Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

26 травня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 4206,58 грн., в якому зазначив, що 04.09.2010 року позивач та відповідач уклали кредитний договір № 016-07505-040910. Відповідно до п. 1.2 вищевказаного договору, позивач (за договором - Банк) відкриває відповідачеві (за договором - Держатель) картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку № 1 до договору, надалі за текстом - Тарифи та умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками, надалі за текстом - Правила. Як зазначив в позові позивач, відповідно до п. 5.2 договір набуває чинності з дати його укладення та діє до повного виконання зобов'язань за цим договором. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії, що передбачена ч. 1.3 кредитного договору. Відповідно до вказаного пункту банк відкриває держателю кредитну лінію на загальну суму 30000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4000 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку додаткова угода не складається. Також, в позові позивач вказав, що відповідно до умов кредитного договору кредитні кошти та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за договором, та вчинення інших операцій, передбачених договором. У відповідності до договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом. Також, відповідно до п. 3.4 держатель доручає банку здійснювати з рахунку списання грошових коштів. Станом на 24.04.2015 року відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму 4206,58 грн., яка складається з: - тіло кредиту: 4206,58 грн.; - прострочене тіло кредиту: 0,00 грн.; - заборгованість за відсотками: 0,00 грн.; - заборгованість за комісіями: 0,00 грн. Прохає суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість на загальну суму 4206,58 грн., яка складається з: тіло кредиту: 4206,58 грн.; прострочене тіло кредиту: 0,00 грн.; заборгованість за відсотками: 0,00 грн.; заборгованість за комісіями: 0,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позові зазначили, щоб розгляд справи проводили без участі представника позивача в зв'язку з неможливістю брати участь у судовому засіданні. На позовних вимогах наполягають у повному обсязі. Проти заочного рішення по справі не заперечують (а. с. 2-зворотній бік). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про дату та час розгляду справи сповіщався належним чином (а.с.19-20), причини неявки суду не повідомив, письмові заперечення суду не подав, а тому суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку на підставі наданих доказів, проти чого не заперечує позивач в тексті позовної заяви. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, проти чого не заперечує представник позивача в своїй заяві, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 04.09.2010 року позивач та відповідач уклали кредитний договір № 016-07505-040910 (а.с. 4-5). Відповідно до п. 1.2 вищевказаного договору, позивач (за договором - Банк) відкриває відповідачеві (за договором - Держатель) картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься в Додатку № 1 до договору, надалі за текстом - Тарифи та умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками, надалі за текстом - Правила, що підтверджується копією договору (а.с. 4). Відповідно до п. 1.6 договору Кредитні кошти та власні кошти держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаються держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за договором, та вчинення інших операцій передбачених договором. Відповідно до пункту 2.1. моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. У відповідності до договору, держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та /або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць уразі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та /або Овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та /або Овердрафтом. Отже, позивач свої зобов'язання за договором виконав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач своє зобов'язання за кредитним договором не виконав, відповідно до додатку до позовної заяви розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] по кредитному договору станом на 24.04.2015 року складає 4206,58 грн. та складається з: тіло кредиту: 4206,58 грн.; прострочене тіло кредиту: 0,00 грн.; заборгованість за відсотками: 0,00 грн.; заборгованість за комісіями: 0,00 грн. (а.с. 3). Вказаний розрахунок відповідачем не оспорений та не спростований. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Отже, відповідач всупереч положенням ст. 526 ЦК України не виконав зобов'язання, передбачені умовами спірного договору, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, як такі, що ґрунтуються на законі, підтверджені встановленими обставинами та наданими доказами. Доказів того, що кредит повністю виплачений у матеріалах справи не має, не спростовано це і відповідачем. Таким чином, суд вважає, що наявні матеріали справи свідчать про те, що відповідач перед позивачем має заборгованість по кредиту. А тому позов підлягає задоволенню, як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved