Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

27 листопада 2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 02 березня 2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб реєстрували в Відділі реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №22. Від спільного проживання мають трьох неповнолітніх дітей. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, втрату взаємоповаги один до одного, різні погляди на життя, те, що кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами, фактично сім`я припинила своє існування, що привело до того, що близько п`яти років тому припинили сімейні стосунки та спільне проживання, крім того, відповідач проживає з іншою жінкою. А тому, просить суд шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки примирення неможливе, а збереження сім`ї суперечить її інтересам, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутності не подавав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 02 березня 2007 року сторони зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області, про що зроблено актовий запис №22, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . Відповідно до ст.112 СК України суд при розірванні шлюбу з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалось через постійні суперечки, під час яких вони не могли досягти згоди, в сім`ї не було поступок та взаєморозуміння. Все це привело до того, що сторони припинили сімейні стосунки. Враховуючи наведене, суд вважає, що оскільки сторони миритися не бажають і їх шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи підстави виникнення спору та те, що [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати, суд покладає сплату судового збору на [PERSON] .

Outcome: approved