Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

27.03.2020 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернулось ПАТ «Страхова Компанія «АРКС»» з позовом до [PERSON] про про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.07.2016 р. приблизно о 15 год. 40 хв., водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ 21070» д/н [NUMBER] , рухаючись по пр. Науки, біля буд. 39 в м. Харкові, не дотримався безпечної дистанції руху та допустив зіткнення з автомобілем «Toyota Avensis», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.08.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди між ПАТ «СК «АРКС»» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №938а6х від 22.04.2016 року. Згідно вказаного договору позивач застрахував майнові інтереси потерпілої пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Toyota» д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2137389 від 05.08.2016 року та умов Договору страхування № 938а6х від 22.04.2016, розмір страхового відшкодування склав 51 550,07 грн., з яких 47 560,07 грн. за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО згідно платіжного доручення № 260 049 від 08.08.2016; 3 990 грн. було зараховано в якості несплачених чергових стразових платежів. Позивачем було сплачено страхове відшкодування в розмірі 51 550,07 грн., а ПрАТ «СК«ВУСО» сплачено страхове відшкодування в розмірі 28 978,99 грн., отже ціна позову становить 22 571, 08 грн. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.04.2020 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи та відзиву на позов до суду не надходили. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ст. ч. 4, 280-281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступне. Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 Цивільного кодексу України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. За загальним правилом визначеним ст.1166 ЦК України відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Так, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Відповідно до постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.08.2016 року, [PERSON] ,20.07.2016 року о 15:40 годині, керуючи автомобілем «ВАЗ 21070» д/н [NUMBER] , рухаючись по пр. Науки, біля буд. 39 в м. Харкові, не дотримався безпечної дистанції руху та допустив зіткнення з автомобілем «Toyota Avensis», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду, від чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. На момент дорожньо-транспортної пригоди між ПАТ «СК «АРКС»» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №938а6х від 22.04.2016 року. Згідно вказаного договору позивач застрахував майнові інтереси потерпілої пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Toyota» д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2137389 від 05.08.2016 року та умов Договору страхування № 938а6х від 22.04.2016, розмір страхового відшкодування склав 51 550,07 грн., з яких 47 560,07 грн. за відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу на СТО згідно платіжного доручення № 260 049 від 08.08.2016; 3 990 грн. було зараховано в якості несплачених чергових стразових платежів. Згідно з витягом з системи «Audatex», враховуючи попередні ДТП за участю автомобіля Toyota, д.н.з. [NUMBER] , ПрАТ «ВУСО» було застосовано коефіцієнт фізичного зносу до вартості запасних частин, і сплачено на користь Позивача 25.07.2017 року страхове відшкодування в розмірі 28 978,99 грн. За таких обставин сума збитків, які не відшкодовані на дату подання позову становить 22 571,08 грн. Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 № 6, при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну. У разі коли пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Аналогічна позиція викладена у п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», так судам роз`яснено порядок визначення розміру та відшкодування шкоди, якщо транспортний засіб не може бути відновлений або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження. При цьому розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Відповідно до положень ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов зокрема до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Питання щодо застосування позовної давності судом не розглядається, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не було подано відзив на позовну заяву, суд дійшов висновку позовні вимоги ПАТ «Страхова компанія «АРКС» задовольнити, а саме стягнути шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 22 571,08 грн. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved