Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

28.10.2015 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 25.07.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником усіх прав та обовязків якого є ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10В/2008 у відповідності до якого останній отримав кредит в сумі 16235,00 доларів США зі строком кредитування на 7 років до 24.07.2015 року під 13,5 % річних за користування кредитом. Виконання зобовязань за кредитним договором було забезпечено порукою шляхом укладення між банком та [PERSON] договору поруки № 10Вп/2008 від 25.07.2008 року. Відповідно до договору поруки, у разі невиконання зобовязань за кредитним договором поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники. В якості забезпечення виконання зобовязань з приводу повернення кредитних коштів відповідачем було надано в приватне обтяження автотранспортний засіб: автомобіль марки Dacia Logan., модель90 К, 2008 року випуску, реєстраційний номер AН3983EC однак звернення стягнення на автотранспорт не відбулось. Відповідач припинив виконувати кредитні зобовязання щодо погашення заборгованості відповідно до умов кредитного договору, починаючи з 22.05.2014 року. 08.07.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами № 080715ів, відповідно до якого, позивач набув право нового кредитора до відповідача за кредитним договором. У звязку з невиконанням зобовязань відповідачем по поверненню кредитних коштів, по кредитному договору налічується заборгованість у розмірі 87481,55 грн., а саме: заборгованість за кредитом, яка складає 2201,47 доларів США, у еквіваленті 47772,47 грн., заборгованість по відсотках, яка становить 420,71 доларів США, у еквіваленті 9129,57 грн., а також урахування індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України, що станом на 15.10.2015 року становить 30579,24 грн. Просили суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 10В/2008 у розмірі 87481,55 грн. та судові витрати. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON], [PERSON], які були належним чином повідомлені про день, час та місце судового розгляду справи, до судового засідання не з'явились і не повідомили суд про причину своєї неявки, з заявою про розгляд справи у їх відсутність до суду не звертались. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: 25.07.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником усіх прав та обовязків якого є ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10В/2008 у відповідності до якого останній отримав кредит в сумі 16235,00 доларів США зі строком кредитування на 7 років до 24.07.2015 року під 13,5 % річних за користування кредитом.(а.с.8-11). Виконання зобовязань за кредитним договором було забезпечено порукою шляхом укладення між банком та [PERSON] договору поруки № 10Вп/2008 від 25.07.2008 року. Відповідно до договору поруки, у разі невиконання зобовязань за кредитним договором поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники .(а.с.12). 08.07.2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір відступлення прав вимоги грошових зобовязань за фінансовими кредитами № 080715ів, відповідно до якого, позивач набув право нового кредитора до відповідача за кредитним договором.(а.с.13-15). Згідно розрахунку заборгованості станом на 15.10.2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 87481,55 грн. (а.с.16). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача потрібно стягнути на користь позивача 87481 грн. 55 коп. заборгованості по кредитному договору та понесені по справі судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1312 грн. 22 коп. та по сплаті друкування оголошення в засобі масової інформації про виклик відповідача до суду у сумі 420 грн. 00 коп.

Outcome: approved