overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

27 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 26 січня 1991 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 57. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 26 січня 1991 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 57 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

27 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 15 березня 2008 року виконавчим комітетом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між ним та відповідачем [PERSON], актовий запис № 3. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначив в заяві, що він та дружина тривалий час не підтримують сімейні відносини, не проживають спільно, внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, в звязку з чим, виникали конфлікти, він втратив почуття любові та поваги до дружини, подальше спільне життя та збереження шлюбу він вважає неможливим, таким, що суперечить його інтересам. В звязку з наведеним, [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в своїй заяві просила суд розглядати справу без її участі, не заперечувала проти задоволення позову, просила суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. Суд, дослідивши докази, надані позивачем, приходить до наступного. Судом встановлено, що 15 березня 2008 року виконавчим комітетом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 3, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що тривалий час сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратив почуття любові та поваги до дружини, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

27 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з 26 лютого 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Луківської селищної ради Турійського району Волинської області. Від спільного подружнього життя дітей у них немає. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. На примирення з відповідачем не згідний ні за яких умов та, оскільки їх шлюб існує тільки формально і його збереження суперечить його інтересам, просив цей шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, де зазначає, що позов вона визнає. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] слідує, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 26 лютого 2016 року Виконавчим комітетом Луківської селищної ради Турійського району Волинської області, актовий запис № 2 (а. с. 4). Дітей від даного шлюбу сторони не мають. У відповідності до ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, які мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в даному випадку сім'я розпалась остаточно оскільки сторони не підтримують подружні стосунки, шлюб існує формально, підстави для надання сторонам строку на примирення відсутні, а подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] 551.20 грн. витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

27 квітня 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, мотивуючи це тим, що з нею проживає їх спільна дитина - донька [PERSON], [INFO], до досягнення нею трьох років. Свої вимоги мотивує тим, що вона з Відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі до 15 вересня 2015 року. Позивач зазначає, що з січня 2016 року шлюбні відносини між нею та Відповідачем припинилися, матеріальної допомоги [PERSON] не надає, хоча Позивач, не маючи можливості працювати, потребує такої допомоги. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та просила стягувати з Відповідача на своє утримання аліменти щомісяця в розмірі 1000 гривень до досягнення дитиною трирічного віку. Представник Відповідача проти позову заперечував, наполягаючи на тому, що [PERSON] також перебуває у скрутному матеріальному становищі, з місця попередньої роботи звільнився, стабільного заробітку не має. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві. (а.с. 4) Згідно з ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При цьому, згідно з ч. 4 вказаної статті право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, за змістом вказаної норми права, розмір утримання не пов'язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу. Для виникнення права на утримання потрібна сукупність вказаних вище фактів, які має довести позивач (ст. ст. 10, 60 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається, що Відповідач з місця роботи звільнився 03 жовтня 2016 року, і Позивачем не доведено можливості у нього надавати матеріальну допомогу в будь-якому розмірі. За таких обставин суд позбавлений можливості задовольнити позов, заявлейни Позивачем з посиланням наст. 84 Сімейного кодексу України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

27 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 20 вересня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 517. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 20 вересня 2013 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 517 (а.с.12). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

27 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, шлюб розірвано. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач ухиляється від утримання неповнолітньої дитини, добровільно матеріальну допомогу не надає. Відповідач офіційно не працює, інших утриманців не має, має можливість та зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON], тому позивач просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісяця, до повноліття дитини. До проведення судового засідання позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, змінила розмір позових вимог, просила стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 700,00 грн. Просила справу розглядати у її відсутності, змінені позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву, змінені позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти стягування з нього щомісяця аліментів в розмірі 700,00 гривень. Просив справу розглядати у його відсутності. Відповідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батько зобов'язаний брати участь в утриманні дитини до її повноліття. Згідно ст.184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав, суд позов задовольняє та присуджує до стягнення з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 гривень щомісяця починаючи з 27 квітня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з [PERSON] підлягає до стягнення в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

27 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 грудня 2003 року Марянівською сільською радою Овідіопольського району Одеської області, за актовим записом № 6, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ВЛ № 189084. У позові позивач зазначила, що у них з відповідачем не склалось спільне життя у звязку з несумісністю характерів, різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння та почуттів один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії І-БП № 082865, зареєстрований 15 липня 2004 року Марянівською сільською радою Овідіопольського району Одеської області за актовим записом № 5; [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ЖД № 047622, зареєстрований 12 липня 2006 року Новоградківською сільською радою Овідіопольського району Одеської області за актовим записом № 12; [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ЖД № 334866, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області за актовим записом 445. Позивач просив суд залишити неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] на її вихованні. Також позивач просив суд при винесенні рішення залишити їй прізвище Фаніна. 16.06.2016 року від позивачки надійшла заява у якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати без її участі у заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином рекомендованим повідомленням, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

27 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння , внаслідок яких їх сім'я розпалася, з квітня 2016 року вони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують. Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач до суду також не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, позов визнав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони уклали шлюб 22 січня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с.4) Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спільне життя між ними не склалося, з квітня 2016 року сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують . Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.ст. 104 ,105,110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подружжя припинили сімейні відносини, разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, в наданий їм судом строк для примирення не помирились. На думку суду подальше спільне життя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню. Крім того, у відповідності до ст.. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути сплачений нею судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

27 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, який був уточнений в ході судового розгліду, відповідно до якого остання просить розірвати шлюб укладений з [PERSON], посилаючись на те, що шлюбні відносини між ними припинені у вересні 2014 року. В судове засідання позивач не з'явилась, надала письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності,уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить судове засідання проводити за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19 січня 2008 року у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 32.(а.с. 3) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], який проживає разом із матір'ю. (а.с. 4) Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаємопорозуміння, різні погляди на сімейне життя, через що виникали суперечки з різних приводів, фактично шлюбні відносини остаточно припинились у вересні 2014 року, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. Вимоги щодо розподілу майна не пред'являлись. Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за необхідне позов задовольнити. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

27 квітня 2016 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини посилаючись на те, що вона 12.08.2012 р. зареєструвала шлюб із [PERSON] Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], проте відповідач ухиляється від її утримання та утримання дитини. Просить стягнути на її користь аліменти для утримання неповнолітньої доньки в сумі по 1000 грн. щомісячно та аліменти на її утримання в сумі 500 грн. до досягнення дитиною 3-річного віку. Позивач у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не зявився, направив заяву про слухання справи у його відсутності, позов визнає частково, згоден плати аліменти на утримання дитини та дружини в розмірі 1200 грн. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно із ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 12.08.2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [PERSON] Артуровича, [INFO], який потребує матеріальної допомоги, однак відповідач такої допомоги не надає. Крім того, [PERSON] також потребує матеріальної допомоги, однак відповідач такої допомоги не надає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання дружини в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку до 24.05.2017 року. Крім того, стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: partial