Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 29.05.2020р.\~до Малиновського\~районного суду\~м.\~Одеси звернулася\~ [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, та додаткових витрат, та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду на весь період навчання; стягнути додаткові витрати, що складаються з Ѕ частки сплати за навчання у вищому навчальному закладі та абонемент у спортивну залу та басейн, курси та репетиторів тощо та інше до закінчення навчання у відповідному навчальному закладі. Згодом, а саме 28.10.2020р., позивач надала до суду заяву про збільшення позовних вимог, та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 6000 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду на весь період навчання; стягнути додаткові витрати, що складаються з Ѕ на абонемент у спортивну залу та басейн, курси та репетиторів тощо та інше до закінчення навчання у відповідному навчальному закладі; стягнути з відповідача Ѕ частину витрат, понесених на ремонт та облаштування меблями місця проживання дитини, стягнути Ѕ частину вартості за навчання за перший курс у розмірі 13620 грн. та пеню за несвоєчасну сплату аліментів. Свої позовні вимоги вмотивовує ти, що 01.08.1998р. між нею та відповідачем - [PERSON] відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради було зареєстровано шлюб, актовий запис № 640. Від шлюбу в них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка на даний час навчається на 1-му курсі Одеського Національного медичного університету, медичному факультеті, денна форма навчання, на контрактній основі. Вартість навчання становить 25440,00 (двадцять п`ять тисяч чотириста сорок гривень) на рік за перший курс, 27240,00 (двадцять сім тисяч двісті сорок гривень) на рік за другий курс, 32250,00 (тридцять дві тисячі двісті п`ятдесят гривень) на рік за третій курс, 31080.00 (тридцять одна тисяча вісімдесят гривень) на рік за четвертий курс, 33180,00 (тридцять три тисячі сто вісімдесят гривень) на рік за п`ятий курс, 35000,00 (тридцять п`ять тисяч гривень) на рік за шостий курс. Загальна вартість навчання згідно договору №436 про надання послуг фізичній особі становить 184190,00 грн. (сто вісімдесят чотири тисячі сто дев`яносто гривень). Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14.03.2013р. шлюб між нами розірвано. Рішення набрало законної сили 25.03.2013р. Донька [PERSON] проживає з нею та перебуває на повному моєму утриманні. Вона не в змозі самостійно утримувати їхню доньку, оскільки її заробітна плата складає 4700 грн. на місяць, інших видів доходу вона не має. Донька в даний період потребує додаткових витрат, крім навчання у ВУЗІ, оплата контракту відбувається нею, вона навчається з репетиторами з англійської та німецької мови, закінчує автошколу, де є певні фінансові затрати і вона хоче, крім іншого, вивчати окремо чеську мову, відвідувати додаткові гуртки для свого розвитку, що також потребує матеріальних затрат, дівчинці необхідно більш-менш пристойно одягатися і належним чином харчуватися, що також їй одній буде важко забезпечувати. Згідно висновками дитячого кардиоревматолога та ортопеда-травматолога дитина страждає на плоскостопість з вальгусною деформацією лівої стопи, кіфосколіотичну осанку, дизметаболічну артропатію з реактивними артралгіями з ФН Іст, що потребує медикаментозного лікування, лікувальної фізкультури, масажу, аквааеробіки, плавання, що на сьогоднішній день становить 6400 грн. на рік, санаторно-курортного лікування, фізіотерапії, носіння устілок тощо, що також потребує додаткових витрат. Крім того, дитина страждає на гормональний дисбаланс щитоподібної залози, що також потребує контролю гормонів щитоподібної залози та статевих гормонів у приватних лабораторіях, та медикаментозного лікування. Для навчання у ВУЗІ доньки потрібні смартфон, комп`ютер, принтер, сканер, мобільний та домашній інтернет тощо, сплата транспорту, що також є додатковими витратами, які вона самостійно сплачувати не в змозі. Донька [PERSON] проживає зі нею та сумісно користується всіма технічними засобами у квартирі та комунальними послугами, які вона сплачує та перебуває на повному її утриманні щодо харчування, одягу, взуття, косметичних засобів. Крім того вона має, ще малолітню дитину, [INFO] , на своєму утриманні, що також потребує додаткових витрат. [PERSON] досягла повноліття [INFO] , а тому в неї, відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Постанови КМУ № 572 від 08.10.1992 р., виник обов`язок щодо оплати житлово-комунальних послуг наданих квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та в якій вона проживає в окремій кімнаті. У зв`язку із тим, що [PERSON] продовжує навчання у вищому навчальному закладі й, відповідно не має власних доходів, витрати на оплату комунальних послуг мають бути включені у аліменти на утримання дитини. Крім навчання для повноцінного формування особистості дитини потрібно вести соціалізований спосіб життя: спілкуватися з однолітками, друзями по школі, удосконалювати культурний розвиток, відвідувати театри, музеї, кінотеатри тощо. Все це зумовлює додаткові витрати на транспорт та заклади громадського харчування, необхідність постійно оновлювати гардероб та електроні гаджети. Крім того зазначила, що [PERSON] є приватним підприємцем, веде такий образ життя, що включає регулярні поїздки за кордон, придбання дорогокоштуючого офтальмологічного обладнання для свого приватного лікарського кабінету, орендна платня тощо, має у приватній власності автомобіль Хонда CRV 2007р, та маєток в с.Олександрівка м.Чорноморська, яке свідчить про достатньо високий дохід відповідача. Крім того, заробітна платня лікаря-офтальмолога на ринку працевлаштування в приватних клініках становить 7000-18000 грн. Дані обставини стали причиною звернення до суду з відповідним позовом. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.12.2020р. відмовлено в прийнятті заяви [PERSON] про збільшення позовних вимог до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, стягнення додаткових витрат, витрат, понесених на ремонт та облаштування меблями, стягнення Ѕ частини вартості за навчання та стягнення пені в частині стягнення витрат, понесених на ремонт та облаштування меблями та стягнення пені. В іншій частині заяву про збільшення позовних вимог прийнято до розгляду. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо позову, з підстав викладених у письмовому відзиві, зазначаючи, що позовні вимоги безпідставні, необґрунтовані та такі, що задоволенню не підлягають. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивача та заперечень відповідача, допитавши позивача в якості свідка, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження, та не спростовується сторонами у справі. (том 1 а.с.8 ) Рішенням Малиновського\~районного суду\~м.Одеси\~від 28.02.2019р.\~ у\~справі за\~позовом [PERSON] \~до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів,\~заборгованості по\~сплаті аліментів\~та пені\~задоволено \~частиково.\~Стягнуто з\~ [PERSON] \~на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000 гривень щомісячно, починаючи з 02 травня 2018 року й до досягнення дитиною повноліття ( [INFO] ). В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. (т.1 а.с.98-101) Постановою Одеського апеляційного суду від 13.05.2020р. рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2019 року в частині розміру визначених до стягнення аліментів на дитину змінено. Стягнуто з\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] \~аліменти на\~утримання [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі\~2500\~гривень щомісячно,\~починаючи з\~02\~травня 2018\~року й\~до досягнення\~дитиною повноліття\~( [INFO] ).\~В решті\~рішення залишено\~без змін. (том 1 а.с. 102-107) Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Таким чином зважаючи на те, що постановою Одеського апеляційного суду від 13.05.2020 р. надано оцінку доказам позивача щодо матеріального становища відповідача, осіб що перебувають у нього на утриманні, судом не вбачається підстав для повторного дослідження відповідних доказів та надання їм оцінки, оскільки доказів поліпшення чи погіршення матеріального становища відповідача суду не надано. Між Одеським національним медичним університетом та [PERSON] укладено Договір № 436 про надання освітніх послуг фізичній особі, предметом якого є надання освітньої послуги, денної форми навчання, строком надання освітньої послуги 6 років, при цьому у п.8 цього договору зазначено, що кожний навчальний рік складається з двох семестрів, для фінансових розрахунків непарний семестр (5 місяців) починається з 01 вересня і закінчується 31 січня, парний (5 місяців) починається 01 лютого і закінчується 30 червня. (том 1 а.с. 31-32) Вартість навчання становить за перший курс 25440 грн. (2019-2020р.р.), за другий курс -27240 грн. (2020-2021р.р.), за третій курс 32250 грн. (2021-2022р.р.), за четвертий курс 31080 грн. (2022-2023 р.р.), за п`ятий курс 33180 грн. (2023-2024 р.р.), за шостий курс 35000 грн. (2024-2025 р.р.). Загальна вартість навчання згідно п. 6 договору № 436 про надання послуг фізичній особі становить 184190 грн. Таким чином навчання триває 10 місяців у році, а отже вартість навчання за один місяць складає від 2544 грн. (починаючи з першого курсу навчання) та до 3500 грн. (за шостий курс навчання). Допитана в якості свідка позивач пояснила, що донька перебуває на її повному утриманні, допомагає її утримувати чоловік позивача, відповідач, крім аліментів, жодної допомоги не надає, хоча необхідність у дитини в таких витратах, які пов`язані з лікуванням, вивченням іноземних мов та розвитком дитини, складає в місяць близько 15000-16000 грн. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення віку 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Нормою ч.2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до абзацу 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З наведених норм чинного законодавства вбачається, що підставою для сплати аліментів на навчання є досягнення дитиною повноліття, факт продовження навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З`ясовано, що форма навчання [PERSON] , [INFO] , є денною, що призводить до неможливості студента офіційно працювати та отримувати доходи. Отже, повнолітній об`єктивно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, оскільки сама по собі денна форма навчання позбавляє повнолітню дитину сторін можливості працювати та утримувати себе самостійно і за таких умов дитина потребує матеріальної допомоги від своїх батьків. У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 в справі №346/103/17, суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. Доводи представника відповідача про неможливість надавати повнолітній доньці матеріальну допомогу, оскільки в нього є малолітня дитина від іншого шлюбу та на його утриманні перебуває дружина, яка знаходиться у декретній відпустці за доглядом за дитиною, не може слугувати підставою відмови в утриманні дитини, яка хоч і досягла повноліття однак продовжує навчання, у зв`язку із чим не має можливості самостійно матеріального себе забезпечувати. При цьому, на переконання суду, несправедливим є покладення обов`язку по матеріальному утриманню повнолітньої доньки сторін, яка продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, лише на матір дитини, оскільки сторони в даному випадку рівні в обов`язку матеріально утримувати дитину. У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В матеріалах справи наявна копія податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця [PERSON] за 2020 рік, з якої вбачається, що його валовий дохід складав 155262,38грн. (т.2 а.с.33-35) Разом з тим, в матеріалах справи є виписка АТ КБ «Приватбанк» з рахунку, відкритого відповідачем, за період з 01.01.2020р. по 28.10.2020р., в якій відображені всі витрати, понесені відповідачем. З урахуванням вартості навчання та рівності прав та обов`язків обох батьків в утриманні дитини, що продовжує навчання суд приходить до висновку, що аліменти на утримання повнолітньої дитини сторін, яка продовжує навчатись, слід визначити у розмірі 3000 грн., починаючи від дня пред`явлення позову і до дати закінчення нею навчання але не більше ніж до досягнення дитиною 23-х років, тобто до [INFO] , які стягуватимуться щомісячно, з урахуванням витрат, які здійснюються при цьому позивачем та з урахування майнової можливості і відповідача. Саме такий розмір аліментів, на переконання суду, поряд з аналогічним обов`язком матері брати рівнозначну фінансову участь в утриманні доньки, буде більш ніж достатньо для забезпечення належного матеріального становища повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.\~Тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки підлягають частковому задоволенню. Що стосується позовних вимог щодо стягнення з відповідача Ѕ частини додаткових витрат на абонемент у спортивну залу та басейн, курси та репетиторів тощо та інше до закінчення навчання у відповідному навчальному закладі та стягнення з відповідача Ѕ частину вартості за навчання за перший курс у розмірі 13620 грн., суд зазначає наступне. Частинами 1-3\~ст. 181 СК України\~передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 1 ст. 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до ч. 2\~ст. 185 СК України\~розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину\~в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Згідно зі\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись з позовом до суду, [PERSON] посилалася на те, що у зв`язку із навчанням дитини на денній формі навчання в вищому учбовому закладі, її бажання вивчати іноземні мови, здобути вміння керування автомобілем, та зважаючи на гормональний дисбаланс та медикаментозне лікування вона витрачає значні грошові кошти, які необхідно у відповідній частці стягнути і з відповідача. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат. Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У пункті 18 вищезазначеної постанови зазначено, що передбачені\~ст. 185 СК України\~додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. До таких правових висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 13.09.2017 року у справі № 6-1489цс17. Оскільки тягар доказування покладено на позивача, то заявляючи додаткові витрати, позивач в будь-якому випадку повинен їх обґрунтувати та надати беззаперечні докази на їх підтвердження. Дані додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами. Тобто, якщо стягнення аліментних зобов`язань викликане необхідністю дитини у харчуванні, одязі та забезпеченні елементарних умов життя, то додаткові витрати заявляються саме у зв`язку з хронічними або разовими проблемами зі здоров`ям дитини, або у разі обставин, які пов`язані з розвитком здібностей дитини. Тому, заявляючи вимоги про одноразове стягнення додаткових витрат на дитину, необхідно надати докази усієї суми фактично понесених витрат, в той час, як заявляючи про періодичні або постійні витрати, позивач повинен довести їх необхідність. Тобто, якщо ці витрати пов`язані з особливим станом здоров`я дитини, то необхідно надавати медичні довідки, висновки лікарів, їх рекомендації щодо лікування дитини в Україні чи за кордоном, тривалості та періодичність лікування та з урахуванням цього розрахунок його вартості, а також про вартість ліків, які необхідно придбавати дитині. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Позивач надав копії чеків про придбання одягу, засобів гігієни, продуктів харчування, дороговартісної техніки, які не можуть вважатися додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, оскільки не викликані особливими обставинами. Копії чеків про придбання ліків суд також не може прийняти до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що зазначені витрати понесені у зв`язку із лікуванням дитини, а саме ліки в чеках не збігаються із ліками, які призначені лікарями. (том 1 а.с. 55, 67,68,69,70,116) Окрім іншого, суд не може взяти до уваги, як доказ про наявність захворювання довідку, видану Центром естетичної косметології «Комплимент» від 10.07.2020р., оскільки відповідний центр не являється медичним закладом та його висновки щодо захворювання не можливо прирівняти та включити до історії хвороби. Відповідна довідка також не містить рекомендації щодо лікування, тривалості лікування, а містить лише загальну суму лікування в розмірі 8000-9000 грн. на місяць. Доказів, які б стверджували витрати на лікування у відповідному розмірі відсутні та необхідності у такому лікування також відсутні. (том. 1 а.с. 115) При цьому суд зауважує, що навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні\~статті 185 СК України. Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на доньку, які обґрунтовані необхідністю відвідування курсів з вивчення іноземної мови, витрат на проїзд, лікування, відвідування спортивного залу та басейну, витрат на харчування, одяг, розваги. Вказані витрати не є додатковими витратами, що викликані особливими обставинами в розумінні\~ст. 185 СК України, а є витратами на утримання дитини (аліментами). Зазначений висновок суду ґрунтується на правовій позиці Верхового Суду України, висловленій 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15, відповідно якої виходячи з аналізу ст.\~185\~СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Статтею 12\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.76, ч.1,2ст.77, ч.2 ст.78, ч.1 ст.95\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ч.6 ст.81, ч.1 ст.89\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати. Так, матеріали справи не містять належних та достатніх документальних доказів, як на підтвердження необхідності витрат, у розумінні статті 185 СК України, так і щодо обґрунтованості та не конкретизованості суми, від якої слід стягувати Ѕ частину додаткових витрат, тому підстав для задоволення позову у відповідній частині у суду не має. Що стосується стягнення з відповідача суми 13620грн. (в судовому засіданні представник позивача вказав, що Ѕ частина від сплаченої позивачем вартості навчання за перший курс складає 12720грн.), суд зазначає, що сплата за навчання включається до аліментів, про що також зазначив і представник позивача у своїй збільшеній позовній заяві, а отже підстави для її стягнення окремо від аліментів відсутні. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. в дохід держави.

Outcome: partial