Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

27.07.2018 року [PERSON] звернулась із позовом, в якому просила стягнути на її користь на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] аліменти у розмірі по ј доходу відповідача. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджувала, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Так, обґрунтованого сумніву щодо достовірності та добровільності визнання відповідачем позову немає. Поряд із тим, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджується свідоцтвами про народження дітей серія [NUMBER] року, актовий запис № 356, серія [NUMBER] , актовий запис №549. За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України несуть батьки або особи, які їх замінюють. Угоди про сплату аліментів між сторонами, укладеної відповідно до ст. 189 СК України не існує. Договору про припинення права на аліменти дітей у зв`язку з передаванням права власності на нерухоме майно відповідно до ст. 190 СК України сторони не укладали. Самостійного доходу, який би повністю забезпечив потреби діти не мають. На час вирішення спору діти проживають із матір`ю, знаходяться на її утриманні, що не оспорюється відповідачем. Зазначені обставини надають позивачу право на стягнення аліментів за рішенням суду. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення в Малиновському районі Департаменту праці та соціальної політики ОМР (довідка про отримання допомоги №498) як особа, яка не має права на пенсію, отримує державну соціальну допомогу в розмірі 1497 грн. щомісячно. Окрім того, за поясненнями відповідача він має неофіційний, мінливий дохід. Вищевикладене відповідно до ст. 184 СК України надає суду право на стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. При вирішенні спору суд враховує положення Закону України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», за яким мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковим мінімумом відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. При визначенні розміру аліментів суд враховує також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зокрема, сімейний стан сторін, працездатний вік кожного із батьків, розмір середньої заробітної плати в м.Одесі на час ухвалення рішення, мінімальний розмір аліментів для дитини відповідного віку, визначений законом. Визначаючи в межах позовних вимог розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя виходячи із мінімального прожиткового мінімуму. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі по 1015 грн., що дорівнює 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial