Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

27.09.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість, із урахуванням уточненої позовної заяви, у сумі 53801 грн 22 коп за невиплачену заробітну плату та 8395 грн 45 коп. компенсації за порушення термінів виплати В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що працює техніком гідрогеологом в Кременчуцькій комплексній геологічній експедиції КАЗЕННОГО ПІДПРИЄМСТВА «ПІВДЕНУКРГЕОЛОГІЯ» із 01.07.2011 року. За період з 01.08.2014 року по 30.09.2016 року відповідач не виплатив позивачу заробітну плату в сумі 53801 грн 22 коп. та компенсацію за порушення строків її виплати. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, у судове засідання представника не забезпечив, заяв чи клопотань до суду не подав. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач висловила згоду на заочний розгляд справи. Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. [PERSON] працює на посаді техніка гідрогеолога в Кременчуцькій комплексній геологічній експедиції КАЗЕННОГО ПІДПРИЄМТСВА «ПІВДЕНУКРГЕОЛОГІЯ» (а.с.3). Згідно довідки КАЗЕННОГО ПІДПРИЄМСТВА «ПІВДЕНУКРГЕОЛОГІЯ» про заборгованість по заробітній платі за період з 01.08.2014 року по 30.09.2016 року складає 53801 грн 22 коп (а.с.29, 30). Згідно розрахунку розміру компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, відповідно до Постанови КМУ №159 від 21.02.2001 року «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати» станом на 01.10.2016 року складає 5187 грн 80 коп. (а.с. 31, 32). Вказані суми визначені за вирахуванням із суми заборгованості сум передбачених законом податків та обов'язкових платежів при її виплаті. Згідно ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави, оскільки позивача звільнено від його сплати. На підставі викладеного,

Outcome: approved