Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

27.04.2016 року заступник керівника Баштанської місцевої прокуратури [PERSON] звернувся до суду інтересах держави в особі Казанківської центральної районної лікарні з позовом, в якому пославшись на порушення державного інтересу, а саме здійснення за рахунок державного бюджету витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, просила стягнути з відповідача [PERSON] витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] у розмірі 1563,02 грн. В судовому засіданні прокурор Казанківського відділу Баштанської місцевої прокуратури [PERSON] заявлений позов підтримав, посилаючись на те, що ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 21.10.2015 року кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1\~ст.122 КК України, закрито у звязку з відмовою потерпілого [PERSON] від обвинувачення. 12.05.2015 близько 17 год. 30 хв. [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння і знаходячись в приміщенні будинку №28, розташованому по вул. 1 Травня в смт Казанка Миколаївської області, під час сварки з громадянином [PERSON], умисно наніс останньому декілька\~ ударів металевим предметом\~ в область голови та лівої руки, чим заподіяв потерпілому [PERSON] тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я. В результаті отриманих по вині [PERSON] тілесних ушкоджень, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Казанківської ЦРЛ з 12.05 по 26.05.2015 року та на його лікування було затрачено 1563,09 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком. Таким чином, кошти, що були витрачені на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] від злочину, підлягають стягненню з [PERSON], який вчинив злочин, в розмірі фактичних збитків. Просить стягнути з відповідача на користь держави в особі Казанківської центральної районної лікарні витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 1563,09 грн. Відповідач [PERSON]у судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Суд, заслухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 21.10.2015 року кримінальне провадження по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1\~ст.122 КК України, закрито у звязку з відмовою потерпілого [PERSON] від обвинувачення. Судом встановлено, що по кримінальному провадженню по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1\~ст.122 КК України, [PERSON] визнано потерпілим. У зв'язку з отриманими, середньої тяжкості тілесними ушкодженнями [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Казанківської ЦРЛ з 12.05 по 26.05.2015 року та на його лікування було затрачено 1563,09 грн. Відповідно до ч.3\~ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 цього Кодексу. Згідно ст. 93-1\~КПК України\~кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, стягуються судом при постановленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я, органу Міністерства фінансів України або прокурора в порядку, передбаченому ст.\~28\~та частинами другою і третьою статті\~93\~цього\~Кодексу. У разі, коли при постановленні вироку рішення про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, не було прийнято, стягнення їх провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом осіб, зазначених у частині першій цієї статті. Положеннями\~ст.1166 ЦК України\~передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. Відповідно до\~ст.1206 ЦК України\~особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно п. 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим\~Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно абз. 2 п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. З довідки, наданої Казанківською ЦРЛ вбачається, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Казанківської ЦРЛ з 12.05 по 26.05.2015 року та на його лікування було затрачено 1563,09 грн. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] Казанківська ЦРЛ понесла витрати на лікування потерпілої від злочину, між діями [PERSON] та цими витратами є прямий причинний зв'язок, а тому обов'язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача [PERSON] За таких обставин, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню та з відповідача належить стягнути на користь держави в особі Казанківської центральної районної лікарні витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 1563,09 грн. У відповідності до\~ч.3\~ст.88\~ЦПК України\~з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved