Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ 29.01.2018 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеною скаргою,в якій вказує,що в ході розгляду судом цивільної справи № 325/505/15-ц (2-325/324/2015) були вжиті заходи забезпечення позову. Ухвалою суду від 15.03.2015 року за заявою прокурора Приазовського району судом були вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на належну йому земельну ділянку, кадастровий номер 2324581400:02:004:0342. 12.05.2015 року справа була розглянута судом,де судовим рішенням позов задоволений повністю.04.11.2015 року рішення суду набрало законної сили у звязку з переглядом справи апеляційним судом Запорізької області та залишенням без змін рішення суду першої інстанції. 17.12.2015 року на виконання судового рішення був виданий виконавчий лист,який у встановленому законодавством порядку предявлений до виконання. 26.01.2016 року Приазовським районним відділом ДВС винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 49802977 на підстав п.8 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» у звязку з повним фактичним виконанням судового рішення у справі № 325/505/15-ц (2/325/324/2015). Боржником у вказаному виконавчому провадження є він. п.2 резолютивної частини постанови державного виконавця визначено «припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення». Не дивлячись на таке рішення державного виконавця, до сьогодні чинність арешту земельної ділянки не припинена. Так, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкту нерухомого майна,станом на 18.12.2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься актуальна інформація про державну реєстрацію арешту земельної ділянки площею 0,118 га для індивідуального садівництва,кадастровий номер земельної ділянки 2324581400:02:004:0342, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 940379123245. Підставою для реєстрації обтяження у загальному та спеціальному розділах Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначене рішенням суду №2/325/3254/2015. Ця ж земельна ділянка є предметом вказаного вище закінченого виконавчого провадження. Вважає, що відповідно до ч. ч.7, 8 ст.158 ЦПК України та ч.ч.1, 2 ст.40 ЗУ «Про виконавче провадження», вимоги законодавства повністю узгоджуються з прийнятим державним виконавцем, але не виконаним рішенням про припинення чинності арешту земельної ділянки площею 0,118 га, кадастровий номер 23245814:00:02:004:0342. 17.01.2018 року він через свого представника звернувся до Приазовського районного відділу ДВС з заявою про припинення чинності арешту земельної ділянки відповідно до винесеної державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження. 19.01.2018 року на заяву була надана відповідь про відмову у їх задоволенні. Підставою відмови стало те, що арешт на земельну ділянку накладений не виконавцем, а судом, тому підстава для його зняття у державного виконавця немає. Вважає таку позицію ДВС незаконною та такою, що суперечить вимогам ст.40 ЗУ Про виконавче провадження» та ст.158 ЦПК України. Просить суд визнати неправомірною бездіяльність посадових осіб Приазовського районного відділу ДВС щодо не вчинення дій з реєстрації припинення обтяження у вигляді арешту земельної ділянки площею 0,118га, кадастровий номер 2324581:400:02:004:0342 та зобовязати Приазовський районний відділ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області припинити чинність арешту земельної ділянки площею 0,118га, для індивідуального садівництва, кадастровий номер 2324581:400:02:004:0342, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 940379123245. Заявник, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Представник заявника адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримав скаргу та просив її задовольнити, пославшись на ті підставі, які викладені в скарзі. В судовому засіданні начальник відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області [PERSON] проти скарги заперечував і надав пояснення про те, що у відділу перебувало виконавче провадження № 49802977 з примусового виконання виконавчого листа № 325/505/15-ц, виданого 17.12.2015 року Приазовським районним судом Запорізької області про витребування у [PERSON] на користь Головного управління Держземагенства у Запорізькій області земельну ділянку площею 0,1180 га, вартістю 3663,09 грн., кадастровий номер земельної ділянки 2324581:400:02:004:0342, розташовану на території Ботіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області, за межами населеного пункту. 26.01.2016 року у відповідності до п.8 ч.1 ст.49 ЗУ »Про виконавче провадження», який діяв на той час,винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку з його фактичним виконанням. В межах даного виконавчого провадження арешт на вказану земельну ділянку виконавцем не накладався. Щодо п.2 резолютивної частини постанови про закінчення виконавчого провадження «про припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення» на той час, при закінченні виконавчого провадження у звязку з його повним фактичним виконанням даний факт формувався в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень автоматично,не зважаючи на те,був накладений арешт на майно боржника в межах виконавчого провадження, чи ні. Згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно,Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 18.12.2017 №108007109 вбачається наявність запису про обтяження вказаної земельної ділянки від 18.03.2015 №14833851, субєктом обтяження