Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

28 травня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Крюківськогог районного суду м.Кременчука Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на автомобіль. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 06 жовтня 2012року, згідно домовленості з [PERSON] про придбання у нього автомобіля марки Opel Omega, 2002 року випуску, чорного кольору/легковий седан/, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER] та з метою розрахунку він передав [PERSON] 64000 тисяч гривень, на підтвердження чого, відповідачем [PERSON] було написано розписку, в якій він зазначив, що отримав кошти за продаж автомобіля і в свою чергу він передав йому автомобіль та документи на нього. Ніяких претензій відносно укладеної угоди до нього немає, оскільки всі істотні умови угоди ними було узгоджено та ніяких заперечень стосовно ціни та предмета угоди у них не виникало. В наданій відповідачем розписці зазначено, що [PERSON] в місячний термін зобов*язується зняти з реєстрації даний автомобіль та сприяти його переоформленню та взяття на реєстрацію [PERSON] Але пройшов час, в призначений домовленістю термін [PERSON] не з*явився для переоформлення автомобіля. Він спробував зателефонувати за номером телефону, який йому залишив [PERSON], але зв*язок з даним номер був відсутній, місцезнаходження його не відомо. Згодом при зверненні до органів реєстрації автотранспорту з метою переоформлення автомобіля на своє ім'я, він з'ясував, що перереєструвати автомобіль на себе він не має права, оскільки не може продати його сам собі. 23 березня 2013 року о 10.00 год. [PERSON] був зупинений інспектором ВДАІ і при перевірці документів у інспектора виникли сумніви щодо дійсності реєстраційного посвідчення на автомобіль. В той же день автомобіль був вилучений та поміщений на штрафмайданчик Крюківського РВ КМУ УМВС України в Полтавської області. Позивач просить визнати за ним право власності на автомобіль марки Opel Omega, 2002 року випуску, чорного кольору/легковий седан/, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, прохала суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до п.9 ст.74 ЦПК України, будь яких заперечень суду не надав. Суд, заслухавши представника позивача, проаналізувавши надані суду докази вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права власності. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ч.1 ст. 392 ЦК України власник має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право заперечується або не визнається іншою особою. А також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 4 цієї статті встановлено, що у випадку якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Згідно ч.1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що 06 жовтня 2012року , згідно домовленості з [PERSON] про придбання у нього автомобіля марки Opel Omega, 2002 року випуску, чорного кольору/легковий седан/, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER] та з метою розрахунку він передав [PERSON] 64000 тисяч гривень, на підтвердження чого, відповідачем [PERSON] було написано розписку, в якій він зазначив, що отримав кошти за продаж автомобіля і в свою чергу він передав йому автомобіль та документи на нього. Ніяких претензій відносно укладеної угоди до нього немає, оскільки всі істотні умови угоди ними було узгоджено та ніяких заперечень стосовно ціни та предмета угоди у них не виникало. В наданій відповідачем розписці зазначено, що [PERSON] в місячний термін зобов*язується зняти з реєстрації даний автомобіль та сприяти його переоформленню та взяття на реєстрацію [PERSON] Але пройшов час, в призначений домовленістю термін [PERSON] не з*явився для переоформлення автомобіля. Він спробував зателефонувати за номером телефону, який йому залишив [PERSON], але зв*язок з даним номер був відсутній, місцезнаходження його не відомо. 23 березня 2013 року о 10.00 год. [PERSON] був зупинений інспектором ВДАІ і при перевірці документів у інспектора виникли сумніви щодо дійсності реєстраційного посвідчення на автомобіль. В той же день автомобіль був вилучений та поміщений на штрафмайданчик Крюківського РВ КМУ УМВС України в Полтавської області. За даним фактом в провадженні СВ Крюківського РВ КМУ УМВС України в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру судових розслідувань 23.03.2013року за №12013180110000631, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358КК України. 14.08.2013року слідчим суддею Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області Степура А.А. розглянуто скаргу [PERSON] на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповернені вилученого майна. Відповідно до ухвали Крюківського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 14.08.2013року зобов*язано начальника СВ Крюківського РВ КМУ УМВС України в Полтавській області по кримінальному провадженню, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.03.2013року за №12013180110000631, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України повернути [PERSON] автомобіль марки Opel Omega, 2002 року випуску, чорного кольору/легковий седан/, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER] . Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до вищезазначеного рішення вилучений автомобіль у розшуку не перебуває, кримінальних проваджень про незаконне заволодіння даним автомобілем не існує. Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 91-14 від 23.05.2014року встановлено, що наданий на експертизу є автомобіль марки Opel Omega, 2002 року випуску, чорного кольору/легковий седан/, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER] . Таким чином виходячи з вищенаведеного та враховуючи обставини даної справи, суд вважає, що позивачем було придбано автомобіль на законних підставах, оскільки він відповідач передав йому усі повноваження власника автомобіля. Вина позивача, щодо підробки реєстраційного посвідчення на автомобіль судом не встановлена, оскільки реєстрацію автомобіля в м. Київ позивач не проводив, а тому суд вважає, що позивач має право на визнання за ним права власності на вищевказаний автомобіль. На підставі викладеного,

Outcome: approved