Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

28 травня 2020 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що з 29 серпня 2017 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, любові та поваги. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим, спільне господарство не ведеться, подружні відносини припинено. Відповідач участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини не приймає, хоча офіційно працює в ТОВ «Спецбудмоноліт» та отримує стабільну заробітну плату, у розмірі близько 10000 грн. на місяць. Позивач разом із сином проживає окремо і дитина знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, що сім`я розпалася, шлюб носить формальний характер, а також на те, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей, просить: шлюб між нею та відповідачем розірвати; стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. У судове засідання позивач не з`явилася, належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, проте від неї до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, за наявними у справі доказами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 35). Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, проте від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, підтримує заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву (а.с. 44). 10 серпня 2020 року відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги визнає частково, а саме в частині розірвання шлюбу та стягненні з нього аліментів ну утримання сина - [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до повноліття дитини, посилаючись на те, що саме такий розмір аліментів на утримання однієї дитини визначений чинним законодавством, а також на те, що його заробітна плата становить 6200 грн. на місяць (а.с. 38-41). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши усі обставини, дослідивши письмові докази, суд встановив таке. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 9). Від спільного шлюбу у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] (а.с. 10). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, любові та поваги. Збереження шлюбу між ними неможливе. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, ст. 51 Конституції України, статей 180-184, 191 СК України. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. З огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку про розірвання шлюбу між сторонами, а отже позов в цій частині підлягає задоволенню. Крім того, статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За правилами ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи те, що відповідач офіційно працює в ТОВ «Спецбуд-Моноліт», його заробітна плата становить 6200 грн на місяць (а.с. 42), позивачеві важко самій матеріально утримувати сина, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів, починаючи з 28 травня 2020 року і досягнення дитиною повноліття, у звя`зку із частковим визнанням позивачем вимог в цій частині. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. В силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial