Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

28.01.2020 року заявник звернулась до суду із вказаною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме прохала суд встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] , державного акту на право приватної власності на землю серія ПЛ № 051416 від 21.04.1997 року щодо земельної ділянки загальною площею 0,58 га, яка передана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства та розташована на території Наріжанської сільської ради. В обґрунтування заяви вказує, що [INFO] помер [PERSON] , який проживав разом із її матір`ю, [PERSON] . За час свого житія [PERSON] набув право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,58 га, що розташована на території Наріжанської сільської ради Семенівського району Полтавської області. Правовстановлюючим документом є державний акт на право приватної власності на землю серії ПЛ № 051416 від 21.04.1997 року. Однак у вказаному акті допущено описку - в графі «прізвище, ім`я, по батькові» замість прізвища « [PERSON] » вказано « [PERSON] ». У зв`язку із наявними розбіжностями нотаріусом Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори відмовлено їй у прийнятті спадщини за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] . Встановлення вказаного факту необхідно заявнику для прийняття спадщини. У судове засідання 30.04.2020 року заявник не з`явилась, у заві від 24.03.2020 року прохала суд про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи у справі 27.04.2020 року надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти вимог заявника. Суд, дослідивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі справі докази, надавши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне. Заявник [PERSON] є спадкоємцем після смерті [INFO] матері - [PERSON] . [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , 1926 р.н., що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] . Згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , [INFO] помер [PERSON] , який на день смерті проживав разом із [PERSON] , що підтверджується довідкою № 2791 КП «ЖЕО «ПМР від 14.08.2019 р. За час свого життя [PERSON] набув право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0.58 га, що розташована на території Наріжанської сільської ради Семенівського району Полтавської області. Правовстановлюючим документом є державний акт на право приватної власності на землю серія ПЛ № 051416 від 21.04.1997 року. Однак, у вказаному акті допущено описку - в графі «прізвище, ім`я, по батькові» замість прізвища « [PERSON] », вказано « [PERSON] ». 2 29 жовтня 2019 року заявник звернулась до державного нотаріуса Четвертої полтавської державної нотаріальної контори щодо прийняття спадщини за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , яка прийняла спадщину після смерті [INFO] - чоловіка [PERSON] , на частку земельної ділянки площею 0,58 га. Постановою державного нотаріуса Четвертої полтавської державної нотаріальної контори від 30 жовтня 2019 року у видачі свідоцтва про право на спадщину заявнику було відмовлено з підстав розбіжності між прізвищем померлого та особи, якій належить право власності на земельну ділянку згідно вищевказаного державного акту. За приписами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Наведений у ч. 1 ст. 315 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.95 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, і дозволить йому реалізувати власні спадкові права. Під час розгляду справи по суті спір про право судом не виявлений. На підставі вищевикладеного, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати при ухваленні судом рішення не відшкодовуються. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved