overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

26 травня 2015 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дітьми віку повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 08 грудня 2007 року Баглійським віддідом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 433 було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем у справі. Від подружніх відносин сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, які проживають з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні, тому [PERSON] вимушена була звернутись до суду з даним позовом. В наданій суду письмовій заяві позивачка [PERSON] підтримала заявлений позов та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, взявши до уваги позицію позивачки та відповідача, вивчивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08 грудня 2007 року Баглійським віддідом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 433 (л.с. 6) було зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем у справі. Від подружніх відносин сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач згідно свідоцтв про народження (л.с. 7, 8). Як зазначила позивачка і проти чого не заперечував відповідач, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, які проживають з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні, тому [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язок з утримання неповнолітньої дитини покладається як на матір, так і на батька дитини, як вбачається з письмової заяви відповідача він позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 травня 2015 року і до досягнення дітьми віку повноліття, тому суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

26 травня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягувати з останнього на свою користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на одну дитину щомісячно, починаючи стягнення від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що з 2005 року вони з відповідачем перебувають у фактичних шлюбних відносинах. Мають сина [PERSON] [INFO]. Відповідач постійної роботи не має і не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка перебуває у дикретній відпустці по догляду за дитиною, самій їй матеріально важко утримувати сина. Оскільки в добровільному порядку відповідач не надає їй матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON], тому просить в судовому порядку стягувати з відповідача аліменти. В судове засідання позивачка [PERSON] надала письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує та просить його задоволити. Відповідач [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 2005 року сторони перебувають у фактичних шлюбних відносинах, у них 17 квітня 2013 року народився син [PERSON]. В свідоцтві про народження сина батьком дитини є [PERSON] Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON], який проживає із матір»ю та перебуває на її утриманні. Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються: паспортними даними позивачки, свідоцтвом про народження дитини, довідкою про склад сім»ї. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON], а тому в силу ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON]М в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не меншому, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні цього розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, а також те, що відповідач є здоровою працездатною особою та може надавати таку допомогу. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялася від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

26 травня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягувати з останнього на свою користь аліменти на трьох неповнолітніх дітей: доньку Ганну, [INFO], доньку Тетяну, [INFO], доньку Анастасію, [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 1/3 відсотків прожиткового мінімуму на одну дитину щомісячно, починаючи стягнення від дня пред»явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, від якого у них народилося троє дітей: донька Ганна, [INFO], донька Тетяна, [INFO], донька Анастасія, [INFO]. Вказує, що відповідач не приймає участі у вихованні дітей та не надає ніяких коштів на їх утримання. Крім того, вказує, що їй одній важко забезпечувати дітей всім необхідним. В судове засідання позивачка [PERSON] надала письмову заяву, у якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримує та просить його задоволити. Відповідач [PERSON], який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбних відносинах, у них 07 серпня 1999 року народилася донька Ганна, 13 червня 1997 року народилася донька Тетяна та 08 грудня 2000 року народилася донька Анастасія. В свідоцтвах про народження батьком дітей є [PERSON] Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання доньок, які проживають із матір»ю та перебувають на її утриманні. Ці обставини в судовому засіданні підтверджуються: паспортними даними позивачки, свідоцтвом про народження дітей, довідкою про склад сім»ї. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги на утримання доньок Ганни, Тетяни та Анастасії, а тому в силу ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON]М в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 1/3 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. При визначенні цього розміру суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, а також те, що відповідач є здоровою працездатною особою та може надавати таку допомогу. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялася від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

26 травня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 23 серпня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №502. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 23 серпня 2003 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.4). Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

26 травня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд (згідно уточненої позовної заяви від 04.06.2015 року) стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

26 травня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 18 березня 1997 року вона перебуває з відповідачем по справі у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області за актовим записом № 358. Спільне життя між подружжям не склалося, кожен із сторін має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, протягом тривалого часу сторони мешкають окремо, мають окремий сімейний бюджет, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки фактично припинені з 1997 року. Дітей від шлюбу подружжя не має. Позивачка вважає, що в подальшому підтримувати сімейні відносини сенсу немає. Строк для примирення просить не надавати. В судове засідання [PERSON] не зявилась, надала заяву, в якій позов підтримала, прохала розглянути справу без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, пояснень або заперечень на позов не надав, та суд вважав за можливе слухати справу у його відсутності, постановивши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають iз сімейних правовідносин, та на пiдставi ст.ст.110, 112 СК України підлягають задоволенню. У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про шлюб /а.с.3/, вбачається, що 18 березня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області за актовим записом № 358 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Гуліченко». Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, оскільки вона не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, та суперечитиме принципу добровільності шлюбу і визначеному ч. 3 ст. 56 СК України праву кожного з подружжя припинити шлюбні відносини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

26 травня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 12 березня 2014 року. Від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO]. Однією сімєю проживали до вересня 2014 року. З цього часу сімя фактично розпалась внаслідок частих сварок та суперечок із чоловіком. Посилаючись на те, що подальше спільне життя не можливе, позивачка просила розірвати шлюб із відповідачем. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а. с. 16). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився без повідомлення причин, хоча належним чином був сповіщений про час, день і місце розгляду справи. У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 12 березня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, про що складено відповідний актовий запис №22. Після укладення шлюбу позивачці присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] (а. с. 5). [PERSON] і [PERSON] мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а. с. 6). Причиною розпаду сімї стали часті сварки та суперечки між подружжям, що робить неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам сторін та їх малолітньої дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі заяви позивачки та у відповідності до ст. 113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище, присвоєне при одруженні, [PERSON]. Від стягнення з відповідача судових витрат позивачка відмовилась, про що подала відповідну письмову заяву (а. с. 16). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

26 травня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 14 вересня 2013 року, який зареєстрований Виконавчим комітетом Родинської міської ради міста Красноармійська Донецької області, актовий запис № 39, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. У зв'язку з тим, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, позивачка просить стягнути з нього аліменти в розмірі ? частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з дня звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим судом відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України за наявності законних підстав ухвалено рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 14 вересня 2013 року, зареєстрованому Виконавчим комітетом Родинської міської ради міста Красноармійська Донецької області, актовий запис № 39. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою та знаходиться у неї на утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитинину визначаються домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання дитини, яка проживає разом із матір'ю, - з відповідача слід стягнути аліменти в судовому порядку на її утримання. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідач - працездатний, інших осіб, яких зобов'язаний утримувати за законом, не має, дитина самостійного джерела засобів до існування не має. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у зв'язку із тим, що позивачку, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ст. ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

26 травня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. На обґрунтування своїх вимог зазначила, що вони з відповідачем є батьками дітей, які з нею проживають та перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на їх утримання не надає. В судове засідання позивачка та її представник не з'явилися. Представник позивача надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати за його та позивача відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved