Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

26 лютого 2018 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON], яким просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], в розмірі 1/4 частки від усіх доходів відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з моменту подачі позову; а також аліменти на власне утримання у розмірі 1/6 частка від усіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до досягнення сином трирічного віку - до 13.12.2019 року. Свої вимоги мотивувала тим, що вона та відповідач є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Подружні відносини між позивачем та відповідачем припинені, спільного господарства вони не ведуть. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач в добровільному порядку не надає. Також позивач зазначала, що потребує матеріальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в зв'язку з чим потребує також коштів на власне утримання. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань від учасників справу про проведення судового засідання з повідомленнями (викликом) сторін не надходило, відтак суд вважає за можливе розглянути цивільну справу без участі сторін. Правом на відзив відповідач не скористався. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбу з 16.05.2017 року. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини в достатньому розмірі не надає. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.ст. 182, 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини обґрунтовані та підлягають задоволенню. А саме необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з матеріалів справи, на теперішній час позивач тяжко хворіє та потребує матеріальної допомоги на своє утримання, до досягнення дитиною трьох річного віку. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На цей час позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальної допомоги позивачу відповідач в добровільному порядку не надає. Дослідивши надані докази в сукупності суд вважає, що вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в частці від заробітку підлягають задоволенню, оскільки, дитина не досягла трьох років та проживає разом з матірю, яка не працює.

Outcome: approved