Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

27.06.2018 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із вище зазначеним позовом. В направленому на адресу суду позові зазначила, що 27 грудня 2001 року вона придбала у відповідачок на підставі договору купівлі-продажу, що був укладений на [PERSON] товарній біржі квартиру №7, що розташована по вул. Гоголя 138 в м. Миргороді. В подальшому договір був зареєстрований в Лубенському бюро технічної інвентаризації в книзі №47, під реєстровим номером 185. На даний час вона позбавлена можливості розпорядитися своєю власністю, оскільки квартира не оформлена у відповідності до діючого законодавства. Просить суд визнати дійсним біржовий договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], від 27 грудня 2001 року, зареєстрований на підставі ст.. 15 Закону України «Про товарну біржу» в товарній біржі «[PERSON] Товарна Біржа» 27 грудня 2001 року за №Т-175к, укладений між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася. Про день та час судового розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивачки [PERSON] адвокат [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити як законний та обґрунтований з підстав викладених в позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, але направили на адресу суду заяви з яких вбачається, що позов ними визнається, а справу вони просять розглянути у їхню відсутність. Відповідачка [PERSON] позов визнала, просила його задовольнити. Представник третьої особи [PERSON] товарної біржі в судове засідання не зявився. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 27 грудня 2001 року позивачка [PERSON] придбала у [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартиру №7, що розташована по вул. Гоголя, буд. 138 в м. Миргороді. Договір купівлі-продажу зареєстрований на [PERSON] товарній біржі за реєстровим номером №Т-175к (а.с.6). Відповідно до ст.ст.153,\~224 ЦК України\~(в редакції 1963 р.), чинного на час виникнення спірних правовідносин, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. За договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно із ч.1\~ст.227 ЦК України\~(в редакції 1963 р.) договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст.47 цього Кодексу). Відповідно до\~ст.47 ЦК України\~(в редакції 1963 р.) нотаріальне посвідчення угод обовязкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2\~ст.48 цього Кодексу, яка передбачає, що недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. У п.4\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28.04.1978 р. «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними»\~розяснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах) міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ч.2\~ст.47 ЦК\~ за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження (наприклад, статтями\~105,\~114 ЦК). Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ ч.2\~ст.47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. Відповідно до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої\~наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 р. №121, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.1998 р. за №399/2839, державну реєстрацію права власності на обєкти нерухомого майна, серед іншого, на підставі договорів купівлі-продажу, зареєстрованих біржею, здійснюють державні комунальні підприємства бюро технічної інвентаризації. З урахуванням викладених обставин, положень законодавства, приймаючи до уваги що на сьогоднішній час втрачена можливість нотаріального посвідчення договору, сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору і вони виконані повністю, суд вважає, що наявні підстави для визнання договору дійсним згідно з ч.2\~ст.47 ЦК України\~1963 р.

Outcome: approved