Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

27.02.2019 представник АТ «Ідея Банк»(адвокат за довіреністю та ордером Олешко О.М. (а.с.39, 40) звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, в якому просить : стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором №910.77024 у сумі 374013,33 грн.; вилучити у [PERSON] транспортний засіб, який є предметом застави, саме автомобіль КІА СЕRАТО FW612B, 2011 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , актуальний номерний знак № [NUMBER] та передати Акціонерному товариству «Ідея Банк», на період до його реалізації; в рахунок погашення кредитних зобов`язань на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» за кредитним договором №910.77024, укладеним між АТ «ІДЕЯ БАНК» та [PERSON] в сумі 374013,33грн., звернути стягнення на предмет застави, який належить [PERSON] , а саме автомобіль КІА СЕRАТО FW612B, 2011 року випуску, колір ЧЕРВОНИЙ, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , актуальний номерний знак № [NUMBER] , шляхом продажу зазначеного автомобіля АТ «Ідея Банк» будь-якій третій особі покупцю від імені власника) за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб`єктом оціночної діяльності, для чого надати АТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії у відповідних структурних підрозділах Національної поліції України, структурних підрозділах МВС України, уповноважених здійснювати дії з державної реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які пов`язані з продажем автомобіля тощо); стягнути з відповідачів на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 5610,20гривень, інші можливі витрати, пов`язані з розглядом справи. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 28.04.2011 між ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є АТ «Ідея Банк» та гр. [PERSON] укладено кредитний договір №910.77024, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 161348,20грн., у тому числі на купівлю (фінансування купівлі) транспортного засобу КІА СЕRАТО FW612B, 2011 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний номерний знак/ реєстраційний № [NUMBER] . Строк користування кредитними коштами за кредитним договором - до 28.04.2018. Станом на дату подання позову відповідач-1 не виконує зобов`язання за кредитним договором у встановлені строки, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду. Останній платіж боржником (зарахування по кредитному договору) здійснено 31.05.2016. Отже, сума боргу (обґрунтований розрахунок суми) відповідача-1 за кредитним договором станови на 05.02.2019 становить 374013,33 грн. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі відповідно до умов кредитного договору. Окрім того, у забезпечення виконання кредитних зобов`язань між відповідачем-1 та позивачем було укладено договір застави транспортного засобу КІА СЕRАТО FW612B, 2011 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний номерний знак/реєстраційний № [NUMBER] , який належав відповідачу-1 на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Відтак, на підставі договору застави, укладеного з відповідачем-1, обтяження на транспортний засіб, що є предметом спору, зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Також, за умовами вказаного договору застави, відчуження предмету застави здійснюється заставодавцем тільки за письмовою згодою заставодержателя. Проте всупереч зазначеному, та без письмової згоди позивача, заставодавцем було відчужено предмет застави, актуальним власником якого є [PERSON] , із актуальним номерним знаком [NUMBER] . Відтак, у зв`язку з порушенням відповідачем-1 прав та інтересів позивача протягом тривалого часу, на підставі невиконання відповідачем-1 грошових зобов`язань за кредитним договором, та порушенням умов договору застави, у позивача є стійкі побоювання щодо неповернення грошових коштів відповідачем-1 за кредитним договором. Тому, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, та звернення стягнення на предмет застави, який належить відповідачу - 2, в рахунок погашення заборгованості за цим кредитним договором. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 18.03.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.44). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 18.04.2019 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду (а.с.49). Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Відповідачі у судове засідання не з`явились повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачами до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.04.2011 між ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є АТ «Ідея Банк» (а.с.36-39) та гр. [PERSON] укладено кредитний договір №910.77024, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 161348,20 грн., у тому числі на купівлю (фінансування купівлі) транспортного засобу КІА СЕRАТО FW612B, 2011 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний номерний знак/реєстраційний № [NUMBER] (а.с.11-17). Строк користування кредитними коштами за кредитним договором становить до 28.04.2018. Частина грошових коштів була перерахована на купівлю (фінансування купівлі) вище зазначеного автомобіля, решта - перерахована на фінансування страхового платежу та інших витрат пов`язаних із купівлею авто, що підтверджується видатковими касовими/меморіальними ордерами (копії додаються). Додатком №1 до кредитного договору встановлено графік щомісячних платежів, відповідно до якого відповідач мав сплачувати встановлену договором нараховану суму коштів. Кредитні кошти в сумі, зазначеній в п.1 кредитного договору було надано відповідачу - 1 в користування зі сплатою відсоткової (процентної) ставки у розмірі 15,9 % та сплатою всіх інших обов`язкових платежів по договору. Доказом того що, сторони дійшли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, є те, що позичальник своїм підписом засвідчив факт та згоду з умовами цього договору, підтвердив свої права та обов`язки за цим договором і погодився з ними, підтвердив свою здатність виконувати умови цього договору, та те, що всі умови даного договору йому цілком зрозумілі, вважає їх справедливими по відношенню до себе (а.с.17). За приписами ст. ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Так, сторони спірного кредитного договору на добровільних засадах визначили усі його умови, які прописані чітко і зрозуміло. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Станом на дату подання позову [PERSON] не виконує зобов`язання за кредитним договором у встановлені строки, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду. Останній платіж боржником (зарахування по кредитному договору) здійснено 31.05.2016. Отже, сума боргу (обґрунтований розрахунок суми) [PERSON] за кредитним договором станом на 05.02.2019 становить 374013,33 грн., яка складається з: основний бор 0 грн., прострочений борг 158569,99 грн., прострочені проценти 215041,82 грн., строкові проценти 331,52 грн., нарахована комісія 0грн., прострочена комісія 0грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань 0грн., віндикаційні витрати 70грн., дебіторська заборгованість 0грн., інші штрафні санкції 0грн. (а.с.35). Заборгованість також підтверджується випискою по рахунку відповідача-1 № [NUMBER] та розрахунком заборгованості станом на 05.02.2019 (а.с.34). Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується видатковими касовими/меморіальними ордерами (а.с.21, 22). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Окрім того, у забезпечення виконання кредитних зобов`язань між [PERSON] та ПАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є АТ «Ідея Банк», було укладено договір застави транспортного засобу КІА СЕRАТО FW612B, 2011 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний номерний знак/реєстраційний № [NUMBER] (а.с.23-26), який належав [PERSON] на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.29). Відтак, на підставі договору застави, обтяження на транспортний засіб, що є предметом спору, зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с.30-31, 32). Також, за умовами вказаного договору застави, відчуження предмету застави здійснюється заставодавцем тільки за письмовою згодою заставодержателя. Проте всупереч зазначеному, та без письмової згоди позивача, [PERSON] було відчужено предмет застави, актуальним власником якого є [PERSON] , із актуальним номерним знаком [NUMBER] . Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених у законі, майно або майнові права, що становлять предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу й у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо іншого не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження. Відповідно до ст.12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо іншого не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах із третіми особами, якщо іншого не встановлено цим законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є нечинним у відносинах із третіми особами, якщо іншого не встановлено цим законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим законом. За таких обставин реалізація (продаж) майна, яка проведена [PERSON] , що є предметом застави, та на сьогоднішній момент належить [PERSON] , без припинення обтяжень, не припиняє застави, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст. ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Такого висновку дійшов Верховний Суд України в своїй постанові від 03.04.2013 по справі №6-7 цс13, та постанові від 30.05.2018 по справі № 555/661/16-ц. Також, договором застави чітко передбачено право заставодержателя звернути стягнення на транспортний засіб, що є предметом застави шляхом продажу третій особі від імені заставодавця в порядку положень Закону України «Про задоволення вимог кредиторів та реєстрацію їх обтяжень» та інші права. В силу застави, згідно зі статтею 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Ч. ч. 1, 7 ст.20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Звернення стягнення на предмет застави відповідно до статті 590 ЦК України здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи наведене, факт порушення позичальником умов кредитного договору є доведеним, а тому доводи позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави є підставними та таким, що підлягає до задоволення. Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду. У зв`язку з наведеним, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача 5610,20 грн. судового збору.

Outcome: approved