Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

28 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років, вирішити питання судових витрат. В заяві зазначила, що 13 жовтня 2014 року зареєструвала шлюб з [PERSON] Позивачка посилається на те, що їх спільна дочка [PERSON], [INFO], перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги не надає, тому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій прохає справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій прохає справу розглянути у його відсутність, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів держави, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем немає. Суд, заслухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши і проаналізувавши представлені докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 29.04.2014 року виконавчим комітетом Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області, актовий запис № 07, у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с. 3). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого Пологівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 13.10.2014 року, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.с. 2). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов та довідки про склад сім'ї, виданої Пологівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області, [PERSON] проживає разом з дочкою [PERSON] за адресою: с. Пологи Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 4, 5). Статтею 75 ч. 1 СК України встановлено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ст. 84 ч. 2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання (ст. 367 ЦПК України). Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір, від сплати якого позивач звільнена, в розмірі 487 грн. 20 коп. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Згідно квитанції № 3637 від 26.10.2015 року, виданої адвокатом Рябухою В.Я. (а.с. 9), позивачка понесла витрати на правову допомогу в розмірі 250 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved