Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

27 липня 2021 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивачка просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] , який зареєстрований 15 жовтня 2010 року в Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис про шлюб №501. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що між нею та відповідачем 5.10.2010 у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 501 зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони маєть дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Станом на день звернення до суду із зазгнченим порзовом шюбні відносини між нею та відповідачем фактисно припинені з 10.05.2015. На теперішній час відповідач перебуває в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», не заперечує проти розірвання шлюбу та розгляду справи без його участі. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 30.07.2021 відкрито спрощене провадження по даній справі . Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судового засідання не з`явився, про час, день та місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку (а.с.24). В матеріалах справи наявна заява [PERSON] про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.10.2010, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстрований 15.10.2010 Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №501. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Від шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначений факт підтверджується письмовими доказами: свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.05.2011, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції; свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.10.2013, виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Згідно статті 24 Сімейного кодексу України\~\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд зазначає, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України\~ передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до статтей 109, 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, а також що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.астини статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно частини 1\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2\~статті 77 ЦПК України. Згідно частини 1\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, оскільки не спростовано відповідачем, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, на час розгляду даної справи вони спільного господарства не ведуть, мешкають окремо один від одного. Збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача. Будь-яких доказів на підтвердження того, що після розірвання шлюбу будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дітей, суду не надано. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України, суд вважає за можливим залишити [PERSON] прізвище [PERSON] .

Outcome: approved