Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

26 травня 2015 року позивач уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «[PERSON] Розвитку» звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вказав, що 02 грудня 2011 року між публічним акціонерним товариством «[PERSON] Розвитку» (далі - ПАТ «ВБР») та [PERSON] був укладений кредитний договір № ICKGMCU.12062.004. Відповідно до п.п. 2.2-2.8,3.1,3.4 договору банк зобовязується протягом 30 днів з моменту укладення цього договору встановити кредитний ліміт у розмірі 6200 грн. на рахунок № 26256000012351, який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг. Банк нараховує проценти в розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Нарахування процентів здійснюється щоденно. Щомісячний мінімальний платіж складає 10% від суми заборгованості, підлягає сплаті позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Заборгованість, що підлягає сплаті, не сплачена у встановлений строк, вважається простроченою. Кредит надавався на підставі Анкети-Договору позичальника на споживчі цілі. Підписання кредитного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, у період обслуговування кредитного договору (п.3.4). Банк в повній мірі виконав умови кредитного договору, встановивши 02 грудня 2011року кредитний ліміт у розмірі 6200 грн. на рахунок № 26256000012351, який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг. Однак відповідач свої зобовязання, передбачені кредитним договором, не виконує. За порушення строків сплати процентів за користування кредитом банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення (п.5.2 кредитного договору). Відповідач порушив умови кредитного договору та станом на 15 травня 2015 року має заборгованість в сумі 11432,88 грн., а саме: - прострочена заборгованість по тілу кредиту 5990,88 грн., - прострочена заборгованість за процентами 4292,05 грн., - пеня - 1149,95 грн. Позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості на користь ПАТ «ВБР». В судове засідання представник позивача не з'явився. Про час та місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином. Представник позивача надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без їх участі. На позові наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання 15 вересня 2015 року не з'явилася. У попередніх судових засіданнях позовні вимоги не визнавала. Пояснювала, що в провадженні Дружківського міського суду Донецької області перебувала справа за позовом ПАТ «ВБР» до неї про стягнення заборгованості за тим самим кредитним договором. Просила долучити до матеріалів справи копію рішення суду про стягнення з неї заборгованості за цим кредитним договором і в задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши докази по справі, встановив таке. 02 грудня 2011 року між ПАТ «ВБР» та [PERSON] укладено кредитний договір №ІСKGМСU.12062.004, згідно з яким [PERSON] надає відповідачу кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії у розмірі 6200 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок №2625.6.000012351, який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг. Банк нараховує відсотки в розмірі 365 річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Щомісячний мінімальний платіж складає 10% від суми заборгованості, підлягає сплаті позичальником щомісячно до 25 числа за попередній місяць (а.с.5). Відповідно до п. 4.2.2. договору відповідач зобовязався погашати заборгованість в порядку і строки, зазначені в договорі. Відповідно до п.5.1 договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом банк нараховує позичальнику відсотки в розмірі подвоєної процентної ставки, що встановлена в п.2.3. Відповідно до п. 5.2 договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення (а.с.6). Згідно зі ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частин позики, що залишилася. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідач [PERSON] не виконувала належним чином умови кредитного договору щодо погашення кредиту і процентів за його користування, у звязку з чим станом на 15 травня 2015 року має заборгованість в сумі 11432,88 грн., а саме: - прострочена заборгованість по тілу кредиту 5990,88 грн., - прострочена заборгованість за процентами 4292,05 грн., - пеня - 1149,95 грн. (а.с.3-4). Разом з тим суд встановив, що рішенням Дружківського міського суду Донецької області № 2/229/514/2015 (ЄУН 229/1051/15-ц) від 08 липня 2015 року частково задоволені позовні вимоги ПАТ «ВБР» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № ІСKGМСU.12062.004, укладеним 02 грудня 2011 року між ПАТ «ВБР» до [PERSON] у сумі 10749,92 грн., а саме: заборгованості по тілу кредиту у сумі 5990,88 грн., процентам - 3609,09 грн., пені 1149,95 грн. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 19 березня 2015 року у сумі 10465,41 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту - 5990,88 грн., заборгованість по процентам - 3609,09 грн., пеню - 865,44 грн. В задоволенні решти позову відмовлено. Рішення набуло чинності 20 липня 2015 року. Суд вважає, що стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором не припиняє грошового зобовязання відповідача перед позивачем. Оскільки рішенням Дружківського міського суду Донецької області № 2/229/514/2015 (ЄУН 229/1051/15-ц) від 08 липня 2015 року розглянуто позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості станом на 19 березня 2015 року у сумі 10749,92 грн., тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість, яка утворилась за період з 20 березня 2015 року по 15 травня 2015 року. За цей період утворилась заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом у сумі 682,96 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. В задоволенні решти позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь державного бюджету м. Дружківки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial