Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

29.07.2014 року позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом до відповідачів. В своєму позові позивач зазначає, що відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов'язків по відношенню до свого сина [PERSON], [INFO], що виражається в тому, що вони, після народження дитини не створили йому належних умов для проживання в сім'ї, внаслідок чого хлопчик по заяві батьків був влаштований на шестимісячний строк до будинку дитини м. Миколаєва. За час перебування дитини в цьому дитячому закладі, відповідачі не віднайшли собі належного житла та не облаштували його відповідно до санітарно-побутових умов, які необхідні для проживання малолітньої дитини, а наявне у відповідачів житло, таким умовам не відповідає, а навпаки тільки створює загрозу для життя і здоров'я малюка. Посилаючись на неналежне виконання відповідачами своїх батьківських обов'язків, на створення ними умов, що загрожують життю і здоров'ю дитини, позивач просив суд відібрати у відповідачів малолітнього сина [PERSON], [INFO] без позбавлення їх батьківських прав та стягнути з відповідачів аліменти на користь будинку дитини, де утримується їх син, в розмірі по ? частки заробітку (доходу) з кожного відповідача. В судовому засіданні представник позивача, як органу опіки та піклування, позов підтримав та просив суд цей позов задовольнити. Відповідачі повторно за судовим викликом в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчать картки зворотних поштових повідомлень. На адресу суду не надходило від відповідачів ніяких письмових заяв про розгляд справи у їх відсутність, та не надходило повідомлень про причини їх неявки. Неявка відповідачів до суду визнана без поважних причин. Справа, у відповідності з вимогами ст.ст.169, 226 ЦПК України, розглянута у відсутність відповідачів, в порядку заочного розгляду, на підставі наявності достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, так як представник позивача та прокурор не заперечували проти такого порядку розгляду справи. Представник третьої особи - Баловненської сільської ради, як органу опіки та піклування, в судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву, з проханням розглянути справу у відсутність їх представника та про підтримання позову. Прокурор, у своєму висновку, посилаючись на неналежне виконання відповідачами своїх батьківських обов'язків по відношенню до малолітнього сина, не створення ними цій дитині належних умов для проживання, що підтверджено дослідженими в суді документами справи, просив суд позов задовольнити. Вислухавши пояснення представника позивача, висновок прокурора, дослідивши письмові документи та всі фактичні обставини справи і, перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, у будинку дитини м. Миколаєва перебуває малолітній [PERSON], [INFO], батьками якого являються відповідачі по справі - [PERSON], та [PERSON]. Малолітня дитина - [PERSON] був влаштований до будинку дитини згідно з розпорядженням голови Новоодеської райдержадміністрації №194-р від 04.06.2013 року на строк 6 місяців по заяві відповідачів, в зв'язку з їх перебуванням в тяжких матеріально-побутових умовах. Термін перебування в будинку дитини малолітнього [PERSON] закінчився 04.12.2013 року. Ці факти доведені в судовому засіданні дослідженими документами, копії яких залучені до матеріалів справи. Відповідачі по справі, за час перебування їх дитини в будинку дитини, не забезпечили себе придатним для проживання житлом, не створили належних матеріально-побутових умов для свого існування та для проживання малолітнього сина в сім'ї і після сплину шестимісячного строку перебування дитини в цьому дитячому закладі, свою дитину з цього закладу не забрали. Як свідчать досліджені в судовому засіданні фактичні обставини, відповідач [PERSON] власного житла не має, будинок в якому вона проживала, перебуває в аварійному стані (протікає дах, відсутнє електропостачання, опалення, він без належних санітарно-гігієнічних та побутових умов). Відповідач [PERSON] на проведену з нею профілактичну роботу не реагувала, перебуваючи під соціальним супроводом, позитивного висновку для себе не зробила, своєї негативної поведінки і способу життя не змінила, веде аморальний спосіб життя, підозрюється в скоєні кримінального правопорушення, знялася з реєстрації в с. Баловне Новоодеського району, але ніде не зареєструвалась. Відповідач [PERSON], не створив належних умов для свого проживання і проживання сина. Згідно з акту обстеження, проведеного службою у справах дітей Ленінського району м. Миколаєва, будинок по [ADDRESS], не придатний для проживання. За наявною у справі інформацією, відповідач [PERSON] не має постійної роботи, зловживає спиртними напоями. Обставини справи свідчать про те, що відповідачі неналежно виконують свої батьківські обов'язки по відношенню до свого малолітнього сина [PERSON], не створили для нього необхідних житлово-побутових умов, ухиляються від виконання батьківських обов'язків, ведуть антисоціальний спосіб життя, внаслідок чого дитина позбавлена права і можливості на належне своє життя і виховання в сім'ї своїх батьків, позбавлена батьківської любові, уваги і турботи та вимушений виховуватись в будинку дитини та перебувати там поза межами визначених законом строків. Повернення малолітнього [PERSON] в даний час відповідачам не можливе, так як це створить реальну загрозу для його життя, здоров'я та існування. Відповідно до ст. 170 СК України, передбачено можливість здійснити відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, про що просить позивач та на чому наполягає у своєму висновку орган опіки та піклування, враховуючи вищевикладені обставини, що передбачені п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, а також враховуючи, що повернення в даний час дитини її батькам буде небезпечним для його життя, здоров'я і морального виховання. Відібрання дитини від батьків, без позбавлення їх батьківських прав, надасть дитині правовий статус дитини позбавленої батьківського піклування, а батькам надасть шанс виправити своє ставлення до дитини, змінити своє життя накраще, створити для дитини необхідні умови життя і проживання. Дослідженні в судовому засіданні вищевикладені фактичні обставини, стверджують те, що причини по яким малолітній [PERSON] був поміщений до будинку дитини м. Миколаєва, на день розгляду даної справи в суді, не перестали існувати. Враховуючи ті обставини, що обоє батьки малолітнього [PERSON] є відповідачами по справі, а інші родичі дитини до будинку дитини та органу опіки та піклування із заявою про передачу їм дитини не звертались, то малолітній [PERSON], [INFO], повинен залишатись в будинку дитини м. Миколаєва. Відповідно до ч.4 ст.170 СК України, у випадку задоволення судом позову про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Позивач у своєму позові, виступаючи на захист матеріальних прав малолітньої дитини, просить суд стягнути з кожного відповідача на користь органу опіки та піклування в особі будинку дитини м. Миколаєва на утримання малолітнього [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі ? частки заробітку(доходу), що суд, виходячи з норм ст.ст.170ч.4, 180, 182-183 СК України, вважає обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідачів слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 243,60 гривень, з кожного, за задоволення позовних вимог майнового і немайнового характеру.

Outcome: approved