Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

26 травня 2014 року ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі представника за довіреністю Батенко М.В. звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 13.02.2014 року уповноваженими особами ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» був складений акт №193064 про порушення побутовим споживачем Правил користування електричною енергією для населення, а саме при проведенні перевірки дотримання вимог закону в будинку [ADDRESS] виявлено самовільне підключення електроустановок поза межами приладу обліку. Відповідно до Методики нарахування розміру та вартості електричної енергії, не врахованої внаслідок порушення споживачем Правил, відповідачці здійснене нарахування по вказаному Акту у розмірі 3790,26 грн. Посилаючись на діюче законодавство та спеціальні нормативні акти ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» просить суд стягнути з [PERSON] зазначену суму та судовий збір. Представник позивача Рожкова Л.О., діюча на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд стягнути з відповідачки вищевказану суму заборгованості та витрати по сплаті позивачем судового збору. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася за невідомих суду причин, про слухання справи повідомлялася належним чином. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (що діє з 01 січня 2004 року, зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, ч.1 ст.11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно із ст.58 ч.1 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ст.59 ч.2 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що правовідносини між енергопостачальником та споживачем електричної енергії регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357, Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №28 від 31 липня 1996 року та іншими нормативними документами, які регулюють правовідносини у сфері електроенергетики. Згідно рішення Судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 04 червня 2008 року підключення електроенергії за заявою наймача (власника квартири) і відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику» та правил користування електричною енергією для населення, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є споживачем електроенергії (особовий рахунок [NUMBER]), яка надається позивачу за адресою: [ADDRESS]. Крім того, статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі ст.15 Закону України «Про електроенергетику» - електроенергетика є галуззю промисловості України, державна політика в електроенергетиці базується на принципах забезпечення стабільного фінансування положення електроенергетики, а також відповідальності енергопостачальника і споживача. В разі порушення правил користування електричною енергією, заподіяна шкода розрахована енергопостачальною організацією у зв'язку з правилами в грошовому виражені, оцінюється як пряма шкода завдана інтересам держави. Статтею 27 цього Закону передбачена відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику та визначено, що правопорушенням в електроенергетиці, зокрема є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики, споживання енергії без приладів обліку, порушення правил користування електричною енергією. Відповідно до п.42 Правил користування електричною енергією для населення споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Так, згідно з п.48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов'язки. Відповідно до п.53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. На підставі акта енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання, а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Розмір завданих енергопостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дати технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності, або від дати виникнення права власності на об'єкт енергопостачання. Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року за №562 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04 липня 2006 року за №782/12656. Як вбачається з матеріалів справи, 13..02.2014 року уповноваженими особами ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» був складений акт №193064 про порушення побутовим споживачем [PERSON] Правил користування електричною енергією для населення, а саме при проведенні перевірки в будинку [ADDRESS] виявлено самовільне підключення електричних установок поза межами приладу обліку внаслідок, від підпису якого відповідачка [PERSON] відмовилася. До цього часу відповідачкою зазначений акт не оскаржувався, за таких обставин у суду немає сумнівів в об'єктивності викладених позивачем фактів щодо безоблікового використання електроенергії, тому суд приходить до переконання, що вина [PERSON] в порушенні Правил користування електричної енергії для населення доказана, а тому остання повинна нести відповідальність у відповідності до п.48 ПКЕЕНн. У відповідності до пункту 48, 53 Правил користування електроенергією для населення передбачена відповідальність за їх порушення. У випадку розкрадання електричної енергії, різновидом якого є безоблікове її використання споживачами без дозволу енергопостачальника, розмір завданих останньому збитків розраховується відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил, затвердженою постановою НКРЕ від 22 листопада 1999 року №1416. Відповідно до п.п. 5, 6, 7 зазначеної Методики у разі виявлення у споживача електроприладу, електрообладнання, підключених поза приладами обліку, і за відсутності зовнішніх ознак пошкодження приладу обліку, розрахунок збитків здійснюється за період з останнього контрольного зняття показів приладу обліку, але не більше строку позовної давності. Так, позивачем 04.03.2014 року на засіданні комісії РЕС з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення, відповідно до протоколу №3271 та розрахунку збитків за актом №193064 було прийнято рішення про нарахування відповідачам заборгованості за спожиту (недовраховану) електричну енергію в розмірі 3790,26 грн. (а.с.6). Законом України «Про електроенергетику», який регулює правовідносини сторін у галузі електроенергетики, передбачається відповідальність споживача за самовільне підключення електроустановок до власної електричної мережі поза розрахунковими засобами обліку електричної, тощо. Методика розрахунку розміру шкоди, завданої енергопостачальнику внаслідок викрадення електроенергії, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Суд, зважаючи на положення чинних вищенаведених правових норм, аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи конкретні обставини даної цивільної справи, вважає позов ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» обґрунтованим, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідачів заявленої суми заборгованості на користь позивача підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Як встановлено ст.79 ЦПК України до судових витрат належить судовий збір. Таким чином, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір за подання даного позову до суду в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved