overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-01 00:00:00

28 березня 2013 року Публічне Акціонерне Товариство «ДЕЛЬТА БАНК» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про виконання зобов'язань за кредитним договором № 001-20048-250707, просив суд стягнути з відповідача на виконання зобов'язань за цим договором загалом 3.590,64 грн. У судове засідання позивач свого представника не надіслав, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, до суду надіслав заяву, у якій просив про розгляд справи за відсутності його представника та задоволення позову. Зважаючи про те, що у справі є наявними достатні докази про права та взаємини сторін, та немає необхідності в особистих поясненнях представника позивача для прийняття рішення по суті справи, суд ухвалив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до статті 224 ЦПК України суд ухвалив про заочний розгляд справи. Після дослідження письмових матеріалів справи суд дійшов такого. 1……Матеріалами справи встановлено, та сторони не заперечують того, що 25 липня 2007 року між позивачем /надалі - кредитодавцем/ та відповідачем [PERSON] /надалі - позичальником/ був укладений договір № 001-20048-250707 про відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки, відповідно до умов якого: - кредитодавець відкрив позивальнику кредитну лінію, в межах якої надав позивальнику грошові кошти з умовою їх повернення у встановлений договором строк та сплатою відсотків та комісій за користування ними; - позичальник зобов'язався повернути надані кошти у встановлений строк та сплатити проценти за користування Кредитною лінією 2……Матеріалами справи також встановлено, та сторони не заперечують того, що на виконання своїх зобов'язань за кредитним договором кредитодавець надав позичальнику обумовлену договором грошову суму, виконавши тим самим свої зобов'язання у повному обсязі. 3……Матеріалами справи також встановлено, та сторони не заперечують того, що свої обов'язки за договором позичальник виконав не у повному обсязі, через що станом на 25 лютого 2013 року утворилась заборгованість, розмір якої за розрахунками позивача становить: - заборгованості за тілом кредиту у сумі 1.666,76 грн.; - заборгованості по процентах за користуванням кредитом у сумі 368,55 грн.; - заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 1.555,33 грн.; а загалом - 3.590 грн.64 коп. Заперечень проти факту наявності заборгованості або ж проти зроблених кредитодавцем розрахунків позичальник не надав, через що наведені обставини суд вважає доведеними. Між цим, відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений законом строк, а відповідно до статті 625 ЦК України у разі неналежного виконання зобов'язань позичальник має, сплатити, зокрема, прострочену суму боргу За такого з відповідача на користь позивача слід стягнути 3.590 грн. 64 коп., задовольнивши заявлені вимоги у повному обсязі. При цьому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі, що є пропорційним частині позовних вимог, що були задоволені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

28 березня 2014 заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин , обґрунтувавши свої вимоги тим, що її син [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 08 квітня 2013 року виданого Відділом державної реестрації актів цивільного стану по місьу Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївської області. В свідоцтві про народження її син записаний як [PERSON]. При житті її син отримав державний акт на право приватної власності на землю, але при його видачі була допущена помилка, а саме в графі видано громадянину України замість прізвища [PERSON] було вказано [PERSON]. В звязку з цією помилкою в усіх наступних документах, які видавались на основі державного акту, дана помилка повторювалась, Встановити заявниці факт родинних відносин необхідно для прийння спадщини після смерті її сина [PERSON]. В судове засідання заявник заяву підтримала та просила її задовольнити. Зацікавлена особа Коритно-Забузька сільська рада в судове засідання не звявилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена . Заслухавши пояснення заявника , думку заявника, який не заперечував проти заочного розгляду справи і вирішення справи на підставі наявних у справі доказів, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення свідків, суд вважає позовні вимоги заявника обґрунтованими, оскільки в судовому засіданні встановлено факт,того що [PERSON] є матірю [PERSON], який помер [INFO] З урахуванням наведеного і на підставі ст.256 ЦПК України заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

28 березня 2014 року [PERSON], [INFO], звернулась в суд із заявою про надання права на шлюбу із [PERSON] , 1992 року народження. В обґрунтування заяви зазначила, що із [PERSON] вони зустрічаються, та підтримують постійні відносини з 2012 року . Між ними виникли теплі відносини та велике почуття любові , вони планували в майбутньому створити міцну сім»ю та одружитись, знайомі з батьками один одного та підтримують хороші відносини. В грудні 2013 року вона завагітніла від [PERSON] і вони остаточно вирішували народжувати дитину та створювати сім»ю. Їхні батьки проти реєстрації їхнього шлюбу заперечень не мають. Покликаючись на викладені обставини, просила заяву задовольнити, надати їй право на шлюб із [PERSON] В судовому засіданні заявниця [PERSON] просила заяву задовольнити, покликаючись на обставини,викладені в заяві. Зацікавлені особи [PERSON] , [PERSON] не заперечили проти задоволення заяви та просять суд її задоволити, адже вона відповідає інтересам [PERSON] та [PERSON] Заслухавши пояснення заявниці [PERSON], зацікавлених осіб [PERSON], [PERSON] суд приходить до наступного висновку. Так, [PERSON] народилась [INFO]. Вік неповнолітньої [PERSON] підтверджується паспортом серії [NUMBER] ,виданим Славутським РС УДСМ України в Хмельницькій області 12 березня 2013 року. Як вбачається з довідки №22, яка видана Славутською центральною районною лікарнею 06.02.2014 року, [PERSON] знаходиться на обліку в жіночій консультації Славутської ЦРЛ з приводу вагітності . Згідно ст.22 Сімейного кодексу України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ст.23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Враховуючи,що надання права на шлюб буде відповідати інтересам [PERSON] та [PERSON] , суд вважає,що наявні всі підстави для задоволення заяви. На підставі ст.ст.22,23 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

28 березня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 21 травня 1982 року перебуває з відповідачкою у шлюбі. Від подружнього життя мають двох повнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Однією сім'єю сторони проживали до 1999 року. Причиною розпаду сім'ї стало те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого виникали сімейні сварки, що і привело до розпаду сім'ї. В 1999 році дружина разом з дітьми виїхала на постійне місце проживання до Росії, де і проживає на даний час. Посилаючись на те, що їх сім'я фактично розпалась, позивач просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримав, просив шлюб розірвати, від стягнення судових витрат відмовився. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила суду заяву про розгляд справи без її участі. Як вбачається з протоколу судового засідання Александровського міського суду Володимирської області Російської Федерації від 14 липня 2014 року за результатами розгляду судового доручення Білопільського районного суду [PERSON] позов [PERSON] визнала в повному обсязі, на розлучення згодна. Заслухавши позивача [PERSON], повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони в справі 21 травня 1982 року зареєстрували шлюб в Ворожбянській міській раді Білопільського району Сумської області, актовий запис № 37, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.7). Від спільного життя подружжя [PERSON] та [PERSON] мають двох повнолітніх дітей. Однією сім'єю сторони проживали до 1999 року. З цього часу сім'я фактично розпалася. Як вбачається із позовної заяви, то причинами розпаду сім'ї позивачем зазначено те, що між ними було відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого виникали сімейні сварки, що і привело до розпаду сім'ї. В 1999 році [PERSON] разом з дітьми виїхала на постійне місце проживання до Росії, де і проживає на даний час. Відповідачка свою думку з приводу причин розпаду сім'ї суду не висловила. Спільне господарство сторонами з 1999 року не ведеться. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідачки, а тому шлюб необхідно розірвати. Від стягнення судових витрат позивач відмовився. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

28 березня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що подальше спільне життя з відповідачкою не можливе, через постійні сварки та непорозуміння, хоча проживають вони разом, але сімейні стосунки не підтримують. Сторони в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач свій позов підтримав, відповідачка позов визнала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони уклали шлюб 21 липня 2007 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, хоча сторони проживають разом, але сімейні стосунки не підтримують. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.ст. 104 ,105,110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подружжя припинили сімейні відносини, на примирення не згодні. На думку суду подальше спільне життя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

28 березня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що 12 листопада 2005 року у Слов'янському міському відділі РАЦС Донецького обласного управління юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які після розлучення залишаться у неї на вихованні. У лютому 2014 року шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем були припинені через відсутність порозуміння, постійних суперечок з питань сімейного життя, виховання дітей. Примирення з відповідачем вона вважає неможливим і просила шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення з позивачкою вважає неможливим. З'ясувавши у попередньому судовому засіданні вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 12 листопада 2005 року у Слов'янському міському відділі РАЦС Донецького обласного управління юстиції зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], які після розлучення залишаться на вихованні у позивачки. У лютому 2014 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Подальші їхні дії свідчать про те, що відновляти сімейні відносини вони не мають наміру. Суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхніх малолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

28 березня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що знаходиться у шлюбі з відповідачем з 12 листопада 2005 року. Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач з родиною не проживає, на утримання дітей матеріально не допомагає, тому просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) щомісяця до повноліття дітей. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Відповідач позов визнав повністю та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його доходу. З'ясувавши у попередньому судовому засіданні вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 12 листопада 2005 року. Від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач з родиною не проживає, та не виконує своїх обов'язків по утриманню дітей, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності зі ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Суд вважає, що розмір стягуваних з нього аліментів повинен складати 1/3 частину від його доходу. Визначаючи такий розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дітей, відповідача, а також те, що відповідач не має інших дітей, непрацездатних батьків. На підставі ст.ст.180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

28 березня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 05 жовтня 2010 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені з січня 2014 року. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу за її позовом розглядати без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу за позовом [PERSON] до нього розглядати без його участі, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 жовтня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 05 жовтня 2010 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Барвінківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №65. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. На даний момент сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

28 березня 2014 року [PERSON] звернулась з заявою про визнання її сина [PERSON] недієздатним, встановлення опіки та призначення опікуна. Заявниця в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила заяву задовольнити. Представник Сніжнянської сільської ради в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Представник Жмеринського психоневрологічного будинку-інтернат Мороз В.Б. в судове засідання не з`явилася, проте телефонограмою повідомила суд, що з'явитись в судове засідання не має можливості, просила справу розглянути у її відсутності, не заперечувала проти задоволення заяви. Представник Погребищенської центральної районної лікарні Немировська Р.І. в судове засідання не з`явилася, проте телефонограмою повідомила суд, що з'явитись в судове засідання не має можливості, просила справу розглянути у її відсутності, не заперечувала проти задоволення заяви. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву необхідно задовольнити з огляду на таке. В судовому засіданні, зокрема, актом амбулаторної судово - психіатричної експертизи № 130 від 12.05.2014р., беззаперечно доведено, що [PERSON] страждає на хронічне душевне захворювання у вигляді легкої розумової відсталості ступеня вираженої дебільності. Внаслідок свого захворювання [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. За змістом ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Ч.1 ст. 241 ЦПК України передбачає, що суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною встановлює над нею опіку. Оскільки [PERSON] внаслідок легкої розумової відсталості ступеня вираженої дебільності, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, то з метою захисту його майнових та соціальних інтересів необхідно визнати його недієздатним, встановити над ним опіку, призначивши опікуном [PERSON]. На підставі ст.39, ч.1 ст. 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

28 березня 2014 року [PERSON] звернулася в суд із заявою, в якій зазначила, що після смерті [PERSON] нотаріус видала їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) із кадастровим номером№6823685500:02:004:0001. Фактично [PERSON] заповіла їй земельну ділянку із кадастровим номером № 6823685500:04:004:0075. Але з вини відділу Держземагентства, який повідомив нотаріусові неправильний номер, у свідоцтві про право на спадщину вказаний неправильний кадастровий номер успадкованої земельної ділянки, що належала спадкодавцю [PERSON]. Нотаріус відхилила клопотання відділу Держземагентства внести зміни в кадастровий номер на земельну ділянку, оскільки чинним законодавством така процедура не передбачена. Просить встановити факт, що свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку (пай) належить їй за номером №6823685500:04:004:0075. В суд представник заявника [PERSON] подав письмову заяву про розгляд заяви без його участі, доводи заяви підтримує. Представник відділу Держземагентства у письмовій заяві просить розглядати справу без участі їх представника, не заперечує проти задоволення заяви. Представник реєстраційної служби просить в письмовій заяві розглядати справу без їх участі. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка (пай) із кадастровим номером №6823685500: 04:004:0075. [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] на земельну частку (пай). Відділом Держземагентства у витязі з державного реєстру земель на успадковану [PERSON] земельну ділянку надано нотаріусові помилковий кадастровий номер. Нотаріус відмовила внести зміну кадастрового номера в свідоцтво на право на спадщину. Дані обставини встановлені з письмових доказів - свідоцтва про право на спадщину, витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, державного акта на право приватної власності на землю, витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку, звернення про виправлення помилки та відмови нотаріуса. З огляду на встановлені обставини суд вважає, що заявниці [PERSON] належить свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку [PERSON], в якому неправильно вказаний кадастровий номер ділянки. Тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

28 березня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання дітей. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги; відповідач позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 листопада 2013 року про розірвання шлюбу, копіями свідоцтв про народження дітей, довідкою Чорноморської сільської ради Очаківського району Миколаївської області від 27 березня 2014 року про склад сім'ї позивачки. Відповідач не заперечує проти задоволення позову зокрема і в частині вимоги позивачки стосовно розміру аліментів. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved