Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

27.07.2020 року МТСБУ в порядку\~ст.1191 ЦК України\~звернулось із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 08.12.2016 року відбулась дорожньо-транспортна пригода. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 06.02.2017 року винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнаний відповілач [PERSON] ,\~який керував\~автомобілем марки\~«Volvо»,\~ державний\~номерний знак\~ [NUMBER] . В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль марки «Mazda» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . На момент скоєння ДТП [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в добровільному порядку шкоду, заподіяну власнику автомобіля марки «Mazda» не відшкодував. МТСБУ за заявою [PERSON] здійснило виплату їй страхового відшкодування в розмірі\~35 082,84 грн. Оскільки [PERSON] в добровільному порядку вказані витрати позивачу не компенсовані, останній просив присудити на його користь компенсацію, пов`язану із регламентною виплатою в розмірі\~35 082,84 грн.; \~670 грн. - витрачених позивачем на збір документів та визначення розміру шкоди по страховому випадку. Окрім задоволення позовних вимог, позивач вважав можливим присудження на свою користь судових витрат на оплату судового збору в розмірі 2 102,00грн. Позивач МТСБУ в судове засідання не з`явилось, надало заяву про розгляд справи за відсутністю позивача, на задоволенні позову наполягало. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про застосування до виниклих між сторонами правовідносин строку позовної давності. Поважної причини неявки відповідача в судове засідання не встановлено. З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08.12.2016 року [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Volvо», державний номерний знак [NUMBER] \~порушив ПДР, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Mazda» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . В результаті ДТП транспортні засоби отримали пошкодження механічного характеру. Вина відповідача у вчинені дорожньо-транспортної пригоди встановлена постановою Приморського районного суду м. Одеси від 06.02.2017 року. Постанова суду набрала законної сили. На момент скоєння ДТП відповідач [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. [PERSON] у встановленому законом порядку звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу. \~ \~ \~ \~Згідно звіту №16-01/3\~від 16.01.2017\~ року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобілю марки «Mazda», державний номерний знак [NUMBER] склала\~35 082,84 \~грн. Позивач відшкодував [PERSON] завдані відповідачем збитки у вищевказаному розмірі, що підтверджується платіжними дорученнями № 4693 від 30.05.2017 року. Регламента виплата становить 35 082,84 \~грн. Розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди по страховому випадку склав \~670,00 грн., сплачений позивачем за платіжним дорученням № 1601/3 від 17.03.2017 року. В добровільному порядку шкода, заподіяну власнику автомобіля марки «Mazda», державний номерний знак [NUMBER] відповідачем не відшкодована. МТСБУ в порядку ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за якою МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7\~статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі, здійснило виплату страхового відшкодування. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить\~Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 22.1\~ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За\~ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Так, відповідно до п. 38.2.1\~ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1\~статті 13 цього Закону. Зазначене узгоджується із\~статтею 1191 ЦК України, за якою особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті\~11,\~599,\~1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим, правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за\~статтею 1191 ЦК України\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України). В процесі розгляду справи відповідачем заявлено клопотання про застосування до виниклих правовідносин строку позовної давності, яким за ст.\~257\~ЦК України є строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідач стверджував, що спірна дорожньо-транспортна пригода відбулась 08.12.2016 року, а позов МТСБУ поданий до суду 29.05.2020 року, тобто зі спливом позовної давності в три роки. Вирішуючи клопотання суд виходить з наступного : За характером виниклих між сторонами правовідносин, до них при встановлені судом порушеного права позивача застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки. \~ \~ \~ \~Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 Цивільного кодексу України. Порядок обчислення позовної давності за домовленістю сторін не змінювався. Так, початок перебігу позовної давності за регресними зобов`язаннями починається від дня виконання основного зобов`язання. \~ \~ \~ \~30.05.2017\~року здійснило виплату\~страхового відшкодування\~постраждалій особі (платіжне доручення № 4693). До суду Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось 01.06.2020 року, направивши позов засобом поштового зв`язку - 29.05.2020 року, тобто, в межах строку позовної давності. Враховуючи викладене, суд не погоджується із доводами [PERSON] та вважає не можливим застосування до виниклих правовідносин при доведеності позивачем порушення його прав строку позовної давності тривалістю у три роки. При таких обставинах, враховуючи вчинені МТСБУ в порядку\~ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~дії по виплаті регламентної виплати потерпілій особі за відповідача, який є винним у вчиненні ДТП та не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд вважає позовні вимоги МТСБУ обґрунтованими, доведеними в процесі розгляду справи. Судові витрати на оплату судового збору\~2102,00 грн., документально підтверджені позивачем підлягають присудженню на його користь в порядку\~ст. 141 ЦПК України

Outcome: approved