Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

27 квітня 2017 року [PERSON] звернулась в Кривоозерський районний суд Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначала, що з 30 серпня 2003 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилися діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. 7 жовтня 2015 року шлюб розірвано, діти залишилися проживати з матір'ю. Відповідач будучи батьком дітей, матеріальної допомоги на їх утримання в добровільному порядку не надає. Вказуючи, що відповідач працездатний, інших утриманців не має, на праві власності має нерухоме майно, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 1 500 грн на кожну дитину щомісяця. Позивач в судовому засіданні позов підтримала , пояснила, що відповідач отримує значні доходи від здачі нерухомості, належної йому на праві власності, в оренду та здійснення іншої комерційної діяльності. Відповідач позов визнав частково в сумі по 500 грн. на кожну дитину, вказуючи, що його доходи є нерегулярними, при наявності грошових коштів добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дітей в значно більшому розмірі ніж зазначено в позовній заяві, в теперішній час доходів не має, тому щомісяця сплачувати аліменти в розмірі по 1 500 грн. на кожну дитину не в змозі. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони з 30 серпня 2003 року перебували в зареєстрованому шлюбі, про що Відділом РАГСу Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївській області зроблено актовий запис № 33(а.с. 5). Від даного шлюбу у них народилися діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], 12 березня [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-ФП № 045083, 1-ФП № 160464 (а.с. 2, 3). Згідно довідки виконавчого комітету Кривоозерської селищної ради від 04 квітня 2017 року № 1925 (а.с. 4), діти проживають з матір'ю (позивачем по справі) та знаходяться на її утриманні. Відповідач проживає окремо від дітей, матеріальну допомогу на утримання дітей регулярно не надає. Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від заробітку (доходу) і (або) в твердій грошовій сумі з того із батьків, який зобовязаний сплачувати аліменти. Таким чином , батько незалежно від працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходу, будучи працездатним, зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач не надав суду доказів про те, що він будучи працездатним, не працює з поважних причин. При визначенні способу виконання обовязку утримувати дітей, суд враховує задовільний стан здоровя відповідача та його матеріальне становище, яке відповідно до його пояснень складається із доходів від здачі в оренду нерухомого та рухомого майна, проте враховуючи витрати, які він несе по утриманню майна, прибутки є незначними, тому щомісячна виплата аліментів у розмірі по 1 500 грн. на кожну дитину не є співмірним його матеріальним можливостям. За такого, суд , виходячи з того, що позивачем не надано доказів щодо розміру доходів відповідача, а також ненадання доказів відповідачем щодо перебування на його утриманні інших дітей або непрацезданих батьків, наявність перешкод для працевлаштування (інвалідність, хвороба, тощо), вважає, що розмір аліментів на дітей до досягнення ними повноліття повинен складати по 1 000 грн. на кожну дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial