overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

28.12.2016 року ухвалено рішення Рокитнянського районного суду Київської області по цивільній справі за заявою [PERSON], зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану громадян Рокитнянського РУЮ Київської області про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, яким задоволено вимоги заявника. 12.01.2017 року представник заявника [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додатквого рішення мотивуючи тим, що судом у резолютивній частині рішення не зазначено відомості про батьків дитини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити заяву [PERSON] про винесення додаткового рішення. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

28.12.2016 р. позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] в котрій просить винести рішення яким розірвати шлюб між ним [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 25.09.2010 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 203. В обґрунтування своїх вимог зазначає про те, що від спільного шлюбу з відповідачем у них дітей немає. Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки між ними почати виникати непорозуміння, конфлікти та сварки, зникли почуття взаємної любові, поваги та дружби. Більше року вони не підтримують сімейних відносин та проживають окремо, спільного господарства не ведуть, будь-яких взаємних прав та обовязків між ними немає. Будь-які відносини між ними припинено, їхній шлюб носить лише формальний характер. Сімя розпалась остаточно примирення між ними неможливе. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не зявилася, однак подавши на адресу суду нотаріально завірену заяву від 28.10.2016 року, в якій зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує та просить розглядати справу у її відсутності, а тому з врахуванням ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами. Дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.09.2010 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 203./а.с.3/. Від спільного шлюбу з відповідачем у них дітей немає. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства і проживають окремо з травня 2015 року. Сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

28.12.2016 р. Селидівським міським судом Донецької області було ухвалено рішення по цивільній справі за заявою [PERSON], заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, про встановлення факту постійного проживання на території України. Сторони у судове засідання не зявилися, про день слухання справи повідомлялися належним чином. Вивчивши матеріали справи, судом зясовано, що в рішенні не вирішено питання щодо вимоги позивача про встановлення періоду факту постійного проживання на території України. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Судом встановлено, що [PERSON] постійно проживала на території України станом на 24.08.1991 року та перебувала у стані громадянства колишнього СРСР. Враховуючи вищевикладене суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за заявою [PERSON], заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, про встановлення факту постійного проживання на території України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

28.12.2017 [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом до [PERSON], в якому зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 24.11.1995, який зареєстрований Новозбур'ївською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, актовий запис - № 57. Від шлюбу мають дорослих дітей. Основна причина розпаду сім'ї це несумісність характерів, різні погляди на життя та сімейні цінності. Спільне господарство не ведуть протягом двох років, сумісне проживання припинене, спір майнового характеру відсутній. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. а також зазначив про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON], будучи у встановленому порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув з невідомих суду причин, будь-яких клопотань, а також відзиву на пред'явлений позов не надав. З урахуванням наведених обставин суд вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280 ЦПК України Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом при розгляді справи встановлено, що 24.11.1995 Новозбур'ївською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, було зареєстровано шлюб між сторонами, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 57, Серія [NUMBER].(а.с.5) Частиною 3 ст.105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сім'ї. Основна причина розпаду сім'ї це різні характери та різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові і довіри один до одного. Відповідно до норм ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. Отже, суд вважає причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

28.12.2017 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (далі відповідач) і, уточнивши 12.01.2018 року раніше заявлені вимоги, просив стягнути з відповідача три проценти річних та інфляційні за порушення виконання грошового забовязання за договором від 01.07.2016 № 81 в сумі 770 грн 27 коп. і договором від 28.09.2016 № 127 в сумі 732 грн 44 коп., а всього 1503 грн 95 коп. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і наполягав на задоволенні. Представник відповідача позов не визнала з тих підстав, що підприємство перебуває в скрутному фінансовому становищі, а тому позбавлено можливості своєчасно виконувати свої договірні зобовязання. Додатково зазначає, що прострочення виконання договірних зобовязань почалося з 15.11.2017 року, а тому фактична сума заборгованості є значно меншою. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладених сторонами договорів на виконання робіт від 01.07.2016 № 81 та від 28.09.2016 № 127 позивач виконував за завданням відповідача роботи, загальна вартість яких складає 6197 грн 56 коп.; вказані грошові кошти були фактично виплачені позивачеві 28.12.2017 року (а.с. 8, 10 зв., 16, 34). Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України (далі Кодекс) боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки укладені сторонами договори не встановлюють строк виконання відповідачем свого грошового зобовязання, на спірні правовідносини поширюється дія частини другої статті 530 Кодексу, якою передбачено, що боржник повинен виконати свій обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги. Така вимога була вперше предявлена представником позивача 08.11.2017 року (а.с. 35), тому прострочення відповідача по виконанню грошового зобовязання відбулося в період з 16.11.2017 року і до 27.12.2017 року включно. За таких обставин, суд не бере до уваги розрахунок позивача і погоджується з розрахунком суми інфляційних і трьох процентів річних за період з 16.11.2017 року по 27.12.2017 року включно, в сумі 76 грн 77 коп., який надано відповідачем, що є підставою для стягнення цієї суми на користь позивача. Оскільки вимоги позивача задоволено судом лише на 5%, в силу положень пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору в розмірі 640 грн підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме 32 грн /640 х 0.05/. Таким чином, предявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

28.12.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення відомостей про особу, як батька з актового запису про народження дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він не є біологічним батьком [PERSON], яку народила відповідачка, яка перебувала з ним в зареєстрованому шлюбі з 15.05.1993 року, який розірвано 27.05.2008 року. Перебуваючи з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, 30.06.2008 року відповідачка народила дочку [PERSON]. 29.07.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Олевського районного управління юстиції Житомирської області було проведено державну реєстрацію народження дитини та складено відповідний актовий запис за № 82. В свідоцтві про народження малолітньої [PERSON] в графі «Батько» зазначено «Карпов Олег Олександрович». Однак, в ході сварки з відповідачкою близько місяця назад, остання повідомила позивача, що він не є батьком дитини і підстав недовіряти такому твердженню в нього немає. Позивач подав до суду заяву про підтримання позову, та розгляд справи в свою відсутність. Відповідачка подала до суду заяву про визнання позову, та розгляд справи у їх відсутність. Згідно\~ст.263 ч.6 ЦПК України\~- якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам\~статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ст.206\~ч.1,4 ЦПК\~України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнала, відповідно до ст.206\~ч.4,\~263\~ч.6\~ЦПК України\~суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Наданими позивачем доказами свідоцтвами про народження дитини, реєстрацію шлюбу та розірвання шлюбу, наданими заявами сторін судом встановлено, що кровне споріднення [PERSON] з дочкою [PERSON] відсутнє, та вказані обставини не потребують доказуванню. Правовідносини між сторонами регулюються\~ст.136 Сімейного кодексу України\~- особа яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство. У разі доведеності відсутності кровного споріднення з дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Таким чином порушене право позивача підлягає захисту, слід виключити відомості про [PERSON] як батька з актового запису про народження дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

28.12.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.02.2015 року Виконавчим комітетом Колодянської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв'язку з несумісністю характерів, відсутності взаєморозуміння та кохання. Тому позивач просить шлюб між ними розірвати. Позивач надав заяву, у якій просить розгляд справи проводити без його участі, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явилась. Ухвалою суду 15.01.2018 року сторонам надавався на примирення тривалістю 2 місяці. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.02.2015 року Виконавчим комітетом Колодянської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 2 (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 3). Сторони разом не проживають. Спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивачка та відповідач поновлювати не бажають, наполягають на розлученні. Строк на примирення, наданий ухвалою суду, не зміг примирити подружжя. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Спору про місце проживання дитини не мають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

28.12.2017 року до суду звернулася [PERSON], [INFO] з заявою, в якій просить суд надати їй право на шлюб з громадянином [PERSON], [INFO], уродженцем с. Стовпинка, Олевського району Житомирської області. Заявниця підтримала подану до суду заяву, просить суд задовольнити заявлені вимоги із підстав викладених у ній та розглянути справу у її відсутності. Представник Органу опіки та піклування Олевської міської ради надала до суду письмову заву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує. Мати заявниці [PERSON], надала до суду письмову заяви щодо розгляду справи у без її участі. Відносно надання права на шлюб її дочки [PERSON], не заперечує. Особа, з якою неповнолітня [PERSON], має намір зареєструвати шлюб - [PERSON], заяву заявниці підтримав повністю та надав до суду заяву щодо розгляду справи у його відсутності. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Матеріалами справи встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO] та громадянин [PERSON], [INFO] мають намір одружитися, оскільки у них вже фактично створена сім'я, проживають разом, ведуть спільне господарство та від спільного проживання у них народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. Зареєструвати шлюб в органах реєстрації актів цивільного стану заявниця не має можливості, оскільки має на день розгляду справи 17 років, в зв'язку з чим не досягнула шлюбного віку, визначеного ст.22 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.22 СК України, з якої слідує, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Разом з тим статтею 23 СК України передбачено, що право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Так судом встановлено, що дійсно на день розгляду справи у суді заявниця [PERSON], [INFO], має 17 років, що стверджується копією паспорта виданого на ім'я [PERSON] (а.с.4), що надає їй право на звернення до суду у відповідності до ч.2 ст.23 СК України із заявою про надання права на шлюб. Враховуючи вищенаведене суд, приходить до висновку, що надання заявниці права на шлюб відповідає її інтересам, так як у неї та [PERSON], фактично вже створена сім'я, вони приживають разом, мають намір зареєструвати шлюб, у них народилася дитина - син [PERSON], [INFO], мати заявниці не заперечує проти укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст.293 ЦПК України, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про надання права на шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~28.12.2017 року позивач [PERSON] звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до відповідачки [PERSON], в якому просив розірвати шлюб між ними, що зареєстрований 01.07.2014 року Заводським відділом ДРАЦС Реєстраційної служби Миколаївського МУЮ, актовий запис № 294, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з відповідачем припинились, причиною розлучення є сварки та непорозуміння, а також те, що відповідачка створила нову сімю в той період поки позивач проходив службу в зоні АТО. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] на судовий розгляд справи не зявився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи без його участі, заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання 01.03.2018 року та 05.04.2018 року не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Про причину своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов до суду не подавала. Тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, суд, вважає за можливе слухати справу на підставі наявних доказів. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 01.07.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I ФП № 105086 виданим 01.07.2014 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції . \~ \~ \~ \~ \~Від даного шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФП № 213960 виданим 09.09.2014 року міським відділом ДРАЦС РС Миколаївського МУЮ. Шлюбні відносини подружжя припинились, сумісне життя останніх не склалось.\~В зв'язку з не проживанням сторін разом тривалий час, відсутністю порозуміння між подружжям та відсутністю бажання примиритись, судом зроблено висновок про те, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд\~\~постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у звязку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача також належить стягнути на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

28.12.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 23.05.2014 року. Від даного шлюбу мають сина [PERSON]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 23.05.2014 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ №115613 від 23.05.2014 року, актовий запис №144 (а.с.4). Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Сторони не підтримують шлюбно-сімейні відносини з грудня 2017 року. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечує, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечить інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved