Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

27 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалася на те, що вона є власником квартири № 56, розташованої в будинку № 12 по вулиці 130 Таганрозької дивізії в місті Маріуполі на підставі договору купівлі-продажу від 19 листопада 2013 року. Крім неї, в даній квартирі зареєстрований її дядько, [PERSON], який з 2003 року і до теперішнього часу не проживає за даною адресою, про що свідчить акт ПП «Жилфонд-279» від 06 квітня 2015 року. Відповідач [PERSON] є членом сімї попереднього власника квартири, вона, як новий власник, дозволу на його реєстрацію не давала, домовленостей, за якими [PERSON] міг би проживати в її квартирі між ними не було. Крім того, фактично відповідач в спірній квартирі не проживає, там немає його речей, витрати по утриманню квартири він також не несе, тому наявність його реєстрації чинить перешкоди у реалізації нею права власності даною квартирою. Просила суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належними чином. У звязку з цим, суд вважає, що відповідач [PERSON] не зявився до судового засідання без поважних причин та розглядає справу на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України), кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Матеріалами справи встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (дошлюбне прізвище Ковальова) [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 19 листопада 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу [PERSON] Прізвище позивачки «Ковальова» (як зазначено в договорі купівлі-продажу) змінено на «Сафонову» [PERSON] у звязку з укладенням шлюбу з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-НО № 354500, виданим Приморським Відділом ДРАЦС Маріупольського управління юстиції 30 травня 2014 року. Відповідно до акту від 06 квітня 2015 року, складеного працівниками ПП «Жилфонд-279», [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], проте з 2003 року і до цього часу за даною адресою не проживає. Даний факт підтверджено сусідами [PERSON] та [PERSON] Аналогічний акт про не проживання відповідача [PERSON] за адресою спірної квартири з 2003 року було складено головою КСН «Жемчужний» 12 жовтня 2015 року та підтверджено сусідами [PERSON] та [PERSON] Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В сенсі ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Приймаючи до уваги те, що позивач [PERSON] є власником квартири № 56, розташованої в будинку № 12 по вулиці 130 Таганрозької дивізії в місті Маріуполі, а відповідач [PERSON], будучи зареєстрованим у вказаній квартирі, але фактично не проживаючи в ній, перешкоджає позивачу у користуванні та розпорядженні нею своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов та визнати відповідача таким, що втратив право користування даною квартирою. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved