Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

28 вересня 2017 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй 1/3 частини квартири на праві спільної часткової власності. У заяві вказує, що відповідно до Договору міни квартир, укладеного 30 липня 1999 року, та після проведеного обміну, їй та її неповнолітнім синам [PERSON], [PERSON] (треті особи по справі) у власність перейшла чотирьохкімнатна квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Заяву мотивує тим, що у вказаному договорі міни квартир адреса квартири, власниками якої стали заявниця та треті особи, вказана: [ADDRESS], хоча фактично квартира знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Пояснює, що після виявлення помилки в договорі міни, заявниця звернулася до Першої Сумської державної нотаріальної контори. Однак 25 серпня 2017 року їй письмово відмовили внести виправлення до договору міни квартир, тому що при оформленні договору міни нотаріусу було надано правовстановлюючі документи, в яких адреса чотирьохкімнатної квартири була вказана [ADDRESS]. Заявниця вказує, що іншим шляхом вона позбавлена можливості довести, що квартира, яка фактично розташована за адресою: [ADDRESS], належить їй на праві спільної часткової власності. На підтвердження того факту, що чотирьохкімнатна квартира, співвласницею якої вона стала, належить їй та її синам, заявниця надає копії довідок з КП «БТІ» Сумської міської ради, довідки ТОВ «Сумське підприємство обслуговування житла», копію паспорту. У судовому засідання [PERSON] заяву про встановлення факту належності 1/3 частини квартири за адресою: [ADDRESS] на праві спільної часткової власності підтримала, просила задовольнити, пояснила суду, що фактично у неї відсутній належний документ про право власності на квартиру, в якій вона мешкає та власницею якої вона є. Представник заявника [PERSON] заяву підтримала, пояснила суду, що на даний час заявниця [PERSON] позбавлена можливості вільно розпоряджатися своєю частиною квартири за адресою: [ADDRESS], оскільки в правовстановлюючому документі - Договорі міни квартир не вірно вказано номер будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Пояснила, що це сталося внаслідок того, що у попередньому свідоцтві про право власності на вказану квартиру було помилково зазначено номер будинку (18 замість 18/1) і тому нотаріус був позбавлений можливості внести виправлення до Договору міни після звернення заявниці з даним питанням до Першої Сумської державної нотаріальної контори. Зазначає, що іншим способом неможливо захистити право заявниці, довести, що вона має право власності на 1/3 частину квартири в праві спільної часткової власності. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні із заявою погодився, просив задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, заяв про відкладення та заперечень до суду не направляв. Заінтересована особа Перша Сумська державна нотаріальна контора направила до суду лист, в якому просила розглянути справу за відсутності представника. Вислухавши заявника, представника заявника, заінтересовану особу, свідка, дослідивши надані суду документи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення таких фактів: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Під час підготовки справи до судового розгляду судом задоволено клопотання представника заявника: витребувано копії всіх документів, на підставі яких 30 липня 1999 року [PERSON] був укладений договорі міни квартир; викликано свідка в судове засідання. Так, з копії договору міни квартири, укладеного 30 липня 1999 року між [PERSON], яка діяла від імені [PERSON] з однією сторони та [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], вбачається, що сторони здійснили обмін квартири за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] та квартири за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та її неповнолітнім дітям (а.с.6). Із копії довідки КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» Сумської міської ради від 21 січня 2017 року вбачається, що станом на 29 грудня 2012 року на підставі договору міни від 30 липня 1999 року № 1-36, за [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровано право власності по 1/3 частки за кожним на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Крім того, з довідки ТОВ «Сумське підприємство обслуговування житла» від 18 серпня 2017 року вбачається, що заявниця та заінтересовані особи (сини заявниці) зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.10), дана обставина також підтверджується копією паспорта заявниці (а.с.12-13). Із витребуваних судом письмових доказів вбачається, що відповідно до свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Сумської міської ради 02 грудня 1996 року, останній посвідчив, що в ЖБК№ 27 «Харківський-3» кооперативна квартира [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] на праві власності згідно рішення виконкому міської Ради народних депутатів від 20 лютого 1992 року № 28 (а.с.31). Дане свідоцтво було видано на підставі довідки ЖБК № 27 «Харківський-3» № 48/1 від листопада 1996 року в якій було вказано, що [PERSON] 20 грудня 1987 року вніс пайові внески в сумі 6307 крб. та є квартиронаймачем в Житлово-будівельному кооперативі 27 «Харківський-3» за адресою: [ADDRESS] (а.с.30). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суд, що є сусідом заявниці за адресою: [ADDRESS]. Вони проживають разом у вказаному будинку з 1999 року. За адресою: [ADDRESS] знаходиться одноповерхова будівля магазину, будь-якого житлового будинку під № 18 немає. Таким чином, суд приходить до висновку, що у договорі міни квартир, укладеному та посвідченому державним нотаріусом 30 липня 1999 року, помилково зазначено номер будинку [ADDRESS], замість вірного номеру будинку [ADDRESS] Суд зазначає, що опікунська рада своїм рішенням № 316 від 28 липня 1999 року надала заявниці дозвіл на укладання договору міни від імені на той час неповнолітніх дітей, отримавши при цьому квартиру, розташовану саме за адресою: [ADDRESS] (а.с.59), що в свою чергу свідчить про намір заявниці отримати у власність квартиру за адресою: [ADDRESS]. Судом встановлено, що в свідоцтві про право власності на вказану квартиру, виданого попередньому власник, також було допущено помилку в нумерації будників, на яку ні під час видачі свідоцтва про право власності у 1996 році, ні під час оформлення договору міни у 1999 році ніхто не звернув уваги, що потягло за собою порушення прав заявниці в подальшому. Як вбачається з копії листа Першої Сумської державної нотаріальної контори від 28 серпня 2017 року державний нотаріус відмовив у внесенні виправлень до Договору міни квартир від 30 липня 1999 року, мотивуючи її тим, що на момент укладення договору державному нотаріусу було надано правовстановлюючий документ на чотирьохкімнатну квартиру саме за адресою: [ADDRESS], тобто при оформленні угоди державним нотаріусом помилок допущено не було, що позбавляє його права внесення будь-яких виправлень до Договору міни. Заявниці рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд бере до уваги той факт, що незважаючи на наявність у заявниці правовстановлюючого документу - договору міни на квартиру за адресою: [ADDRESS], фактично заявниця має право спільної часткової власності на 1/3 частину квартири за адресою: [ADDRESS], однак заявниця позбавлена можливості підтвердити цей факт не в судовому порядку. У свою чергу заявниця надала суду докази того, що вона мала намір та укладала договір міни на квартиру, яка фактично знаходиться за адресою: [ADDRESS], і іншим способом вона не має можливості одержати новий чи внести зміни в наявний правовстановлюючий документ щодо права власності на вказане житло. Дослідивши всі матеріали справи, суд приходить до висновку, що [PERSON] на праві часткової власності належить 1/3 частина квартири за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним: встановити факт належності [PERSON] на праві спільної часткової власності 1/3 частини квартири [ADDRESS], отриманої у власність на підставі договору міни, який був укладений 30 липня 1999 року і нотаріально посвідчений державним нотаріусом Першої Сумської державної нотаріальної контори Сукач О.С.

Outcome: approved