Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

26 червня 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. 27 жовтня 2017 року позивач подала до суду позовну заяву про зміну підстав і предмету позову до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Новосанжарська державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини за законом шляхом управління спадковим майном, внесення змін в свідоцтво про право на спадщину за законом, посилаючись на те, що 06 грудня 1999 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Полузірське» розміром 4,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку(пай) серія ПЛ № 0109940 від 27.12.1996 року, та житловий будинок із надвірними спорудами, розташований в с. Дмитренки, Новосанжарського району, Полтавської області. Протягом шестимісячного терміну, встановленого для подачі заяви про прийняття спадщини, після померлої 06.12.1999 р. [PERSON] ніхто із спадкоємців першої черги не звертався, всі діти (позивачка та відповідачі) померлої успадкували спадщину шляхом управління спадковим майном, відповідно до Цивільного кодексу України в редакції 1963 року. Постановою завідувача Новосанжарської ДНК 19 червня 2017 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вона не прийняла спадщину у встановлений законом шестимісячний термін та не вступила в права спадкоємця фактично. У червні 2017 року позивачці стало відомо, що після померлої 06.12.1999 року [PERSON] заведена спадкова справа № 463/2011 від 16.11.2011 року та видані свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.11.2011 року по ? частці кожному на земельну частку (пай) розміром 4,73 га, власниками яких є відповідачі. Оскільки не всі відповідачі (рідні сестри позивачки) надають згоду на внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.11.2011 року щодо перерозподілу спадщини після смерті матері [PERSON], тому просила суд встановити факт прийняття нею спадщини за законом після померлої 06.12.1999 року матері [PERSON], шляхом управління спадковим майном, відповідно до Цивільного кодексу України в редакції 1963 року та провести перерозподіл спадщини після смерті матері згідно статті 1300 Цивільного кодексу України, шляхом внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.11.2011 року, виданого державним нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори, а саме: видати свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/5 частині [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Полузірське» розміром 4,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ПЛ № 0109940 від 27.12.1996 року. Позивач в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про дату, місце та час судового розгляду. Представник позивача, адвокат [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про дату та час судового розгляду. В матеріалах справи є заяви про розгляд справи у їх відсутність, просять відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник відповідачів, адвокат [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні. Представник третьої особи Новосанжарської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового розгляду. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, тобто до набрання чинності ЦК України, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються Кодексом УРСР. Судом встановлено, що 06 грудня 1999 року померла [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 356319, виданим Новосанжарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 12 (а.с.7). Позивачка є дочкою померлої, що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.9,10) та копією свідоцтва про одруження (а.с.11). [PERSON] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Полузірське» розміром 4,73 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), право на яку посвідчено Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0109940 від 27.12.1996 року (а.с.8). Відповідно ч.1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. ст.525, 526 ЦК УРСР (1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як вбачається з довідки Полузірської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 329 від 23.10.2017 року, [PERSON] прийняла спадщину після смерті 06.12.1999 року матері [PERSON], шляхом управління спадковим майном (а.с.52). Судом досліджено копію спадкової справи № 463/2011 після померлої 06.12.1999 року [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] прийняли спадщину після матері шляхом управління спадковим майном, та вказали в заяві, що інших спадкоємців немає (а.с. 151-175). Згідно до частин 1 і 2 ст.1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Таким чином, суд дійшов висновку, що при видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом не враховано факт прийняття спадщини [PERSON] - дочкою померлої 06.12.1999 року [PERSON] шляхом управління спадковим майном, та не повідомленням іншими спадкоємцями нотаріуса про іншого спадкоємця за законом, у зв'язку з чим права [PERSON] було порушено, а тому до свідоцтва про право на спадщину кожного спадкоємця необхідно внесення змін із визначенням частки кожного спадкоємця. На підставі викладеного та

Outcome: approved