Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

28.09.2020 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що проживає за адресою: [ADDRESS] та є власником вказаної квартири. 14.08.2020 року сталося перше залиття його квартири, внаслідок чого було пошкоджено внутрішнє її оздоблення. 16.09.2020 року квартиру було залито повторно. Після першого залиття він звернувся до квартири [ADDRESS] для з`ясування причин залиття та його зупинення. Причиною залиття став прорив труби гнучкого шлангу підведеного до змішувача на кухні квартири [ADDRESS] . Він був впевнений, що після масштабних збитків, спричинених першим залиттям, мешканці квартири [ADDRESS] здійснять усі необхідні заходи для уникнення повторного залиття, однак повторне залиття застало його зненацька посеред ночі і причиною тому була все таж причина. 19.08.2020 року комісією ЖЕК № 7 було оглянуто його квартиру та складено Акт про залиття квартири [ADDRESS] , затверджений начальником ЖЕК № 7 та печаткою підприємства. Актом про залиття від 19.08.2020 року зафіксовано, що 14.08.2020 року у квартирі [ADDRESS] сталося залиття, причиною якого був порив гнучкого шлангу підведеного до змішувача на кухні квартири [ADDRESS] . За висновками комісії, у його квартирі, внаслідок залиття, потрібно провести ремонтно-будівельні роботи, оскільки в квартирі виявленні наступні ушкодження: у дитячій кімнаті: стіни 9 м2 (шпалери середньої щільності), стеля 0,5 м2 (шпалери середньої щільності); у коридорі: стіни 8 м2 (шпалери середньої щільності), стеля 0,5 м2 (шпалери середньої щільності); у ванні: стіни 6 м2 (шпалери середньої щільності); у туалеті: стіни 8 м2 (шпалери середньої щільності); у кухні: стіни 8,8 м2 (оздоблені керамічною плиткою), 8 м2 шпалери звичайні середньої щільності, стеля 3 м2 (пінопласт), підлога 8,8 м2 лінолеум. Отримавши Акт про залиття, він 07.09.2020 року уклав договір №СЕ-0031НМ на проведення оцінки з сертифікованим оцінювачем Приватним підприємством «СПІЛКА ЕКСПЕРТІВ» для визначення розміру матеріального збитку завданого в результаті залиття. Отримавши Звіт про оцінку майна, а саме: визначення вартості відновлювальних робіт з метою встановлення розміру матеріального збитку, квартири [ADDRESS] , від сертифікованого оцінювача, звернувся до відповідача із вимогою про відшкодування завданої матеріальної шкоди. Відповідач, в свою чергу, відмовилася компенсувати йому матеріальні збитки без судового рішення та розпочала підготовчі процедури щодо продажу квартири [ADDRESS] . Отже, факт залиття його квартири саме через порив труби гнучкого шлангу підведеного до змішувача на кухні квартири [ADDRESS] , свідчить про вину відповідача. Виходячи зі Звіту про оцінку майна, а саме: визначення вартості відновлювальних робіт з метою встановлення розміру матеріального збитку, квартири [ADDRESS] , вартість ремонтно- відновлювальних робіт та вартість використаних матеріалів складає 49 509, 60 грн. За проведення оцінки розміру матеріального збитку він сплатив Приватному підприємству «СПІЛКА ЕКСПЕРТІВ» 3500,00 грн. Крім того, внаслідок залиття квартири, в результаті винних та неправомірних дій відповідача, йому було завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні права власності, зокрема, внаслідок пошкодження квартири водою він зазнав переживання та страждань з приводу того, що особа, яка пошкодила його майно та повинна відповідати за свої дії, не має на меті добровільно відшкодувати заподіяні матеріальні збитки ба більше того, має на меті уникнути відповідальності шляхом продажу квартири [ADDRESS] . Хвилювання та думки про те, як він має відновити свою квартиру, а також системність заливань, тримають його у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на відносини в сім`ї та на роботі. Крім того, залиття квартири створило для нього дискомфорт та нервове напруження, оскільки в затопленій квартирі постійно відчуває сирість та вологу, стан квартири гнітить. Крім того, квартира, яка була затоплена з вини відповідача, є єдиним житлом де проживає не лише він, але й вся його родина, яка не може вільно користуватись цим майном, відчуваючи та спостерігаючи за тим, яка була квартира до затоплення та після, як змінився інтер`єр в квартирі. Так, приміщення квартири: ванна та кухня мають сліди від затоплення, які створюють дискомфорт та порушують його спокій та спокій членів сім`ї, погіршують настрій, що приводить до психічного розладу та нервових переживань. Крім того, я витратив багато часу на поїздки до оцінювача, обслуговуючої організації та органів судової влади з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди, та доведення особи винної в її заподіянні, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сім`ю та роботу. Крім того, він не має можливості здійснити самостійно за власні кошти ремонт квартири, оскільки сума вартості ремонтно-відновлювальних робіт є досить значною, виходячи з отриманого місячного доходу, який витрачається лише на необхідність проживання сім`ї. Вказані вище обставини, спричинили ряд негативних наслідків та моральні втрати і страждання. Тому, просив, з урахуванням уточнених на підготовчому засіданні вимог, стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок затоплення квартири, у розмірі 53 009,60 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. та судові витрати у розмірі 840,80 грн. 04.11.2020 року судом прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 29.01.2020 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті. Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок затоплення квартири, у розмірі 53 009,60 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. та судові витрати у розмірі 840,80 грн. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, постановив розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши позивача, показання свідків: [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 4 ЦПК України). Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно із свідоцтвом про право власності на житло № [NUMBER] від 11.12.1997 року, виданим виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради народних депутатів Київської області згідно розпорядження голови Ради виконкому від 11.12.1997 року № 1-3-580, зареєстрованого у міжрайонному бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі № 118 за № 13170, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вказані обставини підтверджено матеріалами справи ( а.с.7-8,52-53). 14.08.2020 року відбулось залиття квартири [ADDRESS] , що підтверджується відповідним актом комісії ЖЕК-7 від 19.08.2020 року ( а.с. 9) та актом про додаткове обстеження квартири до акту від 19.08.2020 року (а.с10), згідно яких причиною залиття квартири - є порив гнучкого шлангу підведеного до змішувача на кухні квартири [ADDRESS] . За висновками комісії, у квартирі [ADDRESS] , внаслідок залиття, потрібно провести ремонтно-будівельні роботи, оскільки у квартирі виявленні наступні ушкодження: у дитячій кімнаті: стіни 9 м2 (шпалери середньої щільності), стеля 0,5 м2 (шпалери середньої щільності); у коридорі: стіни 8 м2 (шпалери середньої щільності), стеля 0,5 м2 (шпалери середньої щільності); у ванні: стіни 6 м2 (шпалери середньої щільності); у туалеті: стіни 8 м2 (шпалери середньої щільності); у кухні: стіни 8,8 м2 (оздоблені керамічною плиткою), 8 м2 шпалери звичайні середньої щільності, стеля 3 м2 (пінопласт), підлога 8,8 м2 лінолеум. Розмір завданої майнової шкоди позивачу встановлений Звітом про оцінку майна, відповідно до Договору від 07.09.2020 року, який укладений між ПП «Спілка експертів», що діє на підставі Сертифікату суб`єкта оціночної діяльності від 31.07.2018 року, та [PERSON] , на проведення незалежної оцінки майна по визначенню вартості відновлювального ремонту [ADDRESS] (а.с. 11-49). Згідно даного звіту матеріальний збиток, спричинений у квартирі [ADDRESS] , відповідно кошторисного розрахунку вартості ремонтно-відновлювальних робіт та вартості використаних матеріалів становить 49509,60 грн. Також, позивачем понесені витрати за проведення оцінки у розмірі 3500,00 грн., що підтверджується рахунком на оплату від 09.09.2020 року та актом № СЕ-0031 НМ здачі прийняття робіт (надання послуг) за вказаним Договором ( а.с.49). Відповідно до положень ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням, речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ч.2 ст.1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. У даному випадку факт залиття квартири [ADDRESS] сталось у зв`язку поривом гнучкого шлангу підведеного до змішувача на кухні квартири [ADDRESS] , яка згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.08.2020 року (а.с.50-51) станом на момент залиття належала на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 06.10.2006 року за № 5777. З матеріалів справи (а.с. 87-89) вбачається, що відповідач - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , 14.03.2017 року уклала шлюб з [PERSON] , в зв`язку із чим змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року № 927/11207, у разі залиття квартир складається акт згідно Додатку № 4. Із зазначених вище у рішенні актів, вбачається, що вони складені комісією у складі трьох представників ЖЕК щодо залиття квартири [ADDRESS] , яке відбулось 14.08.2020 року, у них зазначено перелік пошкодженого у квартирі майна, причини залиття, висновки комісії та рекомендації та вони підписані членами комісії. У даних актах зазначені обставини в підтвердження вимог, які узгоджуються з іншими доказами у справі та показами свідків, тому суд вважає, що за відсутності належних та допустимих доказів у спростування даних обставин, прийняти до уваги надані позивачем докази. Ст.12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін у цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Аналогічна норма міститься і в ст. 81 ЦПК України, згідно якої доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення про справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. Відповідач відзив на позов не подала та не надала до суду жодних доказів у спростування доводів позивача, враховуючи, що про розгляд справи була повідомлена належним чином, адже отримала ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками, що підтверджено розпискою [PERSON] від 09.12.2020 року ( а.с.95), який діє від імені та в інтересах [PERSON] на підставі довіреності від 13.11.2020 року (а.с. 90-94). Враховуючи, що відповідачем не спростовано обставин справи, приймаючи до уваги надані позивачем письмові докази, які містять обставини, що мають значення для справи та узгоджуються з його поясненнями та показами свідків, суд приходить до висновку, що позов у частині стягнення майнової шкоди, завданої залиття квартири, підлягає до задоволення. Також, позивач просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн., яка заподіяна внаслідок затоплення квартири. Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. В частині 2 п.3 цієї ж статті зазначено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. В ч. 3 ст.23 ЦК України вказано, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»: розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності,виваженості та справедливості. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що внаслідок затоплення квартири позивачу була спричинена моральна шкода, яка полягає у тому, що в зв`язку з пошкодженням майна він зазнав душевних страждань, адже вказана квартира є єдиним житлом де він проживає із сім`єю, однак, не може вільно користуватись нею внаслідок пошкоджень, спричинених затопленням. Крім того, ним витрачено час на поїздки до оцінювача, обслуговуючої організації та органів судової влади з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди, та доведення вини особи, яка спричинила вказані збитки, що спричинило ряд незручностей і проблем, порушився звичний для нього ритм життя та потребувало додаткових матеріальних затрат і моральних зусиль. Таким чином, суд дійшов висновку, враховуються вимоги розумності і справедливості, про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, за рахунок відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме сплачений позивачем при поданні позову до суду судовий збір в розмірі 840,80 грн. ( а.с. 1).

Outcome: approved