Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

27.01.2014 року Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідачів та просив: - визнати недійсними з моменту вчинення дії Громадської організації «Рада самоврядування» код ЄДРПОУ 25943010, щодо створення ТОВ «Кольчуга-Київ» код ЄДРПОУ 34477068 та ТОВ «Біла Черемшина» код ЄДРПОУ 34351755; - визнати недійсною з моменту вчинення державну реєстрацію ТОВ «Біла Черемшина» код ЄДРПОУ 34351755; - визнати недійсною з моменту вчинення державну реєстрацію ТОВ «Кольчуга- Київ» код ЄДРПОУ 34477068; Свої вимоги мотивує тим, що Відповідачі здійснюють свою діяльність з порушенням норм матеріального та процесуально права, а сам Відповідач- 1 створений з порушенням ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» та ЗУ «Про громадські об'єднання», оскільки за інформацією з єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кольчуга-Київ» заснована двома засновниками, тобто Громадська організація «Рада Самоврядування» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Біла Черемшина». Зазначає, що Відповідач-3 ТОВ «Біла Черемшина» створений неправомірно та його державна реєстрація підлягає визнанню недійсною з моменту її вчинення, оскільки його види діяльності не відносяться до діяльності Відповідача 2 Громадської організації «Рада Самоврядування»., тобто відсутня спільна мета. Також вважає, що Відповідач-1 створений у порушення вимог чинного законодавства, т.я. обидва його засновники не мали права на таке вчинення. На думку Позивача, Громадська організація «Рада Самоврядування» не має право створювати юридичну особу, діяльність якої відрізняється з її основною діяльністю. Інший засновник ТОВ «Біла-Черемшина», який, як стверджує Позивач, створений в порушення вимог чинного законодавства , не може бути учасником (засновником) інших юридичних осіб. В обґрунтування звернення до суду, Позивач посилається на те, що в провадженні Деснянського районного суду м.Києва знаходиться цивільна справа за позовом ТОВ «Кольчуга -Київ» про стягнення з позивача заборгованості. Зазначає, що проаналізувавши діяльність Відповідача-1, Позивач прийшов до висновку, що Відповідач-1 створений та здійснює свою діяльність з порушенням чинного законодавства. У зв'язку з вищевикладеним, Позивач просив позов задовольнити в повному обсязі. В судове засідання Позивач не з'явився, проте від представника позивача надійшла заява в яекій1 останній просить розглядати справу у відсутності позивача. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд до відома не поставили. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно інформації з єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців ТОВ «Кольчуга-Київ» було засновано Громадською організацією «Рада Самоврядування» та ТОВ «Біла Черемшина», а ТОВ «Біла Черемшина» було засновано Громадською організацією «Рада Самоврядування» (а.с.12-26). Відповідно до ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Згідно ч. 3 ст. 1 ЗУ «Про громадські об'єднання» громадська організація - це громадське об'єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. Відповідно до п.2 ч.2 ст. 21 ЗУ «Про громадські об'єднання» громадське об'єднання зі статусом юридичної особи має право здійснювати відповідно до закону підприємницьку діяльність безпосередньо, якщо це передбачено статутом громадського об'єднання, або через створені в порядку, передбаченому законом, юридичні особи (товариства, підприємства), якщо така діяльність відповідає меті (цілям) громадського об'єднання та сприяє її досягненню. Відомості про здійснення підприємницької діяльності громадським об'єднанням включаються до Реєстру громадських об'єднань. Відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» для проведення державної реєстрації юридичної особи засновник (засновники) або уповноважена ними особа повинні особисто подати державному реєстратору (надіслати поштовим відправленням з описом вкладення або в разі подання електронних документів подати опис, що містить відомості про надіслані електронні документи, в електронній формі) такі документи: заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації юридичної особи, до якої може бути подана як додаток заява щодо обрання юридичною особою спрощеної системи оподаткування та/або реєстраційна заява про добровільну реєстрацію як платника податку на додану вартість за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику; примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) рішення засновників або уповноваженого ними органу про створення юридичної особи у випадках, передбачених законом; два примірники установчих документів (у разі подання електронних документів - один примірник); документ, що засвідчує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації юридичної особи. У разі подання електронних документів для проведення державної реєстрації юридичної особи підтвердженням внесення плати за проведення державної реєстрації юридичної особи є примірник електронного розрахункового документа, засвідченого електронним цифровим підписом; інформацію з документами, що підтверджують структуру власності засновників - юридичних осіб, яка дає змогу встановити фізичних осіб - власників істотної участі цих юридичних осіб. Державному реєстратору забороняється вимагати додаткові документи для проведення державної реєстрації юридичної особи, якщо вони не передбачені частинами першою - сьомою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» підставами для відмови у проведенні державної реєстрації юридичної особи є: невідповідність відомостей, які вказані в реєстраційній картці на проведення державної реєстрації юридичної особи, відомостям, які зазначені в документах, що подані для проведення державної реєстрації юридичної особи; невідповідність установчих документів вимогам частини третьої статті 8 цього Закону; порушення порядку створення юридичної особи, який встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ГК України установчими документами суб'єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб'єкта господарювання. Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» підставами для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, зокрема є визнання судом недійсною державної реєстрації юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, а також в інших випадках, встановлених законом. Згідно з ч. 7 ст. 59 ГК України скасування державної реєстрації позбавляє суб'єкта господарювання статусу юридичної особи і є підставою для вилучення його з державного реєстру. Визнання недійсними установчих документів юридичної особи має своїм правовим наслідком скасування державної реєстрації юридичної особи. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За змістом ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, тощо. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України. Вбачається, що Позивачем пред'явлено позов про визнання дій неправомірними та скасування державної реєстрації ТОВ «Кольчуга-Київ» та ТОВ «Біла Черемшина». Підставою для звернення позивача до суду з даним позовом стало звернення ТОВ «Кольчуга -Київ» з позовом до Деснянського районного суду м. Києва про стягнення з [PERSON] боргу (справа № 754/4982/13-ц). Як вбачається зі змісту позову, [PERSON] вважає, що пред»явлення до нього позову ТОВ «Кольчуга-Київ» є необгрунтованим, оскільки на його думку ТОВ «Кольчуга-Київ» здійсню свою діяльність з порушенням чинного законодавства, що регулює порядок створення та реєстрацію юридичної особи. Разом з тим, позивачем доказів того, що процедура державної реєстрації ТОВ «Кольчуга-Київ» та ТОВ «Біла Черемшина» призвела до порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи інтересів Позивача, останнім не надано та з матеріалів справи не вбачається. Крім того, на момент розгляду справи установчі документи ТОВ «Кольчуга-Київ» та ТОВ «Біла Черемшина» в передбаченому законом порядку недійсними не визнані, доказів зворотного, як того вимагає ст. 60 ЦПК України , Позивачем не надано. Крім того, проаналізувавши заявлені вимоги, відповідність їх нормам матеріального права, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем [PERSON] позов не містить вимог про захист порушеного права чи інтересу, а спрямований на отримання рішення суду, як преюдиційного факту на спростування доказів та доводів відповідача, що стали підставою для звернення до суду з позовом, що розглядається Деснянським районним судом м. Києва (справа №754/4982/13-ц), суперечить статтям 3 та 4 ЦПК України, які передбачають захист в судовому порядку лише порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів кожної особи у спосіб, визначений законами України. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON]

Outcome: dismissed