overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

27.10.2016року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.05.2009 року у Комсомольській селищній раді Зміївського району Харківської області, актовий запис №38. Мотивуючи позовну заяву вказав, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON], 23.09.2009р.н. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини фактично припинені. Кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, буде суперечити її інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилася. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився. Надав заяву, у якій проти розірвання шлюбу не заперчує, просить розглянути справу за його відсутності. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.05.2009 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 23.09.2009р.н. /а.с.5/ Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.10,11,60,88,212-215 ЦПК України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

27.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу і стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, посилаючись на неможливість збереження родини через регулярні сварки, скандали у присутності малолітніх дітей та втрату взаємоповаги. Через різність поглядів на сімейне життя і супутні проблеми позивачка просила розірвати її шлюб з відповідачем. Крім того, позивачка зазначила, що від спільного шлюбу з відповідачем вона має сина [PERSON], [INFO]; сина [PERSON], [INFO]; доньку Дарю, [INFO], які проживають разом з нею. У зв'язку з тим, що відповідач не бере участі в утриманні дітей, вона також просила стягувати з відповідача аліменти на дітей в розмірі 1500 грн. щомісяця. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши письмову заяву про підтримання позову, в якій клопотала про розгляд справи за її відсутності. Одночасно просила залишити їй прізвище Ковшова. Відповідач в судове засідання не зявився, подавши письмову заяву про підтримання позову в частині розірвання шлюбу, одночасно клопотав розглядати справу без його участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 03.04.2013 року сторони уклали шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO]; сина [PERSON], [INFO]; доньку Дарю, [INFO] (а.с. 5,6,7,8) Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки припинили. Спільне господарство ними не ведеться. Поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам малолітніх дітей. В рамках розглядуваної справи майнового спору та спору про місце проживання дітей між сторонами немає. У звязку з викладеним та на підставі ст. ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню. Також судом встановлено, що діти проживають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні. (а.с. 9, довідка Криничанської сільради від 26.10.2016 р.) У відповідності до ст. 180 СК України відповідач, який є батьком дітей, зобовязаний утримувати їх до досягнення ними повноліття.Обставини, які б унеможливлювали виконання обовязку відповідачем по утриманню дітей за станом його здоровя або за іншими поважними обставинами судом не встановлені. Він є особою працездатного віку. Заробіток відповідача носить мінливий характер. Виходячи з засад розумності, справедливості, співвимірності та дотримання балансу інтересів сторін, на підставі ст. ст. 180, 182, 184 СК України суд находить позов в цій частині таким, що підлягає задоволенню з визначенням аліментів стягуваних з відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. Судові витрати по справі належить віднести на рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

27.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що з вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19.06.2015 року, про що Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено актовий запис № 211. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею, вона\~\~знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення донькою трьох років, тому просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно до досягнення донькою трьох років. У судове засідання сторони не зявились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позовних вимогах наполягає, [PERSON] проти позовних вимог не заперечує ( а.с. 10,13 заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2\~ст. 197 ЦПК України). Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог. З матеріалів справи встановлено, що сторони з 19.06.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено актовий запис № 211 ( а.с. 4 копія свідоцтва про шлюб). Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 копія свідоцтва про народження). Відповідач матеріальну допомогу на дружину не надає. Відповідно до\~ст. 75 СК України\~дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до\~ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягненням дитиною трьох років. За таких обставин, враховуючи, що відповідач заперечень щодо позовних вимог не надав, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частки його доходу до досягнення донькою [PERSON], [INFO], трирічного віку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

27.10.2016 року до суду надійшов вищевказаний позов, який позивачка підписала в цей же день і в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), посилаючись на ухилення відповідача від утримання дитини. У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов визнав повністю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 24.12.2009 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов задовольняється, а позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

27.10.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про\~\~розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 19.06.2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини у сторін припинилися, через втрачене взаєморозуміння, у родині виникають постійно конфлікти, сварки, тривалий час вони проживають окремо, спільного побуту не ведуть, тому позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, та просить суд розірвати шлюб. Спору про поділ майна у них не має. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягає, та після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище Настич, [PERSON] проти позову не заперечує ( а.с. 11,14 - заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2\~ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено,\~\~що\~\~сторони\~\~зареєстрували\~\~шлюб\~19.06.2015 року, про що Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено актовий запис № 211 ( а.с. 5 - копія свідоцтва про шлюб). В період спільного проживання у шлюбі у них народилась донька: [PERSON], [INFO] ( а.с. 6 копія свідоцтва про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, тривалий час проживають окремо, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересам дитини, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст.\~105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити їй шлюбне прізвище Настич, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище Настич. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

27.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, який уточнив в ході судового розгляду та просив визнати трикімнатну квартиру [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя та визнати за ним та відповідачем право власності на вказану квартиру по ? частині за кожним. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.11.1995 року між позивачем та відповідачкою було зареєстровано шлюб, в період якого 06.03.2007 року [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] квартиру [ADDRESS], вартість якої на той момент складала 27320 грн. В період проживання сторони робили поточний та капітальний ремонт вказаної квартири, що призвело до її значного здороження і на 19.10.2016 року її вартість складає 219195 грн. Так як вартість квартири істотно збільшилась, то вважає що квартира повинна бути їх спільною сумісною власністю і кожен з них має право по ? частини квартири. У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи у відсутність його та позивача, а уточнений позов підтримує та просить його задовольнити. Вдповідач в судове засідання не зявилась, але надала заяву в якій уточнений позов визнала та проти його задоволення не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії свідоцтва про укладення шлюбу видно, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 25.11.1995 року і після укладення шлюбу останній присвоєно прізвище «Рябчинюк» ( а.с.4), а із копії договору дарування квартири від 06.03.2007 року видно, що [PERSON] та [PERSON] подарували, а [PERSON] прийняла квартиру [ADDRESS], вартість якої складає 27320 грн. (а.с.5-6). Із звіту про оцінку майна видно, що вартість спірної квартири на 19.10.2016 року складає 219195 грн. ( а.с.7-8). На підставі викладеного та враховуючи що згідно ст. 61 ч.1 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, то суд знаходить позовні вимоги доведеними та підлягаючими задоволенню відповідно до вимог ст.ст. 62, 69, 70, 72 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

27.10.2016 року позивач звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 12.08.2014 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Також зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, різницю характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри, у звязку з чим припинили шлюбні відносини і спільне господарство не ведуть, внаслідок чого подальше збереження сімї та шлюбу на її думку неможливі. Просила суд шлюб розірвати та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. У судове засідання сторони не зявились. Від позивача надійшла заява з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги повністю підтримала та просила задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи.. Відповідач в судовому засіданні 20.01.2017 позов визнав, однак в судове засідання 27.01.2017 року не зявився. Про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його присутності не надав. Дослідивши подану позивачем заяву, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 12 липня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис № 305, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб. Прізвище позивача після державної реєстрації шлюбу « Джегирей»( а.с.7). Від даного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.( а.с. 8). 22 липня 2016 року у Бориспільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 32.( а.с.6). Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, позивач вважає, що примирення між ними неможливе, відповідач в судовому засіданні ці обставини визнав. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При цьому суд враховує, що відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст..88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати: 640 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

27.10.2016 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, у якій просить стягувати на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебували у шлюбі. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO], яку вона виховує та забезпечує самостійно. Відповідач добровільно дитині не допомагає, хоча має таку можливість. В судове засідання позивач не з'явилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позов свій підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані суду докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], сторони у справі - є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] Відповідно до довідки №2289 від 25.10.2016 р. дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обста\-вин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одер\-жувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі, що буде відповідати, як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів. З урахуванням обов'язку обох батьків утримувати свою дитину, суд вважає, що аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно, є сумую, що відповідає обов'язку батька дитини забезпечити частину витрат на її утримання, з урахуванням мінімальних життєвих потреб дитини. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

27.10.2016 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що з 1 січня 2005 року перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем. Від сумісного життя мають дитину [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем. На даний час стосунки припинено, дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5), який мешкає разом з позивачем, що підтверджується Довідкою про склад сімї № 770 від 18.10.2016 року виданої Виконавчим комітетом Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області ( а.с.4). Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідно до її віку щомісяця, починаючи з 27.10.2016 року, що не суперечить вимогам закону, відповідає інтересам дитини та відповідача по справі. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, позов обгрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: approved