Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

29.05.2015 [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення коштів у сумі 4300 грн., а також про стягнення судових витрат у справі. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 26.11.2014 між ним та відповідачем укладено договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу в борг 4300 грн., на строк до 25.12.2014, що підтверджується представленою відповідачем розпискою. Однак, відповідач своїх зобов'язань за договором позики по поверненню грошових коштів у розмірі 4300 до цього часу не виконав, чим змусив позивача звернутися до суду. У судове засідання позивач не з`явився, однак у поданій на адресу суду письмовій заяві, просив розглядати справу без його участі, повідомив про підтримання позовних вимог у повному обсязі, а також, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази у справі, суд дійшов такого: 26.11.2014 між сторонами укладено договір позики (далі - Договір позики), відповідно до умов якого позивач передав відповідачу в борг 4300 грн., а відповідач зобов'язався повернути відповідачу суму позики (4300 грн.) в строк до 25.12.2014, що підтверджується представленою відповідачем розпискою (а.с. 3). Як вбачається з розписки від 26.11.2014 позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 4300 грн. Відповідач свої зобов'язання за Договором позики в частині повернення суми позики до цього часу не виконав. Невиконанням зобов'язань за Договором позики в частині повернення суми позики у розмірі 4300 грн. відповідач порушує умови Договору позики, права позивача, та вимоги ст. ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Також, згідно з положеннями ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з положеннями ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частинами 1 та 4 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Отже, позовні вимоги ґрунтуються на договорі сторін, відповідачем не заперечені і не спростовані, а відтак є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved