overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

27.02.2018 року позивач звернувся до суду з позовом про тлумачення заповіту, вказуючи на те, що 20 червня 2002 року померла його прабаба [PERSON], яка заповітом посвідченим секретарем виконкому Крисківської сільської ради, Коропського району, Чернігівської області від 17.02.2000 року № 18 все майно заповіла позивачу, але оскільки в заповіті зазначено, що все майно [PERSON] заповіла внуку, а позивач є її правнуком, тому нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки зміст заповіту має суперечливий характер, містить неточності, що ускладнює розуміння даного заповіту. У судове засідання позивач не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, зокрема у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. 20 червня 2002 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія 1-ЕЛ № 144816) (а.с 3). Заповітом посвідченим секретарем виконкому Крисківської сільської ради, Коропського району, Чернігівської області від 17.02.2000 року № 18 [PERSON] все майно заповіла внуку [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] його батьками є: [PERSON], [PERSON] (а.с. 5). Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2017 року встановлено факт родинних відносин, а саме, що мати позивача [PERSON] є онукою [PERSON], яка померла 20 червня 2000 року 9 (а.с. 7). Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Виходячи з аналізу ст. 213 ЦК України, тлумачення заповіту здійснюється з метою визначення справжньої волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання у спадкоємців, має суперечливий характер, у звязку з чим необхідно уточнити його зміст. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

27.02.2018 року позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача, вказав, що відповідачу за адресою: [ADDRESS], надавались послуги з водопостачання, які не сплачені та відповідач має заборгованість за надані послуги з 01.10.2014 року по 01.12.2017 року у розмірі 3037,86 гривень. Добровільно сплатити зазначений борг відповідач відмовився, та позивач просив стягнути з нього вказану заборгованість за надані комунальні послуги та за судові витрати 1762,00 гривень. Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовільнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність(арк.с.45). Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: відповідач є власником зазначеної квартири це свідчить про сформовані між сторонами відношення, зв'язані з наданням і одержанням комунальних послуг у процесі експлуатації житлового фонду, зазначена позивачем заборгованість підтверджується наявними в справі довідками. Зазначену суму і слід стягнути з відповідача на користь позивача, так як відповідно ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги стягується крім квартплати, по затверджених тарифах і повинна вноситися наймачами житла вчасно. Невиконання відповідачем цього зобов'язання спричинило порушення прав позивача на одержання плати за надані комунальні послуги і тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

27.02.2018 року представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з заявою про повернення судового збору, посилаючись на те, що ухвалою суду від 21 вересня 2017 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості на підставі ст.115 ЦПК України було повернуто позивачу, однак не вирішено питання щодо повернення судового збору. Згідно ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Враховуючи викладене, суд вважає правильним вирішити питання про повернення позивачу сплаченої суми судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

27.02.2019 [PERSON] (далі - заявник) звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому Державного акту на право приватної власності на землю (серія [NUMBER]), виданого 16.11.2000 на підставі рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 27.11.1995 № 237, яким посвідчується право приватної власності на земельну ділянку площею 1000 м2, що має цільове призначення - для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарчих споруд і розташована за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що в зазначеному державному акті невірно вказано його власне ім'я - «[PERSON]» замість «[PERSON]», що натепер унеможливлює реалізацію прав власника земельної ділянки, зокрема, виготовлення технічної документації, присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру та реєстрація права власності в державному реєстрі прав. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні; представник заінтересованої особи не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Заявник народився [INFO] року в місті Ново-Георгіївську Кіровоградської області (а.с. 5, 6). Згідно паспорта громадянина України, виданого 16.05.2002, власне ім'я заявника «[PERSON]». Втім, у Державному акті на право приватної власності на землю (серія [NUMBER]), виданому 16.11.2000 на підставі рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 27.11.1995 № 237, яким посвідчується право приватної власності на земельну ділянку площею 1000 м2, що має цільове призначення - для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарчих споруд і розташована за адресою: [ADDRESS], власником земельної ділянки вказаний [PERSON] (а.с. 7). Факт належності державного акта заявнику підтверджується матеріалами справи, зокрема: - відміткою в паспорті про реєстрацію місця проживання заявника за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6), - свідоцтвом про право власності на житловий будинок із господарчими спорудами за адресою: [ADDRESS], з якого впливає, що заявник є одноосібним власником вказаного житлового будинку (а.с. 8, 9). Оскільки наявна невідповідність в написання власного ім'я заявника в державному акті на право приватної власності на землю і паспорті громадянина України унеможливлює реалізацію заявником своїх прав як власника земельної ділянки, права заявника підлягають захистові в судовому порядку шляхом встановлення факту, що має юридичне значення. За таких обставин, подана заява підлягає задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

27.02.2019 позивач звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17.11.2007 вони з відповідачем уклали шлюб, від якого мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Позивач також зазначає, що з червня 2015 року шлюбні стосунки між сторонами припинились, спільне господарство сторони не ведуть, шлюб існує формально. У підготовче засідання сторони не з`явились, подали заяви, відповідно до яких позивач підтримує позов, відповідач позов визнає, примирення вважають неможливим. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв`язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 17 листопада 2007 року Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 988, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 17 листопада 2007 року (а.с.8). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який згідно з Довідкою від 14.11.2014 №3249000354 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстрований разом із позивачем по [ADDRESS] (а.с.7). Сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та згідно з їх заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимога щодо відшкодування понесених судових витрат позивачем не порушується. Відповідно до\~ст.113\~Сімейного кодексу\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

27.02.2019 позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 3). Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача, про що суду надала відповідну заяву (а.с. 15,22,25). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, через оголошення на офеційному сайті (а.с. 13, 20,24), в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі та відзиву на позовну заяву суду не надав. Ухвалою суду від 29.05.2019 прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 жовтня 2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровського міського управління юстиції у Донецькій області, відповідний актовий запис № 179 (а.с. 6). Від сумісного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Сім`я сторін розпалася у 2016 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного. Сторони не підтримують шлюбні відносини, однією сім`єю не мешкають, втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, сторони на примирення не згодні, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

27.02.2019 позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 4-6). Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача, про що суду надала відповідну заяву (а.с. 40-41). Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі та відзиву на позовну заяву суду не надав (а.с. 39). Ухвалою суду від 06.06.2019 прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13.03.2018 Межівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, відповідний актовий запис № 19 (а.с. 8). Від сумісного життя сторони дітей не мають. Сім`я сторін розпалася у вересні 2018 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного. Сторони не підтримують шлюбні відносини, однією сім`єю не мешкають, втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, сторони на примирення не згодні, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

27.02.2019 р [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 листопада 2013 року у виконавчому комітеті Бачманівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, актовий запис № 2. У вступному слові та в позовній заяві позивач зазначив, що сімейне життя з відповідачкою не склалося у зв`язку з тим, що вона зрадила подружню вірність, залишила сім`ю і виїхала на постійне проживання до своїх батьків у Черкаську область. З квітня 2017 року вони проживають окремо, шлюбні відносини припинили. Малолітній син залишився проживати з ним, відповідачка не надає утримання дитині і не бере участі в його вихованні. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає за неможливе. Просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Відповідачка [PERSON] письмовий відзив на позов не подала, в судове засідання не з`явилася повторно, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи судом, не подала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності. Тому суд прийняв рішення про розгляд справи в порядку заочного розгляду, наслідки якого позивачу роз`яснені. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 листопада 2013 року у виконавчому комітеті Бачманівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, актовий запис № 2 (а.с.3), мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживаює з батьком та знаходиться на його утриманні. Спору про місце проживання дитини між сторонами немає. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що причиною розярвання шлюбу є подружня зрада відповідачки, яка залишила чоловіка та малолітню дитину і змінила місце проживання. Понад два роки сторони проживають окремо, не здійснювали взаємних кроків для примирення. За таких обставин подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та малолітньої дитини, що має істотне значення. Враховуючи інтереси сторін та їх неповнолітньої дитини, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, суд знаходить за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

27.02.2019 р. [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 11.03.2000 р. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Шлюбні відносини між ним та відповідачем фактично припинені з жовтня 2014 р., сумісне життя не склалося, спільне господарство не ведеться. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, стягнути з відповідача на його користь судові витрати. Ухвалою судді Марко Я.Р. від 27.03.2019 р. відкрито провадження у справі і призначено підготовче судове засідання на 14.05.2019 р. Згідно розпорядження № 342 від 08.04.2019 р. та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2019 р. справу передано в провадження судді Дмитрюк О.В. 14.05.2019 р. закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 11.06.2019 р. 11.06.2019 р. розгляд справи відкладено на 11.07.2019 р. у зв`язку з перебуванням судді у відрядженні. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце його проведення повідомлялась у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подавала. Суд розглянув справу за відсутності відповідача на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає його інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

27.02.2019 р [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в її користь на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення донькою повноліття, так як весь тягар по утриманню дочки покладений лише на неї. Відповідач ухиляється від утриманя дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом, письмовий відзив не подав. Дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3), мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] (а.с.4), яка проживає з матір`ю і перебуває на її утриманні. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи відповідно до ст. 182 СК України стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших утриманців; інші обставини, що мають істотне значення, зокрема - відсутність обгрунтованих заперечень відповідача проти позовних вимог, оцінивши докази в їх сукупності, суд знаходить, що відповідач хоча і проживає окремо, але повною мірою повинен нести обов`язок по утриманню малолітньої дитини з метою забезпечення її гармонійного фізичного і духовного розвитку. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в користь держави відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

27.02.2019 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останніх восьми років з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою; спір про майно відсутній. Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище « [PERSON] »(а.с. 17). Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.18). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останніх восьми років, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останніх восьми років, миритися не бажають, суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved