Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

27.01.2020 р. [PERSON] звернулась з позовом до суду про визнання за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами який розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після смерті чоловіка відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами та побудовами, який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельних ділянок, які розташовані на території Багатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області. У визначений законом строк позивачка звернулася до Великоновосілківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. На підставі її заяви 02.04.2008 року було заведено спадкову справу та на частину спадкового майна позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом. 26.12.2019 року позивач звернулась до Великоновосілківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння, однак постановою державного нотаріуса Великоновосілківської державної нотаріальної контори Кравець С.В. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок через відсутність реєстрації права власності за померлим. Зазначене змушує її звернутися до суду. Ухвалою суду від 28.01.2020 р. провадження по справі відкрито, справа призначена в підготовче судове засідання на 13.02.2020 р. 13.02.2020 р. у зв`язку з неявкою учасників справи підготовче судове засідання відкладено на 26.02.2020 р. Ухвалою суду від 26.02.2020 року справа призначена до судового розгляду по суті, судом витребувана засвідчена належним чином копія спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , а також витребувано з КП «Великоновосілківське БТІ» копію будівельного паспорту, наявного в матеріалах інвентаризаційної справи на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача в судовому засіданніпозвні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача - виконавчого комітету Багатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] рішенням загальних зборів колгоспників відведена земельна ділянка в розмірі 0,18 га. під забудову житлового будинку в [ADDRESS] (а.с.19). Рішенням Великоновосілківської районної ради народних депутатів виконавчого комітету №157/9 від 16.04.1986 року [PERSON] дозволено будівництво індивідуального житлового будинку жилою площею 49,83 кв.м. та господарських будівель для особистого підсобного господарства в [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,07 га. відведеній рішенням загальних зборів членів колгоспу ім.Шевченко №1 від 02.02.1985 р. (а.с.86). Згідно акту про виділ в натурі меж ділянки [PERSON] виділено земельну ділянку площею 0,07 га,розташовану в [ADDRESS] (а.с. 88). Відповідно до відомостей Технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , виготовленого станом на 29.11.2019 р. КП «Великоновосілківське РБТІ» на ім`я [PERSON] , в 1986 р. побудований житловий будинку (А-1) загальною площею 84,3 м2, з якої житлової - 45,8 м2 та допоміжної - 38,5 м2, тамбур (а-1) - у 1986 році, ганок (а-1) - у 1986 році, сарай (Б-1) - у 1986 (а.с. 9-14). Відповідно до інформаційної довідки з КП «Великоновосілківське районне бюро технічної інвентаризації» №27 від 27.01.2020 року згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. право власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 15). Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , відомості на право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження - відсутні (а.с. 38). Згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого Богатирською сільською радою Великоновосілківського району Донецької області 25.10.2005 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді зазначеного вище житлового будинку. Позивач по справі є дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується наданим суду копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.18), а отже спадкоємцем першої черги за законом. Згідно довідки Комарської сільської ради Великоновосілкіського району Донецької області №71 від 11.02.2008 року [PERSON] , який помер [INFO] , на території Багатирської сільської ради заповіту при житті не складав (а.с. 47). Згідно витягу зі спадкового реєстру щодо заповітів/спадкових договорів, зареєстровані від імені [PERSON] заповіти / спадкові договори відсутні (а.с. 48 об.). Згідно довідки Багатирської сільської ради Великоновосілковського району Донецької області №21 від 13.01.2020 р. [PERSON] , [INFO] , згідно погосподарської книги (2016-2020) №8, номер об`єкта по господарського обліку 0754, значиться власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . З моменту забудови у 1986 р., житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , значився за [PERSON] , який помер [INFO] (а.с.6). Згідно довідки Багатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області № 20 від 13.01.2020 року житловий будинок який належить [PERSON] , присвоєно юридичну адресу: [ADDRESS] (а.с.7) Як вбачається з постанови державного нотаріуса Великоновосілківської державної нотаріальної контори Кравець С.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.12.2019 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , в зв`язку з відсутністю документів на житловий будинок, та документів, що підтверджують державну реєстрацію права власності на житловий будинок (а.с.21). Як вбачається з наданої суду копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , що спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] , заведена за № 148/2008 від 02.04.2008 р. на підставі заяви про прийняття спадщини поданої [PERSON] . Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54цс12). Згідно з п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 582/5773, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, зведені до 5 серпня 1992 року. Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч.ч.1,2 ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Судом встановлено, що спадковий житловий будинок, розташований по [ADDRESS] був збудований в 1986 році, що підтверджується технічним паспортом виготовленим станом на 29.11.2019 р., тобто виникнення права власності незалежно від його державної реєстрації. Постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва (втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 30.07.2012 року № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»). Отже, доводи позивача знайшли своє повне підтвердження, в зв`язку з чим суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі і визнає за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] .

Outcome: approved