Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

27 грудня 2019 року [PERSON] направила поштою до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська позов до відповідача [PERSON] , треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотокругу Барсегян Я.С. та Друга дніпровська держнотконтора про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, який надійшов до суду 28 грудня 2019 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 січня 2020 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 січня 2020 року у Другої дніпровської державної нотаріальної контори було витребувано копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] ; у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Барсегян Я.С. було витребувано копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2020 року підготовче провадження по справі було закрито і справу призначено для розгляду по суті. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2020 року вирішено питання про розгляд справи в заочному порядку. Позивач у своєму позові посилається на те, що на підставі договору про право побудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 16 січня 1953 року, посвідченого Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою і зареєстрованого в реєстрі за № 2-634, та рішення виконкому Таромської селищної ради депутатів трудящих № 10 від 22 травня 1964 року про затвердження акту прийому в експлуатацію індивідуального домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , право власності на який у встановленому порядку зареєстровано в КП «ДМБТІ». [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, із заявою про прийняття якої до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори звернулися його син [PERSON] та відповідач [PERSON] , яка є дочкою [PERSON] , померлого [INFO] . 27 серпня 1977 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] і змінила своє прізвище на [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, у тому числі і на частину буд. [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги після його смерті є позивач, як дружина, та доньки: [PERSON] і [PERSON] , які звернулися до нотаріуса із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] на користь матері [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса від 11 листопада 2019 року позивачеві відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді Ѕ частки житлового будинку [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно. Зазначені документи перебувають у відповідача, яка відмовляється надати нотаріусу зазначені документи. 19 грудня 20019 року [PERSON] направила до [PERSON] звернення з вимогою надати оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно, яке залишено відповідачем без задоволення. Також зазначила, що її померлий чоловік за життя свідоцтво про право на спадщину після смерті свого батька [PERSON] не отримував, проте відсутність самого свідоцтва не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тому позивач просила суд визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Представник позивача у своїй заяві до суду позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі, справу розглянути за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] про час та дату судового засідання повідомлялася в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, відзив на позов суду не подала. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Третя особа Друга дніпровська держнотконтора у судове засідання свого представника не направила, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки свого представника у судове засідання не повідомила. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Барсегян Я.С. у судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі договору про право побудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 16 січня 1953 року, посвідченого Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою і зареєстрованого в реєстрі за № 2-634, та рішення виконкому Таромської селищної ради депутатів трудящих № 10 від 22 травня 1964 року про затвердження акту прийому в експлуатацію індивідуального домоволодіння [ADDRESS] вказане домоволодіння належить [PERSON] , право власності на який у встановленому порядку зареєстровано у КП «ДМБТІ» (а.с. 152). [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с. 10). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 9). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно - буд. [ADDRESS] . 25 серпня 2005 року із заявою про прийняття спадщина до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори звернулися [PERSON] і [PERSON] (а.с. 55 оберт). 27 серпня 1977 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (а.с. 142). Від шлюбу народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] (а.с. 28), і [PERSON] , [INFO] (а.с. 98). 25 жовтня 2002 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 92). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 71), після його смерті відкрилася спадщина у тому числі на Ѕ частину житлового буд. [ADDRESS] . 24 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Барсегян Я.С. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 68). [PERSON] і [PERSON] звернулися до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Барсегян Я.С. із заявами про відмову від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на користь матері [PERSON] (а.с. 69, 70). 07 травня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Барсегян Я.С. було видано [PERSON] свідоцтво про право спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 149). Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Барсегян Я.С. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 листопада 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , на частину буд. [ADDRESS] . Підставою нотаріус вказала не подання правовстановлюючого документа, який підтверджує належність майна спадкодавцеві (а.с. 17-18). Сторона позивача стверджує, що оригінали правовстановлюючих документів знаходяться у [PERSON] , яка чинить перешкоди позивачеві в оформленні права на спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Листом від 19 грудня 2019 року позивач звернулася до [PERSON] із вимогою надати оригінал договору про право побудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 16 січня 1953 року, посвідченого Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою і зареєстрованого в реєстрі за № 2-634, та рішення виконкому Таромської селищної ради депутатів трудящих № 10 від 22 травня 1964 року про затвердження акту прийому в експлуатацію індивідуального домоволодіння [ADDRESS] , для оформлення спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] (а.с. 32-35), яке відповідачем залишено без задоволення. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачем протягом строку, встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, було у встановленому порядку подано заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з Листом ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, за результатами узагальнення судової практики щодо розгляду спорів щодо прийняття спадщини, при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Таким чином, суд приходить до висновку, що отримати спадщину на спірне майно, окрім, як у судовому порядку позивач не має можливості, оскільки за життя [PERSON] мав право на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] , який на праві власності належав його батькові [PERSON] , так само як право на Ѕ частину зазначеного спірного майна має і відповідача, тому позовні вимоги про визнання за [PERSON] права власності Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги судом було задоволено, позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір у розмірі 875 гривень (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved