Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

27 лютого 2017 року [PERSON] звернулася у Теребовлянський районний суд Тернопільської області із заявою про встановлення факту перебування в зоні відчуження при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, посилаючись на те, що вона була відрядженою Обєднаним підприємством громадського харчання Теребовлянського районного споживчого товариства на посаді адміністратора підприємства громадського харчування, в зону Чорнобильської АЕС, однак документів про її відрядження в зону відчуження не наданні, оскільки книги наказів за 1986 -1988 роки не збереглися. У зв'язку із зазначеним, заявниця просила суд становити факт перебування в зоні відчуження при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС протягом 21 дня у червні та 31 дня у жовтні 1987 року. В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримав повністю та просили її задовольнити. Представники заінтересованих осіб в судове засідання не зявилися, однак належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, але не повідомили суд про причини своєї неявки. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] 01 серпня 1986 року прийнята на роботу Обєднаним підприємством громадського харчання Теребовлянського районного споживчого товариства на посаду повара четвертого розряду, 01 вересня 1988 року переведена на посаду повара згідно запису у трудовій книжці серії БТ-ІІ № 1667446 від 07 серпня 1986 року. Однак, 01 жовтня 1998 року Обєднання підприємств громадського харчування реорганізовано шляхом приєднання до Теребовлянського РайСТ, якому передані документи повязані із трудовою діяльністю осіб, що працювали в Обєднанні. 01 січня 2003 року створено підрозділ ГВП «Громадське харчування», яке затверджене постановою № 27 від 31 грудня 2002 року. 25 липня 2007 року ліквідовано підрозділ ГВП «Громадське харчування» та створено підрозділ ПСК «Громадське харчування» (постанова № 38 від 25 липня 2007 року), який ліквідовано 1 лютого 2012 року без правонаступника. Усі документи стосовно працівників та їх трудової діяльності передано до архіву Теребовлянського РайСТ. Згідно довідки від 14 грудня 2016 року № 274 виданої Теребовлянським РайСТ про те, що [PERSON] справді працювала в Обєднанні підприємств громадського харчування, однак документи щодо відрядження її до зони відчуження не надані, оскільки книги наказів за 1986-1988 роки не збереглися. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] дали показання, що вони працювали разом з [PERSON] у Теребовлянському РайСТ в період відрядження людей в зону відчуження Чорнобильської АС та підтвердили факт перебування в близько місяця по два періоди в зоні відчуження при ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №797-12 від 28.02.1991 року, учасникам ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС вважають громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії та її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 рр. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судому практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, посвідчення учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС може видаватись на підставі рішення суду про встановлення факту безпосередньої участі в будь-яких роботах за певний період, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження, в тому числі в проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також у роботах на діючих пунктах санітарної обробки людей і дезактивації техніки. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту участі в роботах, пов'язаних з усуненням аварії на Чорнобильській АЕС або її наслідків, розглядаються судами за наявності даних про те, що заявник не має можливості одержати документи, необхідні для видачі йому посвідчення учасника ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС. Постанови Кабінету Міністрів України №51 від 20.01.1997 року «Про затвердження порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» пункту 5, для встановлення пільг і компенсації особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, встановлюється статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 та видається відповідне посвідчення. Встановлення факту участі в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС заявнику необхідно для встановлення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видачі відповідного посвідчення. Виходячи з вищевикладеного та оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що заява [PERSON] є обґрунтованою і знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а тому вона підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved