Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

28 липня 2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач є її колишнім чоловіком, шлюб з яким розірвано рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 23 липня 2015 року. У шлюбі з відповідачем, [INFO], у них народилася дочка [PERSON], яка проживає разом з позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Позивач також зазначив, що за весь час окремого проживання, а саме з січня 2015 року відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає і ухиляється від утримання дитини, у зв'язку з чим позивач просив стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, при цьому 15.09.2017 подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, при цьому 15.09.2017також подав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у подружжя [INFO] народилася дочка [PERSON]. Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 23 липня 2015 шлюб між позивачем і відповідачем було розірвано (а.с. 2). Після розірвання шлюбу між сторонами, дитина проживає разом із позивачем [PERSON]та знаходиться на її утриманні (а.с. 4). [PERSON]та [PERSON]є батьками малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Обставини, які б унеможливлювали виконання обов'язку відповідачем по утриманню дитини за станом здоров'я або з інших причин відсутні. Отже, відповідач як батько дитини зобов'язаний надавати матеріальну допомогу позивачу на їхнє утримання. Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача також належить стягнути судовий збір в дохід держави. Згідно з п. 1) ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved