Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

28.12.2019 року позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить суд змінити вид і розмір аліментів, які стягнуті з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , з твердої грошової суми у розмірі 300 грн. на місяць на стягнення 1/4 частки від усіх видів заробітної плати відповідача на місяць, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 19.01.2019 року вона вийшла заміж за [PERSON] , після чого змінила прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка - « [PERSON] ». Шлюб з відповідачем [PERSON] був зареєстрований 01.06.2012 року виконавчим комітетом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області на підставі актового запису №7. На підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 16.10.2014 року (справа №639/7469/14-ц, провадження № 2/639/1815/14) шлюб було розірвано. Від спільного проживання у зареєстрованому шлюбі [INFO] у сторін народилася донька - [PERSON] , яка мешкає разом з позивачем, перебуває на її вихованні і повному матеріальному утриманні. Коли дитині ще не виповнилося і двох місяців, а саме 29.07.2013 року чоловік пішов з родини, забравши усі власні речі. На підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 24.12.2013 року (справа № 635/11137/13-ц, провадження № 2/635/4736/2013) з відповідача [PERSON] на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень щомісячно, починаючи з 28.11.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. На час розгляду справи відповідач офіційно не працював, постійного доходу не отримував, мав неповнолітню дитину від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , тому позивач змушена була погодитись на таку маленьку суму аліментів, до того ж відповідач обіцяв позивачу кожного місяця добровільно допомагати дитині поза межами аліментів. Рішення набрало законної сили 08.01.2014 року, і на його підставі 19.02.2014 року Харківський районний суд Харківської області видав позивачу виконавчий лист, який остання передала у відділ ДВС за місцем проживання боржника. Однак, за минулі шість с половиною років жодної копійки аліментів позивач так і не отримала, доки не звернулася до Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області з питанням позбавлення відповідача батьківських прав стосовно доньки. Відтоді боржник негайно почав гасити заборгованість по сплаті аліментів і перевів позивачу 5 000 гривень, починаючи з червня 2019 року, виходячи з розміру аліментів, встановленого судовим рішенням, тобто по 300 гривень на місяць. Між тим позивач зазначає, що дитина дорослішає, пішла до школи, потребує більш коштовного одягу, взуття, харчування, розваг, усього, що необхідно до її повноцінного навчання і розвитку. Позивач працює медичною сестрою в КНПХОР (комунальному некомерційному підприємстві Харківської міської ради «Обласний госпіталь для ветеранів війни»), її заробітна плата ледве перевищує 4 000 гривень на місяць. Позивач вказує, що з огляду на такий дохід, вона не має можливості самостійно належним чином утримувати дитину і забезпечувати їй гідні умови існування, навчання і розвитку. Відповідач фізично здорова людина, інших аліментних зобов`язань за виконавчими листами не має і повинен утримувати свою доньку, як передбачено законом. У зв`язку з викладеним позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.01.2020 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну виду і розміру аліментів на неповнолітню дитину. Призначено судове засідання. Відповідачем [PERSON] 13.02.2020 року на адресу суду подано до суду відзив на позов, в якому відповідач не визнає позовні вимоги, вважає їх недоведеними, необґрунтованими, а також такими, що не відповідають вимогам закону. При цьому відповідач зазначає, що у нього відсутня заборгованість за аліментами. 19.03.2020 року позивачем [PERSON] на адресу подана відповідь на відзив, в якій остання просить задовольнити позов у повному обсязі, спростовуючи доводи відзиву відповідача. В судове засідання 28.05.2020 року учасники справи не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, представник позивача [PERSON] надала заяву, в якій просила розглянути вказану цивільну справу у її відсутність та у відсутність позивача, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач повідомлений належним чином про день і час розгляду справи, в судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив, виклав свою позицію щодо позовних вимог у відзиві. Враховуючи викладене, на підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 07.04.2016 року [PERSON] та [PERSON] 01.06.2012 року зареєстрували шлюб, про що зроблений відповідний актовий запис №7. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». На підставі рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.10.2014 року шлюб розірвано, що підтверджується вказаним витягом та копією рішення (а.с.5, 11). [INFO] народилася [PERSON] , про що зроблений відповідний актовий запис №108 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 19.06.2013 року. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24.12.2013 року позов [PERSON] - задоволено. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Харкова, ідентифікаційний номер [NUMBER] , на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 300 (триста) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 28 листопада 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. При постановленні рішення враховано, що відповідач не працює та має нерегулярний дохід, має іншу дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , визнав позов (а.с.12). На підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 24.12.2013 року 19.02.2014 року видано виконавчий лист (а.с.13). Відповідно до копії постанови державного виконавця Жовтневого ВДВС Харківського міського управління юстиції від 28.07.2014 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №635/11137/13-ц виданого 19.02.2014 року закінчено, оскільки виконавчий документ підлягає направленню за належністю до Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 42). Повідомлення Начальника Жовтневого ВДВС Харківсього МУЮ від 19.01.2015 року також свідчить про те, що 28.07.2014 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС Харківського МУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №635/11137/13-ц, виданого 19.02.2014 року Харківським районним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 300 грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 28.11.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. З наведеного вбачається, що підстав для надання довідки про неотримання аліментів за період з 29.07.2014 року по 01.01.2015 року Жовтневим ВДВС Харківського МУЮ немає. Додатково повідомлено, що перевіркою даних ЄДРВП встановлено, що виконавче провадження зареєстровано в Дзержинському ВДВС Харківського МУЮ (а.с.43). 26.01.2016 року начальником Дзержинського ВДВС Харківського міського управління юстиції видана [PERSON] довідка про неотримання аліментів, відповідно до якої у Дзержинському ВДВС ХМУЮ відсутні будь-які відомості про сплату аліментів від [PERSON] , за період з 01.07.2015 року по 01.01.2016 року, згідно виконавчого листа №635/11137/13-ц від 19.02.2014 року, виданого Харківським районним судом Харківської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 300,00 грн. щомісячно, починаючи з 28.11.2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.45). Позивач 20.02.2020 року звернулась до Харківського районного суду Харківської області з заявою про видачу дубліката виконавчого листа (а.с.51), а 13.03.2020 року їй надана довідка Шевченківського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про те, що виконавчий лист з примусового виконання виконавчого листа №635/11137/13-ц, виданого 19.02.2014 року, вважається втраченим. Вказане виконавче провадження відсутнє в акті прийому передачі виконавчих проваджень від 25.09.2018 року (а.с 53) 19.01.2019 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , який зареєстровано у Новобаварському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про що зроблено відповідний актовий запис №11 і підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 19.01.2019 року. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 6). Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №989227 та посвідченням УПСЗН Первомайського РВ серії [NUMBER] , чоловік позивача [PERSON] , [INFO] , є інвалідом ІІ групи (а.с.54). Як вбачається з копії довідки виконавчого комітету Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 24.12.2019 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.10). З висновку від 12.12.2019 року Служби у справах дітей та сім`ї Пісочинської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON] , [INFO] вбачається, що вивчивши ситуацію, яка склалася в родині [PERSON] , Служба у справах дітей та сім`ї Пісочинської селищної ради вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.48-50). Разом з тим надані відповідачем ксерокопії квитанцій про здійснення поштових переказів щодо сплати аліментів [PERSON] у період з 22.06.2019 року по 10.01.2020 року в розмірі по 1000 грн. щомісячно суд вважає неналежними доказами на підтвердження заперечень позивача проти позву про зміну виду та розміру аліментів, оскільки зазначені документи стосуються виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 24.12.2013 року, між тим позовні вимоги стосовно стягнення заборгованості по аліментам на даний час позивачем не заявлені та не розглядаються в даному судовому засіданні (а.с.29-30). Інших доказів відповідачем суду не надано. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1, 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років: з 01 січня пo 30 червня - 2 218,00 грн., з 01 липня пo 30 листопада 2 318,00 грн., з 01 грудня по 31 грудня - 2 395,00 грн. Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.1,2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі № 143 цс 13 з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Враховуючи, що на даний час змінились обставини, встановлені рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24.12.2013 року, яким визначено розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. на місяць, зокрема, досягла повноліття інша дитина відповідача, яку він також зобов`язаний був утримувати до повноліття, змінився матеріальний та сімейний стан позивача, яка має чоловіка інваліда і недостатній дохід для забезпечення встановленого законом прожиткового мінімуму дитини, вік якої також свідчить про збільшення потреб, враховуючи відсутність будь-яких доказів з боку відповідача щодо його доходів, сімейного стану та наявності інших утриманців, а також враховуючи фактичну сплату ним аліментів впродовж останніх півроку по 1000 грн. щомісячно, що свідчить про наявність у нього можливості сплачувати аліменти в більшому розмірі, ніж визначено рішенням суду, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для зміни розміру аліментів і способу їх стягнення, який визначається за вибором отримувача аліментів. Так, задовольняючи позов, суд вважає необхідним і достатнім змінити розмір і спосіб стягнення аліментів, призначених рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24.12.2013 року (справа №635/11137/13-ц), стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття - [INFO] . При цьому судом враховуються роз`яснення, що містяться в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» , відповідно до яких у новому розмірі аліменти у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У зв`язку з задоволенням позову, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн., від якого позивач звільнена на підставі Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved