overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

27.01.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 листопада 2004 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області України, за актовим записом № 186, мотивуючи свій позов тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З 2011 року подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву повністю підтримує, просить її задовольнити. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден, не заперечує проти розірвання шлюбу. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім'ї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

27.01.2015 року позивач звернулась до суду з позовом і просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання заяви і до повноліття дитини. У судове засідання сторони не з'явились, через канцелярію суду надіслали письмові клопотання про розгляд справи без їх участі (а.с.14,23). Позивач позов підтримує, просить про задоволення заявлених вимог. Відповідач позов визнає, проти стягнення обумовленої в позові частки його заробітку на утримання неповнолітньої дитини не заперечує. У відсутності сторін фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи суд знаходить, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами і підлягають задоволенню, за наступних підстав та міркувань. [INFO] року у сторін народидась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). У відповідності до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст.184 цього кодексу. З урахуванням матеріального становища обох сторін, стану здоров'я сторін, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких підстав позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

27.01.2015 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що до 31 жовтня 2014 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від сумісного подружнього життя мають доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. На даний час шлюб розірвано, дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач до суду не з'явився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, причину неявки в судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи неявку у судове засідання повідомлених сторін, наявність заяви позивача про розгляд справи без його участі, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7), яка мешкає разом з позивачем, що підтверджується довідкою Первомайською міською радою Харківської області від 16.12.2014 року (а.с.8). Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідно до її віку щомісяця, починаючи з 27.01.2015 року, що не суперечить вимогам закону, відповідає інтересам дитини та відповідача по справі. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, позов обгрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

27.01.2015 року позивач звернулася з вказаним позовом до відповідача та просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі по 1000 гривен щомісячно з урахуванням індексу інфляції відновідно до законодавста до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року та витрати на правову допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у цивільному шлюбі майже одинадцять років. За період спільного життя у позивача народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач записаний батьком дитини. Син [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач офіційно не працює, тому вона вважає визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісяця. Позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявився, будучи належним чином сповіщеним за останнім відомим місцем проживання, заперечень на позов не надав. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог частково . Як встановлено в суді, позивач з відповідачем перебувала у цивільному шлюбі. За період спільного життя у позивача народився син [PERSON], [INFO]. Батьком дитини записаний відповідач. Дитина знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою №13 від 20.01.2015 року Понятівської сільської ради. Сторони разом не проживають, відповідач не надає допомогу на утримання сина. Відповідач є здоровим, працездатним чоловіком, тобто має змогу утримувати дитину матеріально. Вимоги позивача про стягнення на її користь аліментів у розмірі по 1000 гривен щомісячно на утримання дитини перевищує можливості відповідача та не доведені матеріалами справи. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, засади розумності та справедливості. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Домовленості про утримання дитини сторонами не досягнуто, тому кошти повинні стягуватися в примусовому порядку. Підстав для звернення рішення до негайного виконання суд не вбачає. На користь держави з відповідача суд стягує 243,60 гривен судового збору. На користь позивача з відповідача суд стягує документально підтверджені витрати на правову допомогу у сумі 200 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

27.01.2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12.03.2005 року. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що співжиття з відповідачем не склалось, оскільки він вчиняє насильство в сім'ї, захоплюється азартними іграми, через що в сім'ї постійно виникали сварки. Вони не підтримують подружні стосунки з вересня 2010 року та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, але надала до суду заяву, якою на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення і просить справу розглянути у її відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився без поважних причин, а тому суд, приймаючи до уваги заяву позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Жеребківською сільською радою Ананьївського району Одеської області 12.03.2005 року (а.с.4), сторони уклали шлюб 12.03.2005 року, який зареєстрований в селі Жеребкове Ананьївського району Одеської області, актовий запис № 4. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка та жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. Неявку відповідача в судове засідання суд розцінює, як небажання зберегти сім'ю. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

27.01.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 22.12.2007 року виконкомом Берестівської сільської ради Артемівського району Донецької області, про що у книзі реєстрації актів є запис під № 08. Від шлюбу вони мають малолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо, сумісне господарство між ними не ведеться. Дитина залишилася проживати з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивач просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів на її користь на утримання малолітньої дитини до досягнення нею повноліття. У судове засідання позивачка не зявилася, від неї надійшла заява, в якій вона наполягала на позовних вимогах та просила їх задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Кузнецова», а також просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, про що подав письмову заяву. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши доводи та пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони дійсно перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 22.12.2007 року виконкомом Берестівської сільської ради Артемівського району Донецької області, актовий запис № 08. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO]. Батьком у свідоцтві про народження дитини записаний відповідач [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно зі ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що за обставин, які склалися, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, оскільки це буде суперечити інтересам позивача. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Судом встановлено, що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

27.01.2015 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що 06.11.2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем. За час спільного проживання у них постійно через різні погляди на життя та шлюб виникали непорозуміння , сварки , вони втратили повагу один до одного , внаслідок чого шлюбні відносини між ними припинені і вони проживають окремо. Посилаючись на те , що примирення між нею та відповідачем неможливе ні за яких умов , позивачка просила суд розірвати їх шлюб . Позивачка в судовому засіданні позов підтримала , заявивши , що примирення між ними неможливе ні за яких умов. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і пояснив , що не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи,суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено , що сторони перебувають у шлюбі з 06.11.2010 року, який був зареєстрований у Гвоздавській сільській раді Любашівського району Одеській області (актовий запис № 15) Судом також встановлено , що в сім»ї склались ненормальні стосунки. Сторони спільно не проживають , дітей від шлюбу не мають. Сторони в судовому засіданні заявили , що збереження шлюбу неможливе , тому надавати строк на примирення недоцільно. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . В силу статті 113 Сімейного кодексу України особа , яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу , має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

27.01.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, зазначивши, що 08.09.2001 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина- [PERSON], [INFO]. З січня 2015 року сторони однією сім'єю не проживають, відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання сина не надає, що ставить її у скрутне становище, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. Позивачка в ході розгляду справи неодноразово уточнювала позовні вимоги, остаточно просила стягнути з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно. 23.02.2015 року до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого відділом реєстрації актів громадського стану Іллічівського райуправління юстиції у Донецькій області, актовий запис №38. Відповідно до довідки КСН «Азов'є» від 24.01.2015 року [PERSON] проживає в [ADDRESS], разом з сином [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд с урахуванням здоров?я та матеріального положення дитини, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку(доходу), щомісячно. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

27.01.2015р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою по справі одружились 08.09.1990 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З грудня 2008 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини з'явилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, не заперечувала проти задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.09.1990р., від якого неповнолітніх дітей не мають. Шлюб у сторін перший. З грудня 2008 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. Вислухавши сторони по справі, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивач категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

27.01.2015 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу(а.с.2), мотивуючи свої вимоги тим, що 11.08.2006 р. зареєстровано шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачкою не склалось. В судове засідання позивач, відповідачка не з'явились. Про час та місце слухання справи були повідомлені. Позивач надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність; позов підтримує; судові витрати просить не стягувати; проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність; позов визнає; прізвище залишити «[PERSON]». Суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення. Судові витрати не стягуються, оскільки позивач просить цього не робити.

Outcome: approved