overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

28 січня 2015 року до Слов'янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 березня 1997 року. Спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на суть сімейного життя, виниклу відсутність взаєморозуміння та періодичність виникнення скандалів. Спільне господарство не ведуть, спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Просив позовні вимоги задовольнити та шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, просив суд розглядати справу у його відсутності та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, з заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталася. Згідно ст. 169 ч. 4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, та на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд вправі постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб може бути розірвано, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя та збереження родини стали неможливими. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 березня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 390 (а.с. 6). Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами зникло взаєморозуміння, періодично почали виникати скандали, зникло бажання збереження родини. Відповідачка створила іншу сім'ю та проживає у цивільному шлюбі. Спільного господарства сторонами не ведеться. Спору про поділ майна сторони не мають. Судом надана оцінка кожному доказу, щодо їх належності, допустимості та достовірності. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки, які склалися у подружжя, причини конфлікту, суд приходить до висновку, що в сім'ї дійсно склались складні відношення, позивач наполягав на розірванні шлюбу, вважаючи неможливим збереження сім'ї. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтовані, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

28 січня 2015 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21 лютого 2009 року, що був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Слов'янськ Слов'янського міськрайонного управління юстиції Донецької області, про що зроблено актовий запис № 72. Зазначає, що від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спору про розподіл спільного сумісного майна немає. Вважає, що їх сім`я розпалась та шлюб між ними необхідно розірвати. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Крім того, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу). Позивач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів підтримала, просила їх задовольнити, позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини просила залишити без розгляду. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 21 лютого 2009 року. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Спору про розподіл майна - немає. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За викладених обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вбачається, що у графі батьки записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 214 п. 7 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

28 січня 2015 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований Відділом ЗАГС Погребищенського райвиконкому Вінницької області 28.08.1990р., актовий запис № 52. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву у якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. За таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

28 січня 2015 року до суду звернулася [PERSON] з заявою про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовною [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи її тим, що при винесенні рішення судом не було вирішено питання щодо місця проживання сина [PERSON], [INFO]. Просила суд винести додаткове рішення, в якому зазначити, що син [PERSON], [INFO] залишається проживати з матір'ю [PERSON]. В судове засідання сторони не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 24.12.2014 року позові вимоги [PERSON] були задоволені. При винесенні рішення по справі судом не було вирішено питання щодо місця проживання сина сторін [PERSON], [INFO]. Відповідно до п. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Згідно ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Враховуючи те, що питання щодо проживання малолітнього [PERSON], [INFO] було предметом розгляду при винесенні рішення 24.12.2014 року, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про винесення додаткового рішення підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

28 січня 2015 року до суду звернулася [PERSON] з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи її тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно. Під час оформлення спадщини було встановлено, що в заповіті невірно зазначено її прізвище, а саме [PERSON], в той час як у паспорті та свідоцтві про народження її прізвище зазначено як [PERSON]. Просила суд встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме заповіту, складеного 06.08.1988 року [PERSON]. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заяву підтримує в повному обсязі (а.с.15). Зацікавлена особа Друга полтавська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи мається рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки (а.с.14). За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], про що в матеріалах справи мається копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.11.2000 року, актовий запис №3515 (а.с.5). Ще за життя [PERSON] 06.08.1988 року склала заповіт, яким все належне їй майно, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося заповіла дочці [PERSON] (а.с.4). В судовому засіданні було встановлено, що на час звернення [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, було виявлено, що у заповіт допущена помилка в прізвищі спадкоємця, а саме вказано, що [PERSON] заповіла все своє майно дочці [PERSON] Як встановлено в судовому засіданні заявник є [PERSON], про що в матеріалах справи свідчить паспорт громадянина України серії [NUMBER] виданий Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 24.12.2001 року (а.с.7), копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29.09.1984 року (а.с.8). Частиною 2 ст.256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі вищевикладеного, приходжу до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення належності правовстановлюючого документу в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

28 січня 2015 року до суду звернулася [PERSON] з заявою про надання права на шлюб, зазначивши, що вона має намір зареєструвати шлюб з [PERSON], з яким проживає спільно, очікують дитину і мають теплі і щирі стосунки, міцні почуття любові та поваги один до одного. Просила надати їй право на укладення шлюбу із [PERSON], [INFO]. Заявник [PERSON] та заінтересовані особи:[PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не прибули, просили розглянути справу за їх відсутності, заяву підтримали, про що надали письмові заяви. Представник заінтересованої особи - Центрального відділу ДРАЦС Кременчуцького міського управління юстиції у судове засідання не прибув, керівництво якого про час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином. Суд, вислухавши пояснення заявника та заінтересованих осіб, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 23 Сімейного Кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що дійсно мають місце обставини, які викладені в заяві. Враховуючи наведені обставини, а також, що заявник, яка не досягла повноліття, має намір взяти шлюб з [PERSON], їх добровільний вибір, суд вважає, що необхідно надати заявнику право на шлюб, оскільки таке буде відповідати її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

28 січня 2015 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи позов тим, що 02.07.2005 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO]. 30.12.2008 року шлюб було розірвано. [PERSON] з сином жодних відносин не підтримує, матеріальної допомоги на її утримання не надає, вихованням не займається. Дитина знаходиться на повному її утриманні. Просила суд позбавити [PERSON], 1978 року народження батьківських прав у відношенні малолітнього [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради Серебряний В.В. в судовому засідання щодо задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, заслухавши позивача [PERSON], відповідача [PERSON], представника третьої особи Серебряного В.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про розірвання шлюбу [NUMBER] від 30.12.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] [NUMBER] від 06.12.2005 року, виданого Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції його батьком записаний [PERSON] (а.с.4). Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно характеристики виданої Полтавською гімназією №17 за час навчання [PERSON] його батько до школи не з'являвся, навчальними досягненнями та поведінкою сина не цікавився, зв'язків з класним керівником та членами педагогічного колективу не підтримував (а.с.12). Відповідно до довідки-розрахунку виданої Київським ВДВС Полтавського МУЮ 10.12.2014 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 36 747 грн. 98 коп. (а.с.10-11). Крім того, рішенням виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради №88 від 16.04.2015 року затверджено висновок виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради , як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO]. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що відповідач жодним чином не приймає участі у спілкуванні та вихованні сина, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 243грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

28 січня 2015 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи його тим, що [INFO] між ними був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і до досягнення донькою повноліття. В судове засідання [PERSON] не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, щодо їх задоволення не заперечує. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] між сторонами був зареєстрований шлюб, про що в матеріалах справи мається копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від [INFO], актовий запис №82 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], про що в матеріалах справи свідчить копія свідоцтва про народження, серії -[NUMBER] від 13.08.2007 року, актовий запис №23 (а.с.3). Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. На підставі вище викладеного, проходжу до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

28 січня 2015 року заявник звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з заявою про призначення його опікуном над його сестрою [PERSON] , яку рішенням суду визнано недієздатною, а також звільнити від обов'язків опікуна їх мати [PERSON], яка за своїм віком та станом здоров'я не може в повному обсязі виконувати обов'язки опікуна. Заінтересована особа - [PERSON] повністю підтримує заяву, та пояснює, що рішенням Кілійського районного суду її дочку [PERSON] визнано недієздатною , а її призначено її опікуном. На цей час за станом здоров'я вона не може належним чином виконувати обов'язки опікуна , в зв'язку з чим підтримує заяву , просить звільнити її від обов'язків опікуна. Представник органу опіки та піклування - Кілійської районної державної адміністрації, заяву підтримує в повному обсязі та пояснює, що органом опіки та піклування розглянуте це питання та зроблено висновок про доцільність звільнення від обов'язків опікуна [PERSON] та призначення заявника опікуном над недієздатною [PERSON] Заслухавши пояснення сторін , дослідивши докази, надані у справі, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 41, ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Відповідно до ч.1 ст.241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Відповідно до ч.1 ст. 75 ЦК України суд, якщо він призначив опікуна чи піклувальника, або орган опіки та піклування за заявою особи звільняє її від повноважень опікуна або піклувальника. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 10 липня 2013 року , ухваленим у справі № 502/450/13-ц , [PERSON] визнано недієздатною та встановлено над нею опіку. Цим же рішенням призначено опікуном [PERSON]. Орган опіки та піклування - Кілійська районна державна адміністрація надала висновок про доцільність звільнення [PERSON] від повноважень опікуна над [PERSON] та про доцільність призначення [PERSON] опікуном над його сестрою [PERSON] , визнаною недієздатною рішенням суду. Обставини справи також підтверджуються висновком судово-психіатричної експертизи, висновком ЛКК № 85 від 27.01.2015 року , свідоцтвами про народження , згідно яких заявник є рідним братом [PERSON]. Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами встановлена наявність підстав для задоволення заяви в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

28 січня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1939р.н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 26.01.2015р. о 12 год. 14 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор та адвокат не заперечували проти задоволення заяви, заінтересована особа не заперечувала проти госпіталізації. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 26.01.2015р. о 12 год. 14 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Швець Л.А. Марганецької ЦМЛ. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора стала агресивною, відмічалась неадекватна поведінка, агресивна до доньки, онуків, сусідів. Висловлювала маячні ідеї на адресу своєї доньки, оточуючих родичів, сусідів. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія параноїдна форма, безперервний тип перебігу. Галюцінаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved