Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

27.08.2018 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування» звернулося до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що 15.03.2014 року уклало з [PERSON] кредитний договір № 140315-143458 (далі Договір), за яким відповідачка отримала кредит у розмірі 1\~300 грн. 00 коп. Відповідно до п. 3.3 Договору відповідачка зобовязана повернути отримані кошти в розмірі 1\~300 грн. 00 коп., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 364 грн. 00 коп. у строк до 28.03.2014 року. Згідно п. 6.2. Договору у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту до позичальника застосовуються штрафні санкції у виді неустойки пені з розрахунку 2% за кожен день прострочення платежу. Відповідачка не надала своєчасно ТОВ «Служба миттєвого кредитування» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У звязку із порушеннями зобовязання за кредитним договором відповідачка станом на 01.08.2018 року має заборгованість в сумі 42 926 грн. 00 коп., яка складається з: 1 300 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом; 364 грн. 00 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 41 262 грн. 00 коп. заборгованості за пенею. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 42\~926 грн. 00 коп. за кредитним договором № 140315-143458 від 15.03.2014 року та судові витрати. На підставі ст.ст. 274, 276 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачка [PERSON] подала відзив на позов, у якому визнала позов лише в частині стягнення заборгованості за кредитом та відсотками, мотивуючи тим, що дійсно отримала кошти у ТОВ «Служба миттєвого кредитування» 15.04.2014 року в сумі 1\~300 грн. 00 коп. під 364 грн. 00 коп. відсотків на строк до 28.03.2014 року. Отримані кошти витратила на погашення боргів за лікування доньки, яка померла у 2010 році. Вона з чоловіком пенсіонери; через важке матеріальне становище та негативний стан здоровя не змогла своєчасно повернути суму кредиту та проценти за кредитним договором. ЇЇ чоловік важко хворіє, потребує медикаментозного та оперативного лікування, усі кошти родини витрачаються на його лікування, а тому посилаючись на норми ЦК України, просить зменшити розмір пені до 1\~300 грн. Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що позивач умови договору виконав, надав [PERSON] грошові кошти, письмово повідомив про умови кредитування, але у встановлений договором строк вона не виконала свої зобовязання, борг та відсотки не повернула, у звязку з чим їй правильно нараховані штрафні санкції згідно умов договору та норм ЦК України. Наполягав на повному задоволенні позову. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. За положеннями статті 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Частинами 1,2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтями 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що між сторонами 15.03.2014 року був укладений Кредитний договір № 140315-143458. [PERSON] отримала кредит в сумі 1 300 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 364 грн. 00 коп. Відповідно до п. 3.3 Договору відповідачка зобовязана повернути отримані кошти в розмірі 1 300 грн. 00 коп., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 364 грн. 00 коп. у строк до 28.03.2014 року. Відповідно до п. 6.2. Договору у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту, до позичальника застосовуються штрафні санкції у виді неустойки пені з розрахунку 2% за кожен день прострочення платежу. Станом на 01.08.2018 року відповідачкою прострочено 1\~587 днів. Відповідачка не надала своєчасно ТОВ «Служба миттєвого кредитування» грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 01.08.2018 року сума заборгованості за Договором складає 42\~926 грн. 00 коп. з яких: 1\~300 грн. 00 коп. заборгованість за кредитом; 364 грн. 00 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 41\~262 грн. 00 коп. заборгованість за пенею. Розмір заборгованості за тілом кредиту і відсотками відповідачка не оспорює. За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Розмір заборгованості та штрафних санкцій (розмір неустойки), їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати або не застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України, є фактичними обставинами справи, встановлення яких судом є обов'язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 4 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14), ч.3 ст. 551ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Як роз'яснено в п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. З матеріалів справи вбачається, що заборгованість за пенею становить 41\~262 грн. 00 коп., що значно перевищує розмір збитків, понесених позивачем внаслідок невиконання відповідачкою своїх зобовязань за кредитним договором і очевидно є надмірним тягарем для відповідачки, яка є малозабезпеченою особою похилого віку, отримує пенсію в розмірі 1\~538 грн. 32 коп.; хворіє; має чоловіка, який за станом здоровя потребує лікування, також отримує невелику пенсію, що підтверджується наданими відповідачкою довідками. Враховуючи положення ст. ст. 3, 509, 551, 627 ЦК України, засади справедливості, добросовісності та розумності, що повністю узгоджується з правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України, яка викладена в ухвалі від 13.09.2017 року у справі № 727/6829/15-ц, а також враховуючи майновий стан відповідачки, її соціальний статус, суд вважає за можливе зменшити розмір нарахованої пені до 1\~664 грн. Суд враховує також і те, що позивач тривалий час використовував своє право на стягнення заборгованості в судовому порядку, що і стало причинною нарахування непомірно великої суми неустойки. З урахуванням\~зазначеного з\~відповідачки на\~користь позивача\~підлягає стягненню\~заборгованість закредитним договором № 140315-143458 від 15.03.2014 року в сумі 3 328 грн. 00 коп., яка складається з: 1 300 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом; 364 грн. 00 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 1\~664 грн. 00 коп. пеня за несвоєчасне повернення кредиту. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, з відповідачки на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 137 грн. 97 коп.

Outcome: partial