Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

28 вересня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 25 травня 2018 року вона уклала шлюб із відповідачем, який був зареєстрований Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №585. У даному шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, постійні конфлікти, втрату почуття довіри, турботи, підтримки, взаємної любові, та поваги, відсутність взаємодопомоги та підтримки. Позивач вказує, що відповідач зловживає спиртними напоями, постійно ініціює сварки, вчиняє погрози та насильство в сім`ї, на даний час спільно з відповідачем не проживають, сімейних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач має рішуче та однозначне бажання такі стосунки розірвати. Вважає, що збереження сім`ї не можливе, а тому, просить шлюб, укладений між нею та [PERSON] зареєстрований 25 травня 2018 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №585 розірвати, судові просить стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не з`явився, проте до суду подала письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання до суду не з`явився. 01.11.2021 року та 05.11.2021 року на електронну адресу суду він нього надійшли заяви, в яких він заперечує обставини викладені в позовній заяві, зазначає, що перебуває за межами країни та просить відкласти розгляд справи до весни 2022 року. У судові засідання призначені на 01.12.2021 року та 23.12.2021 року не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання у тому числі й надісланням судової повістки на електронну адресу з якої були надіслані від нього клопотання (а.с.26 зворотний бік), заяви про надання сторонам терміну на примирення від нього не надходило. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та подані докази, проаналізувавши встановлені обставини справи в їх сукупності, приходжу до наступного висновку. Судом вжито заходів для забезпечення права участі відповідача у судових засіданнях призначених на 26.10.2021, 04.11.2021, 01.12.2021 та 23.12.2021, проте відповідач ним не скористався, у судові засідання не з`явився. Оскільки стаття 275 ЦПК України визначає, що справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, а тому суд вважає за необхідне проводити розгляд справи у відсутності відповідача. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 25 травня 2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано 25.05.2018 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №585. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON] (а.с.7). У даному шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився, враховуючи, відсутність із його сторони будь-яких фактів, які спростовують обставини викладені у позовній заяві позивачем та відсутність вимоги про надання терміну на примирення, враховуючи характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, з врахуванням вимог ст.ст.24, 55, 56 СК України, приходжу до висновку про задоволення позову. Пунктом 2 ч.3 ст.115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved