Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

28.11.2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем у них є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 08.02.2012 року. З цього часу відповідач участі у вихованні і утриманні дитини не приймає, не цікавиться її навчанням і здоров'ям, з дочкою не спілкується, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач повністю утримує дочку, дбає про її здоров'я, духовний розвиток, піклується про неї. Відповідач не цікавиться навчанням дочки, ніколи не відвідує дитячий дошкільний заклад, батьківські збори. У заяві від 02.03.2016 року, посвідченій приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON] дав згоду на позбавлення його батьківських прав відносно своєї неповнолітньої дочки [PERSON] Вказує, що відповідач повністю самоухилився від виховання дочки, не бере ніякої участі в житті дитини, повністю ігнорує свої обов'язки. Просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], та стягувати в її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття та судові витрати по справі. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити з підстав наведених у позові. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Нововолинської міської ради Думич І.О. в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про достатність підстав, передбачених ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного Кодексу України, для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а.с.7). Шлюб між сторонами розірваний 26.03.2013 року (а.с.9). Як вбачається з довідки Нововолинського дошкільного навчального закладу №6 від 28.09.2016 року (а.с.15) батько [PERSON], [INFO] - [PERSON] не цікавиться дочкою, святкові ранки та батьківські збори не відвідує, дитину не приводить і не забирає з дитячого садка. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 11.10.2016 року (а.с.16) неповнолітня [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS], де створені усі необхідні умови для проживання та розвитку. Батько протягом останніх п'яти років не цікавиться дитиною, не приймають участі у вихованні та утриманні дочки. Як вбачається з нотаріально посвідченої заяви (а.с.11) [PERSON] дав згоду на позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої дочки [PERSON], [INFO] (а.с.25,27). Як вбачається з висновку виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради №506 від 20.10.2016 року (а.с.10), що беручи до уваги, що відповідач самоухилився від виконання своїх батьківських обов'язків, перебування його в статусі юридичного батьківства, суперечить інтересам дитини [PERSON], [INFO]. Таким чином, в суді встановлено, що відповідач [PERSON] самоухилився від виконання батьківських обов'язків стосовно неповнолітньої дочки [PERSON], не проявляє про неї щонайменшої батьківської турботи, вихованням дитини не займається, будучи здоровим та працездатним, матеріально її не утримує, і така його винна поведінка свідчить про наявність законних підстав для позбавлення батьківських прав. Згідно ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п.2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За змістом даної норми закону, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, При цьому зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомо нехтування своїми обов'язками. Разом з тим, відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до частини 1 Статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитини не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають, відповідно до закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною, або не піклуються про неї, або коли проживають роздільно і необхідно прийняти рішення про місця проживання дитини. Позбавлення батьківських прав як спосіб впливу на батьків, не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. Враховуючи наведені норми і роз'яснення, суд повно і об'єктивно дослідивши всі обставини справи і проаналізувавши їх в сукупності, виходячи виключно з інтересів неповнолітньої дитини, беручи до уваги, що відповідач [PERSON] тривалий час ухиляється від обов'язку по вихованню неповнолітньої дочки, неналежно ставиться до виконання батьківських обов'язків по відношенню до дитини, не проявляє про неї щонайменшої батьківської турботи, матеріально не утримує дитину, будучи працездатною особою. Вказані обставини, не дають суду підстави зробити висновок про належне ставлення батька [PERSON] до своєї неповнолітньої дочки, а навпаки свідчать про винну поведінку відповідача і умисне ухилення від виконання обов'язків по вихованню дитини. Така поведінка відповідача шкодить правам та інтересам їх дитини, негативно впливає на її психологічний стан. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного Кодексу України передбачає, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вище наведене, суд позов задовольняє і позбавляє [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], та присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача аліменти по 600 грн. на утриманні дитини щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.ст. 84, 88 ЦПК суд стягує з [PERSON] в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн., та в користь позивача 551 грн. сплаченого судового збору (а.с.1), 1000 грн. витрат на правову допомогу, що підтверджується документально (а.с.12-14).

Outcome: approved