overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

27 січня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 25 листопада 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконкомом Привовчанської сільради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис №8. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 25 листопада 2011 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Привовчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (а.с.9). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з вересня 2014 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

27 січня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], щомісяця з дня пред'явлення позову, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягненню дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач до суду надала заяву, в якій просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 30 жовтня 2009 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з матір'ю, достатньої майнової допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач працездатний, відомостей про інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи сторонами суду не представлено. За такого суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини, розмір яких визначити в 1/4 частину всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, задовольнивши тим самим позов. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

27 січня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 18 жовтня 1997 року у Грядівській сільській раді Іваничівського району Волинської області, актовий запис №13. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18 жовтня 1997 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від цього шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, відповідач протягом останнього року виявляє подружню невірність, не приховуючи від неї та дітей цього факту. ЇЇ спроби та намагання зберегти сім'ю до позитивних результатів не привели, сім'я фактично розпалася і існує лише формально, а тому примирення та збереження сім'ї є неможливим. Вказує, що діти після розлучення будуть проживати з нею, спору стосовно поділу майна немає. Просить розірвати шлюб між нею і відповідачем в судовому порядку, після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище [PERSON] та стягнути з [PERSON] в свою користь судові витрати у справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити, не заперечила проти проведення заочного розгляду справи (а.с.25). У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.24). Суд, у відповідності до ст.224, ст.225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З досліджених письмових доказів, а саме: свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.4), копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.5), копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.6), копії паспорта [PERSON] (а.с.7), суд дійшов висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, а тому суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Також, до задоволення підлягає вимога позивача [PERSON] про відновлення їй дошлюбного прізвища на підставі ст.113 СК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 243,60 грн. судового збору та 300 грн. витрат на правову допомогу, сплачених останньою при подачі позову до суду, що підтверджується документально (а.с.1,10-13).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

27 січня 2015 року [PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом, який обґрунтувала тим, що 7 жовтня 2007 року Колківською селищною радою Маневицького району було зареєстровано шлюб позивача і відповідача та видано свідоцтво про шлюб. Від даного шлюбу у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. З часом спільне подружнє життя сторін погіршилося. Фактичні шлюбні стосунки між подружжям припинено, шлюб існує формально. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам дитини, тому просить суд позов задовольнити і шлюб розірвати. В дане судове засідання позивач не з'явилася, до суду подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу прізвище залишити - «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати у його відсутності, позов визнає і не заперечує щодо його задоволення. Проаналізувавши обставини справи, представлені докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 7 жовтня 2007 року, який був зареєстрований Колківською селищною радою Маневицького району, актовий запис № 30, та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 3). Від даного шлюбу в них народилася дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Спільне подружнє життя сторін не склалося, в сім'ї систематично почали виникати сварки та різні непорозуміння з вини [PERSON], вони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, на даний час проживають окремо. Враховуючи зазначені обставини та вказані норми права, особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд приходить висновку про доцільність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243 гривні 60 копійок судового збору, сплачених [PERSON] при подачі позову до суду. На підставі статей 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

27 січня 2015 року виконавчий комітет Нововолинської міської ради звернувся в суд з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього [PERSON], [INFO] та стягнення з відповідача на користь опікуна [PERSON] на утримання [PERSON] по 400 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини. Вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON] Вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 29 квітня 2013 року, відповідача [PERSON] було засуджено до позбавлення волі строком на 1 рік 2 місяці. Рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 28 квітня 2014 року № 188, малолітньому [PERSON] було надано статус дитини, яка позбавлена батьківського піклування та влаштовано під опіку рідної тітки - [PERSON]. Після звільнення з місць позбавлення волі, відповідач [PERSON] не звернулась до органу опіки і піклування із заявою про можливість повернення їй дитини на виховання, до Нововолинського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді за консультацією щодо можливості повернення їй дитини. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не здійснює належного догляду за дитиною, не цікавиться станом здоров'я дитини, її вихованням, навчанням. Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] щодо малолітнього [PERSON], [INFO] та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON] аліменти по 400 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі із наведених в ньому підстав. Просила його задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечує щодо його задоволення. Прокурор Веремчук Л.М. не заперечила що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] та стягнення з неї аліментів на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, суд позбавляє [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. Малолітнього [PERSON] залишає під опікою [PERSON] Присуджує до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] аліменти по 400 грн. щомісячно, починаючи з 27 січня 2015 року і до повноліття дитини. Також до стягнення з відповідача в дохід держави належить 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

27 січня 2015 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся представник позивача з вищеназваним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідно до укладеного договору №08-04-21-000_166/R37 від 21 квітня 2008 року відповідач - [PERSON] отримала кредит у розмірі 60 000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,6 відсотків на місяць від суми кредиту, строк повернення кредиту - 20 квітня 2011 року. У порушення умов закону та договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку із чим 23 жовтня 2008 року позивачем було направлено на адресу відповідача лист-вимогу за вих. №129 від 20 жовтня 2008 року про повне погашення кредиту із зазначенням сум заборгованості та встановленням терміну для добровільного погашення цієї заборгованості. Проте у встановлений позивачем у листі строк заборгованість за кредитним договором погашена так і не була, внаслідок чого позивач звертався до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. 12 жовтня 2009 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу було ухвалено рішення, яким з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором станом на 18 вересня 2009 року в загальному розмірі 81 680,42 грн., а також судові витрати у розмірі 846,80 грн., дане рішення суду набрало законної сили. Станом на 21 січня 2015 року рішення суду відповідачем виконано не було, заборгованість за кредитним договором не погашена, а тому позивач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

27 січня 2015 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначає, що 21 листопада 2009 року уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. [PERSON] має постійне місце роботи, заробіток складає близько 3000 гривень на місяць, однак відповідач коштів на утримання дітей не надає, розпоряджається ними на власний розсуд. Вимоги позивачки стосовно надання матеріальної допомоги на утримання дітей [PERSON] ігнорує. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку в особі матері до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня звернення з позовом до суду. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала повністю. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Суд, з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, дослідивши матеріали справи вважає що позовні вимоги слід задовольнити. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього слухання справи. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні достовірно встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON], серії [NUMBER], зареєстрованого Райпільською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області 12 травня 2010 року та у свідоцтві про народження [PERSON], серії [NUMBER] зареєстрованого Райпільською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області 15 березня 2013 року відповідач [PERSON] записаний їхнім батьком, а позивачка матір'ю (а.с.5-6). Судом з'ясовано, що [PERSON] належно обов'язку щодо утримання малолітньої доньки [PERSON] та малолітнього сина [PERSON] не дотримується, тому з останнього слід стягнути аліменти на їх утримання. Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За положенням ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно довідки виконавчого комітету Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №1622 від 28 листопада 2014 року вбачається, що до складу сім'ї позивачки входить як відповідач так і донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрати покласти на рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

27 січня 2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10 листопада 2006 року уклав з відповідачкою шлюб, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося. В останній час між ними постійно вникають сварки через різні погляди на життя та ведення спільного господарства. У зв'язку з цим вони припинили спільне проживання та спілкування. Подальше примирення неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить їх життєвим інтересам і вихованню сина. За домовленістю між собою дитина залишиться проживати з матір'ю. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що шлюб носить формальний характер, оскільки особисті відносини між ним та відповідачкою припинилися ще рік тому. Він проживає з іншою жінкою та має намір укласти з нею шлюб. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин, хоча була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, наявне в матеріалах справи (а.с. 15). Заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надійшло. Суд за згодою позивача проводить заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 10 листопада 2006 року сторони уклали шлюб (а.с. 5). Позивач та відповідачка мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сторони не підтримують подружніх стосунків, заходів до примирення не вживають. Подальше збереження шлюбу шкодить інтересам позивача, оскільки він має намір створити іншу сім'ю. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору щодо спільно нажитого майна та місця проживання дитини немає. Після розірвання шлюбу відповідачці [PERSON] слід залишити теперішнє прізвище [PERSON], оскільки бажання щодо зміни прізвища вона не виявила. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

27 січня 2015 року заявник звернулася до суду з заявою. На підтвердження вимог в заяві вказала, що 10 лютого 1990 року між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], який того ж дня був посвідчений державним нотаріусом Баштанської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №174. При зверненні до Реєстраційної служби Баштанського районного управління юстиції Миколаївської області по питанню реєстрації права власності на даний будинок з метою його подальшого відчуження, останнім було відмовлено їй, обґрунтовуючи відмову тим, що в даному договорі її прізвище записано як «[PERSON]», тоді як в паспорті «[PERSON]». На підставі викладеного заявник просила суд встановити факт, що вищевказаний договір купівлі-продажу від 10 лютого 1990 року, належить їй - [PERSON]. Від заявника надійшла заява про слухання справи у її відсутність, вимоги підтримує. Від заінтересованої особи Реєстраційної служби Баштанського районного управління юстиції Миколаївської області надійшла заява про слухання справи у відсутність їх представника, заперечень не мають. Від заінтересованої особи [PERSON] надійшла заява про слухання справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи (копію договору купівлі-продажу від 10.02.1990 року, посвідченого державним нотаріусом Баштанської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №174, копію реєстраційного посвідчення БТІ від 09.06.1990 року, копію будинкової книги, копію рішення Реєстраційної служби Баштанського районного управління юстиції Миколаївської області від 15.01.2015 року, копію паспорту на ім'я [PERSON], [INFO]) суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню, як обґрунтована та доведена в судовому засіданні. Відповідно до ст. 256 п. 6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце, і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлені в ході розгляду справи обставини підтверджують, що дійсно 10 лютого 1990 року між заявником та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS], який того ж дня був посвідчений державним нотаріусом Баштанської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №174. Рішенням Реєстраційної служби Баштанського районного управління юстиції Миколаївської області від 15.01.2015 року заявнику було відмовлено у державній реєстрації права власності на вищевказаний будинок в зв'язку з неможливістю встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, а саме поданням заяви [PERSON], тоді як покупцем по договору зазначено [PERSON] Враховуючи наведені обставини, неможливість на даний час вирішити дане питання в іншому порядку, а ніж судовому, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав власника майна та можливість задоволення заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved