Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

27.02.2019 р. до суду з позовною заявою звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 23.09.1997 р. сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №2218, у якому в них [INFO] народився син [PERSON] Через несумісні характери та різні погляди спільне життя у сторін не склалось. Між позивачем та відповідачем часто виникали непорозуміння, тому сумісне життя стало недоцільним, оскільки несприятлива психологічна атмосфера впливала на моральний стан всіх членів сім'ї. Понад рік тому сторони припинили сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, кожен з них живе своїм життям, шлюб фактично розпався. Примирення і збереження шлюбу позивач вважає неможливим і таким, що буде суперечити її інтересам, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. З підстав зазначених вище, позивач звернулась до суду із даною позовною заявою. 07.03.2019 р. у даній справі відкрито провадження. В підготовчому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі, просила її задовільнити, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач в підготовчому засіданні позов визнав в повному обсязі, просив суд розірвати шлюб. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.09.1997 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданого 23.09.1997 р. Вінницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №2218 (а.с. 5). Позивач з відповідачем мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 18.01.2011 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №244 (а.с. 4). Також, згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між сторонами розірванню, оскільки судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам одного із подружжя, а саме позивачу по справі. Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп., та витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 750 грн. 00 коп., згідно договору-квитанції №56 від 27.02.2019 р., слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved