Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

27.06.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Свої вимоги обґрунтовував тим, що позивач перебував у шлюбі з відповідачкою, однак на підставі рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . На теперішній час позивач проживає окремо від відповідача. Син постійно проживає з відповідачкою. Після того, як сторони розлучилися, відповідач усілякими способами перешкоджає позивачу у спілкуванню із сином. Проявляється це в тому, що останній час позивач кожного тижня телефонував їй із метою домовитися про час, коли зможе спілкуватися із сином, але у відповідь чув лише різноманітні безпідставні відмови, безглузді вимоги. При цьому жодних об`єктивних причин і мотивів відповідач не повідомляє. Останнім часом відповідач взагалі не відповідає на телефонні дзвінки. Позивач дбає про матеріальне становище своєї дитини, щомісячно сплачує аліменти на його утримання. Після марних спроб вирішити розбіжності мирним шляхом, позивач звернувся із заявою до органу опіки та піклування за захистом своїх сімейних прав та інтересів, де йому надали Витяг з протоколу №5 засідання комісії з питань захисту прав дітей від 10.05.2019 року. Згідно зазначеного Витягу комісія вирішила: надати йому дозвіл на відвідування та спілкування з сином з 10:00 години суботи до 15:00 години неділі через тиждень, за попередньою домовленістю в телефонному режимі з мамою дитини, за місцем проживання батька, не порушуючи режиму дня дитини. Відповідачу було заборонено чинити перешкоди батькові у спілкуванні та вихованні сина. Однак, вже більше місяця відповідач ігнорує вищевказане рішення комісії та продовжує чинити перешкоди у спілкуванню із сином, уникає спілкування з позивачем, як за місцем своєї роботи, так і по телефону, не піднімаючи слухавку. На підставі вище викладеного просить визначити йому спосіб участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина, шляхом надання систематичних побачень з дитиною за місцем проживання батька: з 10:00 години суботи до 15:00 години неділі, кожного другого та четвертого тижня календарного місяця, без супроводу матері та з можливістю відвідування громадських місць відпочинку; в День Народження сина: з 10:00 години до 18.00 години; на Новий Рік, Різдво та Великдень: з 12:00 години до 15:00 години, без супроводу матері та з можливістю відвідування громадських місць відпочинку; у період хвороби сина - безперешкодне відвідування сина за місцем його фактичного знаходження, проживання чи перебування на лікуванні чи реабілітації. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати за сплату судового збору та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 05.08.2019 року відкрито провадження у справі та постановлено її розглядати в порядку загального позовного провадження. 30.08.2019 року на адресу суду надійшло заперечення відповідача на позовну заяву [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, згідно яких відповідач заперечує проти позову в повному обсязі, вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та просить позбавити позивача права спілкування з дитиною, або обмежити у цьому, просить відмовити у задоволені позовних вимог в частині встановлення заборони відповідачу чинити перешкоди у спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання позивача без супроводу відповідача та з можливістю відвідування громадських місць відпочинку, відмовити в задоволені позову в частині стягнення витрат на адвоката та судового збору. 17.09.2019 року на адресу суду надійшла відповідь представника позивача на відзив на позовну заву, згідно яких представник позивача вважає, що зміст заперечення відповідача зводиться до емоційних, образливих та безпідставних звинувачень з боку відповідача, які, у свою чергу, є непослідовними та суперечливими та просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на вищевказані обставини, та просять позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, пояснила, що не чинить перешкод позивачу у спілкуванні з дитиною та неодноразово відпускала сина разом з батьком проводити разом час. Однак інколи після домовленості про зустріч з дитиною, позивач з`являвся в стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим відповідач вимушена була відмовити позивачу у зустрічі з дитиною. про рішення органу опіки та піклування їй відомо. Вона дійсно сказала позивачу що надаватиме дозвіл на спілкування з дитиною після того, як отримає письмове рішення, позивач дійсно дзвонив їй, але вона працює не завжди може відповідати та вирішувати питання погодження спілкування позивача з дитиною, в один із днів позивач дійсно близько семи разів підряд телефонував їй, вважає, що він перебував у стані сп`яніння, тому коли вона взяла слухавку відмовила у наданні дозволу спілкування з дитиною через те, що він у стані сп`яніння. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Апостолівської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, та просив долучити до матеріалів справи висновок районного органу опіки та піклування Апостолівської райдержадміністрації №28-1685/0/268-19 від 30.08.2019 року, згідно якого районний орган опіки та піклування Апостолівської райдержадміністрації вважає доцільним визначити такий порядок батькові [PERSON] у спілкуванні з сином [PERSON] : з 10-00 години суботи до 15-00 години неділі через тиждень, за попередньою домовленістю в телефонному режимі з мамою дитини, за місцем проживання батька, не порушуючи режиму дитини. Вислухавши позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, і рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 17.01.2017 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано (а.с.6). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.12.2013 року (а.