Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

27.10.2014 року ТзОВ «Українська мікрофінансова мережа» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В судове засідання представник позивача не прибув, натомість ТзОВ «Українська мікрофінансова мережа» на адресу суду направила заяву в якій просить розглянути дану справу у відсутність свого представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, також ТзОВ «Українська мікрофінансова мережа» погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день та час слухання справи повідомлявся рекомендовваними поштовими повідомленнями, а також шляхом розміщення оголошення в газеі «Галичина №195 (4948). Сторони, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. З письмової згоди позивача, суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що між ТзОВ «Українська мікрофінансова мережа» та позичальником - [PERSON] 01.10.2013 року було укладено договір №БУ01-00226 про надання фінансового кредиту. Згідно вказаного договору кредиту кредитодавець надав відповідачу кредитні кошти, в національній валюті, на умовах строковості, платності та поворотності в розмірі 1640,00 грн. строком на 7 днів до 08.10.2014 року, зі сплатою 1,5 % за кожен день наданого кредиту. Згідно приписів договору про надання фінансового кредиту, кредитодавець зобов'язаний на умовах та в порядку передбаченому цим договором надати позичальнику кредитні кошти. Свої зобов'язання за договором ТзОВ «Українська мікрофінансова мережа» виконало в повному обсязі, в підтвердження чому служить видатковий касовий ордер, копія якого зберігається в матеріалах справи. З'ясовано також, що всупереч зазначеним умовам договору фінансового кредиту та нормам ЦК України свої зобов'язання відповідач [PERSON] не виконав належним чином, а саме отримані грошові кошти та нараховані проценти не повернув. В результаті, станом на 10.10.2014 року основна заборгованість [PERSON] по договору про надання фінансового кредиту становить 25588 грн.52 коп. з яких:1640,00 грн. - сума фінансового кредиту, 172,20 грн. - проценти за користування фінансовим кредитом,100,00 грн. - штраф, 26676,32 грн. - пеня. Згідно з ст. 610,611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), і у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Будь-яких доказів на підтвердження належного виконання взятого на себе зобов'язання та на спростування позовних вимог відповідач [PERSON] суду не надав. Тому суд, оцінюючи всі докази в їх сукупності, прийшов до висновку про можливість задоволення позову ТзОВ «Українська мікрофінансова мережа». Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати по справі, згідно долученої квитанції. На підставі наведеного ст.ст.514, 516, 526, 530, 610, 611, 1054 ЦК України,

Outcome: approved