Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

27.07.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , за участі третьої особи [PERSON] , в якій просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно, до закінчення навчання, тобто до 30.06.2022 року. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який в 2006 році рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області був розірваний. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який перебуває на її утриманні. До досягнення дитиною повноліття, відповідач сплачував аліменти за рішенням суду. На даний час син є повнолітнім та навчається на денній формі в Коледжі Кременчуцького національного університету ім. М. Остроградського, стипендії не отримує. Вона працює, однак отримує мінімальну заробітну плату. Дитина потребує матеріальної допомоги зі сторони батька, який має можливість надати таку допомогу, однак добровільно відмовляється. Тому [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06.08.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. 16.09.2021 року до суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] адвоката Оловятенко О.Ю. на позовну заяву, в якому просить частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 1/9 частини з усіх видів заробітку щомісячно на період навчання. В обгрунтування позову зазначила, що між [PERSON] та [PERSON] дійсно був зареєстрований шлюб, який рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області в 2006 році розірваний. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . До повноліття сина, [PERSON] сплачував аліменти. На даний час майновий стан [PERSON] змінився, тому він не має можливості надавати сину матеріальну допомогу на період навчання в розмірі визначеному позивачем. Вважає, що [PERSON] може бути звільнений від сплати аліментів на утримання повнолітнього сина, оскільки існують об`єктивні причини неспроможності надавати матеріальну допомогу. Так, на утриманні [PERSON] перебувають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ., непрацездатні батьки [PERSON] та [PERSON] . Наразі [PERSON] ніде не працює, а з літа 2021 року погіршився його стан здоров`я. 28.06.2021 у нього діагностовано ВРВ (варикозне розширення вен) стовбуру і притоків ВПВ (великої підшкірної вени) та недостатність перфорантів лівої нижньої кінцівки, в зв`язку з чим він потребує невідкладного лікування, на що коштів, після аналізів та діагностики, у нього не залишилося. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Надала письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, зазначила, що з відповідачем досягнули згоди з приводу предмета спору, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина, який продовжує навчатися, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на період навчання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Від його представника адвоката Оловятенко О.Ю. надійшла до суду заява, в якій просила розглянути справу у їх відсутність, зазначила, що відповідач з позивачем досягнули згоди щодо предмету спору, не заперечують щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, з заявою про відкладення розгляду справи не звертався, пояснень не надав. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] 17 січня 2006 року розірвали шлюб, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №17, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 20 березня 2006 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Факт зміни прізвища позивача з [PERSON] на [PERSON] підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 25.04.2009 року Крюківським відділом РАЦС Кременчуцького МУЮ Полтавської області. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 01 вересня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області, актовий запис №424). На час розгляду справи [PERSON] є повнолітньою особою, проживає з матір`ю, позивачем [PERSON] , та перебуває на її утриманні. [PERSON] навчається в Коледжі Кременчуцького національного університету імені Михайла Остроградського на 4 курсі денної форми навчання за спеціальністю «131 Прикладна механіка» навчання за державним замовленням, стипендії не отримує, термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року, що підтверджено довідкою навчального закладу №206 від 09.07.2021 р. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] є повнолітньою особою, який не досяг віку 23-х років, продовжує навчання, а тому потребує матеріальної допомоги зі сторони батька. З матеріалів справи вбачається, що відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, працездатний, має на утриманні малолітнього [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 10.01.2021 року Запсільською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис №01) та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 15.09.2006 року Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №532). Статтею ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду. Отже, суд прийшов до висновку про наявність обов`язку відповідача [PERSON] піклуватися та матеріально забезпечувати свого повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, тобто сплачувати аліменти на його утримання на період навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України, визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує матеріальне становище відповідача та наявність у відповідача на утриманні двох малолітніх дітей. Суд не приймає доводи відповідача, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони не підтверджуються належними доказами по справі. А надані представником відповідача пенсійні посвідчення на [PERSON] та [PERSON] свідчить про те, що вони є пенсіонерами за віком та отримують пенсію. Крім того, відсутні докази того, що [PERSON] є дійсно батьком відповідача. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує те, що відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання і потребує такої допомоги, наявність на його утриманні інших осіб, чи наявність будь-яких обставин, визначених ст.182 СК України, які суд повинен врахувати при визначенні розміру аліментів. З огляду на викладене, дослідивши надані докази, з врахуванням позиції позивача, яка змінила позовні вимоги, а також позиції відповідача, який визнав змінені позовні вимоги, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на період навчання, щомісячно у розмірі 1/6 частини його доходів, починаючи з моменту пред`явлення позову 27.07.2021 року та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2022 року, але не більше як до досягнення дитиною 23 років. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved