-передачі виконаних робіт, сума податку не була включена, а у графі «всього з ПДВ» та «всього без ПДВ» зазначена одна й та ж сума, що пояснюється особливістю програмного забезпечення фінансових документів. Також з\~відповідача слід\~стягнути й\~витрати на\~послуги евакуатора\~в сумі\~12\~000\~грн.,\~що підтверджені\~актом виконання\~робіт та\~квитанцією (а.с.38),\~оскільки такі\~витрати знаходяться в причинному зв`язку із шкодою. Заявлена позивачем величина втрати товарної вартості в сумі 22209,71 грн., що підтверджена звітом про оцінку (а.с.14-19) також підлягає стягненню з відповідача, оскільки, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Як свідчать матеріали справи, відновлювальний ремонт автомобіля позивача включав роботи, вплинули на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля. Зокрема, здійснювалось фарбування, заміна ходових властивостей тощо. А тому величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків). Також обґрунтованими є вимоги позивача щодо стягнення вартості колісного диску з покришкою в сумі 20304 грн., що підтверджена звітом про оцінку (а.с.14-19). При цьому, суд не бере до уваги надані відповідачем роздруківки з інтернет-магазинів про меншу вартість таких деталей, оскільки в них відображена вартість аналогів цих запчастин, а не їх оригіналів. Натомість у звіті про оцінку (а.с.23) вказана вартість оригінальних запчастин. Водночас,\~суд не\~знаходить підстав\~для задоволення\~вимог позивача\~в частині\~2800\~грн.\~витрат на\~послуги суб`єкта\~оціночної діяльності,\~оскільки такі\~витрати не знаходяться в причинному зв`язку із шкодою. Розглядаючи вимогу про стягнення моральної шкоди з відповідача, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Суд визнає, що позивач дійсно зазнав деякий моральний збиток, безпосередньо пов`язаний з порушенням його прав. Суд вважає, що позивач, безсумнівно, випробував почуття розчарування і тривоги, а тому з урахуванням обставин справи і виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд вирішує стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі, що не оспорюється відповідачем, а саме в сумі 10\~000 грн. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 3477, 57 грн. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1172, 1187 ЦК України,

Outcome: partial