Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

27.10.2016 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 13.12.2014 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Також зазначила, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, інших прибутків не має, матеріально не забезпечена, потребує допомоги, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь, у розмірі 1000 гривень щомісячних прибутків, з дня подачі позову до повноліття доньки, починаючи з 27.10.2016 року, та стягнути з відповідача кошти на своє утримання щомісячно у розмірі 1000 гривень до досягнення донькою 3-х років. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали в повному обсязі, надали суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, позовні вимоги на утримання дитини визнав у повному обсязі, щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, пояснив суду, що згоден сплачувати лише 300-400 гривень щомісячно, так як він на даний момент не працює. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони з 13.12.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, зареєстрованим 13.12.2014 р. Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №1302. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження дитини, виданим Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №534, яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На підставі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, непостійний дохід, частина доходу отримується в натурі, а також при наявності інших обставин, які мають суттєве значення, суд за заявою платника або отримувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, приймаючи до уваги інтереси дитини: [PERSON], матеріальне становище позивача, також те, що відповідач в добровільному порядку кошти на утримання дитини не виділяє, враховуючи те, що відповідач не має на утриманні інших непрацездатних осіб, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України та не надав суду інших доказів, які б могли вплинути на визначення розміру аліментів, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Вимога позивача про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку має бути задоволена частково. Так, згідно до ч.2\~ст.84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4\~ст. 84 Сімейного кодексу України, право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тобто, дана норма передбачає виникнення у дружини-матері права на утримання від чоловіка (аліментів) до досягнення дитиною трирічного віку за наявності сукупності обставин, передбачених вказаною статтею, зокрема й можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. У зв'язку з тим, що [PERSON] не має постійний дохід, на даний час не працює, дослідивши надані сторонами докази у сукупності, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісяця, що буде достатнім розміром допомоги на непрацездатну дружину.

Outcome: partial