Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

27.07.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просив розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 25.06.2010 року Міським ВРАЦС ММУЮ. Позовні вимоги мотивував тим, що фактичні шлюбні відносини та ведення спільного побуту припинено у 2016 році. Дружина проживає з іншим чоловіком та бажає утворити нову сім'ю. Від шлюбу мають спільну дитину, яка проживає разом з матір'ю. Збереження сім'ї вважає неможливим. Ухвалою суду від 09.08.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Позивач у підготовче засідання не з'явився, до канцелярії суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач до підготовчого засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони 25 червня 2010 року уклали шлюб, про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис № 402. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією дубліката свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.06.2017 року, який проживає разом з відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідач виїхала за кордон та на теперішній час проживає з іншим чоловіком, з яким має намір укласти шлюб. Подружні стосунки та ведення спільного господарства сторони припинили у 2016 році. Встановлене свідчить, що подальше спільне життя позивача та відповідача неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вимог щодо відновлення дошлюбного прізвища відповідачем заявлено не було. Згідно ч.4 ст.200 та ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, у тому числі і в підготовчому судовому засіданні. Враховуючи викладене, визнання позову відповідачем у підготовчому судовому засіданні, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн..

Outcome: approved