Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

27 січня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 9812,08 доларів США. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що відповідачі по справі не були належним чином повідомлені про заміну кредитора у зобовязанні, а листування та вимоги про сплату боргу не є належними доказами повідомлення боржника про відступлення права грошової вимоги. Належним доказом в даному випадку є завірені копії договорів купівлі-продажу прав вимоги та повідомлення про заміну кредитора, які боржникам надіслані не були. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася завчасно і належним чином. Заслухавши пояснення, представника позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 11 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2403/0808/45-022 (кредитний договір на купівлю житлової нерухомості), відповідно до якого відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 25000 доларів США зі сплатою 11,90% річних за користування ним з кінцевим терміном повернення до 11 серпня 2038 року (а/с 5-9). Додатковою угодою № 1 до кредитного договору № 2403/0808/45-022 від 11.08.2008 року, укладеною між ПАТ «Сведбанк» та відповідачем [PERSON] 11 серпня 2011 року п. 1.3. кредитного договору викладено в новій редакції, згідно якого розмір процентної ставки за користування кредитом може змінюватися без укладення додаткового правочину до цього договору і у випадку і у порядку, встановленому п. 6.1, п. 8.4 договору (а/с 10). Крім того, 11 серпня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та відповідачами було укладено договір поруки № 2403/0808/45-022-Р-1, згідно якого [PERSON] зобовязалася нести солідарну відповідальність за виконання зобовязань щодо повернення коштів, наданих банком [PERSON] у вигляді кредиту згідно з кредитним договором № 2403/0808/45-022 від 11 серпня 2008 року (а/с 20). 25 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами (а/с 35-52). Разом з тим, 15 червня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» було також укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно якого відбулося відступлення прав вимог за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором № 2403/0808/45-022 (а/с 54-66). Представник позивача в судовому засіданні надала суду для огляду нотаріально посвідчені копії договорів купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2012 року та 15 червня 2012 року, якими підтверджено передачу прав вимоги по кредитному договору № 2403/0808/45-022 від 11 серпня 2008 року. Відповідач [PERSON] свої зобовязання по кредитному договору належним чином не виконував у звязку з чим станом на 24 грудня 2015 року виникла заборгованість в сумі 9812,08 доларів США, з якої 9811,88 доларів США - заборгованість по кредиту, 0,20 доларів США заборгованість по процентам, що підтверджується розрахунком (а/с 72). Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 554 ЦК України, поручитель несе солідарний обовязок перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на неналежне повідомлення відповідачів про заміну кредитора у зобовязанні, як на підставу можливості не виконання боржником зобовязання новому кредиторові, так як із розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач [PERSON] сплачував кошти на погашення кредиту та відсотків, як Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк», так і Публічному акціонерному товариству «Альфа-Банк» до 10 жовтня 2015 року, тобто уже після заміни кредитора у зобовязанні, чим визнав свої зобовязання перед новими кредиторами. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором та судового збору підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved