Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-21 00:00:00

27.06.2019 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, відповідно до постанови Миколаївського апеляційного суду від 20.06.2019 року передана для продовження розгляду вищезазначена цивільна справа\~. В березні 2019 року Кіріченко В.М. в інтересах АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказує, що 23.06.2007 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого позивач надав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 3000 грн., а позичальник зобов`язався щомісячно частинами повертати кредит, відсотки за користування ним в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. \~ Посилаючись на те, що відповідачем умови кредитного договору не були виконані, позивач просить стягнути з нього прострочену заборгованість за кредитом станом на 25.02.2019 року у сумі 11772 грн.91 коп. \~ Ухвалою\~суду від\~01.07.2019\~року справу\~прийнято до\~ провадження,\~розгляд справи\~призначено \~ в\~порядку спрощеного\~позовного провадження\~ на\~22.07.2019\~року. 14.06.2018 року товариство змінило назву з Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК». В судове засідання представник позивача не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, повне підтримання позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.\~\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, за місцем реєстрації відповідно до положень ч.ч. 6, 7 ст. 128 ЦПК України. Суд вважає за можливе, згідно ст. 280 ч. 1 ЦПК України (в редакції 03.10.2017 року) ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.\~ \~\~ Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України\~фіксування судового\~засідання технічними\~засобами \~у зв`язку\~із відсутністю\~учасників процесу\~не здійснювалось.\~ \~\~ \~ Суд дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів прийшов до наступного.\~\~ \~\~ \~\~ \~\~ Між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] , 23.06.2007 року був укладений кредитний договір № б/н , в якому сторони узгодили всі його умови. Договір складається з анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, банківських тарифів. На виконання умов договору відповідачу було надано кредит в розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту\~ на платіжну картку зі сплатою 36,0 %\~ на рік за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст. ст.\~546,\~548-551 ЦК України\~вказують на те, що сторони зобов`язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов`язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі.\~\~ Відповідно до ст.\~611, ч. 2 ст.\~612, ст.ст.\~623-625, ч. 1 ст.\~1049, ст.\~1050 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики (в тому числі достроково), сплатити заборгованість, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування ним, що підтверджується, як наданим позивачем розрахунком заборгованості, так і виписками по рахунку. Відповідно до виписки по картковому рахунку відповідача, по 01.03.2016 року позичальник (включно) систематично отримував кошти з карткового рахунку, користувався кредитним лімітом. Станом на 25.02.2019 року відповідач має заборгованість за простроченим тілом кредита 1321грн. 57 коп., яка підлягає задоволенню. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). За порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором позивачем також нараховані: - заборгованість за штрафами 500 грн. (фіксована частина) та 536грн. 81 коп.(процентна складова), - заборгованість за нарахування пені за прострочене зобов`язання 7264 грн.53коп. - заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн. 2150 грн.00 коп. За положеннями\~ст. 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Згідно п.2.1.1.12.6.1. та п.\~\~2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг\~\~за порушення зобов`язань по поверненню кредитних коштів, нараховується пеня, а також штрафи у розмірах визначених даними Умовами. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 21.10.2015 року по цивільній справі №6-2003цс15 та в силу положень\~ст.360-7 ЦПК України\~є обов`язком для судів при застосуванні цих норм права. Оскільки угодою сторін передбачено застосування пені та штрафу за одне й те саме порушення зобов`язань за договором, їх одночасне стягнення є неприпустимим. За такого з відповідача підлягає стягненню на користь позивача лише штрафи, відповідно до наданого банком розрахунку. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~(зі змінами та доповненнями станом на 15.12.2017 року) судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати, пов`язані з сплатою судового збору в розмірі 1921 грн. За такого, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 384 грн. 20 коп.

Outcome: partial