Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

29.07.2015 року позивач звернулась із позовом до [PERSON], про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, розташованого у місті Одесса по провулку Дежньова, 1, що складається в цілому з одної кам'яної житлової будівлі під літерою «А», загальною площею 27,09 кв.м. господарських та побутових споруд: літньої кухні, під літерою «б», уборної під літерою «в», огорож, розташованих на земельній ділянці площею 515 кв.м. в порядку спадкування за законом після [PERSON], яка померла 04.11.2005 року. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що 04.11.2005 року померла її бабка [PERSON] заповівши онуці [PERSON] житловий будинок, розташований по вул. Дежньова 1 в м. Одесі, який належав їй на праві власності. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 26.09.2012 року, за [PERSON] як непрацездатним сином спадкодавця, який має право на обовязкову долю у спадщині, визнано право власності на ? частку житлового будинку, розташованого по вул. Дежньова 1 в м. Одесі. Оскільки спадкоємець за заповітом [PERSON] спадщину не прийняла, за сином спадкодавця [PERSON] рішенням суду визнано право власності на обовязкову частку у праві на спадщину, інших спадкоємців за законом та заповітом немає, позивач, як рідна онука [PERSON], звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] з метою оформлення спадщини на ? частку житлового будинку, розташованого по вул. Дежньова 1 в м. Одесі. Нотаріус, однак, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, пославшись на відсутність правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлялась про розгляд справи належним чином, про причини неявки суд не сповістила, заяв про відкладення розгляду справи не надавала. Третя особа в судове засідання не з'явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином, в процесі розгляду справи подав заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є рідною онукою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 09.02.1996 року, актовий запис №94. Згідно із свідоцтвом про право власності на спадщину за заповітом від 19.01.1989 року, зареєстрованим старшим державним нотаріусом Сьомої державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] за життя заповіла своїй онуці [PERSON] житловий будинок, розташований по вул. Дежньова 1 в м. Одесі, який належав їй на праві власності. 04.11.2005 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.11.2005 року, виданим Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції, актовий запис №9927. Рішенням Малиновського районного суду від 26.09.2012 року, за третьою особою - [PERSON] як непрацездатним сином спадкодавця, який має право на обовязкову долю у спадщині, визнано право власності на ? частку житлового будинку, розташованого по вул. Дежньова 1 в м. Одесі. Відповідно до листа приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] від 03.07.2015 року, спадкоємцям після смерті [PERSON] роз'яснено про відкриття спадщини, а також їх право на прийняття спадщини, або відмову від неї. [PERSON] заяви про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини не подавала, факту її постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини судом не встановлено. При таких обставинах, суд погоджується із доводами позивача, про те, що [PERSON] вважається спадкоємцем, який відповідно до ст.1270 ЦК України пропустив строк для вступу до спадщини. Позивачу на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON], тобто на 04.11.2005 року, було 10 років. Згідно із ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із спадковою справою №28/2015 року до майна померлої [PERSON], право власності на належне їй за життя домоволодіння, розташоване по вул. Дежньова 1 в м. Одесі зареєстроване у ? частці за [PERSON], інших спадкоємців за законом або заповітом немає. Позивач, як рідна онука померлої [PERSON], звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу [PERSON] з метою оформлення спадщини на ? частку житлового будинку, розташованого по вул. Дежньова 1 в м. Одесі. Нотаріус, однак, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, пославшись на відсутність правовстановлюючих документів на спірне домоволодіння. Як вбачається із змісту ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування у спадкоємців за законом може виникнути тільки у разі відсутності цього права у спадкоємців за заповітом. До складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини день смерті особи (ст.ст. 1218,1220 ЦК України). При спадкуванні за законом майно переходить до зазначених у законі спадкоємців відповідно до встановленої черговості. Згідно із ст. 1265 ЦК України уп'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Позивач, будучу рідною онукою [PERSON], звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Наявність інших спадкоємців щодо спірного майна, згідно відомостей нотаріальної контори (спадкова справа надана приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] від 16.11.2015 року) не вбачається, а особа, яка відповідно до ч. 3 ст. 1235 ЦК України мала право на обовязкову частку у спадщині [PERSON]отримав її за рішенням Малиновського районного суду м. Одеси. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Оскільки наявності інших спадкоємців до майна [PERSON] з наданих сторонами доказів не вбачається, майно набуто за життя [PERSON] правомірно, а позивач у встановленому порядку звернулась із заявою про прийняття спадщини, суд вважає, її вимоги про визнання права власності на ? частку житлового будинку розташованого по вул. Дежньова 1 в м. Одесі обґрунтованими.

Outcome: approved