Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

26 січня 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом. В заяві зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS]. З її дозволу з 2007 року у квартирі проживають [PERSON], - донька позивачки, [PERSON], [INFO] - онука, а також відповідач, який вселився у квартиру як чоловік її доньки. У 2012 році шлюб між донькою та відповідачем розірвано, у зв'язку з чим відповідач перестав бути членом сім'ї позивача, але продовжує проживати та користуватися квартирою. Вона запропонувала відповідачеві укласти договір найму вказаної квартири, але останній від цього відмовився. Не сплачує відповідач також і комунальні послуги за користування квартирою. Просила суд зобов'язати відповідача укласти з нею договір оренди частини належної їй квартири та стягнути заборгованість з орендної плати та витрати на комунальні послуги на загальну суму 3735грн. У судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача, починаючи з 22 квітня 2014 року, 3000грн. орендної плати та ? частину сплачених нею комунальних платежів у сумі 1050грн.91коп., зобов'язавши відповідача підписати, складений 22 квітня 2014 року, договір оренди частини квартири. Відповідач позовні вимоги позивачки не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі. Заперечуючи проти вимог позивачки, послався на ту обставину, що саме він сплачував всі комунальні послуги за користування квартирою. Дослідив докази, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.1, ч.4 ст.156, ч.1, ч.2 ст.162 , ч.4 ст.168 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням на рівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені у ч.2 ст.64 Цього кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правилами, встановлені статтею 162 Цього кодексу. Плата за користування жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Договір найму жилого приміщення, укладений як на визначений, так і на невизначений строк, може бути розірвано за вимогою наймодавця, якщо наймач або особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку (квартирі), а також у разі систематичного невнесення наймачем квартирної плати і плати за комунальні послуги. Судом встановлено, що позивачка є власником квартири [ADDRESS], про що свідчить договір купівлі-продажу квартири (а.с.6), витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.7), Як член сім'ї власника квартири в неї вселився і користується до теперішнього часу колишній зять позивачки - [PERSON], який перебував у шлюбі з донькою позивачки до 2012 року. Після розлучення подружжя, між позивачкою та відповідачем склалися неприязні стосунки з приводу того, що [PERSON] користується квартирою, але систематично не сплачує плату за комунальні послуги та інші витрати. Позивачкою надано докази про те, що за період з травня 2014 року по лютий 2015 року нею понесені витрати по сплаті комунальних платежів за користування водою та каналізацією - 762грн.71коп., обслуговування прибудинкової території - 455грн.20коп., за користування електроенергією - 762грн.94коп., в всього на суму 1980грн.85коп., про що свідчать розрахункові книжки. У квартирі проживає відповідач та його колишня дружина [PERSON], а тому саме вони і зобов'язані розрахуватися перед власником квартири за понесені нею витрати на сплату комунальних платежів, але враховуючи, що такі вимоги заявлені тільки до відповідача, саме він і зобов'язаний сплатити цю суму позивачеві у розмірі 990грн.42коп.. Суд вважає, що вимоги позивачки частково знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню щодо стягнення з відповідача плати за користування квартирою та комунальні послуги як колишнього члена сім'ї власника квартири, у зв'язку з тим, що після того, як він перестав бути членом сім'ї власника квартири, до нього перейшли всі права наймача квартири щодо користування нею, а також і обов'язок по сплаті витрат за користування квартирою і комунальних послуг. Посилання відповідача на те, що саме він сплачував комунальні послуги за квартиру, не підтверджуються жодними доказами, а тому суд не бере їх до уваги. Вимоги позивачки щодо зобов'язання підписати договір оренди квартири відповідачем та стягнення орендної плати не ґрунтуються на законі, так як відповідач відмовляється від укладення договору оренди, а тому суд в цій частині у задоволенні позовних вимог відмовляє за їх безпідставністю. Питання щодо систематичного невнесення наймачем квартирної плати і плати за комунальні послуги можуть бути вирішені позивачкою відповідно до положень ч.4 ст.168, ст.169 ЖК України. За ст.ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по сплаті на користь позивачки судових витрат у сумі 243грн.60коп.

Outcome: partial