Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

27 липня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду позовом, в якому просить зняти арешт та заборону відчуження з усього належного йому рухомого і нерухомого майна, накладений постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 4 квітня 2012 року. В обґрунтування свого позову зазначав, що в теперішній час у нього виникла необхідність розпорядитися належним йому майном, однак при зверненні до нотаріуса, йому стало відомо про наявність арешту на все його майно, накладеного постановою державного виконавця від 4 квітня 2012 року у виконавчому провадженні № 31907188 з примусового виконання вимоги № Ф-3441 від 5 липня 2011 року, виданої Управлінням Пенсійного Фонду України у Жовтневому районі Миколаївської області. Вказане виконавче провадження завершено, що підтверджуєтья листом Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 10 грудня 2015 року. При його зверненні в травні 2017 року до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, для вирішення питання зняття арешту, йому було повідомлено, що у відділі відсутні виконавчі провадження відносно нього та рекомендовано звернутися до суду. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином. Від представника відповідача - Інгульського обєднаного управління Пенсійного Фонду України м. Миколаєва, до суду надійшла заява в якій він просив розглянути справу без його участі та повідомив, що борг позивача перед вказаним управлінням, погашено в повному обсязі. Суд, вважаючи можливим здійснити розгляд справи, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів, встановив наступні обставини та взаємовідносини сторін та дійшов до такого висновку. Як вбачається з копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 3 квітня 2012 року, державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 31907188 з примусового виконання вимоги № Ф-3441 від 5 липня 2011 року, виданої Управлінням Пенсійного Фонду України у Жовтневому районі Миколаївської області про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 1540 грн. 80 коп. (а.с.10). Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєтру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на все рухоме та нерухоме майно, що належить [PERSON] накладено арешт з забороною його відчуження, підстава обтяження - постанова державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 4 квітня 2012 року у виконавчому провадженні № 31907188 (а.с.11-12). 25 квітня 2013 року за постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, вимогу №Ф-3441 від 5 липня 2011 року, видану Управлінням Пенсійного Фонду України у Жовтневому районі Миколаївської області про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 1540 грн. 80 коп., було повернуто стягувачу на підставі п. 5 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.16). Вказане виконавче провадження завершено, що підтверджуєтья листом Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 10 грудня 2015 року. Однак питання про зняття арешту з майна не вирішено (а.с. 13) . З листів Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, вбачається, що у відділі відсутні виконавчі провадження відносно [PERSON], а підстави зняття арешту державним виконавцем по завершеному виконавчому провадженню, відсутні, у зв'язку з чим з приводу заняття арешту з майна позивачу рекомендовано звернутися до суду (а.с.18,19). Згідно змісту статті 50 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних відносин), у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Враховуючи, що у Центрального відділу державної виконавчої служби м.Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відсутні відкриті виконавчі провадження відносно позивача, ним як боржником сплачено всю суму заборгованості, про що вказує відповіда, а через накладений арешт та заборону відчуження майна, він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про зняття арешту та заборони відчуження з належного йому майна, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved