Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~29.01.2021 року [PERSON] звернувся до суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Старокраматорький машинобудівний завод» (далі ПрАТ «СКМЗ») про стягнення 50000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання. \~ \~ \~ \~Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтував тим, що з 06.07.2012 року він працював чистильником металу та обрубувачем зайнятим на обробці литва наждаком та вручну у ливарному цеху «ПрАТ «СКМЗ» зі шкідливими та небезпечними умовами праці, в умовах перевищуючих гранично допустимий рівень пилу, шуму, вібрації, фізичних навантажень, низької температури в холодну пору року. За час праці на ПрАТ «СКМЗ» він отримав професійні захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень (далі ХОЗЛ), хронічну приглухуватість, а також купу супутніх захворювань, які вперше було встановлено 18.08.2020 року. У зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників, 26.02.2020 року його було звільнено з підприємства за п.1 ст.40 КЗпП України. \~ \~ \~ \~Вперше, з підозрою на хворобу легенів він звернувся до лікарні весною, а потім восени 2016 року, де під час стаціонарного медичного обстеження у нього було виявлено ознаки ХОЗЛ. Весною 2019 року, у зв`язку із погіршенням здоров`я, він знову звернувся до лікарні, звідки його направили на консультацію до клініки професійних захворювань у м. Києві, де згодом визнали хворим та встановили професійне захворювання. Згідно висновку центральної лікарсько-експертної комісії від 18.08.2020 року №27/616 Клініки професійних захворювань ДУ «Інститут медицини праці ім. Ю.І. Кундієва національної академії медичних наук України йому вперше було встановлено професійні захворювання: ХОЗЛ ІІ ст. в фазі затухаючого загострення; гр. В, прикореневий та нижньочастковий пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст. (один-два) та хронічну двобічну сенсоневральну приглухуватість з помірною ступеню пониження слуху (III ст.) за класифікацією [PERSON] та [PERSON] .. Після встановлення підозри на професійне захворювання, спеціалістом ГУ Держпраці у Донецькій області проведено санітарно-гігієнічне обстеження умов праці робочого місця чистильника та обрубувача у ливарному цеху ПрАТ «СКМЗ», в ході якого виявлені численні порушення умов праці на виробництві про що складено акти від 31.03.2020 року, в яких проаналізовано перелік шкідливих чинників, що мали місце під час виконанні робіт обрубувача на робочому місці, а саме: пил, шум, локальна вібрація, фізичні навантаження, низька температура повітря у холодний період року. Згідно результатів перевірки всі фактичні значення виробничих чинників, які впливають на обрубувача та чистильника під час праці на робочому місці, перевищують гранично допустимий рівень, зокрема рівень локальної вібрації складав 118,4 дБ при ГДР 112 дБ, виробничий шум 95 дБА при ГДР 80 дБА, а рівень пилу фіброгенної дії перевищував гранично допустимі показники у 10 разів (фактично 10,2 мг/м, а нормативні 1,0мг/м). \~ \~ \~ \~ Крім того, факт професійного захворювання було підтверджено і міжвідомчою комісією, якою на ПрАТ «СКМЗ» проведено перевірку та складено акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 09.09.2020 року, за формою П-4, в пункті 12 якого підтверджено, що позивач відпрацював у ливарному цеху ПрАТ «СКМЗ» 7 років 2 місяця 21 день і весь цей час, він працював зі шкідливими та небезпечними умовами праці, де рівень пилу, шуму, вібрації перевищував гранично допустимі норми. В пункті 17 акту зазначені обставини, за яких виникло професійне захворювання, а саме те, що у зв`язку з недосконалістю технологічного процесу та недостатньою ефективністю засобів колективного захисту (системи вентиляції, пилоподавлення, екранування від шуму) підпадав дії факторів виробничого середовища і трудового процесу, концентрації та рівні яких перевищували гранично - допустимі. Причинами професійного захворювання, згідно пункт 18 акту, стала робота протягом тривалого часу в умовах дії шкідливих виробничих факторів - 7 років 02 місяця 21 день, в тому числі у якості чистильника та обрубувача, зайнятого на обробці лиття наждаком та вручну ливарного цеху ПрАТ «СКМЗ» - 03 років 03 місяця 26 днів - в умовах впливу на організм пилу фіброгенної дії концентрація якого в повітрі робочої зони складала 10,2 мг/куб.м, при ГДК=1 мг/куб.м; виробничого шуму, рівень якого складав 95 дБА, при ГДР=80 дБА (3 кл. 2 ст. шкідливості). 28.10.2020 \~ \~ \~ \~року обласна профпатологічна медико-соціальна експертна комісія (далі МСЕК) у м. Слов`янську провела медичне обстеження та вперше визнала захворювання позивача професійним з 50% втрати працездатності (30% ХОЗЛ, 20% хронічна приглухуватість) та встановила третю групу інвалідності (професійне захворювання), що підтверджено довідками МСЕК серії 12ААА№090847, серії 12ААБ №351708 та пенсійним посвідченням інваліда № [NUMBER] . Періодично, у зв`язку з отриманням професійного захворювання, позивач змушений знаходитися на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, проходити курси реабілітації, обстеження та консультації лікарів. У зв`язку з отриманням професійного захворювання, йому завдано моральної шкоди, що виразилося у фізичних стражданнях та емоційних переживаннях. Це призвело до зміни його життєвого укладу, він змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Після захворювання та звільнення з ПрАТ «СКМЗ» він зареєструвався у Краматорському міському центрі зайнятості, але до теперішнього часу так і не знайшов постійного місця роботи, так як працедавці дізнавшись про його хворобу під різними приводами відмовляють у працевлаштуванні. Позивач вважає, що шкода йому завдана внаслідок професійного захворювання на виробництві і випливає з трудових правовідносин з ПрАТ «СКМЗ», під час яких роботодавцем не було виконано обов`язку по забезпеченню безпечних і здорових умов праці, що є підставою для відшкодування роботодавцем заподіяної йому моральної шкоди, яку він визначає у сумі 50000,00 грн., що буде малою компенсацією за завдані душевний та фізичний біль. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача [PERSON] просив позовні вимоги [PERSON] задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував з огляду на те, що позивачем не доведено протиправності поведінки ПрАТ «СКМЗ», а надані ним докази лише підтверджують, що він має профзахворювання та певний час працював за умов дії шкідливих виробничих факторів що є підставою для отримання ним страхових соціальних виплат, але не свідчить про протиправну поведінку відповідача як роботодавця та невиконання ним вимог законодавства про охорону праці. Наразі, фактів протиправної поведінки (бездіяльності) відповідача не було зазначено ні в акті розслідування складеного 09.09.2020 року за формою П4, ні в актах від 31.03.2020 року складених спеціалістом ГУ Держпраці у Донецькій області, а лише констатується недосконалість технологічних процесів та наявність у зв`язку з цим шкідливих виробничих факторів на робочому місці позивача. Зазначені в актах показники, що характеризують шкідливі виробничі фактори на робочому місці позивача, наведені на підставі відомостей, отриманих за результатами атестації робочих місць, що проводилась у 2015 році, але перевищення цих показників жодною установою, наділеною відповідною компетенцією, не зафіксовано. Після 2015 року ливарний цех ПрАТ «СКМЗ», де знаходилось робоче місце позивача, працював за умов скорочення виробництва, випуск продукції зменшувався, починаючи з березня 2019 року ливарне виробництво взагалі зупинилось та не відновилось дотепер, а скорочення обсягів виробництва та його повне зупинення є чинниками, що зменшують інтенсивність впливу шкідливих виробничих факторів. Весь час позивач працював на атестованому робочому місці, щодо якого здійснювався державний нагляд та ПрАТ «СКМЗ» неухильно дотримувалось чинних норм стандартів та правил, якими врегульовано відносини у сфері охорони праці. Крім того, за результатами проведеного у 2016 році періодичного медичного огляду у позивача були виявлені ознаки низки захворювань, у тому числі й хвороби легень, у зв`язку з чим йому була запропонована робота, не пов`язана із впливом шкідливих факторів, але він відмовився від такої роботи та звільнився з підприємства. В подальшому, позивач отримавши на підприємстві направлення на попередній медичний огляд, після його проходження надав підприємству висновок медичної комісії від 15.08.2016 року про придатність до роботи пов`язаної із впливом шкідливих факторів та поновився на роботі, з умовами підвищеного ризику для здоров`я. Також, за результатами періодичного медичного огляду, який проводився у 2019 році, у [PERSON] не було виявлено протипоказань щодо роботи у шкідливих умовах, у зв`язку із відсутністю скарг на погіршення стану здоров`я. Отже, позивач з червня 2016 до лютого 2019 року жодного разу не повідомляв лікарів та роботодавця про поганий стан здоров`я, зокрема, про те, що йому тяжко дихати, що він відчуває задуху, біль у грудях та суглобах, шум у вухах, запаморочення та головокружіння, не може важко працювати тощо, та виконуючи роботи підвищеної небезпеки у такому стані свідомо наражав на ризик себе та оточуючих, створював небезпеку виникнення техногенної аварії тощо, що є протиправним. Крім того, як вбачається із позовних матеріалів, страхові виплати [PERSON] призначено на підставі документів, які містять інформацію про те що він працював у шкідливих умовах більше 15 років, у тому числі на ПрАТ «СКМЗ» 7 років 2 місяці 21 день, але згідно документів ПрАТ «СКМЗ», він працював на підприємстві у шкідливих умовах 5 років 08 місяців 20 днів, а отже вимога щодо відшкодування усього розміру моральної шкоди саме за рахунок відповідача, а не за рахунок усіх інших підприємств де він працював у шкідливих умовах, є безпідставною. \~ \~ \~ \~Третя особа повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, свого представника в судове засідання не направила. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~У статті 16 Конвенції Міжнародної організації праці від 22 червня 1981 року № 155 передбачено, що від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення безпечності робочих місць, механізмів, обладнання та процесів, які перебувають під їхнім контролем, і відсутності загрози здоров`ю з їхнього боку. Від роботодавців повинно вимагатися настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, забезпечення відсутності загрози здоров`ю з боку хімічних, фізичних та біологічних речовин й агентів, які перебувають під їхнім контролем, тоді, коли вжито відповідних захисних заходів. Від роботодавців повинно вимагатися надавати у випадках, коли це є необхідним, відповідні захисні одяг і засоби для недопущення настільки, наскільки це є обґрунтовано практично можливим, загрози виникнення нещасних випадків або шкідливих наслідків для здоров`я. Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Судом встановлено, що [PERSON] перебував в трудових відносинах з ПрАТ «СКМЗ», зокрема 06.07.2012 року його було прийнято в ливарний цех учнем чистильника металу, виливків, виробів і деталей, 01.10.2012 року переведений чистильником металу, виливків, виробів і деталей в ливарний цех, з 01.06.2016 року переведений в ливарному цеху обрубником на обробку литва наждаком і вручну (молотком, зубилом, пневмоінструментом), а 15.02.2017 року звільнений за згодою сторін на підставі ч.1 ст.36 КЗпП України. 21.08.2017 року [PERSON] знову прийнято до ПрАТ «СКМЗ» в ливарний цех обрубником на обробці литва наждаком і вручну (молотком, зубилом, пневмоінструментом), 26.02.2020 року звільнений за п.1 ст.40 КЗпП України, у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників. \~ \~ \~ \~За результатами засідання Центральної лікарсько-експертної комісії Державної установи «Інститут медицини праці ім. Кундієва Національної академії медичних наук України» від 18.08.2020 року складено медичний висновок № 27/616 від 20.08.2020 року про встановлення вперше у [PERSON] професійного захворювання: 1. ХОЗЛ ІІ ст. в фазі затихаючого загострення, гр. В, прикореневий та нижньочастковий пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст. (один-два); 2. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірною ступінню пониження слуху (III ст.) за класифікацією [PERSON] та [PERSON] .. \~ \~ \~ \~Обґрунтуванням діагнозу хронічного професійного захворювання та підставою для встановлення професійної етіології захворювань в даному медичному висновку послужили: клініко-діагностичні дані, динаміка захворювання, умови праці, надані в санітарно-гігієнічній характеристиці від 28.04.2020 року, згідно якої хворий під час роботи підлягав дії пилу, концентрації якого перевищували ГДК (до 19,7 мг/м.куб, при ГДК 1,0; 2,0; 6,0 мг/м.куб) та шуму вище ГДР (до 98дБА, при нормі 80 дБА); профмаршрут. \~ \~ \~ \~Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за Формою П-4, складеного 09.09.2020 року, у позивача [PERSON] професійне захворювання виникло у зв`язку з недосконалістю технологічного процесу та недостатньою ефективністю засобів колективного захисту (системи вентиляції, пилоподавлення, екранування від шуму), підпадав дії факторів виробничого середовища і трудового процесу, концентрації та рівні яких перевищували граничнодопустимі (п.17 Акту). \~ \~ \~ \~Причиною виникнення професійного захворювання є робота протягом тривалого часу [PERSON] в умовах дії шкідливих виробничих факторів - 7 років 02 місяця 21 день, в тому числі у якості чистильника та обрубувача, зайнятого на обробці лиття наждаком і вручну ливарного цеху ПрАТ «СКМЗ» - 03 років 03 місяця 26 днів - в умовах впливу на організм пилу фіброгенної дії, концентрація якого в повітрі робочої зони складала 10,2 мг/куб.м, при ГДК=1 мг/куб.м (3 кл. 4 ст. шкідливості); виробничого шуму, рівень якого складав 95 дБА, при ГДР=80 дБА (3 кл. 2 ст. шкідливості) (п.18 Акту). \~ \~ \~ \~Відповідно до Державних санітарних норм та правил «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу», затверджених Наказом МОЗ № 248 від 08.04.2014 року (зареєстрований в Міністерстві юстиції України за № 472/25249 від 06.05.2014 р.) умови та характер праці обрубувача 3 розряду обрубної ділянки ливарного цеху ПРАТ «СКМЗ» відносяться: за концентрацією пилу у повітрі робочої зони до 3 класу 4 ступеню; за рівнем шуму до 3 класу 2 ступеню; за рівнем вібрації до 3 класу 3 ступеню; за важкістю праці до 3 класу 2 ступеню; за показниками мікроклімату до 2 класу (допустимі) (п.13 Акту). \~ \~ \~ \~Діагноз, який встановлено позивачу згідно з Міжнародною класифікацією МХК-10: 1. ХОЗЛ ІІ ст., фаза затихаючого загострення, гр. В, прикореневий та нижньочастковий пневмосклероз, ЛН І-ІІ (перший-другої) ст.J42.0; 2. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірною ступінню пониження слуху (III ст.) за класифікацією Остапковича В.Є. та [PERSON] .3. Гіпертонічна хвороба І-ІІ ст.2 ст. (І11.9). Синусова тахікардія, СН 0ст., ризик 2. Периферична ангіодистонія верхніх кінцівок (І 79.2). Хронічна вертеброгенна цервіколюмбалгія (М 54.18). Міопатія слабкого ступеня обох очей (Н 52.1). Згідно виписок із медичних карт стаціонарного хворого №525 від 17.04.2019 року, №1423А від 24.10.2019 року, №58 від 25.01.2020 року, неврологічного відділення Міської лікарні №2 Краматорської міської ради [PERSON] перебував на лікуванні з 08.04.2019 року по 17.04.2019 року, з 15.10.2019 року по 24.10.2019 року та з 15.01.2020 року по 25.01.2020 року з діагнозом: остеохондроз шийного відділу хребта з больовими, корінцевим синдромом. Периферична ангіодистонія верхніх кінцівок з вираженим ангіоспазмом. Астенічний синдром. Деформуючий спандельоз, остеохондроз шийного відділу хребта. Деформований артроз унковертебральних зчленувань С 5-7. Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №8877 від 26.12.2019 року терапевтичного відділення №1 КНП «Міська лікарня №3» м. Краматорська [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні з 16.12.2019 року по 26.12.2019 року із заключним діагнозом: ХОЗЛ ІІст., група ризику В. Пневмофіброз, ЛН І. \~ \~ \~ \~Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ЦПМСД №2 м. Краматорськ позивач з 24.03.2016 року по 01.04.2016 року та з 15.12.2016 року по 23.12.2016 року, знаходився на лікуванні з діагнозом ХОЗЛ ІІ ст., ЛН І. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 153 від 25.02.2019 року, підготовленої клінікою професійних захворювань Державної установи «Інститут медицини праці ім. Кундієва Національної академії медичних наук України» - [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в установі з 08.02.2019 року по 25.02.2019 року з діагнозом хронічна попереково крижкова радикулопатія L5S1 праворуч в стадії неповної ремісії з помірно вираженими статико - динамічними порушеннями та больовим синдромом, рецидивуючий перебіг. Хронічний бронхіт ІІ стадія, фаза затихаючого загострення, прикореневий пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст. (першого-другого ст.) захворювання професійні, встановлені вперше. (а.с. 23). \~ \~ \~ \~Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертної комісією №851708 Серія 12ААБ від 28.10.2020 року [PERSON] встановлена третя група інвалідності з 09.10.2020 року до 28.10.2021 року, причина інвалідності професійне захворювання. \~ \~ \~ \~Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги №090847 Серія 12ААА від 28.10.2020 року [PERSON] встановлено первинно за сукупністю 50% втрати професійної працездатності: 30% ХОЗЛ, 20% хронічна приглухуватість, група інвалідності - третя. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. \~ \~ \~ \~Згідно пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року), відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок про відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Як зазначено в пункті 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, відповідно до статей 23, 1167 ЦК України, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. \~ \~ \~ \~Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 3 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Частинами першою, другою статті 153 КЗпП України визначено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. \~ \~ \~ \~Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством (стаття 237-1 КЗпП України). \~ \~ \~ \~При цьому, вина власника не вказана серед юридичних фактів, які входять до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди. \~ \~ \~ \~Тобто, закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду, а саме: наявність моральних страждань працівника, втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. \~ \~ \~ \~Отже, відповідно до вказаної норми за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. \~ \~ \~ \~Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України). \~ \~ \~ \~В даному випадку професійне захворювання пов`язане з виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, тому відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди покладається на роботодавця (підприємство). \~ \~ \~ \~Суд, приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивача, погіршення стану здоров`я, ступінь втрати професійної працездатності на 50% у віці 47 років, встановлення 3 групи інвалідності, яка у відповідності до Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженою Постановою КМУ №1317 від 03.12.2009 року встановлюється у разі функціональних порушень в організмі помірної важкості, в зв`язку з чим позивач не обмежений здійснювати трудову діяльність, а також вимоги розумності, виваженості і справедливості, - вважає необхідним частково задовольнити вимоги щодо компенсації моральної шкоди, стягнувши з ПрАТ «СКМЗ» на користь [PERSON] грошову суму у розмірі 36000,00 грн.. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 908,00 грн. стягнути з ПрАТ «СКМЗ» на користь держави. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial