Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

27.07.2017 року позивач звернулася з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON] у звязку з її навчанням 1/4 частину всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму до закінчення навчання до 30 червня 2020 року, мотивуючи тим, що дочка на даний час навчається, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання ним судової повістки, причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І ТП № 099221. На даний час [PERSON] є студенткою 1 курсу денної форми навчання за контарктом Житомирського державного університету імені [PERSON]. Термін навчання закінчується в червні 2020 року, що підтверджується довідкою від 05.07.2017 року №694. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови що вони можуть надавати матеріальну допомогу, однак право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття, виникає за обов»язковою сукупністю таких юридичних фактів: продовження навчання після досягнення повноліття; досягнення дочкою, сином 23 років; потреби в матеріальній допомозі у зв»язку з навчанням; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Слід зазначити, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, а тому не має можливості працювати та у зв»язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Доводи позивача відповідачем не спростовані, а тому суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в 1/4 частині. Що стосується вимог позивачки стягувати аліменти не менше 50 % прожиткового мінімуму, то вона задоволенню не підлягає, оскільки даний розмір визначається для неповнолітніх дітей. За таких обставин, в цій частині вимог слід відмовити. Позивач при зверненні до суду від сплати судового збору звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності із ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial