Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

28 вересня 2015 року позивач орган опіки та піклування Дружківської міської ради звернувся до суду в інтересах малолітньої [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, в якому вказав, що 04 серпня 2015 року по [ADDRESS] була виявлена дитина, яка залишилася без фактичного піклування батьків, у зв'язку з чим був складений акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. Будь-яких документів, які б засвідчували особу дитини або її батьків виявлено не було. Під час з'ясування обставин встановлено, що за зазначеною адресою мешкає [PERSON], яка самостійно утримує і виховує малолітню дівчинку. Місце перебування батьків дівчинки [PERSON] невідоме. Зі слів [PERSON] мати дитини народила її влітку 2008 року, батьки з дня народження залишали дівчинку у [PERSON] на тривалий час, а останні три роки дівчинка проживає разом з нею постійно. Службою у справах дітей Дружківської міської ради проведено роботу щодо з'ясування обставин, за яких дитина залишилася без батьківського піклування, та пошуку батьків дитини. В результаті встановлено, що матір'ю дівчинки є [PERSON], [INFO]. Згідно з медичним свідоцтвом про народження, виданим адміністрацією комунальної медичної установи «Міська лікарня №1» м. Краматорська, [PERSON] [INFO] року народила дівчинку, але не зареєструвала факт її народження. Зі слів [PERSON] стало відомо, що [PERSON] постійного місця проживання не має, ніде не працює, бродяжить, жебракує, схильна до вживання алкогольних напоїв. Останнім часом мешкала за адресою: [ADDRESS]., проте на теперішній час місце її перебування не відоме. На підставі рішення виконкому Дружківської міської ради від 19 серпня 2015 року за № 399 «Про реєстрацію народження знайденої дитини», службою у справах дітей зареєстровано виявлену дитину як [PERSON], [INFO]. Матір'ю записано [PERSON], відомості про батька у свідоцтві про народження дитини записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Малолітня [PERSON] постійно проживає разом з [PERSON], яка самостійно опікується дівчинкою. Остання створила всі необхідні умови для нормального фізичного та психічного розвитку дитини, турбується про стан здоров'я та навчання дівчинки. [PERSON] доньку не відвідує, матеріальної допомоги на її утримання не надає, не цікавилася станом її здоров'я, не виявляла жодних прагнень для повернення дитини на виховання в сім'ю. На теперішній час місцезнаходження [PERSON] не відоме, на контакт із спеціалістами служби у справах дітей відповідач не йде, не виявляє бажання щодо повернення дитини. Відповідач самоусунулась від виконання батьківських обов'язків відносно своєї дочки. Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 21 грудня 2010 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], а 03 липня 2015 року - відносно доньки [PERSON], [INFO]. Долею дітей [PERSON] не цікавиться, заходів щодо повернення їх на виховання в сім'ю не вживала, спосіб життя не змінила. Орган опіки та піклування просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її доньки [PERSON] та стягнути з неї аліменти на утримання дитини у розмірі1/4 частини її доходу. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позові. Пояснила, що [PERSON] вже неодноразово позбавлялася батьківських прав відносно своїх дітей, але змінювати спосіб свого життя не бажає. Вона не йде на контакт з соціальними службами міста, які пропонують свою допомогу у влаштуванні її життя, не бажає влаштовувати свій побут, опікуватися дітьми, дбати про них. Під час одноразової зустрічі працівників служби у справах дітей Дружківської міської ради [PERSON] визнала, що [PERSON] є її донькою. В даний час дівчинку проживає разом з [PERSON], навчається у загальноосвітній школі №12. Соціальними службами міста надана допомога у підготовці дівчинки до школи, придбані канцелярські товари, одяг, взуття. Також [PERSON] надана кімната в гуртожитку, де вона мешкає з дівчинкою, і де створені всі умови для навчання та проживання дитини. [PERSON] не виявила належного батьківського піклування про свою доньку: жодного разу не відвідала її, не надала грошей на утримання і не поцікавилась станом її здоров'я. Представник позивача просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої доньки [PERSON] та стягнути з неї аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини її доходу. Прокурор Коваленко П.Г. також вважає, що є підстави для позбавлення батьківських прав відповідача, і в інтересах дитини просить позов органу опіки та піклування задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, за місцем мешкання її не виявлено, про що свідчить судова повістка з відповідним записом голови територіального комітету мікрорайону Сурово м.Дружківка Донецької область. Відповідно до ст.76 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. Суд вважає, що відповідач [PERSON] сповіщена про час та місце розгляду справи належним чином відповідно до законодавства. Суд, отримавши згоду представника позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав - це міра сімейно-правової відповідальності за порушення одним із батьків прав своєї дитини, нехтування її інтересами. Про винятковість позбавлення батьківських прав говорить вичерпний перелік його підстав (ст. 164 СК України). Судом встановлено, що актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 04 серпня 2015 року підтверджено, що 04 серпня 2015 року близько о 10 год. 40 хв. До служби у справах дітей звернулася [PERSON], з якою мешкає дівчинка [PERSON], [INFO], яка не має свідоцтва про народження. Мати дитини [PERSON], місце її перебування не відоме (а.с.7). Відповідно до рішенням виконавчого комітету Дружківської міської ради від 19 серпня 2015 року № 399 службою у справах дітей Дружківської міської ради зареєстровано дитину у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції Донецької області. Присвоєно дитині прізвище: «[PERSON]», ім'я «[PERSON]», по батькові «[PERSON]». Матір'ю записано [PERSON], відомості про батька у свідоцтві про народження дитини записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, про що зроблено відповідний актовий запис №5 від 11 вересня 2015 року (а.с.4, 6, 9). Наказом служби у справах дітей Дружківської міської ради №19-05-09/2015 від 11 вересня 2015 року малолітня [PERSON] була взята на первинний облік за номером 1614 (а.с.8). Органом опіки та піклування Дружківської міської ради складено висновок від 23 вересня 2015 року №16-1739-01 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню малолітньої дочки [PERSON]. Цей факт підтверджений матеріалами справи, а саме актом органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 04 серпня 2015 року, рішенням виконавчого комітету Дружківської міської ради від 19 серпня 2015 року № 399 про реєстрацію народження дитини у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дружківського міського управління юстиції Донецької області, поясненнями свідків. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що її син [PERSON] співмешкає з [PERSON] Вони мають чотирьох спільних дітей, в тому числі і доньку [PERSON]. Відносно двох [PERSON] вже позбавлена батьківських прав. З самого народження дівчинки [PERSON] залишала її у [PERSON], а сама зі співмешканцем проживала за різними адресами, жебракувала, зловживала спиртними напоями. Вона ніде не працює, постійного місця мешкання не має. Грошима вона ніколи не допомагала, дівчинкою не цікавилася. На теперішній час [PERSON] ходить до школи, вони мешкають разом у гуртожитку. Працівники соціальних служб допомогли їй зібрати дівчинку до школи, придбали усі необхідні речі. Свідок [PERSON] пояснила, що вона працює спеціалістом ЦСССДМ. У серпні 2015 року до них у службу звернулася [PERSON] разом з дівчинкою, яка називала своєю онукою. Було встановлено, що матір'ю дитини є [PERSON], яка з дитиною не мешкала, нею не опікувалася. Дитина не мала одягу, взуття. Спеціалістами служби була надана допомога [PERSON] у влаштуванні дитини до школи, був придбаний необхідний одяг, взуття, канцелярські товари. Також, [PERSON] буда виділена та облаштована кімната у гуртожитку. За весь цей час [PERSON] ніякої зацікавленості у долі дитини не проявила. Вона була відвідана працівниками служби у справах дітей за адресою: [ADDRESS] але була знайдена у стані алкогольного сп'яніння, поводила себе неадекватно. Вона обізнана, де проживає її дитина, але ніякої участі у її житті не приймає і робити цього не бажає. Суд також бере до уваги той факт, що рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 21 грудня 2010 року № 2-9083 [PERSON] вже була позбавлена батьківських прав відносно свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року, а рішенням від 03 липня 2015 року №229/1996/15-ц - відносно доньки [PERSON], [INFO], що свідчить про те, що [PERSON] неодноразово самоусувалась від виконання своїх батьківських обов'язків щодо своїх дітей, за цей час на шлях виправлення не стала, відповідних висновків для себе не зробила, своєї поведінки відносно своїх дітей не змінила, тому суд вважає, що є всі законні підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON]. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. При визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, той факт, що з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання інших дітей, і вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В задоволенні решти позовних вважає за необхідне відмовити. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1218,00 грн.

Outcome: partial