overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

29.07.2016 року до суду надійшла заява завідуючого 11-м відділенням Комунального закладу Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» [PERSON] про продовження госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] без її згоди. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] 23.01.2016 року була госпіталізована до КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» за направленням лікаря-психіатра згідно вимог ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу». 25.07.2016 року комісією лікарів-психіатрів було проведено огляд [PERSON] та винесено рішення про продовження госпіталізації до психіатричного закладу без усвідомленої згоди пацієнта, оскільки [PERSON] страждає хронічним психічним розладом, не в змозі забезпечити життєві потреби на рівній, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні представник заявника КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» [PERSON] заяву підтримав, прохав її задовольнити та продовжити [PERSON] госпіталізацію в психіатричному закладі у примусовому порядку. Представник заінтересованої особи Комунального закладу Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» не заперечував проти задоволення заяви. Прокурор не заперечував проти задоволення заяви. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Роменського міськрайнного суду Сумської області від 27.12.2005 року [PERSON] було визнано недієздатною. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 16.06.2006 року опікуном над недієздатною [PERSON] було призначено Комунальний заклад Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни». З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу вбачається, що [PERSON] страждає хронічним психічним розладом у вигляді «Помірна розумова відсталість без порушень поведінки», неспроможна задовольняти свої життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність. Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

29.07.2016 року до суду надійшла заява завідуючого 11-м відділенням Комунального закладу Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» [PERSON] про продовження госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] без його згоди. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON], який визнаний недієздатним, 30.01.2016 року був госпіталізований до КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» за направленням лікаря-психіатра згідно вимог ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу». 25.07.2016 року комісією лікарів-психіатрів було проведено огляд [PERSON] та винесено рішення про продовження госпіталізації до психіатричного закладу без усвідомленої згоди пацієнта, оскільки [PERSON] страждає хронічним психічним розладом, не в змозі забезпечити життєві потреби на рівній, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні представник заявника КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» [PERSON] заяву підтримав, прохав її задовольнити та продовжити [PERSON] госпіталізацію в психіатричному закладі у примусовому порядку. Представник заінтересованої особи Комунального закладу Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» не заперечував проти задоволення заяви. Прокурор не заперечував проти задоволення заяви. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Роменського районного суду Сумської області від 25.09.1998 року [PERSON] було визнано недієздатною. Рішенням Виконавчого комітету Роменської міської Ради Сумської області від 23.10.1998 року виконання обовязків опікуна над недієздатною [PERSON] було покладено на головного лікаря Першої обласної спеціалізованої лікарні. З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу вбачається, що [PERSON] страждає хронічним психічним розладом у вигляді «Помірної розумової відсталості без порушень поведінки», не в змозі забезпечити життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність. Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

29.07.2016 року до суду надійшла заява завідуючого 2-м відділенням Комунального закладу Сумської обласної ради «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни» [PERSON] про продовження госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] без її згоди. Свою заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] 10.05.2016 року була госпіталізована до КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» за направленням лікаря-психіатра та на прохання (згоду) її опікуна. У звязку з рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року подальше перебування на лікуванні пацієнта можливе лише за наявності рішення суду. З метою визначення психічного стану особи, 25.07.2016 року комісією лікарів-психіатрів було проведено огляд [PERSON] та прийнято рішення про необхідність подальшого лікування пацієнта, оскільки [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, що обумовлює її небезпеку для себе, пацієнт не може задовольнити свої життєві потреби на мінімальному рівні. У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» [PERSON] заяву підтримав, просив її задовольнити та продовжити [PERSON] госпіталізацію в психіатричному закладі у примусовому порядку. Заінтересована особа [PERSON], захисник, прокурор не заперечували проти задоволення заяви. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.09.2011 року [PERSON] було визнано недієздатною та призначено її опікуном [PERSON] З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді «Шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу», внаслідок чого виявляє та вчиняє дії, що несуть реальну загрозу собі, не в змозі задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність. Ненадання психіатричної допомоги може призвести до неочікуваних наслідків, смерті пацієнта. Потребує продовження госпіталізації в психіатричному закладі без усвідомленої згоди. Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

29.07.2016 року заявники звернулися до суду з заявою де прохають встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO], доводиться дочкою померлій [INFO] [PERSON] та те, що [PERSON], [INFO], доводиться онуком померлій [INFO] [PERSON]. Заяву обґрунтовують тим, що не має змоги оформити спадкові права після померлої матері та бабусі [PERSON], так як відсутні документи, які б підтверджували родинні відносини між ними. В судове засідання заявники не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, прохають задовольнити заяву та встановити факт родинних відносин. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву № 330 від 11.08.2016 року, в якій прохають розглядати справу за його відсутності, заяву підтримують. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема і щодо родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 5, [PERSON] народилася [INFO], батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 27.10.1984 року, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 27.10.1984 року. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові - [PERSON], дружині - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 1, [PERSON] народилась [INFO], батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], актовий запис № 1, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23.01.1988 року. Після укладення шлюбу присвоєно прізвища: чоловіку - [PERSON], дружині - [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народився [INFO]. Батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Пологівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 13.01.2016 року, актовий запис № 3. Згідно заповіту від 04.05.2012 року, [PERSON], [INFO], на випадок своєї смерті зробила розпорядження: будинок з надвірними побудовами, що знаходяться за адресою [ADDRESS], земельну ділянку розміром 0, 260 га, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 16.10.2006 року, земельну ділянку розміром 0,190 га, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 16.10.2006 року, земельну ділянку розміром 4,140 га, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 27.06.2003 року заповідає своєму внукові [PERSON], [INFO]. Земельну ділянку розміром 4,140 га, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 27.06.2003 року заповідає своїй дочці [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

29.07.2016 року позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - Дубищенської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті заповідача - [PERSON], який помер [INFO] року, відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] Позивач звернувся із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом до Чуднівської державної нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, натомість позивач отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай). Позивач у судове засідання не з'явився, у тексті позовної заяви міститься клопотанн позивача про розгляд справи у його відсутність. Відповідач - Дубищенська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови, згідно якої Дубищенська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

29.07.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 04.06.1992 року Вознесенським міськвідділом РАЦС Миколаївської області, актовий запис №128, від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Посилаючись на те, що єдиною сім'єю перестали проживати з січня 2015 року через відсутність взаєморозуміння, спільних інтересів та почуття любові, суперечки, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог, на примирення не згодна. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову, на примирення не згодний. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

29.07.2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 18.07.2008 року, актовий запис №13, місце реєстрації: Кучурганська сільська рада Роздільнянського району Одеської області. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні конфлікти, образи, непорозуміння, недовіру, підозри. Відповідач перестала поважати позивача, не рахувалась з його бажаннями. У сторін відсутні спільні інтереси, вони перестали вести спільне господарство. Відповідач разом з дітьми з травня 2016 року стала проживати окремо від позивача. Просив строк для примирення не надавати. Спільно нажитого майна не мають. Просить суд розірвати його шлюб із [PERSON]. Позивач [PERSON] підтримав свою позовну заяву, просив шлюб розірвати, справу розглянути у його відсутності. Відповідач [PERSON] позов визнала, просила строк на примирення не призначати оскільки відновлення шлюбних відносин з відповідачем виключається, дітей залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на Марунько. Розглянувши матеріали справи, в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, оцінивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. [PERSON], [INFO], перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами зареєстровано 18.07.2008 року, актовий запис №13, місце реєстрації: Кучурганська сільська рада Роздільнянського району Одеської області. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття кохання один до одного, різні характери та погляди на сімейне життя, в звязку з чим вони стали проживати окремо з травня 2016 року, жодних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що не заперечує і позивач, і відповідач. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Суд вважає, що сторони не мають наміру відновлювати сімейні стосунки, на примирення не згодні. Спір про місце проживання дітей та про поділ майна відсутній. Позивач не заперечує щоб діти проживали з відповідачем. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін та інтересам неповнолітніх дітей. Судовий збір у повному обсязі сплачено позивачем при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

29.07.2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. В заяві, позивач вказав, що 02.09.1994 року він уклав шлюб з [PERSON], [INFO] В позовній заяві, позивач зазначив, що шлюбні відносини між подружжям припинились більше трьох років тому, відповідачка проживає окремо. Бажання проживати разом у відповідача відсутнє. Подальше сумісне життя і примирення з відповідачем, позивач вважає неможливим. В судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце розгляду справи попереджався своєчасно та належним шляхом, про причину неявки суд не повідомив. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи попереджалась своєчасно та належним шляхом, про причину неявки суд не повідомила. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 05 вересня 2016 року Запорізьким районним судом Запорізької області було ухвалено рішення про надання подружжю строку на примирення. Зважаючи, що позивач від позову не відмовився, суд приходить до висновку, що подружжя не примирилось. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 258110 від 02 вересня 1994 року, виданого Біленьківською сільською радою Запорізького району Запорізької області, відповідно 02 вересня 1994 року в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 40 (а.с.6). Враховуючи обставини, що сторони подружні стосунки не підтримують, позивач не має наміру на збереження шлюбу, відповідач не здійснює заходів щодо збереження сімї, суд доходить висновку про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню. Згідно із ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. ПО СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved