overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

27 квітня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 14 листопада 2003 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Шлюбні відносини фактично припинені з вересня 2011 року через те, що у них в сімї розладналися відносини через несхожість характерів і різних поглядів на життя, та постійно стали виникати конфліктні ситуації, а любов і взаєморозуміння між ними повністю було втрачено. Позивач та відповідач в судове засідання не зявилися, надіславши заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, прийнявши визнання відповідачем позову, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 листопада 2003 року, про що свідчить копія свідоцтва про одруження (а.с.10). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.9). З вересня 2011 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини через то, що у них в сімї розладналися відносини через несхожість характерів і різних поглядів на життя, та постійно стали виникати конфліктні ситуації, а любов і взаєморозуміння між ними повністю було втрачено. Приймаючи до уваги визнання позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

27 квітня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що від шлюбу вони з відповідачем мають доньку Єву, [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання покладеного на нього законом обовязку щодо утримання своєї дитини. Тому вона просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини його заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, хоча про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Однак від неї до суду надійшла заява, в якій вона просила слухати справу у її відсутність, на задоволенні позову наполягала /а.с.23/. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином /а.с.26/. Тому суд вважає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у його відсутність, що відповідає положенням ст.169 ЦПК України. Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 25 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1775 /а.с.3/. Сторони мають малолітню доньку Єву, [INFO] і, згідно наданої копії свідоцтва про народження дитини, відповідач є батьком /а.с.4/. Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні /а.с.5/. Відповідно до ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і тому позов підлягає задоволенню. При цьому, розмір аліментів, відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути менший, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позивач відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. Тому згідно із ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у доход держави. Крім того, відповідно до ст.ст.84, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути витрати позивача на правову допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

27 квітня 2015 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON], зазначає, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] з 07 жовтня 1995 року. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітній син: [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. [PERSON] в позовній заяві зазначила, що спільне життя між нею та [PERSON] не склалося у звязку з тим, що «відповідач проживає в іншій сімї». Спору майнового характеру між сторонами не має. Шлюбні відносини припинені з червня 2014 року. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала заяву в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує, після розірвання шлюбу просить відновити своє дошлюбне прізвище [PERSON] Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, надавши заяву в якій розгляд справи просив провести без своєї участі. Позовні вимоги визнав. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 жовтня 1995 року (а.с.4). Шлюб зареєстровано Ярмаківською сільською Радою Миргородського району Полтавської області актовим записом №6. Від цього шлюбу у [PERSON] та [PERSON] є неповнолітній син: [PERSON], [INFO] (а.с.5), який проживає разом з позивачкою. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечило б інтересам сторін. Позивачка не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.2\~ ст.104 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За\~ч.3\~ ст.105 СК України\~ шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2\~ ст. 112 СК України\~ суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~ інтересам\~їхніх\~дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає, за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити шляхом його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

27 квітня 2015 року позивачка звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки вказавши, що вона є донькою відповідача. Її мати померла [INFO] . В теперішній час позивачка є студенткою 1 курсу психолого - педагогічного факультету , ДВНЗ « Криворізький національний університет« , Криворізький педагогічний інститут , денна форма навчання , навчання за контрактом , термін навчання становить з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року. У зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги відповідача, який може надавати матеріальну допомогу , у зв'язку із чим просила суд стягувати з відповідача аліменти на свою користь на утримання повнолітнього сина , що продовжує навчання , в розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця , починаючи від дня подачі позовної заяви і до закінчення нею навчання , тобто до 30.06.2018 року . Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність , позов підтримала . Відповідач у судове не з'явився , про день та час слухання справи повідомлений належно , про що свідчить довідка про отамання смс- повідомлення . Проаналізувавши матеріали справи, взявши до уваги заяву позивачки , суд знаходить вимоги позивачки обґрунтованими і підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Батьками [PERSON], [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . [INFO] мати позивачки - [PERSON] померла . З довідки № 02/16-1488 від 16 квітня 2015 року вбачається , що [PERSON] є студенткою 1 курсу , групи ПП- 14 психолого- педагогічного факультету , ДВНЗ « Криворізький національний університет « Криворізького педагогічного інституту , форма навчання - денна , навчання за контрактом . Термін навчання для здобуття ОКР бакалавр з 01.09.2014 р. по 30.06.2018 р. З договору № 02-3360 від 01.09.2014 року про надання навчальних послуг вбачається , що вартість навчання позивачки складає 999,00 грн. щомісяця . З договору № 181 від 18.08.2014 року про надання місця проживання в гуртожитку вбачається , що позивачці на період навчання надано місце в гуртожитку , що розташований за адресою : [ADDRESS] , де вона і значиться зареєстрованою , згідно довідки № 26 від 12.03.2015 р. Відповідно до довідки УПФУ в Ленінському районі Дніпропетровської області , [PERSON] отримує пенсію у зв'язку з втратою годувальника в сумі 1049 грн. щомісяця . Згідно зі ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв'язку із чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За таких умов суд вважає , що позовні вимоги позивачки підлягають повному задоволенню . Крім того, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі в сумі 243 грн.60 коп. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

\~\~\~\~\~ 27 квітня 2015 року Публічне акціонерне товариство Дельта Банк в особі представника\~ [PERSON] (далі позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 13 травня 2011 року ПАТ Дельта Банк та\~ [PERSON] уклали кредитний договір №006-05001-130511, згідно якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок №26252904619389 в національній валюті України гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН-код до картки. Банк відкриває відповідачу кредитну лінію на загальну суму 100000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2400,00 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. У відповідності до договору держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Станом на 10 березня 2015 року відповідач не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 13943,55 грн., яка складається з: тіло кредиту 9586,13грн., прострочене тіло кредиту 1905,51 грн., заборгованість за відсотками 2451,91 грн. Посилаючись на ст.ст. 3, 4, 5, 14, 30, 38, 40, 42, 44, 80, 107, 110, 118-120, 158 ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15, 16, 22, 526, 530, 631, 1046-1056 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача на користь ПАТ\~ Дельта Банк заборгованість за кредитним договором від 13 травня 2011 року в сумі 13943,55 грн.. Представник позивача в позовній заяві зазначив про підтримання позовних вимог в повному обсязі, можливість розгляду справи за відсутності представника позивача, відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач\~ в судове засідання не зявився про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви\~ про розгляд справи у його відсутність, а тому суд вважає за можливе винести заочне рішення. \~\~\~\~\~\~\~ Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

27 квітня 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 14278 грн. 27 коп. У судове засідання представник позивача не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 03 березня 2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 6300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобовязання по договору належним чином не виконував у звязку з чим станом на 28 лютого 2015 року утворилася заборгованість в сумі 14278 грн. 27 коп., з якої 5473 грн. 58 коп. - заборгованість по кредиту, 6521 грн. 76 коп. заборгованість по процентам, 1126 грн. 82 коп. заборгованість по комісії та пені, 500 грн. штраф (фіксована частина), 656 грн. 11 коп. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а/с 4-5). Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором та судового збору підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

27 квітня 2015 року ТОВ «Авто Просто» звернулося до суду з позовними вимогами про стягнення солідарно з відповідачів - [PERSON], [PERSON], [PERSON] на його користь суму заборгованості за Угодою № 362765 в розмірі 147739 гривен 45 копійок та стягнути солідарно з відповідачів судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1477 гривень 39 копійок. Позивач обґрунтовував позов тим, що 25 липня 2011 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено Угоду № 362765 та підписано Додатки № 1 та № 2 до неї, які є невід'ємними частинами Угоди, предметом якої є надання учаснику послуг програми «АвтоТак» через систему придбання автомобілів в групах. На Асигнаційному акті від 28.09.2011 року відповідачу [PERSON] було надано право на отримання автомобіля. 20.10.2011 року відповідач [PERSON] отримав автомобіль Cheri Amulet, кузов [NUMBER],2011 року випуску, зареєстрував його на своє ім'я у РВ ДДАІ МВС України, державний номерний знак [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. [PERSON] в свою чергу зобов'язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків(Стаття 5 Угоди № 362765). 13.10.2011 року між позивачем та [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки, посвідчений 13 жовтня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано за реєстровим номером № 16884, за яким вони зобов'язалися відповідати як боржники перед кредитором(позивачем) у разі невиконання зобов'язань відповідачем [PERSON] за Угодою № 362765. Відповідач [PERSON] протягом серпня 2011 року - жовтня 2013 року сплачував щомісячні внески, хоча із порушенням строків. З листопада 2013 року взагалі припинив сплачувати внески. На виконання умов Угоди відповідачем було сплачено 54,2214 % зі 100 % в оплату чистих внесків та 64 внески із 120-ти внесків в оплату послуг позивача. 31.01.2014 року дистриб'ютор автомобіля Cheri Amulet повідомив про припинення виробництва автомобілів Cheri Amulet.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

27 квітня 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 18 грудня 2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] (далі - відповідач) у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області (далі - ВДРАЦС Макіївського МУЮ), актовий запис № 1133. Шлюб був укладений у місцях позбавлення волі. У зв'язку з воєнними діями в Донецькій області, позивач вимушена була з дитиною переїхати на підконтрольну територію України. Спільне життя сторін не склалося через те, що відповідач залишився на непідконтрольній території України, почав зловживати спиртними напоями і вчиняти сварки, погрожувати життю. Намагання позивача зберегти сім'ю ні до чого не привели і не дали позитивного результату. З 01 квітня 2016 року шлюбні відносини між сторонами не підтримуються. Позивач просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання повторно не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Враховуючи викладене, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення), відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Матеріалами справи встановлено, що 18 грудня 2012 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований у ВДРАЦС Макіївського МУЮ, актовий запис № 1133, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 18 грудня 2012 року ВДРАЦС Макіївського МУЮ (а.с. 7). Шлюб було укладено у місцях позбавлення волі. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини сторін припинені, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Питання щодо розподілу майна, що є їх спільною власністю, між сторонами не виникає. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що родина сторін розпалася остаточно і відновлена бути не може. Питання щодо розподілу судових витрат у сторін не виникає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

27 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до Новодністровського міського суду Чернівецької області із позовною заявою до [PERSON], третя особа без самостійних вимог Сокирянський районний сектор Управління ДМС України в Чернівецькій області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він є власником квартири, розташованої за адресою: м. Новодністровськ, мікрорайон «Діброва»[ADDRESS], яка перебуває у його приватній власності. У вказаній квартирі також зареєстровані його батько - [PERSON] (відповідач), [INFO], та мати [PERSON], однак відповідач з 2010 року за вищевказаною адресою не проживає, його фактичне місце проживання у [INFO], позивачу невідоме. На звернення знятись з реєстраційного обліку в добровільному порядку [PERSON] не реагує. Оскільки [PERSON], як власник квартири, постійно переплачує за комунальні послуги, так як розмір плати за такі послуги залежить від кількості осіб, зареєстрованих у квартирі, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та розглянути справу за його відсутності (а.с.25). Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, письмових заяв та повідомлень про відкладення або неможливість участі в судовому засіданні до суду не подав. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача завідувач Сокирянського районного сектору Управління міграційної служби України в Чернівецькій області [PERSON], в судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, не заперечує проти задоволення позову (а.с. 20). За таких обставин, суд,

Outcome: approved