Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

28.11.2016 [PERSON] звернулася до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу у сторін є малолітня дитина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, малолітній син [PERSON] проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча фізично здоровий, інших утриманців не має, неофіційно працює продавцем у крамниці «Корона», а тому може і повинен утримувати дитину. Враховуючи викладене, позивач, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 800 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю, просить розглядати справу без його участі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку. Як встановлено в судом, сторони з 16.03.2012 перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 110859 (а.с.3). Від цього шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії І-АМ № 238709 (а.с. 4). Відповідно до довідки виконкому Яришівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 2689 від 24.11.2016 дитина сторін проживає з матірю [PERSON] (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини. Позивачу важко самій створити умови для належного утримання дитини, її фізичного та духовного розвитку. Вказане дає суду підстави вважати, що відповідач зобовязаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання сина. При визначенні розміру аліментів, суд виходить з такого. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні . Так, згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 грудня 2016 року становить 1355 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 статті 184 СК України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, суд також враховує матеріальне становище позивача та відповідача, те, що відповідач фізично здоровий, не має на утриманні інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, та, з урахуванням визнання відповідачем позову, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved