Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

27 листопада 2018 року [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Крім неї в дані квартирі також зареєстровані [PERSON] та [PERSON] В даній квартирі також проживає відповідач, хоча має своє власне житло, де зареєстрований. Відповідач зловживає алкогольними напоями, часто влаштовує сварки, бійки, принижує позивача перед сусідами та родичами. Майже кожного дня приводить до квартири своїх друзів, вони разом розпивають спиртні напої, нецензурно висловлюються, палять в кімнатах цигарки. Були випадки коли [PERSON] взагалі не пускав її до квартири. Позивач неодноразово зверталася до сільської ради та до поліції із заявами з проханням виселити [PERSON] з квартири через постійне перебування останнього в нетверезому стані, дебоширстві. Відповідач жодними чином в утриманні квартири, її ремонті, оплаті комунальних послуг за електроенергію та газ участі не бере. На прохання переїхати в інше житло відмовляє, в звязку з чим просить виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS]. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. [PERSON] пояснила, що в спірній квартирі вона проживає разом із свекрухою [PERSON], за якою вона доглядає. З [PERSON] вона проживала, як співмешканці близько 6 років. Однак, на даний час спільного господарства вони не ведуть, бюджету спільного також не мають. Відповідач постійно погрожує, що вбє їх із свекрухою, він постійно зловживає спиртними напоями разом зі своїми друзями, яких приводить до спірної квартири. Представник позивача [PERSON] пояснила, що [PERSON] в спірній квартирі проживає безпідставно, він зареєстрований за іншою адресою. Позивач неодноразово викликала працівників поліції, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації та місцем фактичного проживання, що підтверджується поштовими повідомлення в матеріалах справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. Суд проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позову зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.6). Згідно довідки виданої 30.10.2018 Малопавлівським старостинським округом Комишанської сільської ради Охтирського району разом із [PERSON] [ADDRESS] зареєстровані: свекруха [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідно до повідомлення Комишанської сільської ради Охтирського району від 06.12.2018, [PERSON], [INFO] зареєстрований [INFO], але проживає [INFO] (а.с.28). Конституцією України гарантовано як право на житло, так і право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю (ст. ст. 41, 47). Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 9 ЖК України\~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до ч. 1 ст.\~116\~ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Згідно роз'яснень викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» при вирішенні справ про виселення на підставі ст.\~116\~ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення). Як пояснила в судовому засіданні позивач [PERSON] був заселений до спірної квартири як співмешканець, з яким вона проживала шість років. Однак, після того як відповідач став вживати спиртні напої спільне проживання в одній квартирі зробилося неможливим. З довідки Малопавлівського старостинського округу Комишанської сільської ради Охтирського району від 24.09.2018 вбачається, що [PERSON] неодноразово зверталася в усній формі а Малопавлівський старостинський округ з проханням виселення [PERSON] через постійне перебуванням його в нетверезому стані та дебоширство (а.с.9). Згідно інформації наданої 01.10.2018 Охтирським ВП ГУНП в Сумській області в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події зареєстровано пять звернень [PERSON] з приводу виселення [PERSON], з приводу побутового конфлікту, з приводу вчинення сварки, неправомірних дій відносно [PERSON] (а.с. 13, 14, 15, 16, 18) Разом з тим, з постанов Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03.12.2014, 26.01.2015, 08.07.2016, 02.12.2016, 11.09.2017 вбачається, що [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема за те, що вчинив насильство в сімї, а саме ображав нецензурною лайкою свою співмешканку [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст.\~4\~Цивільного процесуального\~кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 10, ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13\~Цивільного процесуального\~кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як передбачено ч. 1 ст.\~81\~Цивільного процесуального\~кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведені вимоги процесуального законодавства суд приходить до висновку, що позивач довела належними та допустимими доказами наявність підстав для виселення відповідача зі спірної квартири. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved