Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

28 жовтня 2016 року [PERSON]янов В.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON]янової О.В. про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог вказує, що йому на праві власності належить житловий будинок, який розташований по вул. Шевченка, 44 в смт.Васильківка Васильківського району, Дніпропетровської області. В даному будинку зареєстрована його донька, відповідач по справі, [PERSON]янова [PERSON], відповідач з січня 2010 року фактично в бужинку не проживає, останні чотири роки проживає в [INFO]. Позивач вказує, що відповідачка отримала кредити в декількох банках, погашати їх не має наміру, в кредитних договорах вказала адресу своєї реєстрації його будинок, в звязку з чим на його адресу надходять листи, телефонні дзвінки, приїздять працівники банку з вимогами погашення боргу, що викликає у позивача нервові розлади та погіршення здоровя. Реєстрація відповідача в його будинку перешкоджає йому здійснювати своє право власності вказаним житловим приміщенням, розпоряджатися ним, оплачувати комунальні послуги і т.п. В зв'язку з чим просив суд визнати [PERSON]янову О.В. такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не зявився, просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON]янов В.В. на праві приватної власності належить житловий будинок, який розташований по вул. Шевченка,44 смт. Васильківка Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.8). В даному будинку зареєстровані [PERSON]янов [PERSON], [PERSON]янова [PERSON], 15.01.1963року народження, [PERSON]янова [PERSON], [INFO] з 01.07.2008року (а.с.6-7). [PERSON], фактично в будинку проживають [PERSON]янов [PERSON], [PERSON]янова [PERSON], 15.01.1963року народження, відповідачка не проживає за даною адресою з 2010року, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 28.10.2016року (а.с.9). На підставі ст. 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння. Згідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Член сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним в будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Судом не встановлено наявності між сторонами угод про порядок користування жилим приміщенням. Згідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України, припинення сімейних відносин з власником житлового будинку не позбавляє колишніх членів сім'ї права користування займаним житловим приміщенням. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Враховуючи те, що [PERSON]янова [PERSON] не проживає в спірному житловому приміщенні більше одиного року (з 2010року), не надала суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджали їй користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що відповідачка може бути визнана такою, що втратила право користування спірним житлом, в зв'язку з чим, вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved