Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

28.03.2017 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської бласті від 14.10.2005 року у справі № 2-2164 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі 150 грн щомісячно до її повноліття. На даний час дочка [PERSON] є повнолітньою, навчається у Житомирському коледжі культури і мистецтв ім. І. Огієнка на ІІ курсі за спеціальністю образотворче мистецтво. Термін навчання з 1.09.2015р. по 30.06.2019р. Донька перебуває на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Ураховуючи вартість проживання, харчування та вартість проїзду з м. Новоград-Волинський у м. Житомир, де знаходиться навчальний заклад, дочка щомісячно потребує матеріальної допомоги на навчання в розмірі 2\~000 грн. Відповідач є працездатною особою, на утриманні інших осіб немає, неофіційно працює та отримує доходи, однак його небажання офіційно працевлаштуватись не звільняє його від обовязку утримувати дитину. На підставі зазначеного, [PERSON] просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], яка продовжує навчання, в розмірі 1 000 гривень щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до закінчення навчання 30.06.2019 року. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовній вимоги визнав частково, погоджується сплачувати аліменти нам утримання доньки, яка продовжує навчання в розмірі 500 грн. щомісячно. Пояснив, що окрім дочки [PERSON], на його утриманні перебуває двоє синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також батько відповідача [PERSON], [INFO], який є інвалідом І групи загального захворювання. Заслухавши пояснення позивача та відповідача дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Згідно довідки № 85 від 9.03.2017 р. [PERSON] навчається в Житомирському коледжі культури і мистецтв ім. І. Огієнка на ІІ курсі за спеціальністю образотворче мистецтво. Форма навчання денна, за державним замовленням. Термін навчання з 1.09.2015 р. по 30.06.2019р. (а.с. 10). Позивач [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 25.12.2008 року (а.с. 4). Згідно із довідкою КП «Новоград-Волинськжитлосервіс» № 1591 від березня 2017 року до складу сім`ї позивача входить її дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтв про народження відповідач є батьком [PERSON], 27.05.2001р.н. та [PERSON], 24.12.2005р.н. (а.с. 19-20). Відповідно до довідки виконавчого комітету Барвинівської сільської ради № 284 до складу сім`ї відповідача [PERSON] входять дружина [PERSON], [INFO], син [PERSON], 27.05.2001р.н., син [PERSON], 24.12.2005р.н. та батько [PERSON], 12.09.1939р.н. Згідно із довідкою акта огляду МСЕК від 15.09.1998р. батько відповідача - [PERSON] має І групу інвалідності безстроково. Відповідно до довідки № 298 від 12.05.2017р. син відповідача [PERSON] навчається в Житомирському агротехнічному коледжі за спеціальністю «Агрономія» на бюджетній основі з 1 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року. Форма навчання денна. Відповідач з 13.01.2001 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с. 17). Дані обставини підтверджуються наданими матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите і в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За змістом статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18,\~ але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами - будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги своїй дитині, яка продовжує навчання, у розмірі, що зазначений позивачем у позовній заяві, на момент розгляду справи судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Разом з тим, суд враховуючи, матеріальне становище відповідача, наявність у відповідача інших двох дітей, а також батька, який має І групу інвалідності , суд вважає за доцільне визначити розмір аліментів в сумі 600 грн щомісячно на утримання дочки [PERSON], яка продовжує навчання. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дочку, яка продовжує навчання, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання дитини. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial