Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

28.01.2014 року ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого структурного підрозділу Зміївської ТЕС (далі - Зміївська ТЕС) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, який 28.03.2014 року було уточнено та до числа відповідачів включено ще й [PERSON] В позові Зміївської ТЕС зазначено, що власниками приватизованої квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожний, однак [PERSON] 15.01.2013 року знятий з реєстрації за вказаної вище адресою. Між ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Зміївської ТЕС та [PERSON] 01.10.2009 року було укладено договір [NUMBER] про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, підігріву води, водовідведення. На ім'я останньої в бухгалтерії Зміївської ТЕС відкрито особовий рахунок [NUMBER] про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, підігріву води, водовідведення. Відповідачі прострочили виконання свого зобов'язання щодо оплати наданих послуг, в зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31.12.2013 року становить 2918,53 грн. Зміївська ТЕС 28.05.2013 року звернулася до Зміївського районного суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 1340,07 грн. Однак, ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 30.12.2013 року судовий наказ № 621/1515/13-ц від 30.05.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь Зміївської ТЕС заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 1340,07 грн. скасовано. Позивач неодноразово звертався до [PERSON] та [PERSON] з проханням погасити заборгованість за комунальні послуги, але вони не реагували і заборгованість на теперішній час не погашена. На підставі вищезазначеного Зміївська ТЕС ПАТ «Центренерго» просила стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за наданні послуги: - з централізованого опалення: з [PERSON] - 1049,32 грн., з [PERSON] - 1049,32 грн., - з централізованого постачання холодної води та водовідведення: з [PERSON] - 233,42 грн., з [PERSON] - 506,51 грн. - інфляційних - 28,01 грн. та 3% річних - 51,95 грн., а всього за житлово-комунальні послуги - 2918,53 грн. Судові витрати покласти на відповідачів. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі. Крім того, [PERSON] надала до суду додаткові пояснення, відповідно до яких вважала, що твердження [PERSON] про те, що вона неодноразово зверталася до бухгалтерії позивача із заявою про розподіл особових рахунків, є необґрунтованими, оскільки на теперішній час до Зміївської ТЕС не надходило жодних заяв щодо внесення змін до укладеного між ПАТ «Центренерго» в особі Зміївської ТЕС та [PERSON] договору від 01.10.2009 року, а також не надходило жодних заяв про розподіл особового рахунку. [PERSON] не надано до суду жодних письмових доказів свого звернення до відділу житлово-комунальних послуг Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» з письмовою заявою про розподіл особових рахунків або з відповідною заявою до балансоутримувача будинку чи до суду. Також, [PERSON] вважає посилання [PERSON] щодо стягнення з неї позивачем двічі вже сплаченої суми та ще й нарахування за це штрафних санкцій такими, що не відповідають дійсності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про неможливість з'явитися до суду та розгляд справи за її відсутності з урахуванням наданих нею заперечень. У своїх запереченнях [PERSON] зазначила, що категорично не погоджується з пред'явленим позовом, вважає його необґрунтованим та безпідставним з наступних підстав. Так, власниками квартири [ADDRESS] є вона та колишній її чоловік [PERSON] по 1/2 частині кожний. Отже, заборгованість за житлово-комунальні послуги повинна бути стягнена з обох власників солідарно. [PERSON] неодноразово зверталася до бухгалтерії Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» з вимогою про розподіл особових рахунків. Крім того, до матеріалів позову надано розрахунок заборгованості, за яким, на думку [PERSON], позивач намагається стягнути з неї двічі вже сплачену суму, при цьому нараховуючи штрафні санкції. Так, відповідач звернулася до бухгалтерії позивача за розрахунком її заборгованості та сплачених нею сум. З отриманої [PERSON] відповіді вбачається, що заборгованість станом на грудень 2013 року становить 1507,90 грн. При цьому, в жодному розрахунку не відображено сплачену [PERSON] 10.01.2014 року суму в розмірі 859,58 грн. Таким чином, розмір заборгованості, який обліковується за квартирою [ADDRESS], повинен становити 648,32 грн. і стягуватися виключно з [PERSON] На підставі викладеного, [PERSON] просила суд ретельно перевірити нарахування позивача і остаточну суму заборгованості стягнути з [PERSON] Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової кореспонденції, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, заяв про розгляд справи за його відсутності не надавав. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов до наступного висновку: Судом встановлено та підтверджується копією рішення судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 07.04.2010 року, а також Довідкою КП «Комунальник» від 15.01.2014 року власниками квартири [ADDRESS], є [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожний. [PERSON] також зареєстрована за вказаною адресою /а.с. 4, 40-47/. 01.10.2009 року між ПАТ «Центренерго» в особі Зміївської ТЕС та [PERSON] було укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, підігріву води, водовідведення [NUMBER], відповідно до умов якого Виконавець (Зміївська ТЕС) зобов'язується надавати Споживачеві ([PERSON]) вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, підігріву води, водовідведення, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуга за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених Договором. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Крім того, даним Договором передбачені права та обов'язки сторін /а.с. 10-12/. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у т.ч. сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 2 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник. Пунктом 18 Постанови КМУ від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Пунктами 20, 21 вищевказаних Правил передбачено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: - з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; - з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. м (куб. м) опалюваної площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно із законодавством. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Оскільки, [PERSON] та [PERSON] не виконували своїх зобов'язань, не сплачували кошти за надані Зміївською ТЕС комунальні послуги у відповідачів утворилася заборгованість, яка станом на 31.12.2013 року становить 2838,57 грн /а.с. 5, 6-7/. 28.05.2013 року позивач звернутався до Зміївського районного суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 1340,07 грн. Однак, ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 30.12.2013 року судовий наказ № 621/1515/13-ц від 30.05.2013 року про стягнення з [PERSON] на користь Зміївської ТЕС заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 1340,07 грн. скасовано /а.с. 8-9/. Враховуючи вищевикладені факти, позивач належним чином виконував свої обов'язки з надання житлово-комунальних послуг, а саме послуги централізованого опалення, централізованого постачання холодної води та водовідведення, а отже плату за ці послуги у розмірі 2838,57 грн. необхідно солідарно стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь Зміївської ТЕС. Посилання [PERSON] про те, що вона неодноразово зверталася до бухгалтерії Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» з вимогою про розподіл особових рахунків, а також її твердження щодо неправильного розрахунку заборгованості і стягнення її виключно з [PERSON] не приймаються судом до уваги. Так, в порушення ст. 60 ЦПК України, [PERSON] не надано жодних доказів на підтвердження того факту, що вона зверталася до Зміївської ТЕС із заявою про розподіл особових рахунків, що у задоволенні її заяви було відмовлено. Крім того, судом встановлено, що 06.08.2013 року Зміївська ТЕС отримала судовий наказ № 621/1515/13-ц від 30.05.2013 року про стягнення заборгованості з [PERSON] в сумі 1340,07 грн., який набрав було направлено до ВДВС Зміївського РУЮ Харківської області і постановою ВП № 39425180 від 21.08.2013 року відкрито виконавче провадження. Однак, ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 30.12.2013 року заяву [PERSON] було задоволено, а вказаний судовий наказ - скасовано. До своїх заперечень [PERSON] надала розрахунок поточної заборгованості, а не розрахунок заборгованості по рішенням суду /а.с. 49-53/. 06.08.2013 року Зміївською ТЕС було отримано судовий наказ, який набрав законної сили, та передано до бухгалтерії відділу житлово-комунальних послуг Зміївської ТЕС. Стягнута сума в розмірі 1290,85 грн. була в бухгалтерському обліку знята з поточного нарахування заборгованості та перенесена на облік заборгованості, стягнутої по рішенню суду. Отже, сума 1290,85 грн. є не переплатою по даному особовому рахунку, а відображено бухгалтерську операцію по перенесенню суми боргу в облік заборгованості по рішенню суду. В зв'язку з тим, що судовий наказ було скасовано, вищезазначену суму було зворотно перенесено в облік поточної заборгованості і до позовної заяви додано розрахунок поточної заборгованості станом на 31.12.2013 року, в який включена і сума 1290,85 грн. /а.с. 6-7/. Що стосується сплаченої [PERSON] суми заборгованості в розмірі 859,58 грн., то, як вбачається з копії квитанції від 10.01.2014 року, дана сума сплачена по рішенню суду від 17.08.2012 року, а відповідно не стосується суми заборгованості, пред'явленої Зміївською ТЕС по даному позову /а.с. 48/. Таким чином, твердження [PERSON], викладені в її запереченнях, не знайшли свого підтвердження. Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, враховуючи індекс інфляції та 3% річних, оскільки дані відносини регулюються законодавством про житлово-комунальні послуги, яке не передбачає застосування відшкодування даних зобов'язань. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх часткового задоволення. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів належить стягнути в рівних частинах на користь Зміївської ТЕС судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 243,6 грн., тобто по 121,8 грн. з кожного.

Outcome: partial