Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

28.11.2014 року позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому доповнив та просив постановити рішення, яким визнати недійсним відповідний договір комісії, на підставі якого була видана довідка-рахунок за № ВІА 266241 від 20.05.2014 року, що видана приватним підприємством ДЕ-НА ПЛЮС. Витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] автомобіль марки Toyota Cаmri, сірого кольору, кузов JTDBE38K100194328, 2003 року випуску. Скасувати рішення про державну реєстрацію автомобіля марки Toyota Cаmri, сірого кольору, кузов JTDBE38K100194328, 2003 року випуску про реєстрацію права власності за [PERSON] згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія: СХХ № 168677, відновивши державну реєстрацію права власності на зазначене вище рухоме майно за [PERSON], що набуте зазначеною особою на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за № САТ 541111 від 14.12.2013 року. Стягнути у солідарному порядку з управління [PERSON] України в Волинській області, управління [PERSON] України в Одеській області; визнати недійсним правочин у вигляді довідки-рахунку за № ВІА266241 від 20.05.2014 року, що видана приватним підприємством «ДЕ-НА ПЛЮС». Свої вимоги мотивував тим, що він є власником автомобілю марки Toyota Cаmri, сірого кольору, кузов JTDBE38K100194328, 2003 року випуску. У липні 2014 року вказаний автомобіль був викрадений. Позивач стверджує, що вказаний автомобіль було знайдено та повернуто йому під розписку СВ Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області, проте невідомі особи на підставі довідки-рахунку встигли переоформити його автомобіль на іншу людину, а саме на [PERSON]. Таким чином, на думку позивача, вказана реєстрація підлягає скасуванню, а його порушене право захисту, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладенні у позові, зазначаючи, що автомобіль вибув з власності позивача незаконним шляхом. Представник відповідача ПП «ДЕ-НА ПЛЮС» у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщався належним чином, надав до суду заперечення на позовну заяву, в якій просив у задоволені позову відмовити в повному обсязі. Представники відповідачів [PERSON] [PERSON] України в Одеській області, [PERSON] [PERSON] України в Волинській області у судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи сповіщались належним чином, надали до суду заперечення, в яких в задоволенні позову [PERSON] просили відмовити. Суд, заслухавши позивача та його представника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САТ 541111 від 14.12.2013 року [PERSON] належав автомобіль марки Toyota Cаmri, сірого кольору, кузов JTDBE38K100194328, 2003 року випуску, д/н [NUMBER]. Позивач стверджує, що у липні 2014 року його автомобіль було викрадено, про що СВ Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12014160500005877 від 03.07.2014 року за ознаками злочинів передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 289 КК України. Як вбачається з матеріалів справи, 20 травня 2014 року Приватним підприємством «ДЕ-НА ПЛЮС» було видано довідку-рахунок Серії ВІА №266241, згідно якої вбачається, що гр. [PERSON] було продано і видано автомобіль марки Toyota Cаmri, кузов JTDBE38K100194328. 20 травня 2015 року [PERSON] звернувся до начальника ВРЕВ з обслуговування м. Луцька з заявою № 40009845 про проведення реєстрації транспортного засобу. 10.07.2014 року [PERSON] було видано Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Серії СХХ 168577, відповідно до якого він став власником автомобіль марки Toyota Cаmri, сірого кольору, кузов JTDBE38K100194328, 2003 року випуску, та отримав нові державні номери АС4156ВК. Звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] стверджував, що будь-яких угод, спрямованих на відчуження спірного автомобіля, не укладав та не підписував, однак, доказів цього суду не надав. Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходить з того, що позивачем не був доведений факт неправомірності вибуття зазначеного автомобіля з його володіння, так як жодних доказів цього позивач суду не надав. Судом за клопотанням позивача неодноразово виносились ухвали про витребування доказів, предявлення яких до виконання та отримання витребуваних доказів доручалось позивачеві, однак, до теперішнього часу жодних доказів судом отримано не було. Також, на думку суду, не можна вважати у якості належного та допустимого доказу у даній справі звернення позивача до органів міліції та проведення у звязку з цим досудового розслідування, так як вирок у вищевказаній кримінальній справі на теперішній час відсутній. Позивач вказує на те, що спірний автомобіль був викрадений у нього у липні 2014 року, в той час як довідка рахунок на імя [PERSON], яка була видана на підставі договору комісії, датована ще 20 травнем 2014 року, Крім того, суд бере до уваги, що на час переоформлення вказаного автомобіля в органах ДАІ жодних забороно чи обмежень щодо такої перереєстрації не існувало, а лише 30 серпня 2014 року (більш ніж через 3 місяці після переоформлення автомобіля!) Приморським РВ УМВС України в Одеській області транспортний засіб марки Toyota Cаmri, сірого кольору, кузов JTDBE38K100194328, 2003 року випуску, д/н [NUMBER] був поставлений на розшуковий облік «Угон», тому дії співробітників державної автомобільної інспекції щодо перереєстрації зазначеного автомобіля, на думку суду, є цілком законними. У звязку з наведеним, підстави для стягнення з [PERSON] [PERSON] України в Волинській області, [PERSON] [PERSON] України в Одеській області моральної шкоди залишились взагалі не зрозумілими, так як позивачем не було доведено, у чому вона полягає, ким та якими діями спричинена та чому саме оцінена у такому розмірі. Також, відмовляючи у задоволенні позову в частині витребування спірного автомобіля з чужого незаконного володіння [PERSON], суд бере до уваги, що вказаний автомобіль у відповідача не знаходиться, так як на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 15.09.2014 року був повернутий позивачеві під розписку та знятий з розшуку, у звязку з чим не може бути витребуваний від нього, а доказів на підтвердження підстав, передбачених п.3 ч.1 ст. 388 ЦК України, суду надано не було. Крім того, вищевказаною ухвалою слідчому СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області була надана можливість вилучення реєстраційної справи транспортного засобу марки Toyota Cаmri, сірого кольору, кузов JTDBE38K100194328, 2003 року випуску, д/н АС 4156ВК, який належить [PERSON], однак, будь-які докази які свідчили б про наявність підробку паспорту позивача, довіреності від його імені тощо, в матеріалах справи відсутні. Згідно до ст.41 Конституції України «1. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним». Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, однак, позивач з такими вимогами до суду не звертався. Відповідно до п.8 Постанови КМУ від 07 вересня 1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Ст.34 Закону України «Про дорожній рух» встановлює обов'язок належної реєстрації транспортних засобів. Державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов'язаних із перевіркою документів. які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків. Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху». Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є, зокрема, засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, договори купівлі-продажу транспортних засобів, оформлені в Державтоінспекції, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби. Таким чином, зважаючи на те, що довідка-рахунок прирівняна до договору купівлі-продажу автомобіля бути не може, так як не є правочином у розумінні статті 202 ЦК України, то і положення статті 215 ЦК України не можуть бути застосовані як підстава для задоволення позову у цій частині. Як зазначено у ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов 'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.І ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом немайнового або майнового права та інтересу. Розглянувши справу повно та всебічно, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] заявлені передчасно та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed