Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

27 вересня 2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивує свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. 15 серпня 2006 року шлюб між ними розірвано. Рішенням Охтирського міськрайонного суду на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки стягнуто аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, щомісячно до досягнення донькою повноліття. [PERSON] продовжує навчання в Сумському державному педагогічному університеті ім. А.С. Макаренка. Термін навчання складає 1 рік 5 місяців, з 01 вересня 2016 року по 31.01.2018 року. Відповідач матеріальної допомоги не надає. Просить стягувати з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною 23 років або до закінчення терміну навчання. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, вона працює на 0,5 ставки в Охтирському коледжі Сумського національного аграрного університету, дочка навчається в Сумському педагогічному університеті на бюджетній основі, факультет іноземна мова, отримує стипендію по 800 грн. щомісячно. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/6 частини з урахуванням, що у відповідача мається ще одна неповнолітня дитина. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що він працює водієм в КЗ СОР «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф», отримує заробітну плату в розмірі 2700 грн., має на утриманні дружину, яка не працює та 7-річну дочку, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини від його доходів. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Суд проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON]Б та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. 15 серпня 2006 року шлюб між ними розірвано (а.с. 6) Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком (а.с. 7). На даний час [PERSON] є студенткою 6 курсу факультету іноземної та словянської філології Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка; спеціальність 014 Середня освіта (014.2 Німецька мова і література) денної форми навчання (рівень акредитації ВНЗ-ІV), бюджетна основа, термін навчання 01.09.2016 року 31.01.2018 рік , що підтверджується довідкою № 179 від 06.09.2016 року, виданою адміністрацією навчального закладу (а. с.3), отримує стипендію, зі слів позивачки 800 грн. в місяць. Відповідач працює водієм в КЗ СОР «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медичних катастроф», отримує заробітну плату в розмірі 2700 грн., має на утриманні неповнолітню доньку, є єдиним годувальником в сімї, про що він підтвердив у суді. Позивачка працює в Охтирському коледжі Сумського національного аграрного університету, в середньому заробітна плата в місяць становить 2600 грн., що підтверджується довідкою № 553 від 18.10.2016 року виданої адміністрацією закладу (а.с.20). Дані правовідносини регулюються сімейним законодавством. Відповідно до ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до положень ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З роз'яснень, викладених у п.17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; та у п. 20 зазначено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Позивачка в позові просить стягувати аліменти на утримання доньки, які сплачувати на користь матері дитини, але так як [PERSON] є повнолітньою особою, суд вважає, що необхідно аліменти стягувати на її користь, а не на користь матері дитини. Таким чином, враховуючи принципи розумності та справедливості, а також можливості відповідача надавати матеріальну допомогу в розмірі 1/6 частини, про що він та позивачка погодилися в суді, враховуючи, що відповідач має ще одну неповнолітню дитину, повнолітня донька отримує стипендію в розмірі 800 грн, суд приходить до висновку стягувати аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку відповідача, але не більш ніж до досягнення нею 23 років, відмовивши в решті вимог за необгрунтованістю. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача 551 гривень 20 копійок судового збору в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial