Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

27.05.2015 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на наступні обставини. 04.12.2013 року до позивача звернулась відповідачка з проханням позичити їй гроші в сумі 8000 грн. В зв'язку з тим, що позивач мав намір купити у відповідачки квартиру, тому він погодився надати їй позику, про що відповідачкою була власноручно підписана відповідна розписка та отримана вказана сума грошей. Так як у позивача змінилися наміри щодо купівлі квартири, тому він восени 2014 року звернувся до відповідачки з проханням повернути борг. На що вона попрохала його трохи зачекати, запевнивши, що поверне вказану суму грошей. На протязі 2015 року позивач неодноразово звертався до відповідачки з питання повернення йому боргу, однак вона весь час посилається на відсутність у неї коштів. В зв'язку з цим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідачки на його користь 8000 грн. боргу та судовий збір. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати без його участі, свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка до судового засідання двічі не з'явилась, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи (а.с.8,12). Тому, суд вважає за можливе, зі згоди позивача, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, в порядку ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Із розписки від 04.12.2013 року (а.с.5) вбачається, що [PERSON] взяла в борг у позивача суму грошей за рахунок продажу квартири в розмірі 8000 грн. Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію…, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти…, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Судом з достовірністю встановлено, що 04.12.2013 року між сторонами укладено договір позики на суму 8000 грн., про що свідчить надана суду розписка позичальника (а.с.5), яка посвідчує передання відповідачці позикодавцем вказаної грошової суми, що відповідає вимогам ч.2 ст.1047 ЦК України. За таких обставин, враховуючи відсутність заперечень відповідачки, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки боргу в сумі 8000 гривень, основані на законі, оскільки відповідачка не виконала умов договору, а саме не повернула борг позивачу, чим порушила вимоги ч.1 ст.1049 ЦК України. Крім того, в силу ст.88 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню судові витрати, пов'язані з сплатою судового збору в сумі 243,60 гривні (а.с.1).

Outcome: approved