Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

28.08.2019 до суду надійшов цивільний позов [PERSON] , в якому остання просить змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовано внесенням змін Законом України від 17.05.2017 до Сімейного кодексу України, зокрема в частині мінімального розміру аліментів, який має бути не меншим, ніж як 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та недостатністю коштів на утримання дитини. Ухвалою суду від 18.09.2019 було відкрите провадження по даній справі за правилами загального позовного провадження з призначенням справи до підготовчого судового засідання. 12.11.2019 ухвалою суду закрите підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 06.12.2019 від відповідача до суду надійшов відзив, в якому він заперечує проти позову та зазначає, що змін у його працевлаштуванні та можливості надання матеріальної допомоги дитині немає. Крім того, на його утриманні перебуває дочка від другого шлюбу [PERSON] , також він витрачає значні кошти на іпотечний кредит на квартиру, в якій він проживає на даний час з сім`єю. Посилаючись на зазначене, відповідач просить стягувати з нього аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивачки, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, в заяві від 06.12.2019 відповідач просить про розгляд справи у його відсутності, його представник [PERSON] повідомлений належним чином, клопотань не заявляв. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серія [NUMBER] , виданим Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 27.11.2007 її батьком записаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с. 11) . Шлюб між сторонами розірваний, що підтверджується рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22.12.2010 по справі № 2-3325 (а.с. 16). На підставі рішення Роменського міськрайонного суду від 16 травня 2011 року справа 2-59/2011 зі [PERSON] стягуються на користь [PERSON] , аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п`ятсот) грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.15). 08 листопада 2011 року позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу має прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 12). Відповідно до довідки про склад сім`ї з місця реєстрації, виданої Біловодською сільською радою 10.07.2019 № 690 дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішення суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачка доводи позову обґрунтовує тим, що аліменти в розмірі 500 грн. на даний час з урахуванням зміни рівня життя, підвищення цін та соціальних гарантій, є такими, що порушують інтереси та не забезпечують реалізацію прав дитини, є недостатніми для її розвитку і не відповідають мінімальному розміру, визначеному законом. Також зростають вікові потреби дитини, які неможливо належно задовольнити з огляду на недостатність утримання зі сторони батька. Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, що окрім того, що він має на утриманні неповнолітню дитину від другого шлюбу, він також утримує житло та платить кредит. При цьому, він погодився на стягнення з нього аліментів в частці від його заробітку (доходу), та вказав, що змін у його працевлаштуванні не відбулося. Однак, на підтвердження своїх доводів щодо матеріального стану відповідач доказів про розмір свого заробітку (доходу) не надав. З огляду на зазначене, та враховуючи, що відповідач погодився на стягнення з нього аліментів в частці від заробітку (доходу), проте не надав суду доказів на підтвердження свого матеріального стану щодо розміру заробітної плати, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, суд дійшов висновку про задоволення позову, що ґрунтується на положеннях Сімейного кодексу України, відповідає інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Так, як позивачку при подачі позову було звільнено від сплати судового збору, то з відповідача згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 741,20 грн. На підставі положень ст.ст. 180-183, 191, 192, 199 СК України, ст.ст. 12, 81, 141, 200, 206, 247, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, постанови Судової палати у цивільних справах ВСУ від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13, суд,-

Outcome: approved