overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

27.10.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 30.04.1994 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої райради народних депутатів м. Одеси, актовий запис № 158. Від шлюбу у сторін є повнолітній син. З 30 січня 2014 року сторони не підтримують подружні стосунки, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, збереження сім'ї неможливо та суперечить інтересам сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить шлюб розірвати. При цьому вказала, що на цей час має іншу сім'ю, в зв'язку з чим на примирення не згодна. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином, будь-яких заяв до суду не надав. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 30.04.1994 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої райради народних депутатів м. Одеси, зареєстровано шлюб сторін, актовий запис № 158. Від шлюбу у сторін є повнолітній син - [PERSON], [INFO] /а.с. 3,5/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть понад рік, проживають окремо, спорів стосовно поділу спільного майна на теперішній час немає. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з урахуванням того факту, що позивач на цей час позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити, заперечує проти надання часу для примирення, оскільки фактично створила іншу сім'ю, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

27.10.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 10045 грн. 28 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Свій позов обґрунтовує тим, що 09.06.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 001-20048-090613, згідно якого банк надав відповідачу кредит в загальному розмірі 10934,30 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок [PERSON] Однак відповідач не виконував належним чином зобов'язання за договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Тому позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не з'явився, у позовній заяві просить розглядати справу без його представника, позов підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, заяв про розгляд справи у її відсутності не надійшло. Окрім цього, відповідач викликався через ЗМІ. Суд вирішив проводити судове засідання без участі сторін. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, встановив наступне. 09.06.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 001-20048-090613 (далі - Кредитний договір), згідно якого банк надав відповідачу кредит в загальному розмірі 10934,30 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок [PERSON] (а.с. 5) Позивач виконав свої зобов'язання за Кредитним договором належним чином, відповідач [PERSON] кредитні кошти отримав, що підтверджується меморіальним ордером № 37642690 від 10.06.2013 року (а.с. 3). Однак, в порушення вимог Кредитного договору [PERSON] неналежно виконав свої зобов'язання по ньому, своєчасно не повернув кредитні кошти та не сплатив відсотки за користування кредитними коштами. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Як вже було зазначено, у встановлений договором та законом термін, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, заходів направлених на погашення кредиту не приймав, внаслідок чого станом на 20.08.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 10045,28 грн., яка складається з: 10044,57 грн. - заборгованість за сумою кредиту, 0,71 грн. - заборгованість за відсотками, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості (а.с. 4). Таким чином, безпідставне невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Отже, заявлені Банком вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Також наявні підстави згідно ст. 88 ЦПК України для стягнення із відповідача понесених позивачем судових витрат, зокрема 243,60 грн. - сплачений позивачем судовий збір та 420,00 грн. - витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

27.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить виселити відповідача з квартири [ADDRESS] в м. Чернігові без надання іншого жилого приміщення. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позов підтримує та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 26.02.2010 року позивач отримав у власність квартиру [ADDRESS] на підставі договору від 26.02.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського нотаріального округу [PERSON] У зазначеній квартирі на даний час мешкає відповідач. Відповідно до ст. 109 Житлового кодексу виселення із займаного жилого прміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільного або в судовому порядку. 19.06.2014 року позивач направив відповідачу повідомлення про виселення з даної кварити на протязі 30-ти днів з моменту отримання даної претензії, повідомлення отримане відповідачем 27.06.2014 року, але до цього часу не виконане. ( а.с. 10). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. У разі порушення цього права власник має право на підставі ст. 387 Цивільного кодексу України витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. За таких обставин позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

27.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову послався на те, що шлюб з відповідачем був укладений 16.04.1983 року. Від шлюбу сторони мають двоє повнолітніх синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, остання зловживає спиртними напоями, змінюватись не бажає, протягом останніх трьох років проживають окремо. Позивач у судовому засіданні позов підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві. Пояснив, що відповідач проживає з іншим чоловіком. Просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судові засідання двічі підряд не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, із заявою про розгляд справи за її відсутності не зверталася. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.04.1983 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають двоє повнолітніх дітей. Сімейне життя в сторін не склалось. Позивач у позовній заяві вказує на негідну поведінку відповідача у шлюбі та сім'ї, протягом останніх трьох років проживають окремо. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

27.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 13278 грн. 54 коп. і судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду невідомі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 09.09.2011 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 9000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 30.09.2014 року становить 13278 грн. 54 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 7285,53 грн., заборгованості за відсотками - 4134,51 грн., 750,00 грн. - заборгованості по комісіям, 500,00 грн. - штрафу (фіксованої частину), 608,50 грн. - штраф (процентна складова) що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 7-12). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-07 00:00:00

27.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 25529 грн. 20 коп. і судових витрат. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. З письмової згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 15.03.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 17-32). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 30.09.2014 року становить 25529 грн. 20 коп., та складається з заборгованості за кредитом - 14550,44 грн., заборгованості за відсотками - 8602,34 грн., 922,65 грн. заборгованості по комісії та 1453,77 грн. - штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 8-16). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

27.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS]. Відповідач, користуючись комунальними послугами тривалий час не сплачує платежі за надання цих послуг, в зв'язку з чим станом на 01 липня 2014 року у останньої утворилась заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 14149грн.29коп., яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явилася. Про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином. До суду надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримує та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. На підставі ст.ст. 169,224 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи за відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено судом, відповідач є власником особового рахунку квартири [ADDRESS], що підтверджується довідкою форми №3, виданої 09.12.2014року КП УЖГ «Хрещатик» (а.с.6) та вищезазначений будинок знаходиться на обслуговуванні КП УЖГ «Хрещатик». Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і порудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач таких послуг зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не сплачує платежі за житлово-комунальні послуги за період з листопада 2012року по липень 2014року, в зв'язку з чим, станом на 01 липня 2014року у відповідача виникла заборгованість в розмірі 14149,29грн., яку в добровільному порядку не погашає, що змушує позивача звернутися до суду з вказаним позовом (а.с.8). За таких обставин, з урахуванням викладеного, аналізуючи норми чинного законодавства, оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від добросовісного виконання своїх обов'язків по сплаті платежів за надання житлово-комунальних послуг, а тому позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243 грн.60коп., що документально підтверджена. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

27.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 15536,85 грн. та судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явився, до його початку надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належними чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № HAXRFU17630495 від 14.12.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 8394,36 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 17.09.2014 року виникла заборгованість в розмірі 15536,85 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 5948,31 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 4,83 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 1842,48 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 6525,19 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 716,04 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 5-6). Таким чином заборгованість за кредитним договором в сумі 15536,85 грн. підлягає стягненню з відповідача. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

27.10.2014року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11.03.2006року, мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитьми повноліття. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтв про народження (а.с.6,7). Відповідач є батьком дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Позивачу коштів на утримання дітей не вистачає, вони фактично знаходяться на її утриманні. Відмова відповідача у добровільний спосіб надавати допомогу їх спільним дітям ставить позивача у скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок покладається на обох батьків у рівних частка. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей в судовому порядку в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved