Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

28 березня 2013 року [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить визначити йому додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після його тітки [PERSON] ,\~ яка померла [INFO] в м. Шостка. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] померла його тітка по лінії батька [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. За життя тітка заміжньою не була, дітей не мала, а її батьки давно померли, тобто спадкоємці першої черги відсутні. Єдиним близьким її родичем був [PERSON] (батько позивача), який доводився їй рідним братом, проте, помер раніше за спадкодавця. Тому позивач, як спадкоємець другої черги за законом претендує на спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] . Разом з цим, позивач вказує на те, що не знав про смерть тітки, оскільки з 1994 року проживав на території Ізраїлю, тому пропустив встановлений законом шестимісячний термін для подання заяви про прийняття спадщини. Із спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] є [PERSON] , який отримав свідоцтво про право на спадщину, про що позивачу стало відомо лише під час звернення до нотаріальної контори. Ухвалою суду від 21 лютого 2018 року первісного відповідача [PERSON] замінено належним відповідачем [PERSON] 18 квітня 2018 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено [PERSON] . Представником відповідача [PERSON] подано відзив на позовну заяву [PERSON] , в якому він вказав, що наявні в матеріалах справи докази є недостатніми для визначення додаткового строку. Позивачем не доведено поважність причин зволікання з прийняттям спадщини після смерті [PERSON] А тому він просить відмовити у задоволенні позову. В своїй відповіді на відзив представник позивача [PERSON] зазначив, що проживання позивача в іншій державі у сукупності з не знанням про смерть тітки зумовило причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Скориставшись своїм правом в порядку ст. 181 ЦПК України надала свої пояснення стосовно позову [PERSON] , в яких вказала, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в зв`язку з їх необґрунтованістю. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав. Представник відповідача [PERSON] . проти задоволення позову заперечував. Представник третьої особи [PERSON] С.В. також вважав, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, в зв`язку з недоведеністю поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини. Суд, заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, встановив наступне. [INFO] в м. Шостка Сумської\~ області померла [PERSON] . Після померлої відкрилась спадщина на належне їй майно, до складу якої, зокрема, входить квартира [ADDRESS] . Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 12 жовтня 2011 року встановлено юридичний факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю з 1995 року по день відкриття спадщини. На підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини від 18 вересня 2011 року Шосткинською міською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа після померлої [PERSON] [INFO] [PERSON] як спадкоємцю четвертої черги за законом видано свідоцтво про право на спадщину. Спадкове майно складалося з: квартири [ADDRESS] та вкладів. 28 березня 2013 року [PERSON] як спадкоємець другої черги звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після померлої [PERSON] . Судом першої інстанції 17 травня 2013 року винесено заочне рішення, яким позов [PERSON] задоволено. 14 грудня 2015 року своєю ухвалою Апеляційний суд Сумської області рішення суду першої інстанції залишив без змін (апеляційна скарга подавалася позивачем з частині збільшення строку для подання заяви про прийняття спадщини з 2 до 6 місяців). Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 26 квітня 2016 року визнано недійними свідоцтва про право на спадщину за законом видані [PERSON] після смерті [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] 30 вересня 2016 року з касаційною скаргою на заочне рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 травня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних у кримінальних справ звернулась [PERSON] , яка за договором купівлі-продажу від 25 жовтня 2013 року придбала квартиру [ADDRESS] . Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України ухвалою від 04 жовтня 2017 року задовольнила касаційну скаргу [PERSON] , рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 травня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області скасували, справу передали на новий розгляд до суду першої інстанції. В ухвалі суд касаційної інстанції зазначив, що згідно свідоцтва про смерть [PERSON] , який є відповідачем у справі, помер [INFO] , а [PERSON] звернувся до нього із позовом 28 березня 2013 року, тобто вже після смерті [PERSON] , цивільна правоздатність якого припинилася в силу ч. 4 ст. 25 ЦК України. 22 листопада 2017 року справу прийнято до свого провадження суддею Литвинко Т.В. Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 лютого 2018 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] , первісного відповідача [PERSON] замінено на його правонаступника [PERSON] . Ухвалою суду від 18 квітня 2018 року [PERSON] залучено до справи як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача. Вирішуючи позов про надання [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України). У ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України установлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як зазначає позивач у позовній заяві, на момент смерті [PERSON] спадкоємців першої черги не мала, тому він, як її племінник, на підставі ст. ч.3 ст. 1266 ЦК України, претендує на прийняття спадщини за законом. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду від 16 вересня 2019 року підтверджується той факт, що [PERSON] є племінником померлої [PERSON] . Звертаючись до суду із даним позовом, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, [PERSON] назвав факт свого постійного проживання за межами України (Ізраїль) та, як наслідок, відсутність інформації про смерть тітки. Аналізуючи доводи позову, слід зазначити наступне. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів та заперечень учасників справи та врахувавши її фактичних обставин.\~ Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку. Так, позивач зазначає, що з 1994 року постійно мешкає в Ізраїлі. Останнього разу перед смертю тітки навідувався до м. Шостка в липні 2011 року, а про її смерть дізнався лише в липні 2012 року. Оскільки про смерть тітки йому ніхто не повідомив, а він постійно проживав за кордоном, це, на переконання позивача, позбавило його можливості звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Разом з тим, позивач суду не представив доказів того, що його проживання за межами України було пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк. Навпаки, з дослідженої судом довідки про в`їзд та виїзд громадянина вбачається, що позивач під час проживання на території Ізраїлю без перешкод виїжджав за межі території вказаної держави. Не був позбавлений позивач можливості скористатися поштовими послугами, послугами нотаріуса та правовою допомогою. Тобто перешкод, які б унеможливлювали чи ускладнювали подання заяви про прийняття спадщини, у позивача не було. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Такий висновок міститься у численних рішеннях Верховного суду, який для суду першої інстанції є обов`язковим для застосування (№161/9998/17 від 17.04.2019 року, № 592/9058/17 від 06.06.2018 року, № 198/476/16 від 18.01.2018 року). Більше того, звертає на себе увагу та обставина, що у позивача не було перешкод дізнатися про смерть спадкодавця. Під час розгляду справи №589/34/19 про встановлення факту родинних відносин, з`ясовано, що позивач підтримував стосунки із спадкодавицею і з [PERSON] , а також має родичів та знайомих в України. Крім того, у [PERSON] мався стаціонарний телефону, про що свідчить довідка видана ПАТ «Укртелеком». Тому, суд приходить до висновку, що позивач не мав перешкод у спілкуванні з сім`ю тітки навіть проживаючи за межами України. Крім того, слід зауважити, що позов до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивачем подано лише 28 березня 2013 року, тобто приблизно через півтора роки після смерті [PERSON] та майже через рік після того як позивач, з його слів, дізнався про смерть тітки (в липні 2012 року). А з ухвали Апеляційного суду Сумської області від 19 жовтня 2015 року взагалі вбачається, що [PERSON] був обізнаний про смерть тітки до літа 2012 року, оскільки в апеляційній скарзі на рішення суду, яким встановлено факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю, він зазначив, що після смерті тітки повідомив [PERSON] про намір прийняти спадщину, а коли приїхав в Шостку в липні 2012 року, то [PERSON] приховав від нього факт прийняття спадщини останнім. Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами про наявність поважних причин пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини, відтак у суду відсутні підстави для визначення позивачу відповідного додаткового строку, та, як наслідок, у задоволенні позову слід відмовити. На підставі\~викладеного і\~

Outcome: dismissed