Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

28.09.2017 відкрито провадження у даній справі. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що судовим рішенням з відповідача стягнуті аліменти в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання доньки [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття, які сплачуються на користь позивачки. Однак з виконавчим листом до виконавчої служби про примусове стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини не зверталася, відповідач добровільно сплачує аліменти, надсилаючи гроші на банківську картку. Однак цих коштів не вистачає на утримання доньки, їх недостатньо для забезпечення належного фізичного, духовного розвитку неповнолітньої дитини. Крім того, на її утриманні перебуває також малолітній син, батьком якого є інший чоловік, вона отримує невелику заробітну плату. Відповідач інших дітей на своєму утриманні не має, працює неофіційно та отримує дохід щомісячно у розмірі, що є більшим від мінімальної заробітної плати. Тому просить збільшити розмір стягуваних аліментів і стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві, та зазначила, що на виконання рішення про стягнення аліментів вона отримала виконавчий лист, з яким до виконавчої служби не зверталася, оскільки відповідач добровільно сплачував аліменти в розмірі 400-800 грн, та який був втрачений при переїзді. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що за станом здоров'я не має змоги сплачувати аліменти в заявленому розмірі. Залишив вирішення позовних вимог на розсуд суду. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення сторін, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони являються батьками малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідачем не оспорений факт проживання дитини на даний час разом з позивачкою, що також підтверджується довідкою голови квартального комітету виконавчого комітету Охтирської міської ради від 31.07.2017 № 288. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08.09.2011 № 2-1028/11 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положеннями ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд приймає до уваги доводи позивачки, що дитина потребує більше коштів в зв'язку з її зростанням для забезпечення щоденних побутових потреб та розвитку, а також те, що на її утриманні знаходиться малолітній [PERSON], [INFO]. Також, суд враховує матеріальне становище сторін, те, що стан здоров'я батьків істотних особливостей не має, позивач являється особою працездатного віку, інших утриманців не має, що не заперечується сторонами у справі, а отже не підлягає доказуванню відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України. Належних та допустимих доказів в підтвердження незадовільного стану здоров'я, який би перешкоджав сплачувати аліменти в заявленому розмірі, відповідачем не надано, а тому ці доводи не можуть бути враховані судом. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1997, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44 сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved