Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

26 серпня 2021 року орган опіки та піклування виконавчий комітет Юр`ївської селищної ради звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення опікуна. Ухвалою від 27.08.2021 позов залишений без руху, органу опіки та піклування наданий строк для усунення недоліків. У встановлений судом строк недоліки позову усунуті, при цьому уточнено позовні вимоги та виключено з числа учасників справи [PERSON] . В обґрунтування позову виконком Юр`ївської селищної ради посилається на те, що [PERSON] є батьком малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Мати дітей [PERSON] за вироком суду притягнута до кримінальної відповідальності та відбуває призначене їй покарання у виді позбавлення волі. В зв`язку з невиконанням відповідачем батьківських обов`язків у відношенні малолітніх дітей, зловживанням останнім алкогольними напоями, веденням аморального способу життя, відсутністю належних умов для проживання та виховання дітей, сім`я [PERSON] з жовтня 2019 року перебуває на відповідному обліку в «Центрі надання соціальних послуг» Юр`ївської селищної ради. [PERSON] неодноразово попереджався про необхідність виконання обов`язків щодо дотримання прав дітей згідно з законодавством України, їх належного утримання та виховання, але відповідних заходів ним не вжито. Також за невиконання батьківських обов`язків батько двічі протягом року притягувався до адміністративної відповідальності. 06.09.2021 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 29.09.2021 орган опіки та піклування подав заяву про зміну позовних вимог в частині позбавлення відповідача батьківських прав та просив відібрати малолітніх дітей від батька, [PERSON] , без позбавлення батьківських прав, стягнути з нього аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, а також передати дітей органу опіки та піклування. 29.09.2021 підготовче провадження закрито та призначено судовий розгляд цивільної справи. В судовому засіданні представник позивача органу опіки та піклування виконавчого комітету Юр`ївської селищної ради заявлені позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] не заперечував проти задоволення позову в повному обсязі. Представник третьої особи служби у справах дітей Юр`ївської селищної ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, пояснень не надав. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та показання свідків, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мають п`ятьох малолітніх дітей: [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] , [INFO] . Батьківство підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 17.01.2017, серії [NUMBER] від 03.12.2015, серії [NUMBER] від 11.03.2014, серії [NUMBER] від 29.11.2012, серії [NUMBER] від 31.10.2011, виданими органами державної реєстрації актів цивільного стану (а.с. 90-94). За інформацією Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 73), однак фактично сім`я проживає за адресою\~ [ADDRESS] . Мати дітей [PERSON] відповідно до вироку Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 08.05.2019 притягнута до кримінальної відповідальності та на теперішній час відбуває призначене їй покарання у виді позбавлення волі у ДУ «Кам`янська виправна колонія» (а.с. 134-138, 146). Згідно з наказами служби у справах дітей Юр`ївської селищної ради від 26 лютого 2021 року № 66-70 всі діти були взяті на облік служби у справах дітей, як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах (а.с.\~102-106). Відповідно до наказу № 72/1 від 28.10.2019 сім`я перебуває під соціальним супроводом КУ «Центр надання соціальних послуг» Юр`ївської селищної ради з метою подолання складних життєвих обставин (а.с.95). За період 2020-2021 роки матеріально-побутові умови проживання сім`ї неодноразово обстежувала комісія у складі представників органу опіки та піклування, соціальних служб та поліції, в результаті чого складено ряд актів про те, що будинок, в якому проживають батько з малолітніми дітьми, потребує ремонту, виявлені антисанітарні умови проживання, взимку завжди прохолодно, але діти одягнені не у відповідності до температури оточуючого середовища, батько не працює, майже завжди знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, жодних ознак ведення особистого підсобного господарства не встановлено, діти рідко бували чистими та неголодними, відсутні умови для повноцінного розвитку та навчання дітей (а.с. 96-98, 100-101, 107, 115, 126). З метою спонукання батька до належного виконання своїх обов`язків з виховання та утримання дітей [PERSON] неодноразово викликали на засідання колегіальних органів з питань захисту прав дітей, батькові надавались рекомендації щодо необхідності створення умов для проживання дітей, припинення вживання алкогольних напоїв, влаштування на роботу та належного догляду за малолітніми, він попереджався про передбачені законодавством наслідки невиконання батьківських обов`язків (а.с. 116-125). [PERSON] двічі протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, що підтверджується постановами Юр`ївського районного суду від 26.06.2020 та 20.04.2021 (а.с. 131-132). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, визначає, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року та ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки несуть відповідальність за виховання дитини, її інтереси повинні бути предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Норми цієї статті зобов`язують батьків виховувати у дітей працелюбність, почуття доброти, милосердя, шанобливе ставлення до старших. Статтею 170 СК України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених\~пунктами 2-5\~частини першої статті 164\~цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. За нормами статті 164 СК України серед іншого підставами для відібрання дітей від батьків являються випадки, коли мати, батько ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до постанови\~Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 квітня 2019 року у справі №300/908/17 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до висновку виконавчого комітету Юр`ївської селищної ради від 16.08.2021 орган опіки\~та піклування\~взагалі вважав\~доцільним позбавити\~ [PERSON] \~батьківських прав\~щодо малолітніх\~дітей (а.с. 127-128). Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] , батько дітей, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, вихованням та матеріальним утриманням дітей не займається, не турбується про них, не піклується про здоров`я, фізичний та моральний розвиток. Доказів, які б спростовували дані обставини, або на підтвердження поважності причин невиконання батьківських обов`язків відповідач не надав. Натомість допитані як свідки [PERSON] (поліцейський офіцер громади), [PERSON] (соціальний працівник), [PERSON] (прабабуся дітей), [PERSON] та [PERSON] (вихователі закладу дошкільної освіти) підтвердили факти доволі тривалого (протягом 2 років) неналежного виконання батьком своїх обов`язків по догляду за дітьми. Зокрема, свідки показали, що в будинку, де мешкають діти разом з батьком в селі Новогригорівка, не створені нормальні санітарно-гігієнічні умови для проживання та навчання, не завжди в холодну пору року підтримується нормальний температурний режим в оселі, діти часто брудні, голодні, одягнуті не за сезоном, запасів продуктів харчування майже ніколи немає. Батько та дідусь дітей часто вживають алкоголь, внаслідок чого останні залишаються без нагляду, що створює загрозу їх життю та здоров`ю. До закладів освіти діти приходять брудні, голодні та без змінної одежі. За інформацією КУ «Центр надання соціальних послуг» Юр`ївської селищної ради проведена з сім`єю [PERSON] протягом двох років соціальна робота не призвела до покращення ситуації з належним виконанням батьківських обов`язків відповідачем (а.с.\~167). З метою дотримання положень статті 171 СК України щодо врахування думки дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя, судом вислухана думка малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] щодо відібрання їх від батька без позбавлення його батьківських прав. З пояснень дітей виходить, що протягом двох років, коли вони почали постійно проживати з батьком, останній вживає алкогольні напої, при цьому, перебуваючи в стані сп`яніння, застосовує до малолітніх психологічне та фізичне насильство, не дбає про їх виховання та утримання. Всі троє дітей сказали, що набагато краще себе почувають коли перебувають у бабусі, що не бажають взагалі проживати з батьком, оскільки бояться його. Як виходить з акта обстеження умов проживання з доданими фотографіями приміщень житлового будинку від 12.10.2021, навіть напередодні судового засідання у цій справі відповідач [PERSON] перебував у стані алкогольного сп`яніння, в оселі було брудно та холодно, запаси їжі відсутні, діти знаходились без нагляду дорослих (а.с. 180-186). Така поведінка відповідача свідчить про його стійке свідоме небажання доглядати за своїми малолітніми дітьми. Виходячи з інтересів дітей, з урахуванням того, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дітей без поважних причин, має ознаки синдрому залежності від алкоголю, наявність реальної загрози для життя та здоров`я дітей, суд вважає необхідним відібрати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] від батька без позбавлення батьківських прав. При вирішенні позовних вимог суд також вирішує питання про стягнення з відповідача аліментів на дітей на підставі ч. 4 ст. 170 СК України, за якою при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач зі своєї сторони доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти на своїх дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не надав. Тому суд вважає, що [PERSON] має можливість надавати утримання дітям. Право дитини на такий рівень життя, що необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, закріплено в ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей та відповідача. Також суд звертає увагу, що відповідач є працездатним, не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Відповідач не скористався своїм правом на подання до суду заперечень проти позову та доказів, на яких вони ґрунтуються, та не надав суду відомостей щодо свого майнового стану, стану здоров`я чи інших відомостей, які впливають на визначення розміру аліментів. На підставі ст.ст. 182, 183 Сімейного кодексу України суд встановлює аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Вказаний розмір аліментів суд вважає достатнім для задоволення розумних потреб дітей. Також суд звертає увагу відповідача, що за положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Крім того, суд роз`яснює відповідачу, що за положеннями ст. 170 СК України якщо після відібрання дітей без позбавлення батьківських прав відпадуть причини, які перешкоджали належно виховувати дітей, суд за його заявою може постановити рішення про повернення дітей. Оскільки під час розгляду справи встановлено, що мати дітей відбуває покарання у виді позбавлення волі, тому в результаті прийняття рішення діти залишаються без батьківського піклування, суд вважає необхідним передати малолітніх органу опіки та піклування для подальшого вирішення питання їх влаштування. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п. 14 ч. 2\~ст. 3 Закону України «Про судовий збір» позивач не сплачував судовий збір при зверненні до суду, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 1\~816,00 грн.

Outcome: approved