Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

27 березня 2018 року до суду звернувся позивач ТОВ „Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором. 03.05.2018 року отримана адресна довідка про місце реєстрації проживання відповідача. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04.05.2018 року відкрите провадження у справі та справа призначена до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 13.07.2018 року. Відповідно до поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 401448585 від 26.05.2013 року в сумі 42549,67 грн., з яких: -23611,97 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 10537,70 грн. - заборгованість за процентами та комісією; -8400 грн. пеня, штраф, неустойка. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем було укладено кредитний договір № 401448585 від 26.05.2013 року на суму 23611 грн. 97 коп. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, відповідно до якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 401448585 від 26.05.2013 року. 10.10.2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до якого ТОВ «Дата [PERSON]» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахуванням за процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата [PERSON]», а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача. Відповідно до Додатку 1-1 до Договору факторингу №№ 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року характеристики права вимоги переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основним договором ТОВ «ФК ЄАСП» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 42549,67 грн., з яких: -23611,97 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 10537,70 грн. - заборгованість за процентами та комісією; -8400 грн. пеня, штраф, неустойка. Вказану суму заборгованості відповідач не сплачує в добровільному порядку, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідач відзиву у встановлений судом строк на позовну заяву не надав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши\~зміст позовних\~вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. \~ \~ \~Судом встановлено\~такі факти\~та відповідні\~їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем було укладено кредитний договір № 401448585 від 26 травня 2013 року на суму 23611 грн. 97 коп., що підтверджується копією кредитного договору. 30.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу відповідно до якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 401448585 від 26.05.2013 року, що підтверджується копією договору факторингу. 10.10.2016 року між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ у відповідності до якого ТОВ «Дата [PERSON]» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» належне йому право вимоги до відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахуванням за процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить ТОВ «Дата [PERSON]» а ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги грошових коштів від відповідача, що підтверджується копією договору факторингу. Відповідно до Додатку 1-1 до Договору факторингу №№ 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року характеристики права вимоги переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основним договором ТОВ «ФК ЄАСП» набув права грошової вимоги до відповідача, що підтверджується копією додаткової угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України - За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони ( клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином позивач на даний час є кредитором та належним позивачем, так як до нього перейшло право вимоги за укладеним кредитним договором між ПАТ «АЛЬФА_БАНК» та відповідачем [PERSON], № 401448585 від 26 травня 2013 року. На виконання умов вищезазначеного Договору факторингу та додаткової угоди ТОВ «ФК «ЄАПБ» було направлено відповідачу лист з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» по зазначеному в позові кредитному договору, що підтверджується повідомленням від 19.10.2016 року. В даному листі-повідомленні повідомлено суму заборгованості та розрахункові рахунки, на які відповідач має вносити кошти на погашення заборгованості, що виникла за укладеним кредитним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням) то в разі повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплатити проценти. Виходячи з вищевикладеного судом встановлено, що на час відступлення права вимоги за кредитним договором до позивача, заборгованість відповідача [PERSON], за кредитним договором № 401448585 від 26.05.2013 року склала 42549,67 грн., яка складається з наступного: -23611,97 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 10537,70 грн. - заборгованість за процентами та комісією; -8400 грн. пеня, штраф, неустойка. Відповідачем не надано суду будь-яких доказів того, що вона дану заборгованість погасила, чи вносила платежі на погашення заборгованості, в зв'язку з чим розмір заборгованості зменшився. Виходячи з вищевикладеного судом встановлено, що в результаті неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору порушуються права позивача, які підлягають захисту у відповідності з обраним ним способу захисту, який передбачений ст. 16 ЦК України. За даних обставин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 401448585 від 26.05.2013 року склала 42549,67 грн., яка складається з наступного: -23611,97 грн. заборгованість за основною сумою боргу; - 10537,70 грн. - заборгованість за процентами та комісією; -8400 грн. пеня, штраф, неустойка. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 грн. На основі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved