Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

29.04.2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,29 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Попівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, посвідчену державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії РЗ №656475 від 28.12.2001 року за реєстраційним номером 475, в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON], яка проживала в с. Попівка Карлівського району Полтавської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за життя [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON], яким заповіла останній все своє майно. На момент складання заповіту, прізвище позивача було «Левченко». Позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом, проте право на частку у спадщині мала також [PERSON], яка в передбачений законом строк заяви про прийняття спадщини не подала. Позивач прийняла спадщину, проте нотаріус не може видати їй свідоцтво про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку, оскільки правовстановлюючий документ, що підтверджує належність такої померлій - відсутній. Отримати дублікат Державного акту не можливо. Таким чином, питання успадкування земельної ділянки не можливо вирішити в позасудовому порядку. Позивач в судове засідання не зявилася, проет від її представника надійшла заява, в якій вона просить суд справу розглядати без її участі і зазначає, що підтримує позов у повному обсязі і просить суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву в якій просить суд розглядати справу без участі їхнього представника і зазвана чає, що не заперечує проти задоволення позову. Третя особа в судове засідання не з'явилася не надавши суду жодних заяв і не повідомивши про причини неявки. Про час, дату та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки, тому суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 2017 ЦК, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 6), яка 20.09.1993 року склала заповіт на користь [PERSON], яким заповіла останній все належне їй на день смерті майно (а.с. 7). З доданих до матеріалів справи свідоцтв про одруження та про розірвання шлюбу вбачається, що [PERSON] та позивач - це одна і та сама особа (а.с. 8-10). Зазначена в заповіті [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» у зв'язку із одруженням (а.с. 10). Таким чином, позивач є спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] і має право на спадщину на підставі ст. 1223 ЦК. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК - малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). З постанови нотаріуса від 24.03.2014 року, а також із доводів позовної заяви вбачається, що право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] мала її донька [PERSON] (третя особа). При цьому, у постанові нотаріуса зазначено, що [PERSON] не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. (а.с. 15) В матеріалах справи містяться також надані на запит суду інформаційні довідки зі спадкового реєстру, з яких вбачається, що після смерті [PERSON], спадщина частково прийнята і нотаріусом видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Свідоцтва про право на спадщину за законом, яке мала [PERSON] - не видавались. (а.с. 27, 32-35) На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON], маючи право на обов'язкову частку у спадщині, повинна була прийняти спадщину на загальних підставах (подавши заяву в порядку ст. 1269 ЦК), проте не прийняла. Таким чином, все належне [PERSON] на день смерті майно, прийнято [PERSON] З раніше досліджених постанови нотаріуса та інформаційних довідок, вбачається, що [PERSON] успадкувала частину майна померлої. Разом з тим, нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,29 га, що розташована на території Попівської сільської ради і призначена для ведення товарного с/г виробництва - по причині неподання нотаріусу відомостей та документів на її вимогу, а саме правовстановлюючого документа на земельну ділянку (а.с. 15). Відмова нотаріуса є обґрунтованої, оскільки відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, не передбачена видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, без пред'явлення нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. З відповіді на запит нотаріуса, наданої начальником відділу Держземагенства у Карлівському районі 25.05.2014 року, вбачається, що за [PERSON] зареєстровано земельну ділянку площею 2,29 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що посвідчена державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії РЗ №656475 від 28.12.2001 року за реєстраційним номером 475 (а.с. 11, 14). В матеріалах справи міститься витяг про нормативну грошову оцінку такої земельної ділянки, де її власником також зазначена [PERSON] (а.с. 12). У позовній заяві зазначено, що державний акт на дану земельну ділянку втрачено. З матеріалів справи вбачається, що представник позивача за довіреністю від 13.01.2014 року (а.с. 5), зверталася до відділу Держземагенства у Карлівському районі з метою отримати дублікат втраченого державного акту, на що їй було відмовлено, оскільки з 01.01.2013 року право власності громадян на земельні ділянки оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (а.с. 13). Таким чином, за життя [PERSON] належала земельна ділянка площею 2,29 га, розташована на території Попівської сільської ради, надана для ведення товарного с/г виробництва, проте позивач не може успадкувати таку, будучи спадкоємицею за заповітом, через втрату правовстановлюючого документа дублікат якого отримати, на сьогодні, не можливо. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вирішити питання успадкування земельної ділянку, в позасудовому порядку не можливо, тому суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,29 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Попівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, посвідчену державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії РЗ №656475 від 28.12.2001 року за реєстраційним номером 475, в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON].

Outcome: approved