Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

29.04.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 11000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним і Банком Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інші витрати. Позивач свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленному договором. Відповідач погодилась з умовами договору та зобовязалась сплачувати кредит та погашати відсотки за користування кредитом щомісяця, але дану вимогу не виконала. Загальна заборгованість відповідача станом на 12.11.2015 року становить 35251,37 гривень та складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 10568,35 гривень, заборгованості за процентами за користування кредитом в розмірі 24683,02 гривні, яку у добровільному порядку відповідач відмовляється сплатити. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак залишив суду заяву в якій наполягає на задоволенні позову та просить суд розглянути справу у його відсутність та у звязку з повторною неявкою відповідача постановити по справі заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з*явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, що дає суду право розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення про що не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача, в зазначеній частині позовних вимог, підлягають задоволенню, тому що доводи позивача підтверджуються дослідженними у судовому засіданні доказами. Так, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та ПАТ «Акцент-Банк» уклали кредитний договір б/н від 29.04.2011 року, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 11000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 29.04.2011 року [PERSON] станом на 12.11.2015 року має заборгованість 35251,37 гривня, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 10568,35 гривень, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 24683,02 гривні. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між ним і Банком Договір, що підтверджується підписом відповідача в заяві. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має бути виконано належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Стаття 530 ч.1 ЦК України зазначає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобовязання, що передбачено ст. 625 ЦК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні підтвердився факт, порушення [PERSON] умов кредитного договору та свого грошового зобовязання перед позивачем, у звязку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість в сумі 35251,37 грн., яка утворилась станом на 12.11.2015 року та складається із заборгованості за кредитом в розмірі 10568,35 грн. та заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 24683,02 грн. Судові витрати по справі складають 1218 гривень, які підлягають розподілу між сторонами пропорційно задоволеним вимогам. Враховуючи, що ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 10.02.2016 року позовні вимоги про стягнення пені та комісії, а також штрафів були залишені без розгляду на підставі ст. 207 ч.1 п.8 ЦПК України, тому, враховуючи, що позовні вимоги задоволені на 83% з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в сумі 1010,94 гривень.

Outcome: approved