overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

27.05.2015 року [PERSON] звернулася до Казанківського районного суду Миколаївської області з заявою в інтересах малолітніх та неповнолітніх дітей : [PERSON], [PERSON], [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересовані особи: Дмитро-Білівська сільська рада Казанківського району Миколаївської області, просила встановити факт належності померлому батьку її дітей [PERSON] 21 вересня 2013 р., державного акту на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва серії ЯА № 740524, площею 10.25 гектарів, яка знаходиться на території Дмитро-Білівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, виданого 02.08.2005 р. на підставі розпорядження Казанківської райдержадменістрації де померлий батько її дітей зазначений як [PERSON]. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Дмитро-Білівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, однак надав суду письмову заяву в якій заперечень проти заяви не має, просить суд розглянути справу за відсутності представника сільської ради. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. При огляді свідоцтва про смерть, серія І ФП №191056, виданого 26.11.2013 року Виконавчим комітетом Дмитро-Білівської сільською радою Казанківського району Миколаївської області видно, що 21.09.2013 році в с. Славне, Долинського району, Кіровоградської області у віці 37 років помер [PERSON] , актовий запис за № 8. При огляді державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА № 740524, площею 10.25 гектарів, яка знаходиться на території Дмитро-Білівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, виданого 06.10.2005 р. на підставі розпорядження Казанківської райдержадменістрації № 388-р від 02.08.2005 р. видно, що він виданий [PERSON]. Дослідженні докази вказують на те, що в документі, а саме в державному акті на право приватної власності на землю серії ЯА № 740524 від 06.10.2005 р. допущена помилка, усунути виявлену помилку неможливо, тому маються підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, так як її діти не зможуть реалізувати своє право на спадщину на зазначену земельну ділянку. Сукупність досліджених судом доказів, їх оцінка свідчать про належність [PERSON], який помер 21.09.2013 році державного акту ЯА № 740524, площею 10.25 гектарів, яка знаходиться на території Дмитро-Білівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, виданого 06.10.2005 р. на підставі розпорядження Казанківської райдержадменістрації № 388-р від 02.08.2005 р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

27.05.2015 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 20.05.2011р., зареєстрованим Самарським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис №100. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя, між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання з червня 2014 року, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20.05.2011р., шлюб зареєстровано Самарським відділом ДРАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис №100 (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5), зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які є у матеріалах справи. Також судом встановлено, що з червня 2014 року між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з червня 2014 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

27.05.2015 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 30.08.2004р., зареєстрованим у Синельниківському районному управлінні юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №5. Від шлюбу спільних дітей не мають. Через різні погляди на життя, між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання з серпня 2012 року. Зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30.08.2004р., шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Синельниківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №5 (а.с. 5 ), від шлюбу спільних дітей не мають. Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які є у матеріалах справи. Також судом встановлено, що з серпня 2012 року між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з серпня 2012 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

27.05.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини в добровільному порядку не надає, хоча вважає, що може надавати таку допомогу, оскільки є працездатним, утримання дитини потребує значних матеріальних витрат, тому позивач вимушена була звернутись з позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнивши позовні вимоги просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 800 гривень щомісячно. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи та зібрані докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.11.2008 року сторони по справі зареєстрували шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом (свідоцтво про шлюб серії І-ЖД № 085794). 26.10.2012 року в них народилася дочка [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа про розірвання шлюбу між сторонами. Судом також встановлено, що дитина проживає разом з матірю, [PERSON] і угоди про сплату аліментів між батьками не має. Відповідно до довідки № 23/10-1 від 23.10.2015 року відповідач по справі працює у ТОВ «БОРОЛ ЛТД» та займає посаду заступника начальника відділу доставки. Таким чином, відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд, визначаючи розмір аліментів враховує положення\~ст.182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Згідно до\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 27.05.2015 року. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим стягнути аліменти з відповідача в розмірі 800 гривень щомісячно. Відповідно до статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

27.05.2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності документа. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. 20.03.1995 року [PERSON] отримала реєстраційне посвідчення. Проте, прізвище в посвідченні зазначено «[PERSON]» замість «[PERSON]». Тому [PERSON] просить встановити факт належності їй реєстраційного посвідчення на вкартиру. В судовому засіданні заявниця підтримала заяву, просить її задовольнити та встановити факт належності їй реєстраційного посвідчення. При цьому заявниця пояснила, що наявність помилки в написанні її прізвища в посвідченні позбавляє її можливості розпоряджатися своєю власністю. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надавши клопотання про розгляд заяви без його участі. Заслухавши заявницю, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Пунктом 6 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як встановлено в судовому засіданні прізвище заявниці згідно з паспортом є «[PERSON]». Саме таке прізвище отримала заявниця після укладення шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER]. В реєстраційному посвідченні, що видано 20.03.1995 року Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації, зазначено, що квартира за адресою: [ADDRESS] належдить на праві особистої власності [PERSON]. Згідно сторінки 11 паспорту заявниця мешкає за адресою: [ADDRESS]. Тобто заявниця мешкає в квартирі, на яку видано реєстраційне посвідчення від 20.03.1995 року на ім`я «[PERSON]». З пояснень заявниці виходить, що вона не звертала уваги на неправильність написання її прізвища. Але виправити помилку вона не має можливості з причин відсутності тієї установи, яка видала посвідчення. Приймаючи до уваги, що ім`я та по батькові, що вказані в реєстраційному посвідченні, збігаються з ім`ям та по батькові, що вказано в паспорті заявниці, місце проживання також збігається, а написання прізвища не збігається лише на одну літеру, суд вважає за можливе встановити факт належності заявниці реєстраційного посвідчення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

27.05.2015 року заявник звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження в якій просить її задовольнити, посилаючись на те, що 10.06.2005 року помер його троюрідний дядько [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку в с. Сиваш Первомайського р-ну, Харківсбкої обл.. по вул. Колгоспна,24. Спадкоємців крім позивача не має. При зверненні до Первомайської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, йому необхідно буде довести факт родинних відносин з померлим оскільки відсутнє свідоцтво про шлюб рідної сестри його бабусі [PERSON] [PERSON] з її чоловіком [PERSON], батьком його померлого троюрідного дядька [PERSON], що і стало причиною звернення до суду. В судове засідання заявник не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, проте його представник надав заяву в якій на позовних вимогах наполягає, просить суд розглянути справу без його участі. Заінтересована особа до суду не зявився, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надали заяву про розгляд справи без їх участі, проти позову не заперечують. Враховуючи наявність заяви від представника заявника про розгляд справи без його участі, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення заявлених вимог в повному обсязі, з наступних підстав: так, з свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 000434 від 10.06.2005 року вбачається, що 12.11.2014 року дійсно помер гр. [PERSON], (а.с.7). Померлий мав батьків [PERSON] та [PERSON] ( а.с.8) [PERSON] та бабуся позивача [PERSON] мали одних батьків: мати [PERSON] [PERSON] , а батько [PERSON] ( а.с.12,48). Згідно свідоцтва про народження його мати [PERSON] є донькою [PERSON] ( а.с. 10), [PERSON] є матірю позивача згідно його свідоцтва про народження ( а.с.9). Рідна бабуся заявника [PERSON] мала сестру [PERSON], а [PERSON] мала сина [PERSON] ( а.с. 8), який є троюрідним дядьком позивача. З досліджених судом матеріалів справи достовірно встановлено, що померлий 10.06.2005 року [PERSON] є троюрідним дядьком [PERSON], тому заявлені вимоги заявника підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 п.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Позов обгрунтований і законний тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-16 00:00:00

27.05.2015 року позивач [PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.08.2003 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу подружжя має спільну дитину [PERSON], [INFO], який мешкає разом з відповідачем. Позивач зазначив, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинились в 2014 році через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, спільне господарство не ведеться, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач та його представник надали заяви , де просили розглянути справу у їх відсутність та задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позов визнала, надала заяву про розгляд справи без її участі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін з урахуванням наданих суду доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог встановив наступне. 12.08.2003 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Горлівка Горлівського міського управління юстиції, актовий запис №823. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають спільні права та обовязки. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою ст. 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що [PERSON] і [PERSON] з 2014 року не проживають спільно однією сімєю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснило дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свій шлюб. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку є недоцільним. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] і [PERSON], збереження їх сімї є неможливим та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати по справі. На підставі викладено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

27.05.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 08.09.2007 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис № 293. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем виявилися різними за характером людьми, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини, з квітня 2014 року припинили шлюбні відносини та проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просила розірвати між ними шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини справи, просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, судом належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та повне визнання позовних вимог. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.09.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Одесі, актовий запис № 293. Судом встановлено, що сторони мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких підстав суд вважає, позивач має право на пред'явлення позову відповідно до положень ч. 4 ст. 110 СК України і даний позов має бути задоволений згідно вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

27.05.2015 року позивач звернувся до Любашівського районного суду з зазначеним позовом. На обґрунтування своїх вимог зазначив, що 15.09.2013 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою. За час спільного проживання сімейні відносини не склалися. Постійно виникали сварки та непорозуміння, внаслідок чого шлюбні відносини між ними фактично припинені, а з березня 2015 року вони проживають окремо. Неодноразові спроби примиритися результанів не дали. Посилаючись на те, що примирення між ним та відповідачкою неможливе ні за яких умов, позивач просив суд розірвати їх шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, повідомивши суд письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність, зазначивши, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи є відповідний доказ. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів , якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач надав згоду на заочний розгляд справи, про що в матеріалах справи є відповідний доказ, суд ухвалив розглянути дану справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15.09.2013 року, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції ( актовий запис № 1639). Як вбачається з матеріалів справи, в сім'ї склались ненормальні стосунки. Сторони спільно не проживають, неодноразові спроби примиритися результанів не дали. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . В силу статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved