Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

28 вересня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг, мотивуючи вимоги тим, що 06.05.2012 року [PERSON] відповідно до договору про надання банківських послуг № б/н від 06.05.2012 року, отримала кредит в розмірі 2 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % річних за користування кредитними коштами на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання баньківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У звязку із неналежним виконанням умов кредитного договору, у [PERSON] станом на 31.08.2017 року утворилась заборгованість на загальну суму 15 078 грн. 99 коп., з яких 367 грн. 66 коп. заборгованість за кредитом, 10 417 грн. 09 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 100 грн. 00 коп. пені, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 694, 24 грн. штраф (процентна складова). У звязку з наведеним позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги викладенні в позовній заяві підтримав повністю, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло, відзив не направлено. У відповідності до ст. 280 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позову підлягають частковому задоволенню у звязку з наступним. Судом встановлено, що 06.05.2012 року між сторонами було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. За вказаним договором відповідач отримала в позивача кредит на загальну суму 2000 грн. з умовою сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Власник картрахунку зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання баньківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. (п.2.1.1.5.5 Умов) Пунктами 2.1.1.5.6, 2.1.1.7.6. Умов передбачено, що у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту, оплати винагороди, а при порушенні позичальником стоків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Зазначені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості за договором станом на 31.08.2017 року, анкетою-заявою [PERSON] про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, витягом з Умов і правил надання банківських послуг, витягом з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», наявними у справі. Відповідач на порушення умов договору створила заборгованість по сумі кредиту та відсотків за кредитом. Відповідно до договору, відшкодуванню станом на 31.08.2017 року підлягають 367 грн. 66 коп. заборгованість за кредитом, 10 417 грн. 09 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, що загалом складає 10\~784,75 грн. Вказані суми підтверджуються виконаним позивачем і наявним у справі розрахунком заборгованості за договором станом на 31.08.2017 року. Також в силу п. 2.1.1.7.6. Умов і правил надання банківських послуг, які є складовою частиною укладеного між сторонами договору, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф за порушення строків платежів за договором в сумі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з врахуванням нарахованих і прострочених процентів, тобто: 500 грн. + (10\~784,75 грн. х 5%) = 1039,23 грн. Отже, загальна сума заборгованості до стягнення становитиме: 10\~784,75 грн. за тілом кредиту та відсотками + 1039,23 грн. неустойки = 11 823,98 грн. Позивач посилався на те, що невиконанням своєчасно своїх зобовязань за договором відповідач порушив умови укладеного між сторонами кредитного договору та права банку. Суд погоджується з такими доводами, оскільки відповідні обставини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Між сторонами укладено договір банківського обслуговування, який за своїм змістом для сторін фактично є кредитним договором. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, оскільки позивач виконав своє зобовязання з надання кредиту, відповідач мав би належно виконати своє зобовязання зі своєчасної сплати кредиту та відсотків за користування ним. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідач неналежно виконував умови договору з повернення кредиту та відсотків, тому до нього підлягає застосуванню договірна неустойка. Разом з тим, суд відхиляє доводи позивача щодо необхідності стягнення з відповідача за порушення строків виконання зобовязань, окрім штрафу, також і пені в сумі 3\~100,00 грн. оскільки підстава нарахування обох видів неустойки є однаковою, а до порушника не може бути двічі застосовано відповідальність одного і того ж виду за одне і те саме порушення. Так, цивільно-правова відповідальність\~це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга\~статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя\~статті 549 ЦК України). Проаналізувавши зміст Умов надання банківських послуг та кредитування з використанням кредитної картки суд приходить до висновку, що умовами договору передбачене застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасну оплату послуг передбачених даним договором за кожен день прострочення. У той самий час сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань. За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення\~строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у справі\~\~№ 6-2003цс15 від 21.10.2015 року. Тому суд вважає за необхідне в цій частині позовних вимог стягненні пені позивачеві відмовити. Оскільки умовами договору передбачено неустойку двох видів (і штраф, і пеня) за одне і те саме порушення, до відповідача як позичальника суд застосовує лише один з двох видів неустойки штраф. Судові витрати у справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви до суду в сумі 1600 грн. Оскільки позов задоволено частково, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в сумі: 1600 грн. сплаченого судового збору х 11 823,98 грн. присудженої до стягнення заборгованості : 15\~078,99 грн. заявленої до стягнення заборгованості = 1254,61 грн. судового збору до стягнення. На підставі викладеного та

Outcome: partial