Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

29.03.2021 року заявник звернувся до суду з даною заявою, в обґрунтування якої зазначив наступне. Він, [PERSON] народився у м. Маріуполі Донецької області, його батьками є [PERSON] , його матір`ю є [PERSON] . [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав його батькові на підставі свідоцтва про право приватної власності на будинок № [NUMBER] від 25.12.1981 року, зареєстрованого в БТІ м. Маріуполя за №16317 від 30.12.1981 року та земельної ділянки, площею 0,0557 га, розташованої в [ADDRESS] , яка також належала його батькові на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ- ДН №159425, зареєстрованому в Книзі записів державних актів за №2908 від 18.05.2000 року. Після смерті батька, він звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини за законом. При перегляді документів, була виявлена помилка у прізвище батька у свідоцтві про право власності на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , де прізвище батька записано « [PERSON] », замість « [PERSON] », що унеможливлює встановлення належності йому житлового будинку [ADDRESS] . Таким чином, факт належності свідоцтва про право приватної власності на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , за №845 від 25.12.1981 року, зареєстрованого в БТІ м. Маріуполя за №16317 від 30.12.1981 року, померлому батьку [PERSON] , не доведений належним чином. На підставі чого, вимушений звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] свідоцтва на право приватної власності за №845 від 25.12.1981 року, зареєстрованого в БТІ м. Маріуполя за №16317 від 30.12.1981 року на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , виданого на ім`я [PERSON] . Ухвалою судді від 30.03.2021 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду та витребувано з Другої маріупольської нотаріальної контори копію спадкової справи. У судове засідання [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, при цьому від них надійшли до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні заяви наполягали. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак 23.04.2021 року подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти задоволення заяви. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 5 ст.268 ЦПК України встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.316 ЦПК України\~заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу у відповідності до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так як саме одержання цього документу, а як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можливо встановити належність громадянину такого документу, який є правовстановлюючим. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначено: [PERSON] батьком, [PERSON] - матір`ю, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а.с.20). Відповідно до копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого 03.05.2019 року Приморським районним у м. Маріуполі ВДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . (а.с.18). 25.12.1981 року відділом комунального господарства виконавчого комітету Ждановської міської ради народних депутатів, [PERSON] , видано свідоцтво № [NUMBER] про право приватної власності на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.10). З державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ- ДН №159425 від 18.05.2000 року вбачається, що державний акт був виданий на ім`я [PERSON] на підставі рішення Маріупольської міської ради від 16.02.2000 року за №58/2, відповідно до якого останньому передається у приватну власність земельна ділянка, площею 0,0557 гектарів за адресою: [ADDRESS] , для обслуговування житлового будинку та господарських споруд. (а.с.13). З відповіді Другої маріупольської державної нотаріальної контори, на виконання ухвали Приморського районного суду м. Маріуполя від 30.03.2021 року вбачається, що інформація щодо заведення спадкової справи до майна [PERSON] відсутня. (а.с.28). З роз`яснень, наданих приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Тулаінова Е.А. випливає, що правовстановлюючий документ, а саме свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] , виданий на ім`я померлого [PERSON] та свідоцтво про смерть мають розбіжності у прізвище власника будинку; а також враховуючи, що [PERSON] не була відкрита спадкова справа після померлого [PERSON] та не отримано свідоцтво про право на спадщину, приватним нотаріусом Тулаіновим Е.А. надано [PERSON] роз`яснення щодо неможливості укладення договору дарування зазначеного житлового будинку та рекомендовано звернутися до суду з заявою щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу на будинок. (а.с.40). Разом з тим, судом встановлено, що внести зміни або виправлення до правовстановлюючого документа в іншому порядку неможливо. Вказане свідчить про відсутність об`єктивної можливості приведення оспорюваного документа у відповідність до вимог закону. В той же час факт належності померлому [PERSON] на праві приватної власності житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , знайшов своє підтвердження, відповідно до наявних у справі письмових доказів. Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації своїх прав, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Судові витрати компенсуванню не підлягають та відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved