Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

27 липня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання за нею права приватної власності на земельні ділянки. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що [INFO] року помер її батько, [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з Після його смерті залишилася спадщина у вигляді двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,52 га - рілля; та площею 0,81 га - багаторічні насадження, що підтверджується державним Актом на право приватної власності на землю - Серія [NUMBER], який виданий на підставі розпорядження Костянтинівської райдержадміністрації від 29.03.20006 року № 135 на ім'я [PERSON]; свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.12.2012 року, зареєстрованого за реєстром № 156; свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.12.2012 року, зареєстрованого за реєстром № 158. Земельні ділянки розташовані за адресою - Артемівська сільська Рада Костянтинівського району Донецької області та мають кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER]. 10 червня 2013 року [PERSON] склав заповіт, в якому вищевказані земельні ділянки заповідав позивачці, що підтверджується Заповітом від 10.06.2013 року, який додається до матеріалів справи. Вона у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька [PERSON], що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, але не може переоформити спадщину з тих причин, що батько, отримавши свідоцтво про право на спадщину після смерті матері - [PERSON], не зареєстрував своє право власності на отримані вищевказані земельні ділянки. Тому, позивачка [PERSON] просила визнати право власності на вказані земельні ділянки за нею, як за спадкоємцем за заповітом. У судовому засіданні представник позивачки підтримав позовні вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Відповідач [PERSON], який є рідним братом позивачки, і прийняв спадщину після смерті батька, в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій позов визнав повністю та просив розглянути справу за його відсутності. З'ясувавши вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року в с.Степанівка Костянтинівського району Донецької області помер [PERSON] (а.с.3). Після його смерті залишилась спадщина у вигляді Після його смерті залишилася спадщина у вигляді двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним Актом на право приватної власності на землю - Серія [NUMBER], до складу якої входить ділянка №1 площею 5,52 га - рілля кадастровий номер [NUMBER], та ділянка №2 площею 0,81 га - багаторічні насадження, площею 0,81га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Артемівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с. 4, 9, 10). 10 червня 2013 року [PERSON] склав заповіт, яким заповів [PERSON] вказані земельні ділянки (а.с.7). Позивачка [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину, звернувшись з відповідною заявою до нотаріальної контори (а.с.27-28). Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 Земельного кодексу України, шляхом визнання прав. Відповідно до статей 1225 Цивільного кодексу України і 131 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Крім того, у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення), при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю. Тому, за [PERSON] на підставі ст.ст. 392, 1225, 1235, 1268 ЦК України, ст.131 ЗК України слід визнати право приватної власності на вказану земельну ділянку.

Outcome: approved