Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

28.08.2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: Відділ державної виконавчої служби Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції в Черкаській області, про зняття арешту з нерухомого майна: житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки, площею 0,0486 га для їх обслуговування за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що при зверненні до приватного нотаріуса щодо оформлення договору купівлі-продажу на житловий будинок з надвірними спорудами та земельної ділянки, площею 0,0486 га для їх обслуговування за адресою: [ADDRESS] , який належить йому (позивачу) на праві приватної власності, - йому було повідомлено про те, що все належне йому нерухоме майно, в т.ч. вищевказаний будинок, перебуває під арештом, що був накладений Відділом державної виконавчої служби Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції в Черкаській області згідно постанови про відкриття виконавчого провадження б/н від 08.06.2010 року, про що державним реєстратором Черкаської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було зареєстровано 30.11.2010 р. о 08:31:54 відповідний запис обтяження (реєстраційний номер 10547990). Позивач 06.11.1017 року звернувся до відповідача з проханням зняти арешт, на що йому було відмовлено та повідомлено, що у Відділі державної виконавчої служби Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції в Черкаській області перебувало виконавче провадження ВП № 19658077 з примусового виконання виконавчого листа 2-195 від 30.03.2010 року, виданого Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області про стягнення з позивача солідарного боргу у розмірі 2574,26 грн на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», проте державним виконавцем було прийнято рішення про завершення виконавчого провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а самі матеріали виконавчого провадження знищені. Позивач зазначив, що порушуються його права, оскільки він не може розпоряджатись належним йому майном за наявності арешту при відсутності для арешту правових підстав. У зв`язку з цим, просить зняти арешт з всього належного йому нерухомого майна. Позивач та його представник - адвокат Зятковський Т.В. у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Вказав, що позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. Представник відповідача: АТ КБ «ПриватБанк» Билецький О.П. у судове засідання не з`явився. 05.11.2019 року надіслав суду пояснення разом з копією рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 30.03.2010 року, копією виконавчого листа, виданого 14.05.2010 року у справі №2-195/10 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] та [PERSON] (позивача) про стягнення заборгованості, а також довідкою про заборгованість позивача перед відповідачем. Також, 16.08.2021 року від представника відповідача на адресу суду надійшли уточнені пояснення щодо позову, в яких останній зазначив, що довідка ПАТ «ПриватБанк» від 19.09.2017 року, яка додана позивачем до позовної заяви, містить недостовірні та не перевірені дані щодо відсутності заборгованості позивача перед відповідачем; надав суду вірну довідку про наявність боргу позивача за договором поруки, а також вказав, що позовні вимоги не визнає, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки позивачем заборгованість перед банком не погашена, а також просив розглядати справу без його участі як представника. Представник третьої особи: Відділу державної виконавчої служби Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції в Черкаській області у судове засідання не з`явився. 04.08.2021 року надіслав на електронну пошту суду лист з проханням проводити судове засідання, призначене на 18.08.2021 року, без участі їх представника. Раніше, 26.11.2019 року, надсилав суду листа, в якому вказав, що перевіркою бази даних автоматизованої системи виконавчих проваджень було встановлено, що на виконанні в Корсунь-Шевченківському районному ВДВС Головного ТУЮ у Черкаській обл. за період з 08.06.2010 року по 22.11.2012 року перебувало виконавче провадження ВП №19658077 з виконання виконавчого листа №2-155/2010 р., виданого Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області про стягнення з позивача солідарного боргу у розмірі 2574,26 грн на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»; вищевказане виконавче провадження 22.11.2012 року повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а в подальшому передане до архіву та знищене. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 30.03.2010 року у справі №2-195/10 з позичальника - боржника [PERSON] та з поручителя - солідарного боржника [PERSON] в солідарному порядку було стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору № 104831-CRED від 06.12.2007 року станом на 29.10.2009 року в сумі 300,22 доларів США (еквівалент 2403,26 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 51,00 грн і на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн (а.с.34). 14.05.2010 року стягувачу (ПАТ КБ «ПриватБанк») на підставі вищевказаного рішення суду було видано виконавчий лист про стягнення суми заборгованості. Так, в ході виконання зазначеного судового рішення та виконавчого листа Корсунь-Шевченківським районним ВДВС Головного ТУЮ у Черкаській обл. 08.06.2010 року було відкрито виконавче провадження №ВП №19658077, згідно якого був накладений арешт на все майно позивача [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ). 30.11.2010 року реєстратором Черкаської філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було зареєстровано о 08:31:54 відповідний запис обтяження про арешт нерухомого майна (реєстраційний номер 10547990) (а.с.9). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, реєстраційний номер 10547990 існує тип обтяження - арешт нерухомого майна; об`єкт обтяження - невизначене майно, все майно; власник - [PERSON] ; підстава обтяження - постанова про відкриття провадження б/н від 08.06.2010 року, відділ ДВС Корсунь-Шевченківського РУЮ (а.с. 11). Згідно відповідей на звернення Корсунь-Шевченківського районного ВДВС Головного ТУЮ у Черкаській обл., зазначено, що перевіркою бази даних автоматизованої системи виконавчих проваджень було встановлено, що на виконанні в Корсунь-Шевченківському районному ВДВС Головного ТУЮ у Черкаській обл. за період з 08.06.2010 року по 22.11.2012 року перебувало виконавче провадження ВП №19658077 з виконання виконавчого листа №2-155/2010 р., виданого Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області про стягнення з позивача солідарного боргу у розмірі 2574,26 грн на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»; вищевказане виконавче провадження 22.11.2012 року повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а в подальшому передане до архіву та знищене у зв`язку із закінченням строку зберігання (а.с. 44-45, а.с. 99-100). Разом з тим, довідкою АТ КБ «Приватбанк» №H496Q8ENT9PNGAJA від 04.11/2019 року засвідчено той факт, що станом на 04.11.2019 року [PERSON] (ІПН - [NUMBER] ) має заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» за договором поруки у сумі 969,65 USD (а.с.36). Постанова про зняття арешту з майна боржника державним виконавцем не виносилася. Відомості про фактичне виконання рішення відсутні. У частині першій статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 11Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закону № 606-XIV) державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Частиною першою статті 57 Закону № 606-XIV передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно із статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час пред`явлення позову) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Аналогічна за змістом норма містилась в статті 60 Закону № 606-XIV. У пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» зазначено, що в разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження. У зв`язку із цим боржник не може пред`являти такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання. Згідно із частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вже було вище встановлено, підставою обтяження майна позивача є постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 08.06.2010 року, винесена в рамках виконавчого провадження №19658077 з примусового виконання виконавчого листа №2-195/2010 р., виданого Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області про стягнення з позивача солідарного боргу у розмірі 2574,26 грн на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Таким чином, враховуючи те, що позивач суму заборгованості перед відповідачем (банком) не погасив, є боржником у виконавчому провадженні, то він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законодавством України у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником дій державного виконавця порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України або в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження» (ч. 5 ст. 15, п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40), так як за змістом поданої позовної заяви між сторонами немає спору про право власності (користування) на майно, на яке накладено арешт і таке право позивача ніким не оспорюється, тобто арешт майна не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби. Саме таких висновків дійшов Верховний суд у постанові від 22.04.2020 р. у справі №544/394/18. Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, в зв`язку з чим у задоволенні позову відмовляє. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed