Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

27.02.2019 року [PERSON] (далі - «Позивач») звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] області (далі - «Відповідачі») про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на наступні обставини. [INFO] у віці 82 років померла її мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області на підставі актового запису №931. Відповідно до свідоцтва на право власності на житло [NUMBER] від 11.01.1994 року, мати Позивача мала права на 1/2 частину від приватної спільної часткової власності квартири за адресою [ADDRESS] та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №209400 від 22.03.2003 року. В день смерті матері відкрилась спадщина на 1/2 частини квартири за адресою [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері Позивача були: [PERSON] (чоловік - Відповідач по справі), [PERSON] (дочка - Відповідач), [PERSON] (дочка - Позивач). Оскільки [PERSON] померла [INFO], а Позивач не була зареєстрованою разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то вона була зобов'язана відповідно до вимог ст.ст.1269, 1270 ЦК України, подати в шестимісячний строк, тобто до 19 листопада 2018 року, до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак, з поважної причини цього не зробила. У зв'язку з сімейними обставинами, а також у зв'язку із хворобою батька [PERSON], який потребує постійного стаціонарного лікування у зв'язку з тяжким діагнозом. Вважає, що наведені нею обставини є об'єктивними і істотними труднощами, які від неї не залежали і фактично зашкодили вчасно звернутись до нотаріуса. Постановою державного нотаріуса Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Вишняк О.А. від 04.12.2018 року №2649/02-31 Позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини. Посилаючись на приписи ст.1216, ст.1221, ст.1269-1270, ст.1272 ЦК України, Позивач просила визначити їй додатковий строк терміном три місяці для подання заяви до державного нотаріуса Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Вишняк О.А. В судовому засідання Позивач підтримала заявлені вимоги. Пояснила суду, що з поважної причини пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки після смерті матері у батька Відповідача [PERSON], був виявлений тяжкий діагноз, він потребував стаціонарного лікування та постійного чергування біля нього. В судовому засіданні Відповідач - [PERSON] позов визнав в повному обсязі. В судовому засіданні Відповідач - [PERSON] позов визнала в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд об'єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] у віці 82 років померла її мати - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області на підставі актового запису №931 (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва на право власності на житло [NUMBER] від 11.01.1994 року, мати Позивача мала права на 1/2 частину від приватної спільної часткової власності квартири за адресою [ADDRESS] та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №209400 від 22.03.2003 року. (а.с. 13-14). Оскільки [PERSON] померла [INFO], а Позивач не була зареєстрованою разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, то вона була зобов'язана відповідно до вимог ст.ст.1269, 1270 ЦК України, подати в шестимісячний строк, тобто до 19 листопада 2018 року, до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 04.12.2018 року Позивач звернулась до державного нотаріуса Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Вишняк О.А. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [INFO] матері [PERSON] Постановою державного нотаріуса Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Вишняк О.А. від 04.12.2018 року №2649/02-31 Позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку із пропуском строку для прийняття спадщини. (а.с. 10). При цьому, поясненнями Позивача, даними нею в судовому засіданні та матеріалами справи підтверджується, що вона з поважної причини пропустила строки подання заяви про прийняття спадщини. Це обумовлено складними сімейними обставинами, важким морально-психологічним станом Позивача після втрати близької людини, хворобою та лікуванням батька, Відповідача по справі (а.с. 17-18 ). Таким чином, суд приходить до висновку про те, що наведені Позивачем обставини є об'єктивними і істотними труднощами, які від неї не залежали і фактично зашкодили вчасно звернутись до нотаріуса. Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. При цьому, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні у справі «Будченко проти України» від 24.04.2014 року, суд приходить до висновку про те, що Позивач у цій справі має майновий інтерес щодо спадкового майна, як легітимне очікування, яке є достатньо конкретним та передбачуваним відповідно до національного закону. У той же час, в рішенні у справі «Буланов і Купчик проти України» від 09.12.2010 року Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов'язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й в рішенні у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011 року та інших рішення Суду. У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне. Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За положеннями ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За приписами ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, суд погоджується з доводами Позивача про те, що заяву про прийняття спадщини нею не було своєчасно подано до нотаріальної контори з поважних причин. Зазначені Позивачем обставини дійсно є об'єктивними та істотними труднощами, які від неї не залежали та зашкодили їй вчасно звернутися з такою заявою. Суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Судові витрати у справі необхідно залишити за Позивачем, відповідно до її заяви. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved