Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

27.04.2021 р. [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами до Суворовської районної адміністрації ОМР, за участю третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог щодо предмета спору ОСББ «Центролит» про визнання [PERSON] наймачем квартири (кімнати) [ADDRESS] , та зобов`язання Суворовську районну адміністрацію укласти з [PERSON] . Договір найму житлового приміщення, розташованого за адресою [ADDRESS] . Згідно інформації, внесеної в систему автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказану справу розподілено судді Сувертак І.В. 21.05.2021 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси відкрито загальне провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в підготовчому провадженні. Так, в обґрунтування позову позивач посилається на те, що він зі своєю сім`єю проживає за адресою [ADDRESS] , з 1987 року. Житлова площа квартири, у якій проживає сім`я [PERSON] складає 16, 2 кв.м. Поряд з квартирою [PERSON] , на тому самому поверсі, у квартирі №21 , до 2012 року проживала громадянка [PERSON] , яка не реєструвала за собою право власності на дану квартиру та померла [INFO] . 21.04.2007 року у вказаному житловому будинку було створено ОСББ «Центролит». У 2012 році, після смерті [PERSON] , [PERSON] звернувся до правління ОСББ «Центролит» з проханням надати йому в користування вказану квартиру №21 , оскільки останній проживає у квартирі з житловою площею 16,2 кв.м. зі своєю сім`єю у складі чотирьох осіб, в тому числі й малолітня дитина, та потребує поліпшення житлових умов. У 2013 році, Протоколом загальних зборів членів правління ОСББ «Центролит» було розглянуто звернення [PERSON] , та прийнято рішення про можливість виділення [PERSON] житлової кімнати (квартири) №21 , яка залишились після смерті [PERSON] , оскільки [PERSON] дійсно потребує поліпшення житлових умов. В тому ж році, Протоколом засідання членів правління ОСББ «Центролит» було прийнято рішення про необхідність звернення до Суворвовської районної адміністрації ОМР з клопотанням про виділ [PERSON] кімнати № 21 , яка знаходиться у житловому будинку за адресою [ADDRESS] . Тобто, фактично, [PERSON] , з дозволу ОСББ «Центролит», з 2013 року та по сьогоднішній день займає звільнену квартиру [ADDRESS] , проживає в ній, слідкує за її станом, здійснює необхідне обслуговування та поточний ремонт, своєчасно та в повному обсязі сплачує комунальні платежі. В січні 2021 року, членами правління ОСББ «Цетролит» було здійснено огляд квартири №21 , яку займає [PERSON] з 2013 року, про що складено відповідний протокол. За результатами огляду членами правління ОСББ «Центролит» приміщення кімнати № 21 , яка розташована на восьмому поверсі житлового будинку за адресою [ADDRESS] , та з урахуванням пояснень сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] встановлено, що [PERSON] фактично користується кімнатою №21 ще з 2013 року, здійснює в ній поточний ремонт, та сплачує комунальні платежі за користування послугами у даній кімнаті. При цьому, [PERSON] постійно проживає зі своєю сім`єю у складі чотирьох осіб, в тому числі разом з малолітньою онукою у суміжній кімнаті № 17 з 26.12.1986 року. Враховуючи вказані обставини, з метою поліпшення своїх житлових умов, за наявності на те підстав та відсутності будь-яких заперечень як з боку ОСББ «Центролит» так і з боку сусідів, [PERSON] звернувся до Суворовської районної адміністрації ОМР із заявою, у якій просив виділити йому квартиру (кімнату), яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , 2 поверх , а також просив адміністрацію укласти з ним Договір найму. Однак, відповіддю Суворовської районної адміністрації №К-31 від 12.02.2021 року, [PERSON] було відмовлено в задоволенні його заяви. В обґрунтування відмови в укладанні з [PERSON] договору найму житлового приміщення, адміністрація зазначила, що сім`я [PERSON] з 19.07 1996 року перебуває на квартирному обліку в Суворовській районній адміністрації ОМР, та номер черги складає 3582. Питання поліпшення його житлових умов буде розглянуто адміністрацією при підході квартирної черги. Таким чином, з викладених вище обставин [PERSON] зазначає, що потребує поліпшення житлових умов ще з 1967 року, а на квартирному обліку перебуває ще з 1996 року. З 2012 року та по сьогоднішній день, в житловому будинку, де вінпроживає [PERSON] є звільнена квартира, за якою слідкує [PERSON] , та якою він користується з 2013 року, сплачує комунальні платежі. Тобто, [PERSON] зазначає, що станом на сьогоднішній день існує можливість та відсутні будь-які перешкоди в тому, щоб житлові умови [PERSON] , були поліпшені, що є дійсно необхідним для нормального проживання сім`ї [PERSON] , та особливо його малолітньої онуки, втім, за невідомих причин, з 1996 року Суворовська районна адміністрація ОМР не вчиняє жодних дій аби здійснити таке поліпшення житлових умов. Однак, оскільки з 2013 року та по сьогоднішній день, [PERSON] фактично займає сусідню квартиру №21 , та сплачує комунальні платежі по вказаній квартирі, [PERSON] вважає, що право [PERSON] повинно бути захищено в судовому порядку. Враховуючи наведене, позивач просив суд позовні вимоги задовольнити, визнати [PERSON] наймачем квартири №21 та зобов`язати Суворовську районну адміністрацію укласти з ним Договір найму житлового приміщення. Відповідач Виконавчий комітет Одеської міської ради надав суду відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що Виконавчий комітет Одеської міської ради позовні вимоги визнає в частині визнання [PERSON] наймачем, та укладання з ним Договору найму житлового приміщення, втім заперечує щодо стягнення з Суворовської РДА судових витрат. Ухвалою від 23.09.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. В судове засідання з розгляду справи по суті призначене на 23.11.2021 року, учасники справи не з`явились, повідомлялись належним чином. Разом з цим, від відповідача у відзиві зазначено клопотання про розгляд справи у відсутності представника Суворовської РДА, та зазначено заперечення щодо стягнення з відповідача судових витрат. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, відповідно до якої представник просив суд розглянути справу у відсутності його та позивача, позовні вимоги просив задовольнити, втім не наполягав на задоволенні вимоги про стягнення судових витрат. Суд, розглянувши матеріали справи, перевіривши докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку дійшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, на підставі наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 23.12.1986 року зареєстрований та постійно проживає у колишньому гуртожитку, який з 1987 року має статус житлового будинку, за адресою [ADDRESS] . Разом з [PERSON] у вказаній квартирі зареєстровані та проживають його дружина - [PERSON] , його син - [PERSON] та його онука - [PERSON] . Житлова площа квартири, у якій проживає сім`я [PERSON] складає 16, 2 кв.м. Поряд з квартирою [PERSON] , на тому самому поверсі, у квартирі №21 , до 2012 року проживала громадянка [PERSON] , яка не реєструвала за собою право власності на дану квартиру та померла [INFO] . 21.04.2007 року у вказаному житловому будинку було створено ОСББ «Центролит». У 2012 році, після смерті [PERSON] , [PERSON] звернувся до правління ОСББ «Центролит» з проханням надати йому в користування вказану квартиру №21 , оскільки останній проживає у квартирі з житловою площею 16,2 кв.м. зі своєю сім`єю у складі чотирьох осіб, в тому числі й малолітня дитина, та потребує поліпшення житлових умов. У 2013 році, Протоколом загальних зборів членів правління ОСББ «Центролит» було розглянуто звернення [PERSON] , та прийнято рішення про можливість виділення [PERSON] житлової кімнати (квартири) №21 , яка залишились після смерті [PERSON] , оскільки [PERSON] дійсно потребує поліпшення житлових умов. В тому ж році, Протоколом засідання членів правління ОСББ «Центролит» було прийнято рішення про необхідність звернення до Суворвовської районної адміністрації ОМР з клопотанням про виділ [PERSON] кімнати № 21 , яка знаходиться у житловому будинку за адресою [ADDRESS] . В січні 2021 року, членами правління ОСББ «Цетролит» було здійснено огляд квартири №21 , яку займає [PERSON] з 2013 року, про що складено відповідний протокол. За результатами огляду членами правління ОСББ «Центролит» приміщення кімнати № 21 , яка розташована на восьмому поверсі житлового будинку за адресою [ADDRESS] , та з урахуванням пояснень сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] встановлено, що [PERSON] фактично користується кімнатою №21 ще з 2013 року, здійснює в ній поточний ремонт, та сплачує комунальні платежі за користування послугами у даній кімнаті. При цьому, [PERSON] постійно проживає зі своєю сім`єю у складі чотирьох осіб, в тому числі разом з малолітньою онукою у суміжній кімнаті № 17 з 26.12.1986 року. З метою поліпшення своїх житлових умов, за наявності на те підстав та відсутності будь-яких заперечень як з боку ОСББ «Центролит» так і з боку сусідів, [PERSON] звернувся до Суворовської районної адміністрації ОМР із заявою, у якій просив виділити йому квартиру (кімнату), яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , 2 поверх , а також просив адміністрацію укласти з ним Договір найму. Однак, відповіддю Суворовської районної адміністрації №К-31 від 12.02.2021 року, [PERSON] було відмовлено в задоволенні його заяви. В обґрунтування відмови в укладанні з [PERSON] договору найму житлового приміщення, адміністрація зазначила, що сім`я [PERSON] з 19.07 1996 року перебуває на квартирному обліку в Суворовській районній адміністрації ОМР, та номер черги складає 3582. Питання поліпшення його житлових умов буде розглянуто адміністрацією при підході квартирної черги. Статтею 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. За положеннями ч.ч.1,2 ст,61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Згідно зі ст. 47 Конституції України, - кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Згідно ст.61 ЖК України,- користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», - до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»,- приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»,- органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до ст.. 31 ЖК УРСР, Громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Статтею 34 ЖК УРСР визначено, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок. Відповідно до ст.ст. 47, 4 ЖК УРСР, Норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки. Відповідно до пункту 3.2.6. Положення про районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого Рішенням Одеської міської ради №4684-V від 07.10.2009 року, до повноважень районної адміністрації входить вирішення питання внесення змін до договорів найму жилих приміщень та їх бронювання. Крім того, відповідно до ст. 65 ЖК України, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. За змістом статті 103 ЖК України договір найму жилого приміщення може бути змінено тільки зі згоди наймача, членів його сім`ї та наймодавця. Але досягнута домовленість між наймачем, членами його сім`ї та наймодавцем з приводу зміни договору найму житлового приміщення сама по собі правових наслідків не має, доки вона не знайде свого офіційного закріплення у рішенні відповідного органу, до компетенції якого належить вирішення таких питань. Та тільки після рішення відповідного органу зміни до договору найму житлового приміщення набирають юридичної сили. Таким чином, з викладених вище обставин вбачається, що [PERSON] дійсно потребує поліпшення житлових умов ще з 1967 року, а на квартирному обліку перебуває ще з 1996 року. З 2012 року та по сьогоднішній день, в житловому будинку, де проживає [PERSON] є звільнена квартира, за якою слідкує [PERSON] , та якою він користується з 2013 року, сплачує комунальні платежі. У 2013 році [PERSON] та його сім`я, за згодою ОСББ «Центролит», фактично займає квартиру №21 , площею 12 кв.м., проживає в ньому, та сплачує комунальні платежі. Тобто, станом ще на 2013 рік та по сьогоднішній день, відсутні будь-які умови або причини, за яких би [PERSON] необхідно було б обмежити у його праві на поліпшення житлових умов. Тобто, станом на сьогоднішній день існує можливість та відсутні будь-які перешкоди в тому, щоб житлові умови [PERSON] , були поліпшені, що є дійсно необхідним для нормального проживання сім`ї [PERSON] , та особливо його малолітньої онуки, втім, за невідомих причин, з 1996 року Суворовська районна адміністрація ОМР не вчиняє жодних дій аби здійснити таке поліпшення житлових умов. З урахуванням встановленого, суд вважає доведеними позовні вимоги,та задовольняє їх в повному обсязі. Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідачів.

Outcome: approved