Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

29.06.2016 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON], і просили постановити рішення, яким визнати за ними - [PERSON] та [PERSON] право на користування житловим будинком, що розташований по [ADDRESS], який належить на праві власності [PERSON], - зобов'язати відповідача не чинити їм перешкоди в користуванні даного житлового будинку. 01.08.2016 року відповідачем по справі [PERSON] подано зустрічний позов до первинних позивачів, і просить зобов'язати [PERSON] та [PERSON]усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом виселення та визнати їх такими, що втратили право на користування будинком з господарськими будівлями та земельною ділянкою по [ADDRESS], - судові витрати покласти на відповідачів. 15.11.2016 року позивачами подана заява про зміну позовних вимог в якій просять визнати, що нерухоме майно по [ADDRESS], відноситься до майна, яке було спільною сумісною власністю подружжя - [PERSON] та [PERSON], - скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 12.09.2014 року на ім'я [PERSON], - скасувати реєстрацію права власності на нерухоме майно по [ADDRESS], яка здійснена 12.09.2014 року, - визнати за ними право власності по 1/24 частини кожній спадкового нерухомого майна, що по [ADDRESS], яке за життя належало [PERSON], - зобов'язати відповідача не чинити їм перешкод в користуванні житловим будинком по [ADDRESS]. Ухвалою суду від 15.11.2016 року первинний позов об'єднано із зустрічним в одне провадження. 13.06.2017 року в процесі розгляду справи позивачі уточнили свої позовні вимоги та просили в поданій заяві постановити рішення, яким скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом 12.09.2014 року на підставі якого власником будинковолодіння по [ADDRESS], є [PERSON] та свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 07.05.2016 року на підставі якого [PERSON] став власником земельної ділянки, площею 0,1115га. по [ADDRESS], - визнати право власності за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частині будинковолодіння та земельної ділянки, площею 0,1115га. по [ADDRESS], - усунути перешкоди їм в користуванні будинковолодіння та земельною ділянкою поруч з житловим будинком, площею 0,1115га. по [ADDRESS], шляхом виселення із житлового будинку [PERSON], [PERSON], [PERSON] Ухвалою суду від 27.06.2017 року залучено до участі у справі в якості позивача [PERSON] та відповідачами [PERSON], [PERSON] 27.03.2018 року первинними позивачами подано заяву про зміну підстав позову в якій останні уточнили остаточно свої позовні вимоги в яких просять винести рішення суду, яким скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом 12.09.2014 року на підставі якого власником будинковолодіння по [ADDRESS], є [PERSON] та свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 07.05.2016 року на підставі якого [PERSON] став власником земельної ділянки, площею 0,1115га. по [ADDRESS], - визнати право власності за [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині будинковолодіння та земельної ділянки, площею 0,1115га. по [ADDRESS], - усунути перешкоди їм в користуванні будинковолодіння та земельною ділянкою поруч з житловим будинком, площею 0,1115га. по [ADDRESS], шляхом виселення із житлового будинку [PERSON], [PERSON], [PERSON], - заборонити [PERSON], [PERSON], [PERSON] користуватися земельною ділянкою, площею 0,1115га. та надвірними спорудами по [ADDRESS]. З поданої позовної заяви вбачається, що вони є жителями с. Залуква Галицького району, та з часу народження зареєстровані та проживають [ADDRESS]. Разом з ними в даному будинку проживає їхня мати, [PERSON], батька немає, так як [INFO] помер, у віці 31 року. Також проживала з ними бабуся, [PERSON], яка також покійна. Після смерті їхнього батька, коли вони були ще малолітніми погіршилося здоров'я їхньої матері, яка потребувала постійного лікування та догляду, яка має інвалідність ІІ групи. На той час догляд здійснювала їхня бабуся, яка померла [INFO]. З часу смерті бабусі вони надалі проживали в будинку, який їй належав, підтримували в належному стані, користувалися та сплачували всі комунальні послуги. Однак в 2014 році приїхав їхній дядько [PERSON], який був прописаний та проживає з 1994 року в с. Межигірці Галицького району і повідомив нас, що він є єдиним власником нерухомого майна по [ADDRESS], а тому повинні залишити дане житло. Однак, іншого житла в них не було, тай належало воно їхній бабусі і батькові, однак ними не успадковано через ряд життєвих причин. З того часу відносини з дядьком погіршились, він час від часу приїздив із дружиною та влаштовував сварки, нищив майно, чинив перешкоди в користуванні житлом, роблячи різні добудови-перебудови. З того часу вони неодноразово зверталися до правоохоронних органів за допомогою. Дії відповідача є протиправними, а тому звернулися з даним позовом до суду. Так, після смерті нашого діда, [PERSON] відкрилася спадщина за законом, так як заповіту він не залишив, на час його смерті разом з ним проживали його дружина та два сини, які прийняли спадщину, оскільки жоден не відмовився від її прийняття. Оскільки нерухоме майна по [ADDRESS] належало на праві спільної сумісної власності подружжя, то після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на Ѕ частину даного майна, їхній батько прийняв спадщину, однак не оформив її. Після смерті батька залишилася його дружина, вони та його мати, їхня бабуся, яка здійснювала за ними догляд, оскільки мати хворіла та через хворобу, отримала групу інвалідності. Отже, після смерті їхнього батька відкрилася спадщина за законом, яку прийняли, оскільки проживали разом з ним та були зареєстровані за даною адресою. А відтак їм належить по 1/24 частині спадкового нерухомого майна, що належало за життя [PERSON], однак через брак коштів вони не оформили правовстановлюючих документів на спадкове майно. А потім з'явився дядько і став їх виганяти, вчиняти різні перебудови, щоб їх любим способом залишити без житла. Проте в них іншого житла не має, вони були зареєстровані та проживали від народження в даному будинку, прийняли спадщину після смерті їхнього батька, а відтак це вони вправі ставити питання про усунення їм перешкод з боку дядька в користуванні житлом та скасування виданого відповідачу свідоцтва про право на спадщину. Позивач [PERSON] в судовому засіданні останні уточнені вимоги підтримала повністю та просила позові вимоги задовольнити повністю. Пояснивши, що її дядько не може претендувати на частину житлового будинку та земельну ділянку по [ADDRESS], оскільки він вчасно не звернувся в нотаріальну контору про оформлення права на спадщину за заповітом після смерті її бабусі [PERSON], а від так втратив право на спадкове майно. А вона народилася в даному житловому будинку, зареєстрована в ньому та проживає надалі і має право на спадкування за законом, як спадкоємець першої черги. Відповідач незаконно зареєструвався в спірному житлу, а також зареєстрував своїх дітей, та чинить перешкоди в вільному користуванні житлом та господарськими спорудами, і земельною ділянкою, весь час влаштовує безпричинно сварки, а тому просила скасувати свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане відповідачу [PERSON], визнавши право власності за нею на Ѕ частину будинковолодіння та земельної ділянки по [ADDRESS], а також усунути перешкоди в користування житлом шляхом виселення відповідачів. В зустрічному позові відмовити повністю. Позивач [PERSON] в судовому засіданні остаточні уточнені вимоги підтримала повністю та просила позові вимоги задовольнити повністю. Пояснивши, що її покійний батько з дому батьків нікуди не йшов, одружившись із їх мамою, стали проживати в [ADDRESS] і помагали [PERSON], який був їх дідом будувати новий будинок. В цьому будинку народилися вони із сестрою, де зареєстровані і проживають надалі. Їх батьком помер в молодому віці, а мати часто хворіла, в результаті чого має інвалідність. Після смерті батька спадщину прийняли, однак не оформили її, бо було не до того, а після смерті бабусі [PERSON] спадщину не оформили, так як не мали достатніх коштів для оформлення всіх документів на будинок. Їх дядько, [PERSON], який одружився та пішов проживати за адресою дружини, не законно скористався моментом і виробив документи на спірний будинок, а потім зареєстрував в ньому своїх дітей та з того часу будь-яким чином намагався їх вигнати з дому. Просила скасувати свідоцтва про право власності видане відповідачу [PERSON], визнавши право власності за нею на Ѕ частину будинковолодіння та земельної ділянки по [ADDRESS], а також усунути перешкоди в користування житлом шляхом виселення відповідачів. В зустрічному позові відмовити повністю, оскільки відповідачу відмовлено у визначенні додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини. А від так [PERSON] не набув права на спадщину за заповітом [PERSON] Окрім того відмовлено відповідачу в його позові про визнання за ним права власності на спірне будинковолодіння та земельну ділянку, яке ухвалою колегії суддів апеляційного суду Івано-Франківської області залишено без змін. Представники позивачів в судових засіданнях під час розгляду даної справи підтримали викладені обставини в позові та в поданих в подальшому заявах, на підставі доданих документів. Підтримавши пояснення позивачів, які зазначили, що рішення судів набрали законної сили щодо відмови відповідачу [PERSON] у визнанні за ним права власності на спірне будинковолодіння та земельну ділянку, а відтак відповідач не набув права власності, а ні по заповіту, а ні по закону, а тому немає правових підстав в поданому ним зустрічному позові, в якому слід відмовити, а позов позивачів задоволити в повному об'ємі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивачів не визнав та заперечив, що власником спірного будинку по [ADDRESS] була його мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на даний будинок від 15.08.2000р., а не його покійний батько, як стверджували позивачі. Оскільки мати склала заповіт на нього, ним і було оформлено право власності. Просив в позові позивачів відмовити, а зустрічний позов поданий ним задоволити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] підтримали пояснення [PERSON], просили зустрічний позов задоволити, оскільки їхній батько є спадкоємцем після смерті їхньої бабусі, а позов позивачів відмовити. Представник відповідача [PERSON] зустрічний позов підтримав та підтримав пояснення відповідача, просив в позові позивачів відмовити. У відповідності до ч.1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Суд, заслухавши доводи позивачів за первинним позовом та їх представників, заперечення відповідачів та представника, дослідивши матеріали справи, приймаючи рішення у справі виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Встановлено, що спір між сторонами виник з приводу права на домоволодіння та земельну ділянку поруч з житловим будинком, площею 0,1115га. по [ADDRESS], Івано-Франківської області. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають в [ADDRESS], які проживали за даною адресою разом з бабусею, [PERSON] та батьком, [PERSON], про що свідчать довідки видані Залуквянською сільською радою (Т.1 а.с.14-16). Батько позивачів [PERSON] помер [INFO]. (Т.1 а.с.9), а бабуся [PERSON] померла [INFO]. (Т.1 а.с.10), яка склала заповіт на випадок своє смерті [INFO]., яким новий житловий будинок та 0,11 га. землі біля хати заповіла [PERSON], а старий житловий будинок та 0,08 га. землі заповіла онуці [PERSON] (Т.1 а.с.11). Про прийняття спадщини звернулася [PERSON], що підтверджується копіями витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі та витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (Т.1 а.с.12-13). Як видно з копій свідоцтв про право на спадщину за заповітом та витягів про реєстрацію в Спадковому реєстрі, що відповідачем по справі [PERSON] було успадковане майно після смерті [PERSON] на домоволодіння в с. Залуква по вул.. Миру, 9 та земельна ділянка, площею 0,115га. в [ADDRESS] (Т.1 а.с.39, 40, 41, 45-47) та вироблені всі необхідні документи, після чого відповідачем було зареєстровано двох своїх дітей в дане домоволодіння, що стверджується копією довідки про склад сім'ї виданої Залуквянською сільською радою від 06.07.2016р., де поряд з [PERSON] та його дітьми зареєстровані в спірному будинку його племінниці [PERSON] та [PERSON] (Т.1 а.с.48). З довідок виданих Залуквянською сільською радою видно, що будинок [ADDRESS] побудований в 1980 році, в якому до дня смерті проживав [PERSON] із сім'єю, який заповіту не посвідчував (а.с.89-90). Із посвідчених заяв сусідів по [ADDRESS] які стверджують, що житловий будинок в якому проживають [PERSON] та [PERSON], який побудував їхній дідусь [PERSON] разом із своїм сином, [PERSON] (Т.1 а.с.92-93). Отже, в спірному будинку постійно з часу народження і до дня смерті [INFO]. проживав [PERSON] із дружиною [PERSON] та дітьми (позивачами), а також однією сім'єю із своєю матір'ю (бабусею позивачів) [PERSON], до дня смерті якої [INFO] і надалі проживають по даний час позивачі. А відтак після смерті спадкодавця [PERSON] члени її сім'ї являються спадкоємцями першої черги за законом, у відповідності до ст. 529 ЦК України, який був чинний на день смерті [PERSON] Спадкоємці (позивачі) спадщину прийняли шляхом вступлення у володіння спадковим майном, оскільки жили і вели спільне господарство до дня смерті спадкодавця. Спадкоємець [PERSON] відповідач по первинному позові на підставі заповіту, який склала [PERSON] від 21.05.2004 року в трьохмісячний термін не звернувся в нотаріальну контору про оформлення права на спадщину за заповітом, внаслідок чого втратив право на спадкове майно. А в серпні 2012 року звертається до суду із позовом про надання йому додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. І рішенням Галицького районному суду від 24.09.2012 року позов його було задоволено. Однак позивачі не погодились із таким рішенням та подали скаргу, і рішенням колегії суддів Івано-Франківського Апеляційного суду від 18.05.2017 року ухвалено нове рішення, яким [PERSON] відмовлено у визначені додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини (Т.1 а.с.242-243), яке набрало законної сили 18.05.2017 року. Копією рішення Галицького районного суду від 19.09.2017 року відмовлено в позові [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Залуквянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом - а саме на домоволодіння по вул.. Миру, 9 в с. Залуква (Т.2 а.с.35-36), дане рішення набрало законної сили 16.11.2017 року, оскільки ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16.11.2017р. апеляційну скаргу [PERSON] відхилено, рішення першої інстанції залишено без змін (Т.2 а.с.91-93). Таким чином [PERSON] не набув права на спадщину за заповітом [PERSON] після її смерті, однак на день постановлення рішення колегії суддів апеляційного суду Івано-Франківської області Савчук Т.Б. оформив право власності на спадщину, хоча спадщини не прийняв. А відтак видані на його ім'я свідоцтва про право на спадщину на будинковолодіння [ADDRESS] та на земельну ділянку, площею 0,1115 га підлягають скасуванню, оскільки рішення колегії суддів Івано-Франківського Апеляційного суду від 18.05.2017 року набрало законної сили. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 157 Житлового кодексу України, членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідач [PERSON] вселився у спірне господарство на підставі виданих свідоцтв про право власності та зареєстрував для проживання в даному спірному будинку своїх дітей, які з часу вселення чинять позивачам перешкоди в користуванні житловим будинком та земельною ділянкою та намагаються будь-яким способом виселити їх з нього, незважаючи на те, що позивачі по первинному позові є законні спадкоємці по закону, які вступили в управління спадковим майном законно. А відтак, вимога позивачів щодо усунення їм перешкод в користуванні будинковолодінні та земельною ділянкою по вул.. Миру, 9 в с. Залуква, шляхом виселення відповідачів із даного житлового будинку. В зв'язку із вищенаведеним, з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи, що рішення першої та апеляційної інстанції набрали законної сили, а відтак суд приходить до висновку, про повне задоволення позовних вимог за первинним позовом, а в зустрічному позові слід відмовити. На підставі наведеного, ст. ст. 316-319, 392, 1216, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 116, 156-157 ЖК України

Outcome: approved