overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

28.09.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що шлюб був зареєстрований\~між ними 26.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 271. Від даного шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей. Свої\~\~вимоги\~\~обґрунтовує тим, що вони з відповідачем виявилися різними за характером людьми, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини, з червня 2015 року припинили шлюбні відносини, хоча і проживають разом, спільне господарство не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просила розірвати між ними шлюб. В судове засіданні позивач [PERSON] не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, повне підтримання позовних вимог, просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове\~\~засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, повне визнання позовних вимог, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд\~\~встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.11.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 271 ( а.с. 2 ). Судом встановлено, що сторони мають чотирьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO], сина [PERSON] - [INFO], доньку Анну- [INFO], доньку Вікторію -[INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження ( а.с. 3, 4, 5, 6 ). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких підстав суд вважає, позивач має право на пред'явлення позову відповідно до положень ч. 4 ст. 110 СК України і даний позов має бути задоволений\~згідно вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу\~України. Ухвалою суду від 05.10.2015 року позивачу [PERSON] було відстрочено сплату судового збору у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір» а саме 487 грн. 20 коп. до ухвалення судового рішення по справі. З урахування тих обставин, що позивач має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

28.09.2015 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], ПАТ «Українська Страхова Компанія «Княжа [PERSON] [PERSON]»» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Позивач зазначає, що 02.10.2013 року в м.Миколаєві [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ-21099 9020, реєстраційний номер [NUMBER], здійснюючи рух по вул.Пушкінській, порушив вимоги Правил дорожнього руху України та допустив зіткнення з автомобілем Меrsеdеs-Веns Sprinter, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який здійснював рух в зустрічному напрямку. Постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 05.05.2015року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП, автомобілю Меrsеdеs-Веns Sprinter, реєстраційний номер [NUMBER] були завдані технічні ушкодження. В добровільному порядку відповідачі відмовляються відшкодовувати збитки. З врахуванням наведеного, просить суд стягнути з відповідача - страхової компанії ПАТ «Українська Страхова компанія «Княжа [PERSON]» 50 000 грн. - сума згідно страхового полісу, 5 000 грн. - моральна шкода та з відповідача [PERSON] 23520,38 грн. матеріальної шкоди та моральна шкода 8000 грн. В судове засідання позивач не зявився, просив суд розглядати справу в його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник відповідач ПАТ «Українська Страхова Компанія «Княжа [PERSON]» в судове засідання не звязався, надав суду заяву в якій просив розглядати справу в його відсутність. Також надав заперечення на позовну заяву, в яких позов не визнає, та зазначив, що відповідно до п. 1.4 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Страхувальник [PERSON] ці вимоги закону не виконав, страховика про настання події не повідомив, отже не має права на відшкодування витрат страховиком. З огляду на зазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

28.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору від 18.02.2008 року у розмірі 35540,89 грн., а також понесений ними судовий збір. 05.10.2015 року відкрито провадження у справі і призначено попереднє судове засідання, за результатами якого справа була призначена до розгляду. 01.12.2015 року судом зареєстровано заяву відповідача по справі [PERSON], в якій він просить «закрити справу», посилаючись на доводи заперечення. (а.с. 44) У запереченні, яке було зареєстроване судом 27.10.2015 року, окрім іншого, відповідач посилається на те, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ст. 205 ЦПК України, оскільки 14.04.2014 року Карлівським районним судом уже винесено рішення з приводу спору між тими самими сторонами, щодо того самого предмета і з тих самих підстав. Представник позивача в судове засідання не зявився. 07.12.2015 року до суду надійшов електронний лист із заявою від представника позивача [PERSON], в якій останній просить суд розглядати справу за його відсутності і зазначає, що підтримує позов у повному обсязі . Відповідач у своїй заяві від 01.12.2015 року також просив суд розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі слід відмовити, з наступних підстав. Пунктом 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Судом встановлено, що 14.04.2014 року Карлівським районним судом було розглянуто справу №531/187/14-ц і винесено рішення про відмову в задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 18.02.2008 року у розмірі 29524,74 грн. у звязку зі спливом позовної давності. З розяснень, які містяться в п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 12.06.2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», вбачається, що предмет позову це що конкретно вимагає позивач, а підстава позову це чим він обґрунтовує свої вимоги. Із позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що розмір заборгованості за двома позовами різниться і позивач не вважає правовідносини між сторонами припиненими з винесенням судового рішення та продовжив нарахування боргу. Отже позивач вважає, що існуючі правовідносини між сторонами збереглися і ставить вимогу стягнути заборгованість, що була нарахована станом на 30.06.2015 року. За зазначених обставин, суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

28.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що: 06 жовтня 2001 уклав шлюб з відповідачем, від шлюбу мають малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося по причині того, що вони виявилися різними людьми та втратили почуття любові та взаємоповаги, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з серпня 2015 року. А тому позивач просив винести рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, так як він суперечить його інтересам. Судом надавався сторонам строк для примирення. Від позивача надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явилася. Від неї надійшла заява про слухання справи у її відсутність, згодна з позовом. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: - згідно свідоцтва про одруження, сторони 06 жовтня 2001 року зареєстрували шлюб; - згідно копій свідоцтв про народження сторони мають малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з серпня 2015 року, тобто шлюб існує формально, проживають окремо, на примирення позивач не згоден і наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що на даний час шлюб суперечить його інтересам. Відповідач згодна з позовом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

28.09.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 7925.54 доларів США, а також 2497 грн 73 коп. у відшкодування понесених судових витрат. В обґрунтування позову послався на порушення відповідачем умов кредитного договору, в частині дотримання строків розрахунків. Представник позивача в судове засідання не з'явився, при цьому надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача позов не визнала. Вона просила застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності, і з цих підстав відмовити в задоволенні позову. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 03.04.2006 року позивач звернулася до відповідача із заявою про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 4000 доларів США, із щомісячною сплатою за користування кредитними коштами 20.04% річних. Згідно тексту заяви (а. с. 14 зв.), відповідач ознайомилася і погодився з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які разом із заявою відповідача в сукупності складають умови кредитного договору. Посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість, що виникла станом на 30.06.2015 року в сумі 7925.54 доларів США. З цієї суми позивач відрахував 9688 доларів США пославшись на їх стягнення заочним рішенням Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.12.2010 року. Втім, як убачається з тексту ухвали цього ж суду від 17.08.2012 року (а. с. 51), вказане заочне рішення суду скасовано ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09.12.2011 року, а іншою ухвалою суду від 16.02.2012 року позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 03.04.2006 року залишено без розгляду. Статтею 257 ЦК України встановлена трирічна загальна позовна давність, тобто строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу. Відповідно до частин четвертої, п'ятої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові, якщо суд не визнає поважними причини пропуску позовної давності. Пунктами 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжної карткою (а. с. 19 зв., 20) визначено строк погашення кредиту в повному обсязі, який співпадає зі строком дії платіжної карти, що зазначено на її лицьовій стороні. З наданого представником відповідача оригіналу платіжної картки (а. с. 53) слідує, що строк її дії закінчився 30.04.2008 року. Таким чином, строк позовної давності для звернення позивачем до суду із зазначеними вимогами в повному обсязі закінчився 30.04. 2011 року. У зв'язку з тим, що позивач не надав суду доказів на підтвердження існування поважних причин для пропуску строку позовної давноті, даний позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

28.09.2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони не зійшлося характером та поглядами на життя, у звязку із чим між подружжям почали виникати сварки. Позивачка зазначає, що з липня 2015 року сімейні відносини припинені, тому просить суд розірвати шлюб. Позивач та відповідач до початку судового розгляду подали заяви про розгляд справи без їх присутності. За змістом поданих заяв, позивач позов підтримує та просить задовольнити позовні вимоги, а відповідач позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з вимогами ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.09.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненської області серії 1-ТЮ №014148 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку Анастасію, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 1-БК №080000 (а.с. 5). Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають, шлюбні відносини між сторонами припинені. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно досліджено мотиви розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Сторони не проживають разом та спільним побутом не повязані. Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

28.09.2015 року позивач звернувся з позовом і вимоги мотивує тим, що з 30.06.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Останнім часом сімейні відносини не склалися та з вересня 2015 року припинені остаточно. Тому позивач, остаточно уточнивши вимоги, просить розірвати шлюб з відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення повноліття. В судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач вимоги підтримує, відповідач визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 30.06.2011 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сумського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 60. Сімейне життя не склалося, втрачені взаєморозуміння, повага та довіра. Шлюбні відносини припинені з вересня 2015 року. Сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка залишилася з позивачем. Стан здоров'я дочки задовільний. Сторони не досягли згоди по утриманню у позасудовий спосіб. Відповідач не має стабільного доходу, однак працездатний, немає інших утриманців. Відтак він зданий надавати допомогу на дитину. Встановлене фактично визнається сторонами та підтверджується свідоцтвами про шлюб та народження дитини, копії яких знаходяться у справі/а.с.4-6/, довідкою з місця проживання позивача. З встановлених обставин справи вбачається, що спірні правовідносини між сторонами є сімейними та врегульовані ст.ст. 110, 112, 180-183, 191 СК України. Відповідно до положень ст.ст. 110, 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, інтересам дитини, збереження сім'ї є неможливим, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до положень ст.ст. 180-183, 191СК України відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення повноліття. При цьому розмір стягнення аліментів на підставі рішення суду визначається у твердій грошовій сумі, якщо батько не має стального доходу. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у заявленому розмірі. Визначений розмір аліментів є більш прийнятним для сторін і дитини. Більше того саме такий розмір аліментів відповідає вимогам виваженості, розумності та справедливості і відповідає закріпленим у національному та міжнародному законодавстві (ст.ст.2-4, 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 Конвенції про права дитини) принципам пріоритетності інтересів дітей в усіх діях щодо них. Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати та судовий збір на користь держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

28.09.2015 року позивач звернулась з даним позовом до суду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.11.2003 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Холопичівською сільською радою, актовий запис № 11. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що у них протилежні погляди на подружнє життя, а відтак часто виникали конфлікти та непорозуміння. Вони з відповідачем уже більше п'яти років проживають окремо. Спільного господарства не ведуть. Неповнолітніх дітей у них немає, однак відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи РАЦС. Позивач у судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи. Від неї є заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона просить шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Клопотань про відкладення справи від нього не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 17.11.2003 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від спільного шлюбу в них дітей немає. Відповідач відмовляється розривати шлюб через органи РАЦС. Подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги. Налагодити подружні стосунки позивач не бажає. Вони фактично припинили шлюбні відносини, шлюб між ними існує формально. Вищенаведені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача, а отже заяву необхідно задовольнити. Судові витрати слід стягнути з відповідача в користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

28.09.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 18.01.2013 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що є актовий запис за № 25, посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини фактично припинені, спільне господарство сторони не ведуть, разом не проживають з 9 травня 2015 року. Вважає, що сімя розпалась остаточно та відновлена бути не може. Від спільного життя з відповідачем мають дочку [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з позивачкою. Позивач позов підтримала, просила позов задовольнити, справу слухати за її відсутністю, проти винесення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд визнає неявку відповідача неповажною і зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 18.01.2013 року, про що є актовий запис за № 25 у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони спільне господарство не ведуть, разом не проживають з 9 травня 2015 року. Від спільного життя з відповідачем мають дочку [PERSON], [INFO], яка залишається проживати з позивачкою. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved