Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

28.12.2016 року позивачі звернулись до районного суду з позовною заявою про визнання дійсним договір №147 купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою [ADDRESS], який було укладено 16 жовтня 1998 року на універсальній товарно-сировинній біржі м. Вознесенськ Миколаївської області між [PERSON] та [PERSON] Також позивачі просили визнати за ними в рівних частинах право власності на цей будинок. При цьому позивачі вказали, що договір пройшов державну реєстрацію та був зареєстрований в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 3224 від 25.11.1998 року. Під час укладення договору купівлі-продажу на біржі сторони здійснили та виконали всі суттєві умови вказаного договору. Так, як у письмовому договорі, який був підписаний сторонами, було вказано, що він є дійсним і подальшого нотаріального посвідчення не потребує, тому договір нотаріально не посвідчувався. Після продажу будинку [PERSON] проживала у Будинку пристарілих в с. Сирове Врадіївського району, де і померла [INFO]. Вказана обставина унеможливлює у нотаріальному порядку посвідчити вказаний договір, і тому позивачі не можуть у іншому, окрім судового порядку, визнати вказаний договір дійсним та встановити своє право власності на придбане нерухоме майно, що і було підставою для звернення до суду з вказаним позовом. У судове зсідання позивачі не з»явилися та подали письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, просили позов задовольнити повністю. Представник відповідача до суду не з»явився та подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю та просить постановити рішення у зв»язку з визнанням позову, наслідки визнання йому зрозумілі. Відповідно до положень ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. ч. 4 ст. 174 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. До такого висновку суд прийшов на підставі наступного. Так , як вбачається з матеріалів справи 16 жовтня 1998 року між представником продавця [PERSON] - [PERSON] та покупцем [PERSON] на Універсальній товарно-сировинній біржі м. Вознесенськ Миколаївської області, був укладений письмовий договір №147 купівлі-продажу житлового будинку , розташованого за адресою [ADDRESS], після чого вказаний житловий будинок в цілому на праві приватної власності був зареєстрований за [PERSON] у Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 3224 від 25 листопада 1998 року. Сторони виконали всі суттєві умови договору купівлі-продажу : продавець передав покупцю вказаний житловий будинок та правовстановлюючі документи на нього, а [PERSON], як покупець, заплатила продавцю гроші в сумі 600 грн. та посилилась у вказаному житловому будинку з чоловіком [PERSON], де офіційно зареєстрували своє місце проживання та проживають до цього часу. 26.09.1995 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та лише при зміні паспорту громадянина України 01.11.2001 року змінила своє прізвище з дошлюбного « [PERSON]» на « [PERSON]». [INFO] [PERSON] померла в Будинку пристарілих в с. Сирове Врадіївського району та позивачі втратили можливість нотаріально посвідчити договір купівлі- продажу житлового будинку. Про те, що договір купівлі-продажу житлового будинку ,який відбувся між сторонами на біржі, потребує нотаріального посвідчення, позивачі довідались після звернення до Врадіївської державної нотаріальної контори, де 15.12.2016 року отримали роз»яснення щодо звернення до суду для визнання договору купівлі-продажу дійсним. Встановивши вказані обставини, суд вважає, що між сторонами склалися відносини щодо купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на це майно. Враховуючи факт доведеності, що сторони виконали всі суттєві умови договору купівлі-продажу житлового будинку, який пройшов державну реєстрацію,та одна із сторін померла , що унеможливлює вказаний договір купівлі - продажу житлового будинку посвідчити нотаріально, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову та визнання вказаного договору купівлі-продажу дійсним. Відповідно до ст. 5 ЦК України та п. 4 Прикінцевих та Перехідних Положень ЦК України, правовий статус майна, а також права та обовязки субєктів цивільних правовідносин щодо цього майна визначаються нормами матеріального права, які були чинними на час його створення або набуття. Положеннями ст. 42 ЦК(1963 р), який має застосовуватися до спірних правовідносин, дозволялося укладення цивільно-правових угод у вигляді усної та письмової форми ( простої або нотаріальної ). Згідно з вимогами ст. 227 ЦК України 1963 р. договір купівлі-продажу житлового будинку, повинен бути укладений у письмовій формі з обовязковим нотаріальним посвідченням. Невиконання цих вимог, тягне недійсність такої угоди із застосуванням наслідків реституції, передбачених ч. 2 ст. 48 ЦК 1963 р. В той же час, відповідно до правил ст. 15 Закону України «Про товарні біржі», угоди, які укладені учасниками біржі щодо купівлі-продажу товарів або обєктів нерухомості, допущених до обігу на товарній біржі та зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Така угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 47 ЦК( 1963 р.), якщо одна із сторін повністю, або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати угоду дійсною. Крім того, так як право власності у покупців за договором купівлі-продажу виникає з моменту виконання всіх суттєвих умов договору (ст. 224 ЦК УРСР), позивачі, які на момент укладення договору перебували у зареєстрованому шлюбі, набули прав співвласників цього будинку у рівних частинах.

Outcome: approved