Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

27.08.2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування заявлених позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, позивач вказала, що з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі, 15.07.2014 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу з відповідачем має малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Станом на теперішній час батько дитини добровільно сплачувати аліменти не бажає. Місце роботи відповідача їй не відомо. Просила стягнути з останнього аліменти у примусовому порядку на її користь на утримання їхнього з відповідачем малолітнього сина у розмірі ? частини зі всіх видів доходу щомісяця, починаючи від дня пред»явлення позову до суду і до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач відсутня, подала до суду клопотання про ухвалення судом заочного рішення за її відсутності, повідомила суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі. Відповідач, про дату, час та місце судового засідання, повідомлявся за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, однак судову повістку повернуто до суду з відміткою відділу зв»язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п.5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони. З огляду на викладене, суд ухвалив, розглянути справу за відсутності - позивача та відповідача, ухваливши заочне рішення, на підставі наявних у справі даних. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15.07.2014 року (а.с. 2-3). Від шлюбу сторони у справі [PERSON] та [PERSON] мають малолітнього сина [PERSON] - [INFO] (а.с. 4). Малолітня дитина сторін у справі проживає разом з матір»ю за адресою - [ADDRESS]. Статтями 155, 180, 181, 182, 183 СК України передбачено, що батьки зобов»язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а при ухиленні батьків від цього обов»язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку у частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі. Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує, що між нею та батьком дитини не досягнуто згоди щодо сплати аліментів на утримання сина у добровільному порядку, а тому бажає отримувати матеріальну допомогу від [PERSON] у примусовому порядку. З урахуванням усіх обставин справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1\\4 частини зі всіх видів доходу щомісяця, однак не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з 27 серпня 2015 року і до повноліття дитини, або ж зміни матеріального стану сторін. За наведених обставин, заявлені [PERSON] позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню, судові витрати за розгляд справи судом необхідно покласти на відповідача за правилами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved