Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

28.08.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохала суд зняти арешт з коштів [PERSON] , жительки [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) - [NUMBER] , що знаходяться на картковому рахунку № [NUMBER] , для виплат заробітної плати, відкритому у АТ КБ «ПриватБанк», якийнакладений постановою старшого державного виконавця Шевченківського відділудержавної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Гецко Андрієм Володимировичем від 03.04.2019 року, при примусовому виконанні виконавчого листа Октябрського районного суду м. Полтава № 554/11830/15 - ц від 13.05.2016 року. Позов обґрунтовано тим, що в межах виконавчого провадження № 51307782, де вона є боржником, що відкрите у Шевченківському ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області, державним виконавцем Гецко А.В. при здійсненні примусового виконання постановою від 03.04.2019 року було накладено арешт на грошові кошти боржника, на рахунках, що відкриті або будуть відкриті на боржника, окрім коштів, на які законом встановлено заборону накладення арешту. Однак, з травня місяця 2019 року вона перестала отримувати заробітну плату, оскільки, як було встановлено позивачем, грошові кошти на її зарплатному рахунку, відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» (надалі - Банк), були арештовані Банком. Позивач прохала скасувати арешт, як такий, що порушує її права та гарантії, передбачені Конституцією України та трудовим законодавством, оскільки законом заборонено будь-яким чином обмежувати працівника вільно розпоряджатись заробітною плвтою. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала до суду заяву від 06.09.2019 року, відповідно до якої прохала суд розглядати справи за її відсутності, повідомляла про те, що її інтереси у суді буде захищати адвокат. Адвокат Курило В.О. в інтересах [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання 30.09.2019 року не з`явився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомляв, відзив на позов та жодних клопотань чи письмових заяв до суду від останнього не надходило. Представник третьої особи у справі також у судове засідання 30.09.2019 року не з`явився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомляв, відзив на позов та жодних клопотань чи письмових заяв до суду від останнього не надходило. За таких обставин, враховуючи неявку відповідача та вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, надавши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне. На виконанні у Шевченківськомувідділі державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває виконавче провадження № 51307782, яке відкрито на підставі виконавчого листа Октябрського районного суду м. Полтава № 554/11830/15 - ц від 13.05.2016 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованості в розмірі 41 365, 45 грн. Позивач є боржником у вказаному виконавчому провадженні. Старшим державним виконавцем Шевченківськоговідділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Гецко Андрієм Володимировичем при примусовому виконанні вказаного виконавчого документа була винесена Постанова про арешт коштів боржника від 03.04.2019 року, відповідно до якої накладено арешт на всі рахунки боржника, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладання арешту та\\або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику. Також, постановою старшого державного виконавця Шевченківськоговідділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Гецко А.В. від 26.02.2019 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] . Встановлено, що [PERSON] працює у Полтавській спеціалізованій школі - інтернат №2 І - ІІІ ступенів «Центр освіти та соціально - педагогічної підтримки» ім. Софії Русової Полтавської обласної ради, на посаді вихователя. Позивач вказувала, що з травня місяця 2019 року вона перестала отримувати заробітну плату, яка нараховується в АТ КБ «ПриватБанк» на картку для виплат [NUMBER] , на яку нараховується заробітна плата. Згідно з листа АТ КБ «ПриватБанк» від 10.07.2019 р., наданого на запит позивача, вбачається, що Банк отримав від Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області постанову про арешт коштів боржника від 03.04.2019 року ВП № 51307782. Постановою накладено арешт на кошти боржника [PERSON] , що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладання арешту та\\або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику. Судом встановлено з матеріалів справи, що [PERSON] звернулась із заявами від 15.05.2019 року та від 09.07.2019 року до начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області з проханням зняти арешт з рахунку, на який нараховується заробітна плата, але у відповіді було зазначено, що на виконанні Шевченківського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області перебуває виконавче провадження № 51307782,яке відкрито на підставі виконавчого листа Октябрського районного суду м. Полтава № 554/11830/15 - ц від 13.05.2016 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованості в розмірі 41 365, 45 грн. та державним виконавцем вживаються заходи примусового виконання, передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Також, Шевченківським ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області було повідомлено, що для зняття арешту з коштів, які містяться на рахунку банківської установи я маю право звернутися до суду. Наклавши арешт на зарплатний рахунок [PERSON] фактично позбавили заробітної плати, позбавили можливості отримувати та права розпоряджатися своєю заробітною платою. Полтавська спеціалізована школа - інтернат № 2 І - ІІІ ступенів «Центр освіти та соціально - педагогічної підтримки» ім. Софії Русової Полтавської обласної ради, де працює позивач на посаді вихователя, не має можливості видавати заробітну плату через касу, за її відсутності, а тому заробітна плата працівникам видається шляхом зарахування на карткові рахунки, відкриті в банківській установі. Відповідно до положень ст. ст. 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 р. № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961 р., встановлено, що ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно зі ст. 25 Закону України «Про оплату праці» забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Статтею 97 КЗпП України встановлено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. Згідно з частин 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. В той же час, статтями 43, 46 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Однак, відповідно до ч. ч.1, 2 ст.128 КЗпП України, що кореспондується з вимогами статті 26 Закону України «Про оплату праці», при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Не допускаються відрахування з вихідної допомоги, компенсаційних та інших виплат, на які згідно з законодавством стягнення не звертається. Також, у відповідності до частин 1, 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Отже, держава гарантує та захищає законом право громадянин на своєчасне одержання винагороди за працю. Накладення арешту на грошові кошти на рахунок боржника (позивача у справі), який призначений для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат, що призводить до порушення конституційних прав позивача, як працівника. При цьому, що постановою державного виконавця звернуто стягнуто на дохід боржника в межах вказаного вище виконавчого провадження, що узгоджується з вимогами Закону України «Про виконавче провадження». Також, згідно з ч. ч. 1, 2ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 2 ст. 321 ЦК передбачено, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи вище викладене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Керуючи ст. ст. 1, 25 Закону України «Про оплату праці»; ст. ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»; ст. ст. 319, 391 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 76-81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-289ЦПК України, суд -

Outcome: approved