Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

27.04.2020 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява до відповідача, в якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 20.10.2008 р. у розмірі 46257,37 грн. станом на 26.03.2020 р., та судові витрати в розмірі 2102 грн., посилаючись на те, що відповідач звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 20.10.2008 року. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. 20.10.2008 р. відповідачем також була підписана Довідка про умови та кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій відповідач підтвердила, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена». Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, та відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 15000 грн. Щодо зміни кредитного ліміту, Банк керується п.3.2., п.3.3. Договору, де зазначено, що клієнт дав згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 26.03.2020 року має заборгованість - 46257,37 грн., з яких: 26439,65 грн. - заборгованість за тілом кредита, в т.ч.: 00,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 26439,65 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 00,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 00,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 10816,23 грн. - заборгованості з відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 6560,66 грн. - нарахована пеня; штрафи відповідно до п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 2190,83 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за вказаним договором не погашена, що є порушенням законних прав позивача. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. В судове засідання представник позивача АТ КБ «Приватбанк» не з`явився, повідомлений належним чином, до матеріалів справи додано клопотання, в якому просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. (а.с. 44). Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду повідомлялась належним чином та своєчасно. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в заочному провадженні за згодою представника позивача та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження. 27.04.2020 року до суду надійшла вказана позовна заява, та розподілена судді Зуб Г.А. 04.05.2020 року судом здійснено електронний запит до Реєстру територіальної громади м. Харкова для встановлення місцеперебування відповідача, відповідь на який надано 04.05.2020 року. Ухвалою судді від 05.05.2020 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження. Судом встановлено, та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 20 жовтня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви. У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з вказаним договором. До кредитного договору Банк додав Довідку про умови кредитування з використання кредитної карти «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем 20.10.2008 року, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, копію наказу Банку щодо затвердження «Умов та правил надання банківських послуг» у редакції, що діяла на момент підписання заяви. Відповідно до укладеного договору № б/н від 20.10.2008 року відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт на платіжну картку у розмірі 1000 грн., який було зменшено 12.02.2009 року до 800 грн., 17.06.2009 року збільшено до 2300 грн., 11.06.2010 року - до 4000 грн., 17.11.2010 року - до 7200 грн., 16.03.2011 року - до 15000, 04.10.2011 року зменшено до 7200 грн., а згодом, 14.12.2011 року знову збільшено до 15000 грн., 19.12.2018 року зменшено до 14.767, 17 грн., 29.12.2018 року - до 13656,81 грн., 18.01.2019 грн. - до 0,00 грн., відповідно до наданої довідки (а.с. 23). Щодо зміни кредитного ліміту, Банк керується п.3.2., п.3.3. Договору, де зазначено, що клієнт дає згоду, що кредитний ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку. На підставі підписаної заяви від 20.10.2008 року, відповідачу було видано кредитну картку за № [NUMBER] на строк дії до 12/11, яку по закінченню строку перевидано на №5211537401022731 на термін дії 09/15, № [NUMBER] строком до 02/19, № [NUMBER] на строк до 02/19, та № [NUMBER] строком до 07/22 (а.с. 24). Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Згідно наданого Банком розрахунку станом на 26 березня 2020 року у відповідача перед Банком мається заборгованість у розмірі 46257,37 грн., з яких: 26439,65 грн. - заборгованість за тілом кредита, в т.ч.: 00,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 26439,65 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 00,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 00,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 10816,23 грн. - заборгованості з відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 6560,66 грн. - нарахована пеня; штрафи відповідно до п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 2190,83 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першоїстатті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти . Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувалася кредитними коштами, та вносила кошти на погашення заборгованості. Також, суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 20 жовтня 2008 року у вигляді заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Тому, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту у сумі 26439,65 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню. Щодо нарахованої відповідачу пені та штрафів, суд зазначає наступне. У анкеті - заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Як вбачається з довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем, сторони договору обумовили тип кредитної лінії - відновлювана, тип карти - MasterGardMass, пільговий період, щомісячну базову відсоткову ставку у розмірі 2,5%, розмір щомісячних платежів-7% від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, який слідкує за розрахунковим, розмір комісії та штрафних санкцій, зокрема пені за несвоєчасне погашення заборгованості, яка складалася з пені за базовою процентною ставкою за договором, яка нараховується за кожний день прострочки кредиту та пені у розмірі 1 % від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць, яка нараховується 1 раз в місяць, за наявності прострочки за кредитом чи процентами 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50 грн., та штрафів при порушенні строків платежів більше ніж 120 днів - 250 грн. +5% від суми позову. (а.с.26). Враховуючи викладене, суд розцінює довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», які містяться в матеріалах даної справи та містить підпис позичальника, як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 20.10.2008 року шляхом підписання заяви. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Позивач просить стягнути з відповідача нараховану пеню у розмірі 6560,66 грн., в обґрунтування чого надає відповідний розрахунок, який сумніву у суду не викликає, а тому вимоги позивача в цій частині підлягаєть задоволенню. Стосоно вимог Банку щодо стягнення з відповідача штрафів відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250, 00 грн. - штраф (фіксована частина), 2190,83 грн. - штраф (процентна складова), суд зазначає наступне. Відповідно до статті 549 ЦК Українивбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. З огляду на викладене, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в частині включення до загальної суми заборгованості штрафів є безпідставними, та у їх задоволенні необхідно відмовити. Щодо вимоги АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача відсотків, нарахованих на прострочений кредит згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, то суд зазначає наступне. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. При обчисленні 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена в договорі чи судовому рішенні. Анкета-заява від 20 жовтня 2008 року та Довідка щодо умов кредитування використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем, не містить відомостей щодо погодження сторонами розміру відсотків відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками згідно ст. 625 ЦК України у розмірі 10816,23 грн., які належним чином не обґрунтовує, та згідно наданого розрахунку, нараховує їх не у розмірі, встановленому законом (3% річних), а у розмірі (84%). Враховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків, нарахованих на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України за процентною ставкою 84%. Крім того, позивач надав до суду відомості, що кінцевий строк дії кредитної картки, виданої позичальнику, закінчується у липні 2022 року (а.с.15). Тому, з урахуванням наданих доказів, суд прийшов до висновку, що термін погашення за кредитом не закінчився, а тому підстав для нарахування процентів у відповідності до частини другої статті 625 ЦК України, немає. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 26439,65 грн. та пені у розмірі 6560,66 грн., а в загальному розмірі 33000,31 грн. Підстави для задоволення решти позовних вимог відсутні з вищевикладених підстав. Згідно наданої до суду відповіді з Реєстру територіальної громади м. Харкова від 04.05.2020 року, відповідач зареєстрований за вказаною адресою в позові, а саме: [ADDRESS] (а.с. 48). При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2102 грн. Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 КПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (71,34%), та стягує з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 1499 грн. 57 коп.

Outcome: partial