Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

27.11.2019 р. від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до ТОВ «ДІЄСА» про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати розрахункових, у зв`язку з тим що судом при ухваленні рішення не було вирішено питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилися, представник позивача в заяві зазначив про проведення засідання у відсутність його та позивача. У зв`язку з цим, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до п.3 ч.1, ч.2, 3, 5 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. До закінчення розгляду справи по суті заяву про стягнення витрат на правову допомогу, до якої надано копії договору про надання правової допомоги № 05/01/18-2 від 05.01.2018 з Адвокатським бюро «Станіслава Гришина», акту наданих послуг № 2 від 28.09.2018, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, витяг з Єдиного реєстру адвокатів України. Згідно з вказаною заявою [PERSON] просить стягнути з ТОВ «ДІЄСА» на її користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 гривень. Відповідно до ч.1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідачем до закінчення розгляду справи по суті не заявлялися клопотання про зменшення розміру судових витрат, їх неспівмірність чи необґрунтованість. Позивачем доведено співмірність заявлених витрат на правову допомогу, надано детальний розрахунок наданих послуг. На думку суду, заявлений розмір витрат не суперечить складності справи та часу, витраченого на надання послуг. Отже, суд доходить висновку про покладення на відповідача обов`язку компенсувати позивачу витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 гривень. За такого, суд дійшов висновку про ухвалення у справі додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на професійну правову допомогу.

Outcome: approved