Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

29.01.2021 р. [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що між ним та відповідачем було укладено шлюб, який за рішенням суду було розірвано11.09.2012 року. Мають спільного сина [PERSON] , [INFO] .. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.08.2012 р. з нього стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 13.06.2012 року і до повноліття дитини. Зазначає,\~що після\~розірвання шлюбу\~з відповідачем,\~23.08.2019\~року він\~уклав шлюб\~з [PERSON] .Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] . Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] .. Позивач зазначає, що на теперішній час його сімейний та майновий стан змінився. Оскільки наразі у нього на утриманні перебуває двоє дітей та дружина, як у зв`язку з народженням дитини не працює. Крім того, повідомляє суд про те, що не маєу своїй власності рухомого майна, в тому числі автомобіля, будинку чи земельної ділянки, а лини засоби для щоденного проживання. У зв`язку із народженням дитини у новому шлюбі він зобов`язаний забезпечувати належне матеріальні становище обох дітей, а відповідно сплата аліментів у встановленому судом розмірі є неможливою. Посилаючись на ст.192 СК України, позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються на користь відповідача, з розміру визначеного рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.08.2012 р., тобто з 1/4 частини до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця до повноліття дитини. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2021 р. відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, наданий відповідачу строк для подання відзиву. Позивач у підготовче судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю наполягали на задоволенні позову. Відповідача у підготовче засідання не з`явився, подав заяву за змістом якої не заперечував проти позовних вимог позивачів, фактично визнавши її, просив справу розглядати без її участі. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін, на підставі ст. 206 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачем позову, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, тому ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.08.2012 р. у справі № 0827/2-5920/2012 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.06.2012 року. Зазначеним рішенням також встановлено та відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню те, що сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] .. 23 серпня 2019 року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб на підтвердження чого надано копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , видане Новомиколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Прізвище [PERSON] після укладення шлюбу [PERSON] . Підставою для звернення до суду позивача стало погіршення матеріального становища, зумовлене зміною складу його сім`ї. А саме, на його утриманні перебувають малолітня дитина: [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане Новомиколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро)). Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Відповідно до положень ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192\~СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз статті 192\~Сімейного кодексу України свідчить про те, що за позовом платника аліментів, суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). З наведеного суд встановив, що позивач обґрунтовано звернувся з позовом, крім того таке право прямо передбачено нормами Сімейного кодексу України. З урахуванням ч.2 ст. 182 СК України, суд дійшов висновку про те, що наявні підстави для задоволення позову, оскільки, з огляду на чинне законодавство та встановлені судом обставини, вимоги позивача є обґрунтованими. Суд вважає, що у зв`язку зі зміною сімейного становища позивача, як платника аліментів, а саме наявності на його утриманні ще однієї малолітньої дитини, розмір аліментів встановлений вказаним вище рішенням суду, на користь відповідача підлягає зменшенню до 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання рішенням суду законної сили. Разом із цим, з наданих позивачем доказів видно, що його матеріальний стан змінився не в найкращу сторону, він має ще одну дитину від іншого шлюбу, від обов`язку утримування якої його не звільнено. При цьому, суд не вбачає підстав для застосування ч.1 ст. 191 СК України стосовно присудження за рішенням суду аліментів від дня пред`явлення позову, оскільки, враховуючи правову природу заявлених позовних вимог, ставиться питання не про стягнення аліментів, а про зміну їх розміру. Тому аліменти підлягають стягненню з дати набрання рішенням законної сили. Це твердження суду узгоджується з п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Outcome: approved