Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

28 жовтня 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, а саме: квартирою [ADDRESS] .На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є власником вищезазначеної квартири та фактично у ній проживає. За вказаною адресою зареєстровані однак не проживають понад рік відповідачі: [PERSON] та [PERSON] , які житлом не користуються, власних речей там не зберігають, обов`язки по утриманню житла не здійснюють, комунальні платежі не сплачують, однак в добровільному порядку з реєстрації не знімаються, чим перешкоджають позивачу вільно здійснювати своє право власності щодо житла,а тому, [PERSON] просить усунути перешкоди в користуванні її власністю шляхом визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратив право на користування житлом - квартирою [ADDRESS] . Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала та просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] , повідомлена про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову визнала. Відповідач [PERSON] , повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову визнав. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією технічного паспорту на вказану квартиру від 09.08.2021 року. За вказаною адресою зареєстровані з 1992 року та 1989 року, однак не проживають понад рік (з 2001 року) [PERSON] та [PERSON] відповідно. Відповідачі витрат на утримання квартири не несуть, однак в добровільному порядку з реєстрації не знімаються, порушуючи тим самим права позивача. Дані обставини об`єктивно підтверджуються: копією довідки № Б-03-39866про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 13.08.2021 року, копією акту від 13.10.2021 року. Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. В силу ст. 383 ч. 1 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Частиною 1 статті 405 ЦК України встановлено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником. Статтями 72, 108 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. З огляду на викладене та враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] станом на день ухвалення рішення судом, не проживають без поважних причин понад один рік в квартирі [ADDRESS] , суд вважає за необхідне визнати їх такими, що втратили право на користування вказаною квартирою.

Outcome: approved