Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

26 травня 2016 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. В своїй заяві позивач [PERSON] просить суд винести рішення, в якому стягнути з відповідача [PERSON] борг за договором позики в сумі 1 564 561,83 гривень та сплачений судовий збір у сумі 6890,00 гривень . Позивач послався на те, що він позичив відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 600 000 гривень. Вказаний факт підтверджується розпискою, згідно якої [PERSON] зобов'язався повернути зазначену суму боргу до 01 жовтня 2015 року. Проте відповідач добровільно борг не повернув, у зв'язку з чим позивач вимушений був звернутися до суду за захистом порушених майнових прав із відповідним позовом. Крім того, позивач прохає суд стягнути з відповідача відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 987890,33 гривень, 3% річних у розмірі 11 441,10 гривень, інфляційне збільшення в розмірі 39013,85 гривень та понесені ним судові витрати в сумі 6890,00 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій повністю підтримав заявлені вимоги по тих підставах, які були викладені в позовній заяві, наполягав на задоволенні позову та просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (згідно ч.9 ст.74 ЦПК України), причини своєї неявки судові не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив, заперечень проти позову не надав. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про час та місце розгляду справи, але вони виявилися марними. Неявка в судове засідання відповідача, судом розцінюється, як зловживання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд справи. Згідно із положенням статті 169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомлені сторони без поважних причин, з урахуванням поважності або неповажності явки сторін до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого відповідача у судове засідання, тому на підставі ст.169, 224 ЦПК України, за письмової згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, з'ясувавши позицію позивача у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника (частина друга статті 1047 ЦК України). У разі укладення договору позики, згідно частини першої статті 1049 ЦК України, на позичальника покладається обов'язок повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] передав відповідачу [PERSON] у власність 600 000 гривень. Договір передачі грошових коштів між сторонами не укладався, але при фактичному одержанні вказаної суми відповідач [PERSON] надав розписку позивачу [PERSON], згідно якої він зобов'язався повернути зазначену суму боргу до 01 жовтня 2015 року, що підтверджується копією розписки. 20.04.2016 року відповідачу [PERSON] була направлена письмова вимога щодо повернення суми позики, проте до теперішнього часу відповідач [PERSON] борг в добровільному порядку позивачу не повернув. Зобов'язання, як зазначено у статті 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, на підставі договору позики між сторонами виникли договірні зобов'язання, за невиконання яких настає цивільно-правова відповідальність боржника, що відповідає вимогам статті 1049 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Згідно доданих до справи розрахунків сума відсотків за користування грошовими коштами з урахуванням 3% річних за період з 02 жовтня 2015 року по 06 травня 2016 року становить 11441,10 гривень, сума інфляційного збільшення становить 39013,85 гривень.(а.с.4,5) Як вбачається з позовної заяви та розрахунку відсотків за користування грошовими коштами за період з 13 жовтня 2014 року по 06 травня 2016 року становить 987 890,33грн., який не ким не оспорювався. Оскільки позовні вимоги позивача [PERSON]. задоволені повністю, суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат в сумі 6890 гривень 00 копійок . На підставі викладеного,

Outcome: approved