Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

28.11.2013 року публічне акціонерне товариство (далі ПАТ) “Державний ощадний банк України” в особі територіального відокремленого безбалансового відділення №10011/012 філії-Кримського республіканського управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №79 від 20.05.2005 року 2611,77 грн. та судових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.05.2005 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» правонаступником якого є – ПАТ «Державний ощадний банк України» і [PERSON] укладений кредитний договір №79 від 20.05.2005 року на суму 11000,00 грн., зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розміри 25% строком на 60 місяців з кінцевим терміном повернення 19.05.2010 року. Проте відповідач, починаючи з жовтня 2008 року до теперішнього часу не виконує належним чином умов кредитного договору, а саме не погашено у повному обсязі отриманий кредит та не сплачено відсотки за користування кредитом. Рішенням Красноперекопського міськрайонного суду АР Крим від 19.08.2010 року позов ВАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] задоволено частково. 29.11.2012 року відповідачем добровільно сплачено частково суму заборгованості присудженої до стягнення рішенням Красноперекопського міськрайонного суду АР Крим від 19.08.2010 року по справі №2-945/10. Оскільки відповідачем сума заборгованості за кредитом не була вчасно погашена, позивач просить стягнути з відповідача відповідно до п. 4.1.1 кредитного договору, пеню в розмірі подвійної ставки по кредиту, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, на суму заборгованості за період з 22.01.2010 року по 29.11.2012 року, що складає 2611,62 грн.. Представник ПАТ “Державний ощадний банк України” в судове засідання не з’явився, надав заяву у якій просить розглянути справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON]. будучи належним чином повідомлений про слухання справи не з’явився. Неявка відповідача не перешкоджає розглядові справи, оскільки останній таким чином реалізував своє право на участь у судовому засіданні. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідача, так як мається достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Цивільна справа розглядається у порядку частини 2 статті 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надані докази в порядку статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов до наступного. Судом установлено, що 20.05.2005 року між ВАТ “Державний ощадний банк України” який є правонаступником ПАТ “Державний ощадний банк України” надав [PERSON] споживчий кредит у сумі 11000,00 грн., строком з 20.05.2005 року до 19.05.2010 року з відсотковою ставкою 25% річних. [PERSON] зазначений кредит отримав. Рішенням Красноперекопського міськрайонного суду АР Крим від 19.08.2010 року, яке набрало чинності 31.08.2010 року, позов ВАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на заставлене майно – задоволено частково. У рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на майно що знаходилось за адресою АР Крим м.Красноперекопськ м-н.10[ADDRESS], а саме: комп’ютер LG, пральну машинку ARDO, пилосос SAMSUNG,меблеву стінку – горку, м’які меблі, телевізор PHILIPS. (а.с.18-19). 29.11.2012 року заборгованість за рішенням Красноперекопського міськрайонного суду АР Крим від 19.08.2010 року по справі №2-945/10 частково погашена, та залишок за даною заборгованістю по рішенню Красноперекопського міськрайонного суду АР Крим від 19.08.2010 року складає 127,37 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (належне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений законом. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема – сплати неустойки. Так п.4.1.1 кредитного договору №79 від 20.05.2005 року передбачено, що в разі порушення взятих на себе зобов’язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування Кредитом позичальник зобов’язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної ставки по кредиту, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми платежу, за кожний день прострочення. Таким чином, позов ПАТ ““Державний ощадний банк України” підлягає задоволенню, і з [PERSON] підлягає стягненню пеня в розмірі подвійної ставки за кожен день прострочення за кредитним договором №79 від 20.05.2005 року, яка утворилася за період з 22.01.2010 року по 29.11.2012 року, та складає 2611,62 грн.. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує питання про стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача. Відповідно до вимог частини 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України позивачу має бути присуджено з відповідача понесені і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме - судовий збір в сумі 229,40 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved