Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

27 квітня 2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулось ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначено, що між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало відповідачу кредитні кошти, а відповідач в свою чергу зобов`язався їх повернути. Право вимоги за кредитним договором між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] 11 березня 2020 року було переуступлене позивачу. Своїх зобов`язань, зазначених у договорі, відповідач не виконує, тому позивач в судовому порядку просить суд стягнути на свою користь з відповідача заборгованість, яка становить 20 400 грн., та складається з 10 000 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 5 400 грн. - заборгованість по нарахованим відсоткам, 5 000 грн. - заборгованість за пенею, також стягнути судові витрати по справі (а.с.1-3). Після надходження з адресно-довідкового підрозділу відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідача фізичної особи [PERSON] (а.с.35) ухвалою судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 17 травня 2021 року було відкрито провадження у справі та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін та їх представників (а.с. 36-37). Представник позивача у судове засідання 14 червня 2021 року не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення на його електрону адресу судової повістки. Від представника позивача 07 липня 2021 року на адресу суду надійшло клопотання, в якому він просить провести розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує(а.с.43-44). Відповідач в судові засідання не з`явився, відзив на позов до суду не находив. Відповідач про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся шляхом направлення на адресу його реєстрації судових повісток (а.с.а.с.38, 42). Клопотань про розгляд справи за його відсутності відповідач не надав, про причини неявки не повідомив. Згідно рекомендованого поштового відправлення 29 травня 2021 року відповідач отримав копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з додатками та повістку на 14 червня 2021 року (а.с. 40). Згідно відкритих відомостей Укрпошти повістка у судове засідання на 03 серпня 2021 року, яка направлена на адресу відповідача значиться врученою (а.с. 48). З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст. 280, 287, 288 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, з таких підстав. 20 вересня 2019 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено договір № 1296555 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту (а.с. 4-5). За вказаним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» зобов`язалось надати [PERSON] грошові кошти у сумі 10 000 грн., а [PERSON] в свою чергу зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування нею. 11 березня 2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №11032020, за яким ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передало ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право грошової вимоги за укладеними кредитними договорами (а.с. 11-12). Відповідно до акту прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за договорами укладеними з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (а.с. 13). Згідно витягу з Реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за договором укладеним між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] (а.с. 16). При вирішенні питання щодо стягнення заборгованості суд виходить з наступного. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до п. 1.5. кредитного договору позика надається шляхом перерахування Товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок, наданий Клієнтом (а.с. 4). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. В ході розгляду справи встановлено, що між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем було укладено договір, за умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» зобов`язалось надати відповідачу кредитні кошти. Проте окрім копії самого договору (а.с. а.с. 4-5), доказів які б підтверджували факт перерахування кредитних коштів відповідачу та факту користування ними до справи не надано. Паспорт споживчого кредиту, графік платежів та правила надання коштів у позику не є доказами якими підтверджується факт надання відповідачу кредитних коштів (а.с. а.с. 5, 6-7, 14-15 ). Картка обліку заборгованості не є доказом, що підтверджує факт користування кредитними коштами, а є лише документом, яким позивач обґрунтовує заявлену суму, яку він просить стягнути в судовому порядку (а.с. 19). Виписки про рух коштів на клієнтському рахунку чи будь-який розрахунковий документ про зарахування позивачем коштів відповідачу на виконання ч. 2 ст. 1068 ЦК України в відповідному розмірі до позовної заяви не додано. Положеннями статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Таким чином, матеріали справи не містять докази на підтвердження факту отримання [PERSON] за кредитним договором кредитних коштів в обумовленому розмірі. За цих підстав вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають. Враховуючи, що з матеріалів справи неможливо встановити факт користування відповідачем кредитними коштами, вирішувати питання щодо стягнення процентів за їх користування є передчасним, і не може бути на даний час вирішено. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, витрати зі сплату судового збору покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed