Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

27.02.2019 року позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] , в якій просили визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] , в обґрунтування позовних вимог зазначили наступне. У квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - власник особового рахунку, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідач у вказаній квартирі не проживає з 2010 року без поважних причин, участі в її утриманні не бере, комунальні послуги не сплачує, перешкоди у користуванні відповідачем квартирою позивачами не чиняться. Позивачі вважають, що відповідач втратив право користування квартирою, оскільки не проживає в ній більше шести місяців, у зв`язку з чим звернулися до суду з відповідним позовом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні не були присутні, надавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив до суду не надав, у зв`язку з чим справа розглядалася відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, свідка [PERSON] , дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Частиною першою статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 4 статті 9 ЖК Української РСР визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст. 71 ЖК Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно зі ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, у тому числі, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Судом встановлено, що згідно ордеру на жиле приміщення №681 серії 003227 від 13.10.1987 року [PERSON] разом з родиною у складі: [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надано право на користування квартирою [ADDRESS] . Відповідно до довідки, яка видана 21.02.2019 р. за вих. №394 Житлово-комунальним підприємством Миколаївської міської ради «Бриз» за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається з акту про не проживання від 21.02.2019 р., який складено сусідами [PERSON] , [PERSON] , підписи яких посвідчено керівником Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради «Бриз» у квартирі [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] не проживає з 2010 року. Факт відсутності та не проживання з 2010 року у квартирі [ADDRESS] відповідача [PERSON] також підтвердила в судовому засіданні допитана в якості свідка [PERSON] . Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає без поважних причин. Доказів, які б свідчили, що відповідач не проживає в цій квартирі з поважних причин або у зв`язку із тим, що йому чиняться в цьому перешкоди, останній до суду не надав, а за такого вимоги позивачів є обгрунтовними, а позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат, стягнувши з відповідача на користь позивача [PERSON] судовий збір в суді 768,40 грн.

Outcome: approved