Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

28.04.2014 року [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом ПАТ «ОТП Банк» про встановлення договору іпотеки нікчемним, а іпотеки припиненої. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачами зазначено, що 26.03.2008 року вони уклали з ПАТ «ОТП Банк» договір іпотеки № РМ-SME400/55/2008 в результаті чого поручилися квартирою [ADDRESS], яка належить їм та [PERSON] на праві приватної власності за виконання зобов»язань по кредитному договору № CrL-SME400/55/2008 від 26.03.2008 року про надання споживчого кредиту. Договір іпотеки, на їх думку, є нікчемним, оскільки в п. 2 ч. 1 кредитного договору зазначено «ліміт кредитної лінії 36 500 дол. США», в п. 1.1. договору іпотеки зазначено, що «для забезпечення повного і своєчасного виконання боржником його боргових зобов»язань, визначених у ст. 2 цього договору, іпотекодавці цим надають іпотекодержателю нерухоме майно, визначене у ст. 3 цього договору («предмет іпотеки»)», п.2.1. «іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо сплати боржником кожного і всіх його платіжних зобов»язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеними протягом терміну його дії, а саме: 2.1.1. боржник зобов»язаний повністю повернути іпотекодержателю суму отриманого кредиту… сума кредиту може скласти 36 500 дол. США; 2.1.5. сторони погоджуються, що розмір боргових зобов»язань становить 36 500 дол. США. Зазначений розмір може збільшуватися на суму невиконаних платіжних зобов»язань боржника. Іпотекою забезпечені боргові зобов»язання в разі зміни їх суми, відповідно до п. 2.1. цього договору». Наведене свідчить, що вони поручилися за зобов»язаннями боржника по кредитному договору у розмірі 36 500 дол. США. Однак ТОВ «ОТП Факторинг Україна», якому відповідач відступив право вимоги за кредитним договором, у позовній заяві від 31.10.2011 року про стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно зазначило, що боржник отримав суму кредиту у розмірі 37 000, 00 дол. США, в тому числі 20 100, 00 дол. США - 26.03.2008 року, 7 900, 00 дол. США - 27.03.2008 року і 9 000, 00 дол. США - 25.04.2008 року. Вказаний факт підтвердив апеляційний суд Миколаївської області, який в рішенні від 30.01.2014 року зазначив, що «позичальник отримав кредит частинами, відповідно 20 100, 00 дол. США, 7 900, 00 дол. США, 9 000, 00 дол. США. Зазначили також, що змін та доповнень до кредитного договору не вносилось, збільшення основного зобов»язання на 500, 00 дол. США прямо не передбачено договором іпотеки, що підтверджується його змістом. Тому можна зробити висновок, що відповідач збільшив обсяг відповідальності поручителів на 500, 00 дол. США без внесення змін і доповнень до договору іпотеки, чим порушив ст. 19 Закону України «Про іпотеку». Будь-яке збільшення основного зобов»язання або процентів за основним зобов»язанням, крім випадків, коли таке збільшення прямо передбачено іпотечним договором, може бути здійснене після державної реєстрації відповідних відомостей про зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою. Просили встановити договір іпотеки № РМ-SME400/55/2008 від 26.03.2008 року нікчемним, а іпотеку припиненою. У судове засідання позивачі та третя особа [PERSON] не з'явилися, надіслали на адресу суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, у зв»язку з неможливістю прибути у судове засідання, повідомили суд, що заявлений позов підтримують у повному обсязі. Відповідач ПАТ «ОТП Банк» у судове засідання явку свого представника не забезпечило, направили на адресу суду заперечення на позовну заяву. Відповідно до змісту письмових заперечень, відповідачем визнано, що 26.03.2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» укладено договір про надання кредитної лінії № CrL-SME400/55/2008. З метою забезпечення виконання зобов»язання [PERSON], між банком та [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договір іпотеки № РМ-SME400/55/2008. Відповідно до зазначеного договору позивачі передали в іпотеку відповідачу двохкімнатну квартиру [ADDRESS] У відповідності до п. 2 ч. 1 кредитного договору, банк зобов»язався надати позичальнику грошові кошти у розмірі 36 500, 00 дол. США на споживчі цілі до 25.03.2017 року зі сплатою за користування кредитом плаваючої процентної ставки. Тому просили врахувати, що твердження позивача про отримання кредиту у розмірі 37 000 дол. США є хибним. Просили у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. З огляду на викладене, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін та третьої особи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.03.2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк» укладено договір про надання кредитної лінії № CrL-SME400/55/2008 (а.с.6-17). Відповідно до п. 2 ч.1 договору про надання кредитної лінії № CrL-SME400/55/2008 від 26.03.2008 року, кредитор зобов»язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 36 500, 00, валюта кредиту долари США, на споживчі цілі, строк дії кредитної лінії до 25.03.2017 року, строк дії ліміту кредитної лінії до 25 березня 2011 року. Пунктами 2,4 ч.1 зазначеного вище договору про надання кредитної лінії визначено, що: для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись плаваюча процентна ставка, яка складається з фіксованої ставки + FIDR. Фіксований відсоток 5,4 річних, а ставка FIDR може змінюватись в залежності від зміни вартості кредитних ресурсів банку; кредитна лінія, банківська послуга - фінансове кредитування, при якому позичальник має поновлювальне право на отримання кредиту, в розмірі та протягом строку визначених цим договором. 26.03.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] було укладено договір іпотеки № РМ-SME400/55/2008 (майнова порука) (а.с.18-20). Відповідно до умов зазначеного вище договору іпотеки № РМ-SME400/55/2008 (майнова порука) предметом іпотеки є квартира [ADDRESS], яка належить іпотекодавцям на праві приватної власності. Крім того, за змістом пунктів 1.1. ст. 1, п. 2.1. ст. 2 договору іпотеки: для забезпечення повного і своєчасного виконання боржником його боргових зобов»язань, визначених у ст. 2 цього договору, іпотекодавці цим надають іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно, визначене у статті 3 цього договору («предмет іпотеки»)»; іпотека за цим договором забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо сплати боржником кожного і всіх його платіжних зобов»язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено в кредитному договорі, з усіма змінами і доповненнями до нього, укладеними протягом терміну його дії, а саме: боржник зобов»язаний повністю повернути іпотекодержателю суму отриманого кредиту не пізніше 25.03.2017 року. Сума кредиту може складати 36 500, 00 дол. США.; сторони погодилися, що розмір боргових зобов»язань становить 36 500 дол. США; Зазначений розмір може збільшуватися на суму невиконаних платіжних зобов»язань боржника. Іпотекою забезпечені боргові зобов»язання в разі зміни їх суми, відповідно до п. 2.1. цього договору. Звертаючись в суд з позовом, позивачі стверджують, що умовами договору про надання кредитної лінії № CrL-SME400/55/2008 та договору іпотеки № РМ-SME400/55/2008 (майнова порука) від 26.03.2008 року визначено, що позичальник отримав та зобов»язується повернути кредит у розмірі 36 500, 00 дол. США, а також те, що предметом іпотеки забезпечено виконання зобов»язання позичальника за договором про надання кредитної лінії № CrL-SME400/55/2008 у розмірі 36 500,00 дол. США, однак судовими рішеннями про стягнення заборгованості [PERSON] за кредитним договором встановлено, що останній отримав кредит у розмірі 37 000, 00 дол.США. Посилаючись на те, що відповідач без їх на те згоди збільшив розмір зобов»язання, просили встановити договір іпотеки № РМ-SME400/55/2008 (майнова порука) від 26.03.2008 року, укладений між ПАТ «ОТП Банк» та [PERSON], [PERSON], [PERSON] нікчемним, а іпотеку припиненою. Відповідно до правил ст.ст. 10,11 ЦПК України України: цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере учать у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідно до ст.ст. 60,61,131 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір: обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. Як зазначено судом вище, за даними досліджених у судовому засіданні договорів про надання кредитної лінії № CrL-SME400/55/2008 та іпотеки № РМ-SME400/55/2008 (майнова порука) від 26.03.2008 року їх предметом є кредит у розмірі 36 500, 00 дол. США. На підтвердження зазначених позивачами підстав для позову, останні посилаються на встановлені рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 30.01.2014 року по справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки обставини з приводу того, що «позичальник отримав кредит частинами, відповідно 20 100, 00 дол. США, 7 900, 00 дол. США, 9 000, 00 дол. США., що свідчить про збільшення основного зобов»язання на 500, 00 дол., не можуть бути прийняті судом до уваги. Так, у додатку до позовної заяви позивачами додано копію тексту зазначеного рішення апеляційного суду Миколаївської області, яка не завірена належним чином, а за відсутності у судовому засіданні сторін у справі суд позбавлений можливості з»ясувати питання щодо відповідності наданої суду копії оригіналу. Наразі, суд приходить до висновку, що зазначені позивачами підстави для позову щодо збільшення відповідачем обсягу зобов»язань за основним договором, а також відсутність державної реєстрації змін і доповнень до іпотечного договору щодо збільшення обсягу відповідальності позичальника не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, відповідно у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог з підстав, які викладені позивачами в позовній заяві. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed