Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

27.07.2012 року між ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» як банком та [PERSON] як позичальником було укладено комплексний кредитний договір № 1/1173589, за умовами п.1 якого [PERSON] отримав кредит в сумі 14 560 грн. строком на 36 місяців з 27.07.2012 року по 26.07.2015 року включно на споживчі потреби зі сплатою процентів за користування ним щомісячно за ставкою 14 % річних (а.с.9-16). Крім того, відповідно до п.1.3.2 договору, сторони погодили, що за обслуговування кредитної заборгованості позичальник щомісячно сплачує банку комісійну винагороду (комісію) за ставкою 1,8% від суми кредиту. Сторонами погоджено, що погашення заборгованості здійснюється позичальником щомісячно до 27 числа кожного місяця шляхом внесення платежів згідно Графіку погашення кредиту, що визначено п.1.1 договору. Відповідно до п.6.1 договору, у випадку прострочення сплати поточної заборгованості за кредитом, процентам, комісійній винагороді, згідно п.п.1.1-1.3 договору позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за цим договором за кожен день прострочення платежу. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти. Відповідно до п.3 ст.510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї Позичальник зобов'язується повернути (погасити) кредитодавцеві кредит, сплатити проценти згідно умов договору. В силу ст.ст.525,526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від їх виконання не допускається. Таким чином, укладаючи кредитний договір, сторони за власним волевиявленням досягли усіх істотних умов по ньому і власноручно його підписали, чим взяли на себе зобов'язання виконувати його належним чином. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ст.1077 ЦК України). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В ході судового розгляду також встановлено, що 17.06.2015 року між ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» як первісним кредитором та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» було укладено договір №06-ІІІ відступлення прав вимоги за кредитним договором № 1/1173589 від 27.07.2012 року, укладеним з [PERSON], який згідно п.3.1.1 договору укладений під фінансування, та по суті є договором факторингу (а.с.4-8, 82-83). В свою чергу, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», набувши статус первісного кредитора, відступило новому кредиторові ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ПРІМОКОЛЕКТ-КАПІТАЛ» права вимоги за кредитним договором № 1/1173589 від 27.07.2012 року, укладеним з [PERSON] (а.с.84-85). Згідно реєстру прав вимоги та акту приймання-передачі (а.с.86-87), ТОВ «КзУА «ПРІМОКОЛЕКТ-КАПІТАЛ» отримало вимоги за вказаним кредитним договором станом на 15.04.2016 року в загальному розмірі 15 111,71 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 10 131,85 грн., прострочені проценти за користування кредитом - 1624,85 грн., прострочена комісія - 3355,01 грн. Враховуючи те, що ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» як первісний кредитор свої зобов'язання за кредитним договором № 1/1173589 від 27.07.2012 року перед [PERSON] виконало належним чином, надавши кредит в обумовленому розмірі, що підтвердив останній в ході судового розгляду справи, та враховуючи правомірність набуття прав вимоги ТОВ «КзУА «ПРІМОКОЛЕКТ-КАПІТАЛ», суд приходить до висновку про обґрунтованість його звернення до суду, адже правовідносини, які склались між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов'язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає передбачене ч.1 ст.509 ЦК України право кредитора вимагати їх повернення. Так, [PERSON] свої кредитно-договірні зобов'язання не виконував належним чином, не заперечуючи проти цього в своїх письмових поясненнях, в результаті чого утворилась заборгованість за кредитом в загальному розмірі 15 111,71 грн. При цьому, заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25.06.2014 року, яке набрало законної сили (а.с.36), за результатами розгляду позову ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» з [PERSON] на користь банку достроково стягнуто заборгованість за кредитним договором № 1/1173589 від 27.07.2012 року в загальному розмірі 12 520,38 грн. Даним рішенням встановлено, що заявлений розмір заборгованості складається із: заборгованості за кредитом (тіло) - 7224,72 грн., простроченої заборгованості за кредитом - 2907,13 грн., нарахованих процентів - 78,80 грн., прострочених процентів - 593,84 грн., нарахованої комісії - 262,08 грн., простроченої комісії - 1310,40 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту, процентів, комісійної винагороди - 143,41 грн. (а.с.36-зворот). Із розрахунку заборгованості у цій справа вбачається, що заборгованість стягнуто за весь період її виникнення станом на 15.04.2014 року. В ході судового розгляду відповідач не заперечував проти обізнаності із наявністю вказаного судового рішення, яке він в апеляційному порядку не оскаржив, однак стягнуту з нього заборгованість не погасив, хоча не заперечував її наявність, тобто рішення суду не виконане. Доказів зворотного позивачем не надано, а судом не встановлено. Враховуючи те, що в силу ст.129 Конституції України рішення суду є обов'язковим до виконання, в той час як факти та правовідносини, встановлені судовим рішення, що набрало законної сили, не можуть оспорюватись в іншій судовій справі в силу їх доведеності (ст.82 ЦПК України), суд не приймає доводи відповідача щодо його незгоди з попередньо стягнутою судом заборгованістю за кредитним договором. Звернувшись до суду з даним позовом 03.08.2016 року, новий кредитор ТОВ «КзУА «ПРІМОКОЛЕКТ-КАПІТАЛ» пред'явило до [PERSON] вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1/1173589 від 27.07.2012 року у зв'язку з його невиконанням станом на 18.07.2016 року в загальному розмірі 15 111,71 грн., з яких: тіло кредиту (основний борг) - 10 131,85 грн., проценти - 1624,85 грн., комісія - 3355,01 грн., навівши відповідний розрахунок в позові та надавши реєстр прав вимоги на набуття прав на заявлений розмір заборгованості. Перевіряючи обґрунтованість пред'явлених вимог, суд виходить з наступного. Згідно зі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 21.10.2015 року у справі №6-2003цс15, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Так, звернувшись до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 1/1173589 від 27.07.2012 року, первісний кредитор ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» достроково стягнув з [PERSON] тіло кредиту (основний борг) в сумі 10 131,85 грн. (з розрахунку: 7224,72 + 2907,13), а також заборгованість станом на 15.04.2014 року по процентам - 672,64 грн. (з розрахунку: 78,80 + 593,84), по комісії - 1572,48 грн. (з розрахунку: 262,08 + 1310,40) та пеню 143,41 грн. В свою чергу, 03.08.2016 року новий кредитор ТОВ «КзУА «ПРІМОКОЛЕКТ-КАПІТАЛ» повторно пред'явив вимоги про стягнення тіла кредиту, та включивши в заявлений період заборгованості проценти, комісію, вже стягнуті з відповідача заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25.06.2014 року, тим самим допустивши порушення ст.61 Конституції України та двічі притягнувши [PERSON] до цивільно-правової відповідальності, що хоча й виключає можливість їх повторного стягнення з відповідача, однак не позбавляє ТОВ «КзУА «ПРІМОКОЛЕКТ-КАПІТАЛ» звернутись із заявою про заміну сторони виконавчого провадження (стягувача) в рамках виконання зазначеного судового рішення. Таким чином, враховуючи неналежне виконання кредитних зобов'язань [PERSON], суд приходить до висновку про необхідність стягнення з нього на користь ТОВ «КзУА «ПРІМОКОЛЕКТ-КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором №1/1173589 від 27.07.2012 року станом на 18.07.2016 року в розмірі 2734,74 грн., з яких: проценти - 952,21 грн. (з розрахунку: 1624,85 - 672,64), комісія - 1782,53 грн. (3355,01 - 1572,48). За даних обставин суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. При цьому, не дивлячись на припинення дії кредитного договору з 27.07.2015 року, суд погоджується з нарахованим позивачем розміром процентів, оскільки розрахунок їх здійснено в межах дії кредитного договору за погодженою сторонами ставкою без їх донарахування після прийняття прав вимоги за договором факторингу від 15.04.2016 року (а.с.87). Надані позивачем досудові вимоги, направлені на адресу [PERSON] (а.с.88,89) про наявність заборгованості станом на 21.03.2017 року в сумі 17 125,97 грн. суд залишає поза увагою, оскільки вирішує спір виключно в межах заявлених вимог з дотриманням визначеного ст.13 ЦПК України принципу диспозитивності. Процесуальним правом на збільшення позовних вимог до початку першого судового засідання згідно п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач не скористався. Вирішуючи питання про розподіл витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 248,04 грн. в рахунок часткового відшкодування судового збору пропорційно розміру задоволених вимог 18 % (а.с.17).

Outcome: partial