за яким виступає прокуратура Приазовського району. Відповідно до п.8 ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням. Згідно п.3 ч.1 ст. 10 ЗУ »Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV (зі змінами) державним реєстратором є - державний виконавець,приватний виконавець-у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у азі державної реєстрації припинення іпотеки у звязку з придбанням(передачею) за результатом прилюдних торгів(аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки. Отже, оскільки під час здійснення виконавчого провадження,арешт на вказану вище земельну ділянку не накладався,у державного виконавця наданий момент відсутні підстави для припинення її обтяження. Одночасно повідомлено про те, що при наявності судового рішення про скасування заходів забезпечення позову,припинення обтяження може бути здійснено державним реєстратором. Таким чином,у скаржника немає підстав для задоволення скарги. Представник Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області в судове засідання не прибув,будучи належним чином сповіщений про день,час і місце розгляду справи,надавши заяву про розгляд справи без присутності представника,проти скарги [PERSON] заперечує. Суд встановив і матеріалами справи підтверджується, що ухвалою Приазовського районного суду Запорізької області від 16 березня 2015 року забезпечено позов прокурора Приазовського району Запорізької області в інтересах держави в особі головного управління Держземагенства у Запорізькій області до [PERSON] про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки, шляхом накладання арешту на земельну ділянку (кадастровий номер 2324581:400:02:004:0342),площею 0,1180 га, вартістю 3663,09 гривень, розташовану на території Ботіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області,передану у власність [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №297030 від 10.12.2009 року( а.с.13). Рішенням Приазовського районного суду від 12.05.2015 року позов прокурора Приазовського району Запорізької області в інтересах держави в особі головного управління Держземагенства у Запорізькій області до [PERSON] про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки задоволено, яке 04.11.2015 року ухвалою апеляційного суду Запорізької області залишено без змін та набрало законної сили (а.с.12-18, а.с.19-20). 15 січня 2016 року на підставі вищезазначеного виконавчого листа\~державним виконавцем ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Постановою державного виконавця від 26 січня 2016 року виконавче провадження закінчено,у звязку виконанням рішення суду в повному обсязі. п.2 постанови вказано - припинити чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення( а.с.25). Підставою для виникнення обтяження Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначене рішення суду,серія та номер № 2/325/3254/2015,видане 16.03.2015.Вид обтяження зазначено-арешт нерухомого майна. З наданої представником заявника інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 18.12.2017 року № 108007109 вбачається про наявність запису про обтяження вказаної земельної ділянки від 18.03.2015 року № 14833851,субєктом обтяження за яким виступає прокуратура Приазовського району( а.с. 26-27). Ця ж земельна ділянка є предметом вказаного вище закінченого виконавчого провадження. Відповідно до ч.1\~ст.447 ЦПК України\~сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою,якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього\~Кодексу, порушено їх права чи свободи. Статтею 451 ЦПК України\~передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними\~і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги. Отже за змістом вказаних норм закону, обов'язковою умовою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав заявника. Відповідно до\~ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження»,який діяв на той час, виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом( п.8). У випадках, передбачених пунктами 1 - 6, 8, 9, 11 - 13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Згідно\~ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження»,який діяв на той час, у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Заявник вважає,що не зважаючи про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження,державним виконавцем не припинена чинність п.2 постанови. Доводи представника заявника адвоката [PERSON] є помилковими, оскільки вказівка державного виконавця у п. 2 постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.01.2016 року про припинення чинності арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення є безпідставною, так як арешт на майно боржника та інші заходи державним виконавцем не застосовувалися. Посилання представника заявника адвоката [PERSON] про те,що він вважає позицію ДВС незаконною та такою,що суперечить вимогам ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.158 ЦПК України суд не приймає до уваги,оскільки дані норми закону не можуть бути застосовані при розгляді зазначеної скарги.\~ Норми процесуального права передбачають, що обставини цивільної справи зясовані судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обовязку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б заслуговували на увагу і були спростовувані особою, що звернулась із скаргою, суду не надані. Оскільки заявник не довів, що внаслідок бездіяльності посадовців Приазовського районного відділу ДВС були порушені його права, суд,

Outcome: dismissed