Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

28 жовтня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 травня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») і [PERSON] було укладено кредитний договір № 005-18521-240511, відповідно до п. 1.2 якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, оформляє та надає в користування держателю картку платіжної системи Дельта, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування клієнта згідно переліку послуг та на умовах, викладених в Тарифному пакеті «Лояльна пропозиція» та згідно з умовами цього договору, умовами надання Картки та Правил. Згідно п. 1.3 договору Банк надає [PERSON] кредит шляхом відкриття невідновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4 558 грн. 23 коп. Ліміт кредитної лінії розраховується Банком самостійно, та не може перевищувати загальної суми кредитної лінії. Банк самостійно не більше одного разу на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода до цього договору про зміну ліміту кредитної лінії сторонами не складається. Відповідно до п. 1.5 кредитного договору кошти кредитної лінії та власні кошти клієнта використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані ним у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за цим договором та вчинення інших операцій, які не заборонені діючим законодавством. Згідно п. 2.1 кредитного договору моментом надання банком держателю картки кредиту є день здійснення операції за допомогою картки, або день утримання платежів, передбачених Тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. У відповідності до договору держатель картки зобов'язаний щомісяця у строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користуванням кредитною лінією та /або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та /або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та /або овердрафтом. Відповідач порушив свої зобов'язання щодо своєчасного і в повному обсязі повернення кредитних коштів, внаслідок чого станом на 10 вересня 2014 року у нього виникла заборгованість по кредиту в загальній сумі 2 778 грн. 67 коп., яка складається з наступного: 2 778 грн. 67 коп. - тіло кредиту. Незважаючи на неодноразові звернення працівників банку, в добровільному порядку відповідач не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача - Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, одночасно з позовом надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 1-2). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, заперечення з приводу позовних вимог суду не надав, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення, направлене за місцем реєстрації відповідача: [ADDRESS] (а. с. 16 ). Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Статтею 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Частиною другою статті 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняти пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 статті 1049 та частиною 1 статті 1050 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Зі змісту ч. 1 ст. 530 ЦК України випливає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч. 1 ст. 536 ЦПК України за користування грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завданні простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. У відповідності до п. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умовами, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що 24 травня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник товариство з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») і [PERSON] було укладено кредитний договір № 005-18521-240511, відповідно до п. 1.2 якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, оформляє та надає в користування держателю картку платіжної системи Дельта, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування клієнта згідно переліку послуг та на умовах, викладених в Тарифному пакеті «Лояльна пропозиція» та згідно з умовами цього договору, умовами надання Картки та Правил. Пунктом 1.3 кредитного договору визначено, що Банк надає [PERSON] кредит шляхом відкриття невідновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4 558 грн. 23 коп. Ліміт кредитної лінії розраховується Банком самостійно, та не може перевищувати загальної суми кредитної лінії. Банк самостійно не більше одного разу на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії, при цьому сторони погодили, що у даному випадку Додаткова угода до цього договору про зміну ліміту кредитної лінії сторонами не складається. Відповідно до п. 1.5 кредитного договору кошти кредитної лінії та власні кошти клієнта використовуються для розрахунків за товари чи послуги, які придбані ним у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за цим договором та вчинення інших операцій, які не заборонені діючим законодавством України. Згідно п. 2.1 кредитного договору моментом надання банком держателю картки кредиту є день здійснення операції за допомогою картки, або день утримання платежів, передбачених Тарифами, за умови відсутності на рахунку власних коштів клієнта. У відповідності до договору держатель картки зобов'язаний щомісяця у строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітній місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користуванням кредитною лінією та /або овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та /або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та /або овердрафтом. Пунктом 2.3 договору передбачено, що клієнт сплачує Банку проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в тарифах. На підставі п. 2.4 кредитного договору проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом нараховуються Банком у валюті рахунку щоденно, на суму використаних коштів станом на кінець кожного дня виходячи з кількості днів в період нарахування (факт/факт). При нарахуванні процентів враховується день виникнення та не враховується день повернення заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом по рахунку. Відповідно до п. 3.2 зазначеного договору банк забезпечує приймання та зараховування на рахунок грошових коштів, а також проведення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням картки, в межах витратного ліміту. Згідно п. 3.4 кредитного договору клієнт доручає Банку здійснювати з рахунку договірне списання грошових коштів з рахунку в рахунок погашення сум заборгованості. За змістом п. 3.6 договору клієнт картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу (ОМП), складові якого зазначаються у тарифах. Обов'язковими складовими ОМП є частка погашення заборгованості, овердрафт та прострочена заборгованість попередніх періодів. В залежності від умов тарифів до складу ОМП можуть включатись інші платежі. У відповідності до п. п. 5.1, 5.2 вищевказаного кредитного договору з підписанням цього договору клієнт засвідчує, що він ознайомлений з Правилами, Тарифами та погоджується вважати їх обов'язковими до застосування до відносин, які виникли на підставі цього договору. Цей договір набуває чинності з дати його укладання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором (а. с. 3). Згідно анкети позичальника від 24 травня 2011 року [PERSON] підтвердив свою згоду з умовами договору і зобов'язався їх виконувати (а. с. 5). Відповідно до тарифів на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет «Лояльна пропозиція 18 (2)», затверджених рішенням тарифного комітету ТОВ КБ «Дельта», протокол № 122 від 13 березня 2009 року, з якими [PERSON] ознайомлений під розпис, держатель зобов'язаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу (ОМП), який складається з частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит (тариф 1.1.1), плати за обслуговування (тариф 1.2 та 1.3), овердрафту, процентів за овердрафт (тариф 1.1.3), штраф за прострочену заборгованість (тариф 3.1) та суми заборгованостей минулих періодів (а. с. 4). Кредитний договір № 005-18521-240511 від 24 травня 2011 року, а також тарифи на обслуговування виданої відповідачу кредитної карточки не суперечать вимогам діючого цивільного законодавства. Після досягнення згоди по всім істотним умовам вони були підписані сторонами в справі. Спір з приводу невідповідності підписів у кредитному договорі і тарифах між позивачем і відповідачем відсутній. Факт виконання банком зобов'язань по кредитному договору в частині надання [PERSON] кредитних коштів підтверджується матеріалами справи. В порушення умов договору відповідач свої зобов'язання щодо своєчасного погашення кредитних коштів, а також інших витрат відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості, належним чином не виконує. З наданого ПАТ «Дельта Банк» розрахунку вбачається, що у [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 005-18521-240511, станом на 10 вересня 2014 року в загальній сумі 2 778 грн. 67 коп., яка складається з наступного: 2 778 грн. 67 коп. - тіло кредиту. Розмір заборгованості за вказаним вище кредитним договором від 24 травня 2011 року підтверджується розрахунком позивача, який не суперечить умовам договору (а. с. 8). Таким чином, у судовому засіданні доведено, що у добровільному порядку відповідач не вчиняє дій, спрямованих на повернення банку кредитних коштів. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» і стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 005-18521-240511 від 24 травня 2011 року у сумі 2 778 грн. 67 коп. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Всього стягненню із [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» підлягають кошти в сумі 3 022 грн. 27 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved