Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

27.10.2020 року [PERSON] , яка проживає в с. Кирдани, Овруцького району Житомирської області, звернулася із заявою до суду, в якій просить встановити факт батьківства, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] , який проживає за адресою: с. Кирдани, Овруцького району Житомирської області. Мотивуючи тим, що з 2006 року зустрічалася із [PERSON] , з яким мала близькі стосунки. В період відносин, а саме [INFO] у них народився спільний син [PERSON] .. Оскільки вони не перебували у шлюбі, відомості про батька дитини були внесені відповідно до ст. 135 СК України, за її вказівкою. Батьком дитини є [PERSON] , останній визнав себе його батьком, спілкувався з сином, зустрічався до дня смерті. Встановлення факту батьківства необхідне для оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Заявник в судовому засіданні просила заяву задовольнити, зазначила, що померлий [PERSON] дійсно є батьком її дитини, встановлення факту їх необхідне для отримання допомоги на дитину. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомлено, заперечень не надходило. Дослідивши та оцінивши у справі докази, заслухавши думку заявника, покази свідків, суд дійшов наступних висновків. [PERSON] народився [INFO] , в графі мати вказано '' [PERSON] '', у графі батько вказано '' [PERSON] '', що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 березня 2007 року (а.с.4). Як видно з копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 22.09.2020 року №00027879608, відомості про батька дитини внесені за вказівкою матері (а.с.5). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 СК України запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією актового запису про смерть №353 від 14 липня 2020 року. Згідно повідомлення Овруцької державної нотаріальної контори від 03.12.2020 року №2074/01-16, після померлого [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, про відмову від спадщини, не зверталися. Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 статті 135 СК України. Згідно зі ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. Відповідно до статті 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Статтею 8 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), передбачено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки, як передбачається законом, не допускаючи протизаконного втручання. Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для подальшого оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вони дружили з заявницею. Зазначила, що заявник п`ять років зустрічалася із [PERSON] , він постійно приїздив до [PERSON] , признавав свою дитину. Свідок [PERSON] в судовому засідання показала, що вона є подругою та сусідкою заявниці, та зазначила, що [PERSON] зустрічався із заявницею п`ять років, близько трьох років проживав з нею, від сина не відмовлявся, допомагав дитині. У відповідності до вимог ст. ст.76,77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їхній сукупності, суд приходить до висновку про задоволення заяви. На підставі ст. ст. 4, 13, 81, 263-265, 268, 315 ЦПК України та

Outcome: approved