Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

28 січня 2014 р. Товариство звернулося до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтовували тим, що 25 липня 2011 р. між публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» (далі - Банк) та [PERSON] укладено кредитний договір № 3099/409CLPS2, за яким боржнику надано кредит в сумі 5 834,94 грн, на строк до 26 червня 2012 р. 17.10.2012 р. між Банком і Товариством укладено договір факторингу, за яким останньому відступлено право вимоги, зокрема, від [PERSON] щодо її кредитних зобов'язань перед Банком. Вказали, що боржник свої зобов'язання перед Банком не виконала і в неї існує заборгованість в сумі 5 834,94 грн, яку просили стягнути В судове засідання представник Товариства не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій вимоги підтримав та просив справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] будучи неодноразово своєчасно та належним чином повідомленою за місцем реєстрації про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин не з'явилася. Про причини неявки суду не повідомила. У своїй заяві представник позивача погодився на постановлення рішення у заочному порядку. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що Банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 25 липня 2011 р. між Банком та [PERSON], укладено кредитний договір № 3099/409CLPS2, відповідно до умов якого їй надано кредит у сумі 5 737,10 грн, з процентною ставкою 36,00 % річних, на строк 30 місяців, тобто з кінцевим терміном повернення 25 січня 2014 р. Кредитні кошти Банком перераховані на рахунок відповідачу. Виходячи зі змісту сформованого Банком графіку [PERSON] зобов'язана була до 25 числа кожного місяця погашати кредит, а також відсотки за його користування рівними частинами в розмірі - 465 грн. Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК визначено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). В силу ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника (ч. 1 ст. 516 ЦК). 17 жовтня 2012 р. між Банком та Товариством укладено договір факторингу № 20121017-Г, за яким останньому передано Банком права вимоги частини портфелю заборгованостей роздрібних клієнтів, що виникла по кредитним договорах, укладених Банком з фізичними особами, зокрема, відносно боржника [PERSON], тобто відповідача, заборгованість якої на 17 жовтня 2012 р. складала - 5 834,94 грн, з якої: заборгованість по тілу кредиту - 4 214,90 грн; несплаченими відсотками - 1 240,60 грн; пені та штрафів - 379,44 грн. За таких умов Товариство є правонаступником Банку, отже належним позивачем, який має право пред'являти зазначені вимоги до боржника у межах вищевказаної суми боргу. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у вищевказаній сумі. За правилами ст. 88 ЦПК з відповідача на користь Товариства слід стягнути судовий збір сплачений при подачі позову до суду.

Outcome: approved