Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

29.02.2016 року представник позивача за довіреністю Лобода М.А. звернувся до суду з позовом щодо стягнення із [PERSON] суми страхового відшкодування у розмірі 9064,17 грн. У своїх вимогах посилається: на вину [PERSON], підтверджену Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 23.01.2014 р., у вчиненні ним 28.12.2013 р. дорожньо-транспортної пригоди (ДТП) у стані алкогольного сп'яніння, в результаті якої автомобілю «Шевроле», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], автомобілю «Форд», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобілю «Форд», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] заподіяно технічних пошкоджень; на звернення водія автомобіля «Форд», номерний знак [NUMBER] [PERSON] до позивача за виплатою страхового відшкодування, здійсненням такої виплати та правом позивача на отримання від відповідача фактичних витрат по сплаті страхового відшкодування [PERSON] у розмірі 9064,17 грн. згідно п.п. «а»п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотання про розгляд справи за своєї відсутності не подавав. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Обставини, встановлені судовим рішенням в цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особа або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно Постанови Святошинського районного суду м. Києва від 23.01.2014 р. [PERSON] визнано винним у порушені п. 2.5. 12.1 Правил дорожнього руху (притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130, ч.1 ст. 124 КУпАП) внаслідок чого 28.12.2013 року по вул. Жмеринській-Святошинський в м. Києві сталася ДТП за участю автомобіля «Фольксваген», державний номерний знак [NUMBER] під його керуванням (власник ТОВ «Порше Лізинг Україна») в стані алкогольного сп'яніння та автомобіля «Шевроле», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], автомобіля «Форд», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Форд», номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], яким заподіяно технічних пошкоджень. (а.с.12-13). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Фольксваген», державний номерний знак [NUMBER], яким на час ДТП керував [PERSON] застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого полісом АС/4566502 від 17.07.2013 року зі строком дії з 09.08.2013 року по 08.08.2014 року (а.с.4). 14.01.2014 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК» «Українська страхова група» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с.5). Відповідно до звіту експерта ТОВ «Асистанська компанія «Українська служба допомоги» № 2601 від 27.01.2014 року, вартість матеріального збитку, завданого автомобілю «Форд», державний номер [NUMBER] склала 9064,17 грн. (а.с.17-18). Відповідно до страхового акта № ДКЦВ-7686 подія, що сталася 28.12.2013 р. була кваліфікована страховиком як страховий випадок за ризиком ДТП (а.с.21). Згідно розрахунку (а.с.22) ПрАТ «СК» «Українська страхова група» виплатило [PERSON] 9064,17 грн. в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжними дорученнями № 5674 від 11.03.2014 року (а.с.23). Відповідно до п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння, що надає право ПрАТ «СК» «Українська страхова група» звернутися до нього із регресною вимогою як до водія забезпеченого транспортного засобу. 03.11.2014 року ПрАТ «СК» «Українська страхова група» звернулося до [PERSON] з претензією про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки в порядку регресу в сумі 9064,17 грн. (а.с.24-24-а), проте її вимог він не виконав. Отже, неправомірними винними діями [PERSON], який на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди перебував в стані алкогольного сп'яніння, було заподіяно матеріальний збиток автомобілю [PERSON], який компенсований коштами ПрАТ «СК» «Українська страхова група» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності укладеного 17.07.2013 року між зазначеною страховою компанією та ТОВ «Порше Лізинг Україна» власника автомобіля «Фольцваген», номерний знак [NUMBER]. Таким чином, до ПрАТ «СК» «Українська страхова група» перейшло право вимоги до [PERSON] щодо відшкодування понесених витрат. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли в судовому засіданні належне обгрунтування та підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved