overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

27 липня 2015 року орган опіки та піклування при Новосанжарській районній державній адміністрації Полтавської області звернувся до суду з заявою про встановлення опіки над [PERSON], [INFO], і призначення їй опікуном Новосанжарський дитячий будинок-інтернат в особі директора. Представник заявника - органу опіки і піклування при Новосанжарській районній державній адміністрації Полтавської області в судове засідання не з'явився , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав. Представник зацікавленої особи - Новосанжарського дитячого будинку-інтернату в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є інвалідом ІІ-ої групи з дитинства (а.с. 4). Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 травня 2012 року [PERSON] визнана недієздатною (а.с. 8). З 01 березня 2006 року [PERSON] знаходиться на повному державному утриманні в дитячому будинку-інтернаті, що підтверджується довідкою № 571 від 03 червня 2015 року, виданою Новосанжарським дитячим будинком-інтернатом опікунській раді Новосанжарської районної державної адміністрації (а.с. 7). Рішенням опікунської ради Новосанжарської районної державної адміністрації № 1 від 20.07.2015 року надана згода на призначення опікуном повнолітньої вихованки [PERSON], [INFO], інваліда другої групи з дитинства, яка постійно знаходиться в будинку-інтернаті на повному державному утриманні, Новосанжарський дитячий будинок-інтернат в особі директора (а.с. 12). Відповідно до ст. 60 ЦК України,суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи вищенаведене, необхідність у забезпеченні особистих немайнових та майнових прав та інтересів [PERSON], суд вважає за можливе задовольнити заяву органу опіки та піклуванняу повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

27 липня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 25320 грн. 54 коп., посилаючись на невиконання відповідачем умов вищевказаного договору, а також судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, у позовній заяві представник позивача заявив клопотання, в якому надав згоду на заочний розгляд справи, просив задовольнити позов, а справу розглядати за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 липня 2011 року ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 011-24505-040711 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, згідно якого Банк відкрив [PERSON] картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні та встановив ліміт кредитної лінії в розмірі 6100 грн. 00 коп. (а.с. 3-4). Відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № 011-24505-040711 від 04.07.2011 не виконує, а тому станом на 16.06.2015 розмір заборгованості становить 25320 грн. 54 коп., яка складається із заборгованості: за тілом кредиту - 12017 грн. 10 коп.; за простроченим тілом кредиту - 4577 грн. 78 коп., за відсотками - 8725 грн. 66 коп., та комісіями - 0,00 грн. (а.с. 7). Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, враховуючи те, що відповідач в односторонньому порядку відмовилася від виконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 003-24500-041111 від 04.11.2011, є всі підстави до задоволення позову. Крім цього, з відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

27 липня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 5924 грн. 31 коп., посилаючись на невиконання відповідачем умов вищевказаного договору. В судове засідання представник позивача не з'явився, але у позовній заяві заявив клопотання, в якому надав згоду на заочний розгляд справи, просив задовольнити позов, а справу розглядати за його відсутності. Відповідач до суду не з'явилася, про час і місце розгляду справи оповіщена у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомила. За згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає приписам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 серпня 2010 року ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 027-24078-060810 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, згідно якого Банк відкрив [PERSON]картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні та встановив ліміт кредитної лінії в розмірі 4000 грн. (а.с. 3-4). Відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № 027-24078-060810 від 06.08.2010 не виконує, а у зв'язку з чим станом на 16.06.2015 розмір заборгованості становить 5924 грн. 31 коп., яка складається із заборгованості: за тілом кредиту - 5924 грн. 31 коп.; за простроченим тілом кредиту - 0 грн. 00 коп., відсотками - 0 грн. 00 коп., пені - 0 грн. 00 коп. (а.с. 6). Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, враховуючи те, що відповідач одноособово відмовилася від виконання взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 027-24078-060810 від 06.08.2010, є всі підстави до задоволення позову. Крім цього, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

27 липня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 7504 грн. 77 коп., посилаючись на невиконання відповідачем умов вищевказаного договору. В судове засідання представник позивача не зявився, але у позовній заяві заявив клопотання, в якому надав згоду на заочний розгляд справи, просив задовольнити позов, а справу розглядати за його відсутності. Відповідач до суду не зявилася, про час і місце розгляду справи оповіщена у встановленому законом порядку, причин неявки суду не повідомила. За згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає приписам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 серпня 2010 року ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 002-24078-140810 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, згідно якого Банк відкрив [PERSON]. картковий рахунок № 26255903759377 в національній валюті України гривні та встановив ліміт кредитної лінії в розмірі 5000 грн. (а.с. 3-4). Відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором № 002-24078-140810 від 14.08.2010 не виконує, а тому станом на 16.06.2015 розмір заборгованості становить 7504 грн. 77 коп., яка складається із заборгованості: за тілом кредиту 7504 грн. 77 коп.; за простроченим тілом кредиту 0 грн. 00 коп., відсотками 0 грн. 00 коп., пені 0 грн. 00 коп. (а.с. 6). Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, враховуючи те, що відповідач одноособово відмовився від виконання взятих на себе зобовязань за кредитним договором № 004-24500-270811 від 27.08.2011, є всі підстави до задоволення позову. Крім цього, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

27 липня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду до відповідачки [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Він перебуває з відповідачкою у шлюбі з 02 серпня 2014 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 180. Від шлюбу дітей не мають. Останнім часом між ним та відповідачкою склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Майнового спору між ними немає. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі та просить його задовольнити. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02 серпня 2014 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 180.(а.с.3) Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сім'я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, майновий спір відсутній, за наданий судом час для примирення сторони не примирилися, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

27 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що вони з відповідачем 09 квітня 2010 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що шлюбні відносити між нею та відповідачем припинені з грудня 2013 року. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів, відсутність порозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення вона не згодна. Спір щодо мешкання дітей та майновий спір на даний час відсутній. Між ними мається домовленість про утримання дітей. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, також вказав, що на розірвання шлюбу згодний. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 квітня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-НО № 200488, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 41. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище дружини залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

27 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем 03 вересня 2013 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказує на те, що шлюбні відносити між нею та відповідачем припинені з січня 2015 року. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів, відсутність порозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення вона не згодна. Майновий спір на даний час відсутній. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище змінити на [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області 03 вересня 2013 року, актовий запис № 189. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище дружини змінити на [PERSON]. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

27 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з 02 листопада 2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Також позивачка просить стягнути аліменти на її утримання до досягнення дитини трьох років з посиланням на вимоги ст.84 СК України, мотивовано тим, що відповідач є батьком малолітньої дитини. Позивач має скрутне фінансове становище, втім відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та на утримання позивача, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила стягнути з відповідача 1000 гривень в якості аліментів на утримання малолітнього сина до його повноліття, позовні вимоги щодо стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитини трьох років просила залишити без розгляду. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі 1000 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Таким чином, участь особи в судовому засіданні є її обов'язком, від якого особа за її клопотанням може бути звільнена судом. За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв'язку із неявкою цієї особи до суду. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Судом встановлено, що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції 02 листопада 2012 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.2), від якого подружжя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Наявність порушення відповідачем своїх обов'язків, як батька, утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, є підставою для задоволення вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини до її повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

27 липня 2015 року позивач звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений 23.02.1994 року, який зареєстрували у Виконкомі Рай-Олександрівської сільської Ради Слов'янського району Донецької області, актовий запис № 3. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що він на даний час з відповідачкою шлюбні стосунки не підтримує, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак до суду надав заяву, в якій просив суд вимоги задовольнити, справу слухати за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча була повідомлена належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про укладення шлюбу, серії VІ-НО № 285309, 23 лютого 1994 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Виконкомі Рай-Олександрівської сільської Ради Слов'янського району Донецької області, актовий запис № 3. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved