Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

26 червня 2014 року (згідно з датою на штампі поштового відділення) Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 001-23784-200912 від 20.09.2012 року станом на 07.04.2014 року в загальній сумі 12 734 (дванадцять тисяч сімсот тридцять чотири) гривні 88 коп., яка складається із заборгованості: за тілом кредиту - 10 000,00 грн.; за відсотками - 291,88 грн.; за комісіями - 2 443,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але в позовній заяві вказав, що просить розглядати справу за відсутності представника позивача та що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], повідомлений про місце, день і час судового розгляду, в судове засідання не з'явився; про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності чи заперечення проти позову суду не подав. У зв'язку з вказаними обставинами суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до положень статей 224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 20 вересня 2012 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та [PERSON] уклали в письмовій формі кредитний договір № 001-23784-200912 (далі у тексті - Кредитний договір) про надання кредиту в сумі 10 000,00 грн. на строк 6 місяців зі сплатою 9,99 процентів річних на суму заборгованості та сплатою комісії за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 3,49 % на місяць. 21 вересня 2012 року позивач надав відповідачу кредит у сумі 10 000,00 грн., що підтверджено меморіальним ордером № 41710131 від 21.09.2012 р. Кредитний договір складається із заяви позичальника [PERSON] від 20.09.2012 року прийнятою банком, Правил надання послуг при здійсненні кредитування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» від 18.07.2012 р. і Тарифів банку, що відповідає положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України про договір приєднання. Відповідно до умов пункту 2.7 частини 2 Кредитного договору позивач (Банк) відкрив відповідачу рахунок для погашення заборгованості [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Погашення кредиту та нарахованих процентів позичальник зобов'язаний здійснювати частинами щомісячно до 20 числа відповідно до графіку платежів. Відповідач з жовтня 2012 року взяті на себе за Кредитним договором зобов'язання у встановлені терміни добровільно не виконує і кошти позивачу не повертає, що підтверджується розрахунком заборгованості позичальника станом на 07.04.2014 року. Загальна сума заборгованості за Кредитним договором становить 12 734 (дванадцять тисяч сімсот тридцять чотири) гривні 88 коп., яка складається із заборгованості: за тілом кредиту - 10 000,00 грн.; за відсотками - 291,88 грн.; за комісіями - 2 443,00 грн. На теперішній час заборгованість за кредитом позичальником не погашена. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтями 1049, 1054 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За захистом особа може звернутися до суду. Одним зі способів захисту цивільного права є примусове виконання обов'язку в натурі. На підставі наведеного вище суд дійшов до висновку, що між сторонами існують грошові зобов'язання, що виникли на підставі Кредитного договору. Відповідач є позичальником, який не виконує належним чином свої зобов'язання за цим договором щодо своєчасного та у повному обсязі повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом та комісії, що є підставою для примусового стягнення суми заборгованості. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтвердженими належними і допустимими доказами та підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд присуджує понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, а саме: витрати на оплату судового збору в сумі 243,60 грн. На підставі ст.ст. 15, 16, 526, 530, 536, 610-612, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved