Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

27.08.2015 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідач має 3 неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO]; [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO]. З 19.09.2014 року вказані діти перебувають у центрі соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей виконавчого комітету Автозаводської ради міста Кременчука Полтавської області. Оскільки вказані діти були виявлені у занедбаному стані, то було вирішено направити їх у вищевказаний заклад. Мати за період їх перебування в центрі жодного разу їх не відвідувала, не цікавилась станом їх здоров»я та не створила належних умов для їх проживання. Відповідач веде кочівний спосіб життя, власного житла та постійного доходу не має. Відповідач не бажає перейматися проблемами дітей та дала свою згоду на позбавлення її батьківських прав. Відомості про батька дітей у свідоцтвах про народження вказані з урахуванням ст. 135 СК України. Відповідач роками не піклується належно про фізичний і духовний розвиток дітей, не виявляє інтересу до їхніх проблем. Крім того, мати не надає матеріальної допомоги на утримання дітей попри те, що їх потрібно забезпечувати харчуванням, одягом, речами вікового призначення. З урахуванням вищевказаного, позивач був змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її трьох неповнолітніх дітей та стягнути аліменти у розмірі 1/3 частина доходу (заробітку) , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У подальшому позивач збільшив свої позовні вимоги у частині стягнення аліментів та прохає суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частина доходу. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування позов підтримала зазначивши, що вказана сім»я під супроводом їх служби перебуває тривалий час. Мати не приділяє належної уваги дітям, що призводить до того, що діти не отримують належного забезпечення, харчування та виховання. Відомості про батьків дітей внесено до їх свідоцтв про народження зі слів матері, оскільки вона є матір»ю одиначкою. Регулярно змінюючи місце свого проживання відповідач не створює належних умов для життя дітей. Обстеження житлових умов за місцем їх проживання свідчать про незадовільні умови для проживання та виховання дітей. Мати на даний час не працює, жодних дій по працевлаштуванню не вчиняє. Кошти, які виплачувала їй держава як малозабезпеченій родині, мати використовувала за власним розсудом. Дітей, що перебувають у центрі реабілітації, відповідач не відвідує. Обстеження житлових умов, які були проведені представниками служби свідчать, що на протязі переіоду розгляду справи в суді мати не тільки не покращила житлові умови дітей, а навіть вони погіршились, оскільки умов для проживання дітей не створено. Будинок, який винаймає відповідач є аварійним, у ньому відсутні меблі, постільна білизна, продукти харчування, На день останнього інспектування встановлено, що у будинку холодно, хоча на вулиці погода вимагає, щоб будинок опалювали. На запитання по якій причині відсутні продукти харчування, відповідач вказує, що вона знаходиться на дієті, тому не купляє продуктів. Сукупність таких чинників свідчить про свідоме нехтування своїми батьківськими обов»язками та є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав та для стягнення аліментів на утримання її неповнолітніх дітей. Прокурор підтримав позовні вимоги позивача, просив суд задовольнити позов у повному обсязі, зазначив, що таке рішення буде відповідати інтересам малолітніх дітей. Представник служби у справах дітей Оржицької районної державної адміністрації [PERSON] вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог позивача про позбавлення батьківських прав відповідача щодо 3 її дітей, оскільки вона батьківських обов'язків по відношенню до дітей не виконує, не турбується і не піклується про дітей, не займається їх вихованням та утриманням. Вказана сім»я тривалий час перебуває під наглядом їх служби, але мати дітей відповідних висновків про свою поведінку не робить. Відповідач вважає, що підстав для задоволення позову немає, оскільки вона намагається належним чином виконувати свої обов»язки по відношенню до дітей. На даний час вона винаймає житло та здійснює у ньому ремонт, після закінчення якого вона забере дітей з Кременчука та буде належним чином їх доглядати. На даний час до дітей їздила, але не забирала їх із закладу. Вважає, що у майбутньому вона буде належним чином виконувати свої батьківській обов»язки. У судове засідання 10.11.2015 року відповідач не з»явилась, хоча була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи в суді. Суд заслухавши сторони, розглянувши матеріали справи, прийшов до слідуючого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є матір»ю [PERSON], який народився [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Староіржавецької сільської ради Оржицького району Полтавської області; також вона є матір»ю [PERSON], [INFO], що доводиться свідоцтвом про народження серія [NUMBER] виданого 8.02.2008 року виконавчим комітетом Староіржавецької сільської ради Оржицького району Полтавської області; [INFO] у відповідача народилась дочка - [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про її народження серія [NUMBER] виданого 15.06.2010 року Староіржавецькою сільською радою Оржицького району Полтавської області. За даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження відомості про батька дітей внесені згідно положень ст. 135 СК України. 03.08.2015 року відповідач у своїй нотаріально посвідченій заяві не заперечувала, щодо позбавлення її батьківських прав відносно своїх 3 дітей. За інформацією центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей виконавчого комітету Автозаводської районної ради міста Кременчука Полтавської області № 243 від 10.08.2015 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] перебувають у даному центрі з 19.09.2014 року. Термін їх перебування там закінчився 19.06.2015 року. За період перебування, мати дітей не відвідувала. Згідно протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини Оржицької РДА від 21.08.2015 року прийнято рішення про звернення до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно своїх дітей, оскільки [PERSON] не займається їх вихованням, не цікавиться їх життям та здоров»ям. За висновком служби у справах дітей Оржицької РДА від 21.08.2015 року та від 04.11.2015 року прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] За даними характеристики виданої 21.08.2015 року Староіржавецькою сільською радою Оржицького району Полтавської області вказано, що [PERSON] вихованням дітей не займається, вони не забезпечені належними умовами проживання. За даними актів обстеження житлово-побутових умов від 05.10.2015 року та від 06.11.2015 року проведено обстеження житлових умов де на даний час проживає [PERSON] у [ADDRESS] встановлено, що опалення та зручності відсутні, є мізерний запас продуктів харчування, умови для проживання дітей не створені. Фотокартки, на яких зображено кімнати будинку підтверджують, що належних умов для проживання дітей матір»ю не створено. Свідок [PERSON] у суді вказала, що знає вказану сім»ю давно. Діти відвідували школу, але у вересні 2014 року до школи не прийшли. Знайшовши матір, з»ясували, що вони в черговий раз змінили місце проживання. Діти були не доглянуті, мати належної уваги дітям не приділяє. Свідок [PERSON] у суді зазначила, що [PERSON] потрапила під нагляд служби у 2010 році, оскільки перевіряли питання цільового використання коштів на утримання дітей. Виявивши у помешканні, де вона проживає, не належні умови для проживання дітей, [PERSON] була поставлена на облік. Працівниками служби надавались рекомендації по веденню домашнього господарства. Свого часу відповідач була працевлаштована в агрофірмі «Оржицька», але у подальшому звільнилась з роботи. На зауваження мати дітей належним чином не реагує, висновків про необхідність налагоджування побутових умов вона не робить. Згідно ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 27.02.1991 року, яка набула чинності в Україні 27.09.1991 року «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» (зі змінами), кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 164 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дітей. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 Постанови передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З урахуванням вказаних норм закону, суд прийшов до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки остання свідомо нехтує своїми батьківськими обов»язками, ухиляється від виховання дітей, що не сприяє їх належному вихованню та підготовці до самостійного життя. Не зважаючи на надану судом можливість виправити ситуацію, оскільки справа перебуває на розгляді у суді з серпня 2015 року, відповідач не вчинила дій по налагоджуванню контакту з дітьми, не вжила заходів щодо створення належних умов для проживання її дітей. Стосовно іншої частини позовних вимог, суд звернувся до слідуючих вимог законодавства. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст. 181 ч. 3 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини /аліменти/ присуджуються у частці від доходу її матері, батька і /або/ у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні аліментів суд враховує: 1/ стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2/ стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3/ наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4/ інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ст. 183 ч. 1 Сімейного кодексу України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно ст. 191 ч. 1 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дітей підлягають до задоволення, оскільки матеріалами справи доведено, що мати дітей не забезпечує їх фінансово, що суперечить ст. 180 СК України. Судові витрати згідно ст. 88 ЦПК України необхідно віднести за рахунок відповідача.

Outcome: approved