overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

28 лютого 2020 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до Чорбівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області про визнання додаткового строку для прийняття спадщини. 03 березня 2020 року ухвалою суду було відкрито провадження в справі та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 18.05.2020. Позивач [PERSON] вказував, що для отримання свідоцтва про його право на спадщину за законом після померлої [INFO] його матері [PERSON] , йому потрібно визначити додатковий строк, достатній для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки він пропущений, в зв`язку з хворобою. В підготовче засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити. Представник відповідача Чорбівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області - Васюта Л. І. надав суду заяву, в якій прохав справу розглядати за його відсутності, позов визнав, щодо задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши, дослідивши та перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд враховуючи, що визнання позову відповідачем у справі не суперечить закону і не порушує прав та інтересів сторін, в матеріалах справи є законні підстави для задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується відповідними та належними доказами про поважність причини пропуску такого строку, а саме те, що він перебував на лікуванні (а.с.14), тому йому потрібно визначити додатковий строк три місяці з моменту набрання цим рішенням законної сили для подання ним заяви про прийняття спадщини після матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

28 лютого 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом, який мотивовано тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось, через непорозуміння, а тому позивач вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб розірвати. Позивач вказує, що сторони мають різні погляди на життя, у них відсутнє взаєморозуміння, відносини подружжя фактично припинені, а тому просить розірвати шлюб. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2020 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками, було надіслану відповідачу, яка конверт із зазначеними документами повернувся до суду 12.05.2020 із відміткою за закінченням терміну зберігання. Відповідач ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надав. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом установлено, що згідно свідоцтва про шлюб виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Літинського районного управління юстиції у Вінницькій області серія [NUMBER] між сторонами спору 08.03.2014 укладено шлюб. Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому суд дійшов висновку про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 840,80 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

28 лютого 2020 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив. В обґрунтування уточненого позову позивач посилається на те, що 19 грудня 2017 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на шлюб і сім`ю,внаслідок чого виникали сварки та непорозуміння. Шлюбні відносини вони припинили у березні 2019 року, з того часу спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Спору щодо визначення місця проживання та утримання дитини не мають, оскільки він буде добровільно сплачувати аліменти на утримання доньки, а сама донька після розірвання шлюбу буде проживати разом із відповідачем. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 24 квітня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву (а.с. 26-27). Разом із позовною заявою на адресу суду надійшла заява позивача [PERSON] , у якій він просить розглядати справу за його відсутності та підтримує позовні вимоги (а.с. 11). 05 червня 2020 року відповідач [PERSON] подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення (а.с. 33). Дослідивши наявні письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених наступних обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 грудня 2017 року, про що Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 554 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 9). [INFO] у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про її народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 10). За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові один до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами наразі припинені, спільне господарство вони разом не ведуть. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

28 лютого 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з 28 грудня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою. Від шлюбу мають малолітню дитину. На теперішній час фактично шлюбі стосунки між подружжям припинено. Причина розпаду сім`ї полягає у відсутності взаєморозуміння, взаємоповаги, втраті почуттів. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просив його розірвати. Позивач до судового засідання не з`явився надавши заяву з проханням провести розгляд справи без його участі. На задоволенні позову наполягає. Відповідачка у судове засідання також не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі. Не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 грудня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого 28 грудня 2013 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 556. Згідно свідоцтва про народження, виданого 04 жовтня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 892, [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої зазначені сторони по справі. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачкою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

28 лютого 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з 29 квітня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітню дитину. На теперішній час фактично шлюбі стосунки між подружжям припинено з вересня 2018 року. Причина розпаду сім`ї полягає у відсутності взаєморозуміння, взаємоповаги, втраті почуттів. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просив його розірвати. Позивач до судового засідання не з`явився, в позовній заяві просив провести розгляд справи без його участі. Відповідачка у судове засідання також не прибула, надавши заяву про визнання позову. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 266. Згідно свідоцтва про народження, виданого 11 липня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старобільського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 195, [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої зазначені сторони по справі. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачкою. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

28 лютого 2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 08 грудня 2019 року Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області згідно актового запису № 934 розірвати. В обґрунтування позову зазначила, що 08 грудня 2019 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу у них дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя, тому сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але від неї надійшла заява в якій вона просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи, прізвище залишити [PERSON] , та судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 08 грудня 2019 року уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, яке видане 08 грудня 2019 Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (арк.с.4). Від зазначеного шлюбу у них дітей немає. Спору щодо майна немає. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

28 лютого 2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 21 вересня 2013 року Виконавчим комітетом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області згідно актового запису № 179 - розірвати. В обґрунтування позову зазначила, що 21 вересня 2013 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу у них народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з серпня 2019 року. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя, тому сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але від неї надійшла заява в якій вона просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Також просить змінити їй прізвище на дошлюбне [PERSON] та судові витрати покласти на неї. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 21 вересня 2013 року уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, яке видане 21 вересня 2013 року Виконавчим комітетом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (арк.с.9). Від зазначеного шлюбу у них [INFO] народилась донька [PERSON] (арк.с.8) та [INFO] народилась донька [PERSON] (арк.с.7). Спору щодо майна немає. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з серпня 2019 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до п.3 Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки, у тому числі строк апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

28 серпня 2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 005-26001-280811, згідно умов якого якого позивач надав відповідачеві кредит в сумі 1478,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 0,01 % на рік, а також за ведення кредитної справи відповідач сплачує позивачу плату в розмірі 1,95% в місяць. У відповідності до умов договору відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією. Однак, отримавши кредитну лінію відповідач [PERSON], в порушення зазначених норм закону та умов договору, зобов'язання за вказаним договором не виконував належним чином, спричинивши заборгованість станом на 07 квітня 2014 року в розмірі 1529,93 грн. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] на їх користь заборгованість за кредитним договором № 005-26001-280811 від 28 серпня 2011 року у розмірі 1529,93 грн. та судовий збір. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день слухання справи сповіщений, заява про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходила, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 28 серпня 2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 005-26001-280811 згідно умов якого якого позивач надав відповідачеві кредит в сумі 1478,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 0,01 % на рік, а також за ведення кредитної справи відповідач сплачує позивачу плату в розмірі 1,95% в місяць. У відповідності до умов договору відповідач зобов'язаний щомісяця в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією. Отримавши кредитні кошти відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст. 526 ЦК України та умов договору зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував. Станом на 07 квітня 2014 року заборгованість відповідача склала 1529,93 грн. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України та ч. 2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення суми кредиту є право заявника вимагати повернення суми кредиту та відсотків. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача, стягнувши у відповідності до ст. 543 ЦК України з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 1529,93 грн. Задоволення позову, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

28 серпня 2013 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 29.09.2006 року про що зроблено актовий запис № 428. Від шлюбу у них [INFO] народилась дитина - син [PERSON]. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Причиною звернення до суду стали ті обставини, що на утримання дитини відповідач добровільно ніякої допомоги не надає, тому позивачка була змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу розглядати без його участі. Дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). Як вбачається з довідки про склад сім'ї [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю [PERSON] (а.с.4). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому відповідач повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Згідно зі ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved