Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

28.11.13р., Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до [PERSON], [PERSON], [PERSON], за участю третіх осіб: [PERSON], Львівської міської ради, із позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідачів демонтувати самовільно влаштовану огорожу на [ADDRESS], а також стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 02.11.2011 року головою Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради було прийняте розпорядження за № 847 «Про демонтаж самочинно влаштованої огорожі». Пунктом 1 вказаного розпорядження було зобов'язано відповідачів у місячний строк з дня отримання розпорядження демонтувати самочинно влаштовану огорожу на [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю заяви згоди співвласника будинку. Однак відповідачі у добровільному порядку відмовились виконувати вимоги розпорядження, та оскаржили його в судовому порядку. Ухвалою від 26.11.2012р., Шевченківського районного суду м. Львова, заборонено районній адміністрації вчиняти будь-які дії щодо демонтажу цегляної огорожі на [ADDRESS], проте зазначена ухвала була скасована колегією суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської обл.., ухвалою від 25.03.2013р., яка набрала законної сили. Проте відповідачі далі не вчинили жодних дій щодо демонтажу цегляної огорожі на [ADDRESS], тому Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради вимушена звернутись до суду. В судовому засіданні представник Шевченківської районної адміністрації - Цибрух Я.В., позовні вимоги підтримав, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві та просив задовольнити позов. Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, просив у їх задоволенні відмовити. Третя особа [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник третьої особи - Львівської міської ради в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до п. 2.1 «Положення про порядок влаштування огорож у м. Львові», затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №834 від 09.09.2011р. огорожі земельних ділянок необхідно влаштовувати по межі земельних ділянок, визначених документами на землекористування (Державним актом, договором оренди). Відповідно до п. 5.1. особа, яка має намір влаштувати огорожу, повинна отримати дозвіл (розпорядження голови районної адміністрації) на проведення таких робіт. Згідно п. 4.3. зазначеного розпорядження для отримання дозволу на влаштування огорожі належить зокрема завірена згода на влаштування огорожі співвласників об'єкта нерухомості. Положення регулює порядок влаштування огорож зі сторони магістральних вулиць і доріг, а також житлових вулиць місцевого значення у м. Львові з врахуванням існуючих архітектурних традицій, функціонально - планувальних вимог до забудови вулиць, типології елементів огорож. Відповідно до 1.6.1 «Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові», затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №835 від 09.09.2011р. до ознак самочинного будівництва належить влаштування будь-якої огорожі (окрім тимчасової переносної або декоративної) на земельній ділянці, яка не знаходиться у користуванні на умовах оренди або не належить на правах приватної власності фізичній або юридичній особі, проведення будівництва або наявність на ній будівельних матеріалів. В судовому засіданні установлено, що відповідачі самочинно влаштувала цегляну огорожу на [ADDRESS] про що ЛКП «Варшавське-407» складено акт від 11.05.2011р. Розпорядженням голови Шевченківської районної адміністрації ЛМР від 02.11.2011р., №847 відповідачів - [PERSON], [PERSON], [PERSON], було зобов'язано у місячний строк з дня отримання розпорядження демонтувати самовільно влаштовану цегляну огорожу по [ADDRESS], у зв'язку з порушенням Положення про порядок влаштування огорож у м. Львові, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №834 від 09.09.2011р. В судовому засіданні встановлено, що прийняте Розпорядження відповідає вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування» та положенню «Про Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради», затвердженому 27.10.2006 року рішенням Львівської міської ради, оскільки на момент початку будівництва та винесення Розпорядження у відповідача не було дозвільних документів на будівництво огорожі. Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Відповідно до ст.144 Конституції України, ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів місцевого самоврядування, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території Враховуючи вищезазначене, а також той факт, що відповідачі після набрання законної сили ухвали Апеляційного суду Львівської обл., від 25.03.2013р., не демонтували самовільно влаштовану цегляну огорожу по [ADDRESS], суд вважає, що позов слід задовольнити. Крім цього, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved