Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

27 червня 2014 року [PERSON] звернувся в Миргородський міськрайонний суд Полтавської області з позовом до Малого підприємства «Мрія» про стягнення боргу за договорами оренди майна. В обгрунтування позову вказував, що 12 липня 2011 року між ним та відповідачем було укладено договір оренди майна (обладнання) з заставним забезпеченням № 1. Передача майна відбулась на підставі акту прийому-передачі від 12 липня 2011 року. Згідно п.4.1. вказаного договору орендар зобов'язувався сплачувати орендодавцю щомісяця 7000 грн., але за період з липня 2011 року по червень 2014 року МП «Мрія» заборгувало йому 245000 грн. Крім того, 20 липня 2011 року між сторонами було укладено договір оренди майна (обладнання) № 2, згідно умов якого [PERSON] передав МП «Мрія» в оренду строком на 5 років меблі та обладнання для чоловічої зали, для манікюрної та педикюрної зал, для кабінету директора та бухгалтера, для масажного кабінету та кабінету косметолога. Відповідно п.4.1. цього договору орендар сплачує плату за оренду щомісяця до 2 числа поточного місяця у розмірі 12000 грн. За період з липня 2011 року по червень 2014 року у МП «Мрія» за цим договором виникла заборгованість у розмірі 420000 грн. Всього станом на 01.06.2014р. МП «Мрія заборгувало позивачу кошти у розмірі 665000 грн. З метою досудового врегулювання спору щодо погашення заборгованості відповідачу неодноразово направлялись повідомлення-вимоги щодо погашення боргу, але на адресу позивача надходили відповіді про те, що МП «Мрія» не має таких коштів і просить відстрочити строк виконання зобов'язань. Посилаючись на ст.ст. 526, 610, 611 Цивільного кодексу України позивач просив стягнути з відповідача 245000 грн. боргу за договором оренди меблів (обладнання) із заставним забезпеченням № 1 від 12.07.2011 року та 420000 грн. боргу за договором оренди меблів (обладнання) № 2 від 20.07.2011р. Під час судового розгляду, до початку розгляду справи судом по суті, позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог (а.с.36-40) в якій додатково до раніше заявлених вимог просив стягнути з відповідача борг за договором оренди комп'ютерного обладнання із заставним забезпеченням № 3 від 18.09.2011 року у розмірі 253300 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, та стягнути також з відповідача на його користь судові витрати. Представник відповідача Сидоренко О.В., що діє на підставі довіреності (а.с.46) в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 12 липня 2011 року між позивачем [PERSON] і відповідачем МП «Мрія» було укладено договір оренди майна (обладнання) із заставним забезпеченням № 1 строком на 5 років (а.с.16-18), згідно якого орендодавець [PERSON] передав орендарю МП «Мрія» майно відповідно до акту прийому-передачі майна (а.с.19) а орендар зобов'язався сплачувати плату за оренду в розмірі 7000 гривень на місяць щомісяця до 12 числа поточного місяця. Крім того, 20 липня 2011 року між позивачем [PERSON] і відповідачем МП «Мрія» було укладено договір оренди майна (обладнання) № 2 строком на 5 років (а.с.6-8), згідно якого орендодавець [PERSON] передав орендарю МП «Мрія» майно відповідно до акту прийому-передачі майна (а.с.9-10) а орендар зобов'язався сплачувати плату за оренду в розмірі 12000 гривень на місяць щомісяця до 28 числа поточного місяця. Також, 18 вересня 2011 року між позивачем [PERSON] і відповідачем МП «Мрія» було укладено договір оренди комп'ютерного обладнання із заставним забезпеченням № 3 строком на 5 років (а.с.41-43), згідно якого орендодавець [PERSON] передав орендарю МП «Мрія» у строкове платне користування комп'ютерне обладнання, визначне у додатку № 1 до договору (а.с.44), а орендар зобов'язався сплачувати плату за оренду в розмірі 6900 гривень на місяць щомісяця до 25 числа поточного місяця. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідач належним чином не виконував своїх зобов'язань за вищевказаними договорами, внаслідок чого на час розгляду справи судом його заборгованість перед позивачем за вказаними договорами становить 956300 грн., що визнається відповідачем, отже відповідно до ч.1 ст.61 не підлягає доказуванню. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності з ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного суд вважає що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже позов підлягає задоволенню в межах заявлених вимог. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, в сумі 3654,00 грн. (а.с. 1), підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Outcome: approved