с.7). Сторони проживають окремо, дитина проживає з матір`ю, що не заперечується сторонами. Відповідно до Витягу з протоколу № 5 засідання комісії з питань захисту прав дітей від 10.05.2019 року встановлено, що члени комісії вирішили надати дозвіл [PERSON] на відвідування та спілкування з сином [PERSON] , [INFO] , в такі дні та години, а саме з 10-00 години суботи до 15-00 години неділі через тиждень, за попередньою домовленістю в телефонному режимі з мамою [PERSON] , за місцем проживання батька, не порушуючи режиму дня дитини (а.с.8). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що є сусідкою позивача, знайома з позивачем та відповідачем з часу їх одруження, на теперішній час майже на бачить позивача разом зі своїм сином, раніше, у 2018 році, бачила їх разом частіше ніж зараз. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є знайомим позивача та відповідача, йому відомо, що відповідач [PERSON] не дає можливості позивачу [PERSON] спілкуватися з дитиною, на телефонні дзвінки позивача не відповідає. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є матір`ю позивача, її син [PERSON] не може додзвонитися, у вихідні дні, відповідачці, для домовленості про зустріч з сином, оскільки вона не відповідає на телефонні дзвінки. Повідомила, що вона та її син останні два місяці не бачила дитину. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що є матір`ю відповідачки, що вона не розуміє чому позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, оскільки він спілкується з дитиною, відповідачка не чинить йому перешкод у спілкуванні. Повідомила, що інколи відповідач відмовляла позивачу у зустрічі з дитиною, оскільки у неї були інші плани на вихідні. Згідно висновку районного органу опіки та піклування Апостолівської райдержадміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні дитини від 30.08.2019 року визнано доцільним такий порядок участі батькові [PERSON] у спілкуванні з сином: з 10-00 години суботи до 15-00 години неділі через тиждень, за попередньою домовленістю в телефонному режимі з мамою [PERSON] , за місцем проживання батька, не порушуючи режиму дня дитини (а.с.8). Встановлені обставини свідчать, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо участі батька, який проживає окремо від дитини, у вихованні дитини та спілкуванні з дитиною. При вирішенні спору, суд виходить з наступного. Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частиною другою статті 1 Європейської конвенції про здійснення прав дітей предметом цієї Конвенції є - у найвищих інтересах дітей - підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органи поінформовані та допущені до участі в розгляді судовим органом справ, що їх стосуються. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Конвенцією про права дитини закріплено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною третьою статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно зі статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини перша, друга статті 155 СК України). Частинами другою третьою статті 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно з частинами першою-третьою статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. У відповідності до частини першої статті 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Тлумачення наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що той з батьків, який проживає окремо від дітей має право на особисте спілкування з ними, а інший не має права перешкоджати йому спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дітей. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшли підтвердження доводи позивача про те, що відповідач чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною, а саме - ухиляється від виконання рішення органу опіку та піклування в частині досягнення домовленості щодо зустрічі позивача з дитиною. Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Тлумачення частини другої статті 159 СК України з урахуванням інтересів дитини та принципу розумності свідчить що періодичні чи систематичні побачення по своїй суті мають передбачати певні часові рамки. При визначенні способів участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковим є врахування найкращих інтересів дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Згідно частини дев`ятої статті 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок органу опіки та піклування щодо способів участі батька у спілкуванні з дитиною досліджено у судовому засіданні. З пояснень сторін та доказів досліджених у судовому засіданні встановлено, що саме такий порядок вже встановлювався комісією з питань захисту прав дітей і у сторін виникають непорозуміння щодо його виконання, тому, виходячи з інтересів дитини та з метою забезпечення її права на спілкування з обома батьками, суд вважає можливим відступити від вказаного висновку органу опіки та піклування, в частині визначення конкретних порядкових тижнів, а саме - другого та четвертого тижня та в частині попередньої домовленості з матір`ю дитини. Також суд вважає можливим і необхідним визначити час участі батька у спілкуванні з дитиною у День народження, Новий Рік, Різдво, Великдень, але у присутності матері [PERSON] Такий порядок зустрічей позивача з дитиною, на думку суду, в достатній мірі забезпечить як право позивача на його участь у спілкуванні з дитиною та її вихованні, так і права та законні інтереси малолітньої дитини та її матері. Вирішуючи питання про розподіл судових втрат суд виходить з наступного. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано суду договір про надання професійної правничої допомоги від 05.04.2019 року (а.с.9-10) та квитанцію б/н від 21.06.2019 року про надання професійної правничої допомоги та сплати суми в розмірі 9220,80 грн. (а.с. 11). З огляду на вищевикладене, виходячи з принципу пропорційності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768,40 грн. На підставі ст. ст. 141, 157, 159 Сімейного кодексу України, ст. 27 Конвенції «Про права дитини», Декларації прав дитини, і

Outcome: partial