Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

26 червня 2015 року позивач звернулася до суду із дійсним позовом до Ільківської сільської ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту проживання однією сімєю та про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свій позов мотивувала тим, що 13 липня 2012 року померла [PERSON] в с. Ільківка Вінницького району. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно - земельну ділянку, площею 1,9719 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування:Ільківська сільська рада Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер: 0520982200:01:006:0022, що належала померлій згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 824140, виданого 01 лютого 2006 року Вінницьким районним відділом земельних ресурсів та Вінницькою райдержадміністрацією, на підставі розпорядження Вінницької РДА від 02 вересня 2005 року за № 830, Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010682200131. Вказує , що вона вважає себе спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON], оскільки на момент її смерті більше пяти років з 2000 року вона постійно проживала з нею однією сімєю та вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Інших спадкоємців першої, другої та третьої черги за законом і за заповітом після смерті [PERSON] немає. Зазначає , що вона спадщину прийняла, звернувшись з заявою про її прийняття у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори. Проте, оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі не має можливості, так як спадкодавець [PERSON] за життя не отримала правовстановлюючі документи на дане спадкове майно, крім того, встановити факт проживання зі спадкодавцем однією сімєю можливо лише в судовому порядку, тому позивач звернулася з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні зазначеним у позові, просили його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, погодившись із обставинами справи, вкладеними позивачем, просив позов задовольнити. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони є сусідами позивачці, та підтвердили факт проживання однією сім*єю [PERSON] з [PERSON] з 2000 року по день смерті 13.07.2012 року, ведення ними спільного господарства, так як [PERSON] не мала своїх дітей, була вдовою. Вислухавши пояснення позивача, її представника, відповідача, свідків, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем і задовольнити позовні вимоги позивача, оскільки вони обґрунтовані виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13 липня 2012 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 233697 від 13.07.2012 року (а.с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 1,9719 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться: Ільківська сільська рада Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер: 0520982200:01:006:0022, що належала померлій згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 824140, виданого 01 лютого 2006 року Вінницьким районним відділом земельних ресурсів та Вінницькою райдержадміністрацією, на підставі розпорядження Вінницької РДА від 02 вересня 2005 року за № 830, Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010682200131 (а.с. 11). [PERSON], яка померла 13.07.2012 року була одинокою особою; дітей, чоловіка (помер 18.10.1974 року), рідних братів чи сестер не мала, що підтверджується довідками, видані Ільківською сільською радою Вінницького району Вінницької області від 21.05.2015 року №№242, 243 (а.с.16), а також постійно проживала в [INFO], про що свідчать виписки з погосподарської книги та домової книги (а.с. 17-26). Позивач [PERSON] з 2000 року постійно проживала з [PERSON] однією сім'єю за адресою: с. Ільківка, вул. Леніна, 40, Вінницького району Вінницької області, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, допомагали одна одній, [PERSON] доглядала за [PERSON]Х по день її смерті 13 липня 2012 року, похоронила за власні кошти, що підтверджується довідкою, виданою Ільківською сільською радою Вінницького району Вінницької області від 08.04.2015 року №175 (а.с.15) та актом, затверджений Ільківською сільською радою від 21.05.2015 року (а.с. 27). За життя [PERSON] 19 червня 2001 року склала заповіт, згідно умов якого на випадок своєї смерті належну їй земельну ділянку, яка знаходиться в СВК «Маяк» с. Горбанівка, Вінницького району Вінницької області вона заповіла на користь [PERSON] (а.с. 6), який відмовився від спадщини відповідною заявою (а.с. 48 зворотній бік). Крім того, 25 червня 2008 року [PERSON] склала ще заповіт, яким заповіла [PERSON] право на майновий пай, який посвідчено секретарем Ільківської сільської ради Вінницького району Вінницької області та зареєстровано в реєстрі за №208 (а.с. 5). На дане спадкове майно позивачка отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 27 лютого 2013 року, зареєстровано в реєстрі № 3-68 ( а.с. 10). З метою оформлення своїх спадкових прав після смерті спадкодавиці позивач замовив технічну документацію з землеустрою і отримав відповідні документи з Державного земельного кадастру на дану земельну ділянку, а саме: [PERSON] з Державного земельного кадастру НВ-0501339372013 від 06.12.2013 року на земельну ділянку площею 2,1951 гектарів, місце розташування:Ільківська сільська рада Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер: 0520982200:01:006:0022, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 13-13а, 14) та [PERSON] про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 08.06.2015 року, відповідно до якого грошова оцінка вищевказаної земельної ділянки складає 41763 грн. (а.с. 12). Позивач [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняла, подавши до Вінницької районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом, що підтверджується заявою від 15.10.2012 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи №669/2012 (а.с. 46). З відповіді державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори [PERSON], від 16 червня 2015 р., вбачається, що відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] (а.с. 28). Застосовую норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного: Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч.3\~ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності\~ст. 256 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тому, оскільки факт, який просить встановити позивач, має для неї юридичне значення, так як від нього залежить виникнення її спадкових прав, суд вважає дану вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Позивач постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом встановленого ст. 1270 ЦК України строку не заявила про відмову від спадщини, тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст.ст.\~1216,\~1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Таким чином, судом встановлено, що за життя [PERSON] на законних підставах належала спадкова земельна ділянка, а позивач [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину після неї. Відповідно до\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин суд вважає, що дані факти є обґрунтованими і підтверджуються зібраними по справі доказами, та даним фактам спірних відносин відповідають правовідносини, встановлені законодавством та такі, що захищають порушені, невизнані або оспорюванні права позивача щодо здійснення права на спадкування, шляхом встановлення судом факту проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання за позивачем право власності на власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку.

Outcome: approved