Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

28 липня 2016 року [PERSON] звернувся до Веселинівського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок та земельні ділянки в порядку спадкування. В позові зазначив, що 10 жовтня 2013 року в с. Катеринівка Веселинівського району Миколаївської області помер його рідний брат [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої ввійшли житловий будинок, розташований за адресою: с. Катеринівка Веселинівського району Миколаївської області, вул. Леніна, 58, та земельні ділянки: для обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,32 га, розташовані за вказаною адресою та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,53 га, розташована в межах території [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. [PERSON] за життя склав заповіт, яким земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,53 га, розташовану в межах території [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, заповів своєму синові [PERSON]. Щодо іншого майна померлий заповіту не залишив. У встановлений законом шестимісячний термін, син спадкодавця [PERSON] до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини не подав. Натомість позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщину у встановлений законодавством термін. Після витоку шестимісячного строку позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, про те нотаріусом було відмовлено, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно не відповідають вимогам законодавства, а саме: в договорі дарування житлового будинку відсутня відмітка про реєстрацію, в посвідчувальному написі відсутня інформація про дату посвідчення, прізвище та ініціали, посада службової особи виконавчого комітету сільської ради, державний акт на право власності на землю не містить номера та серії. Крім того, в одному з державних актів імя спадкодавця зазначено по різному: [PERSON] і [PERSON]. В звязку з цим позивач звернувся до суду та просить визнати за ним право власності на зазначені житловий будинок та земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні надала уточнені позовні вимоги та зазначили, що у звязку з перейменуванням вулиць в с. Катеринівка Веселинівського району Миколаївської області, а саме: вулиці Леніна - на вулицю Миру, просила визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок та земельні ділянки, розташовані за адресою: с. Катеринівка Веселинівського району Миколаївської області, вул. Миру, 58. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву якою просить справу слухати в його відсутність, проти позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 10 жовтня 2013 року в с. Катеринівка Веселинівського району Миколаївської області помер брат позивача [PERSON], смерть якого була зареєстрована 14 жовтня 2013 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, актовий запис № 20. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять житловий будинок розташований за адресою: с. Катеринівка Веселинівського району Миколаївської області, вул. Миру, 58, та земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, розташовані за цією ж адресою та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,53 га, розташовану в межах території [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст. 1258 та \~1262 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Матеріалами спадкової справи № 30/2014, заведеної Веселинівською державною нотаріальною конторою після смерті 10 жовтня 2013 року [PERSON] встановлено, що за життя [PERSON] склав заповіт, яким належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,53 га, розташовану в межах території [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області заповів своєму синові [PERSON]. Щодо іншого спадкового майна заповіту не залишив. У встановлений законом шестимісячний термін син спадкодавця, [PERSON], з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся. В свою чергу, позивач по справі, як рідний брат спадкодавця, отримав право на спадщину за законом у другу чергу та у встановлений законодавством шестимісячний термін подав до Веселинівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. В подальшому отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,0208 га та площею 0,5091 га, що розташовані в межах території [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства нотаріусом було відмовлено у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на спадкове майно не відповідають вимогам законодавства, про що державним нотаріусом було видане письмове розяснення від 03 липня 2015 року № 507/01-16. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] був власником житлового будинку, розташованого в с. Катеринівка Веселинівського району Миколаївської області, вул. Миру, 58. Це його право підтверджується: договором дарування від 20 березня 1990 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], відповідно до якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв в подарунок житловий будинок розташований в с. Катеринівка Веселинівського району Миколаївської області. Даний договір був посвідчений секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області та зареєстрований в реєстрі за № 11; технічним паспортом на житловий будинок В подальшому, рішенням [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області від 04 грудня 2014 року № 17 «Про присвоєння № будівлі та назви вулиці», вказаний житловий будинок було визнано таким, що знаходиться по вул. Леніна з послідуючим номером 58. Розпорядження голови [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області від 11 лютого 2016 року №10-р «Про перейменування вулиць с. Катеринівка [PERSON] сільської ради» вулицю Леніна було перейменовано на вулицю Миру. Крім того, за життя [PERSON] був власником земельних ділянок для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Це його право власності підтверджується державним актом на право приватної власності на землю для обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, , виданим 18 червня 1993 року [PERSON] сільською радою Веселинівського району Миколаївської області та зареєстрованим в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 20; архівним витягом з рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області від 17 листопада 1993 року № 8 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам села Катеринівка», відповідно до якого [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га; державним актом на право приватної власності на землю для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,32 га, виданим 18 червня 1993 року [PERSON] сільською радою Веселинівського району Миколаївської області та зареєстрованим в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 19; архівним витягом з рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області від 17 листопада 1993 року № 8 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам села Катеринівка», відповідно до якого [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, площею 0,32 га. Після смерті [PERSON], який помер 10 жовтня 2013 року, спадщину за законом прийняв його рідний брат та позивач по справі [PERSON], його спадкові права не оспорюються, інші спадкоємці за законом чи заповітом, які прийняли спадщину відсутні. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно\~ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У відповідності до\~статей 1225 ЦК України\~і 131\~ЗК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у державній нотаріальній конторі, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, який розташований в с. Катеринівка, вул. Миру, 58, Веселинівського району Миколаївської області та земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташовані за тією ж адресою. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved