Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

28 серпня 2018 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, у якій просить суд збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2009 року, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] з 450 гривень щомісяця до 1500 гривень щомісяця у твердій грошовій сумі, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з 17 червня 2006 року до 24 квітня 2009 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 квітня 2009 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 450 гривень. У звязку зі значним підвищенням цін порівняно з 2009 роком, збільшенням потреб у навчанні, фізичному та моральному розвитку, дитина потребує збільшення коштів на її утримання. Для задоволення вказаних потреб дитини позивач вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1500 гривень. Оскільки у позасудовому порядку домовитися про збільшення розміру аліментів не вдалося, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідач у підготовчому провадженні позов визнав повністю та просив його задовольнити. Провівши підготовче провадження, у порядку, передбаченому ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 2 ст.206 ЦПК України встановлено, що до ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. Згідно з ч.4 цієї ж статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12 червня 2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач з відповідачем перебували у шлюбі 17 червня 2006 року до 24 квітня 2009 року. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем (а.с.3, 7). Рішенням Бориспільського районного суду міста Києва від 03 квітня 2009 року стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 450 гривень 00 копійок щомісячно з дня предявлення позову і до досягнення [PERSON] повноліття. Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що визнання позову відповідачем є вільним, безумовним, не суперечить закону та не порушує права та законні інтереси інших осіб. Розмір аліментів не є явно завищеним. Відповідач є особою працездатного віку, може сплачувати кошти у розмірі, вказаному в позовній заяві. Судом розяснено відповідачу наслідки визнання ним позову. Після розяснення наслідків відповідач повторно визнав позов та погодився з наслідками, які настають у звязку з визнанням позову. Враховуючи безумовне визнання позову відповідачем, суд дійшов до переконання про можливість прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позовних вимог без зясування і дослідження інших обставин справи. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 гривні 80 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1\~статті 430 ЦПК України, \~суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved