Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

28.09.2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Друга Синельниківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, вимоги у якій обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка на момент смерті проживала за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Новогніде. Після смерті [PERSON] , відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори, [PERSON] , спадкова справа №388/2019, зареєстрована в реєстрі за №2-982, спадкове майно померлої перейшло до [PERSON] , яка є дочкою спадкодавиці. Син померлої [PERSON] , [PERSON] , помер [INFO] . На час відкриття спадщини, [PERSON] , який є онуком померлої [PERSON] та сином [PERSON] , перебував за кордоном, а тому подати заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк не міг. Позивач звернувся до Другої синельниківської державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [PERSON] . Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.09.2020 року, позивачу відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом за правом представлення після смерті [PERSON] , яка за життя заповіту не складала. З вказаною постановою нотаріуса позивач не погоджується, вважаючи, що він має право на спадкування Ѕ частини земельної ділянки (кадастровий номер: 1224886400:01:003:0172), після смерті [PERSON] , за законом за правом представлення. В зв`язку із викладеним, позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право на спадкування Ѕ частки земельної ділянки, загальною площею 7,32 га (кадастровий номер: 1224886400:01:003:0172), що розташована на території Новогнідської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за законом за правом представлення; визнати Свідоцтво про право на спадщину за законом від 24.06.2020 року, зареєстроване в реєстрі за №2-982, яке було видано державним нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори Мельником О.Ж., спадкова справа №388/2019 року, на ім`я [PERSON] , після смерті [INFO] [PERSON] ; вирішити питання про стягнення судового збору. У відзиві на позов від 27.10.2020 року, відповідач [PERSON] вказала на те, що [PERSON] не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк, згідно ст. 1270 ЦК України, після відкриття спадщини, після смерті [INFO] [PERSON] та не довів поважність причини пропуску вказаного строку, а посилання на його перебування за кордоном, належними доказами не підтверджено. Просила суд відмовити [PERSON] у задоволенні позову, поданого ним 25 вересня 2020 року (а.с.18-20). Представником позивача [PERSON] , [PERSON] , 18.11.2020 року до суду надано відповідь на відзив, в якому зазначено, що нотаріусом у постанові про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] не порушено питання про пропуск [PERSON] шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивач звернувся до суду саме на підставі постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.09.2020 року, де ставиться під сумнів право [PERSON] на спадщину за законом за правом представлення. До відзиву додано копію закордонного паспорта позивача, яким підтверджено його перебування за межами України в період з 11.02.2020 року по 23.03.2020 року. Просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] та не приймати до уваги відзив відповідача на позовну заяву. Суд зазначає про те, що відповідачем [PERSON] хоч і не надано суду документів, що підтверджують надіслання відзиву іншим учасникам справи, але представником позивача все ж таки надано суду відповідь на вищевказаний відзив. Тобто, представник позивача, надавши суду відповідь на відзив, реалізував таким чином своє процесуальне право, і підтвердив обставину обізнаності у наявності відзиву на позов, поданого відповідачем. Посилання представника [PERSON] в частині порушення відповідачем п.2 ч. 5 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за викладених обставин, таким, що зводиться до формалізму. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] , [PERSON] пояснив суду, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Де знаходився [PERSON] в період з 26.08.2019 року до 12.09.2020 року, представник не знає. Позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] , [PERSON] , у судовому засіданні пояснив суду, що [INFO] померла [PERSON] , у 2016 році помер її син [PERSON] 12.09.2020 року до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за правом представлення звернувся син померлого [PERSON] , який є онуком [PERSON] - [PERSON] , право якого на спадкування за законом за правом представлення ніким не заперечується та не оспорюється. Строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] рахується з 26.08.2019 року до 26 лютого 2020 року. Позивачем не доведено поважність пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, його звернення до нотаріуса відбулось через 7 місяців, після спливу шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Факт перебування позивача в Республіці Польща сам по собі не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини. Прийняття спадщини позивачем не обмежувалось періодом з 11.02.2020 року до 26.02.2020 року, тобто періодом часу, у межах шестимісячного строку, коли [PERSON] перебував за кордоном. За викладених обставин, представник просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Третьою особою - завідувачем Другої Синельниківська державної нотаріальної контори надано суду заяву про розгляд справи без участі нотаріуса. Таким чином, суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного. [INFO] помер батько позивача [PERSON] - [PERSON] , що встановлено із копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого 01.07.2016 року виконавчим комітетом Новогнідської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області та копії Свідоцтва про народження від 04.07.1986 року, виданого Навогнідською с/р Синельниківського району Дніпропетровської області (а.с. 54-55). Відповідно до ч. 1 ст.\~1220\~ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст.\~1221\~ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27 серпня 2019 року виконавчим комітетом Новогнідської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, підтверджується факт смерті [INFO] спадкодавця [PERSON] , яка була матір`ю [PERSON] , відповідно до копії свідоцтва про народження від 30.01.1960 року (а.с.31). Із копії спадкової справи №388/2019 року до майна померлої [INFO] [PERSON] , вбачається, що остання на момент смерті проживала одна по [ADDRESS] . У справах виконкому Раївської сільської ради (Новогнідський старостинський округ) по алфавітній книзі обліку заповітів, заповіт від [PERSON] не значиться. Згідно ч. 1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша\~статті 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із заявою про прийняття спадщини до Другої синельниківської державної нотаріальної контори 30.11.2019 року звернулась дочка спадкодавиці [PERSON] , [PERSON] , якій 24 червня 2020 року видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, загальною площею 7,32 га, що розташована на території Новогнідської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер: 1224886400:01:003:0172). 12.09.2020 року із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , звернувся онук [PERSON] , якому цієї ж дати державним нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, із зазначенням про те, що свідоцтво про право на спадщину за законом за правом представлення на майно, що належало померлій [PERSON] , не може бути видано, тому що після померлої [PERSON] , є спадкоємець першої черги - [PERSON] , яка вже оформила спадщину. Тобто, під час розгляду справи встановлено, що до моменту смерті [INFO] [PERSON] , помер її син [PERSON] , а саме [INFO] , який має сина [PERSON] . В свою чергу, право позивача [PERSON] здійснювати спадкування за правом представлення ніким не оспорюється, оскільки воно йому належить за обставин, зазначених вище. В частині обґрунтування представником позивача позову про те, що [PERSON] не звернувся у шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки знаходився за межами України, що підтверджено копією Паспорта громадянина України для виїзду за кордон [PERSON] в період з 11 лютого 2020 року до 23 березня 2020 року, суд вказує, що перебування поза\~межами місця\~постійного проживання\~не може\~бути визнано\~поважною причиною,\~яка об`єктивно\~перешкодила позивачу\~своєчасно звернутись\~до нотаріуса\~з заявою\~про прийняття\~спадщини,\~оскільки законодавство\~України,\~зокрема Порядок\~вчинення нотаріальних\~дій,\~дозволяє направлення\~заяви про\~прийняття спадщини\~засобами поштового\~зв`язку. Крім того, судом з`ясовано, що позивач [PERSON] не проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] до дня її смерті, не подав у визначений законом шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини після її смерті, і не порушував перед судом питання про поновлення строку для подання ним заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за правом представлення, тому обраний ним спосіб захисту у виді визнання права на спадщину та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, є передчасним, тобто невірним, тому в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, відповідно, і судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду стягнутий бути не може. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed