Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

28.08.2013 року Нікопольський міжрайонний прокурор Дніпропетровської області у відповідності до ст.121 Конституції України, ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» звернувся до суду в інтересах [PERSON] з вищевказаним позовом (а.с.1-3 том 1), який уточнював (а.с.20-23 том 1) та остаточно просив стягнути з [PERSON] аліменти на утримання її непрацездатної матері [PERSON] в розмірі 2500,00 грн. щомісячно. Вимоги позову обґрунтовані наступним. [PERSON] є пенсіонером, отримує пенсію за віком в сумі 1368,73 грн., є інвалідом І групи, тяжко хвора, у зв'язку з чим потребує лікування. Вона не в змозі самостійно пересуватися, потребує постійного стороннього догляду, який на даний час обходиться їй у 1200,00 грн. на місяць за 5-6 годин догляду за нею та лише 4 дні на тиждень. Пенсії, яку отримує [PERSON], недостатньо для проживання, оплати комунальних послуг, придбання необхідних ліків, оплати по догляду за собою. [PERSON] має доньку [PERSON], [INFO], яка в 1996 році поїхала на постійне місце проживання до Німеччини (м. Ульм). Нею було надано згоду на виїзд доньки на постійне місце проживання з родиною у зв'язку з тим, що на той час [PERSON] не мала перед нею ніяких майнових зобов'язань, так як [PERSON] працювала, проживала з чоловіком та була в змозі сама себе забезпечити. [INFO] року її чоловік [PERSON] помер, а [PERSON] залишилася самотня, проживає в квартирі одна, допомоги та підтримки не отримує. Зі слів [PERSON] її донька [PERSON] працює в пральні повний робочий місяць, розмір її заробітної плати не відомий. [PERSON] має чоловіка, який працює та отримує заробітну плату, та дві доньки, які є повнолітніми та в змозі самі себе забезпечувати. Зважаючи на стосунки, які склалися між [PERSON] та її донькою [PERSON], [PERSON] щоразу необхідно звертатися до доньки з проханням про надання їй матеріальної допомоги, на що часто отримує відмову. Матеріальна допомога з боку [PERSON] надавалася [PERSON] у квітні 2013 року в розмірі 100 євро, перед цим в грудні 2012 року в розмірі 90 євро, до цього тривалий час дочка їй не допомагала. Останній раз матеріальна допомога була надана [PERSON] своїй матері в серпні 2013 року в розмірі 270 євро та лише на прохання [PERSON], так як їй не вистачало коштів на проживання. Враховуючи те, що донька [PERSON] - [PERSON] та її чоловік [PERSON] працюють та отримують заробітну плату свідчить про те, що донька в змозі надавати своїй матері матеріальну допомогу в розмірі 2500,00 грн. щомісячно. Прокурор у судовому засіданні викладені в позовній заяві обставини та вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідно до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області відповідачу [PERSON] було направлено копію позовної заяви, копію уточненої позовної заяви з додатками та виклик (повідомлення) про день судового розгляду (а.с.48-129 том 1). Вказані документи були вручені відповідачу [PERSON] 05.12.2013 року, що підтверджується посвідченням про вручення (а.с.132,133 том 1). Відповідач з приводу позову була опитана за дорученням Нікопольського міськрайонного суду відповідно до Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18.03.1970 року (а.с.151-169 том 1, а.с.1-42 том 2). Згідно Меморандуму, складеному на закритому судовому засіданні дільничного суду м. Ульм 26.02.2014 року, відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала (а.с.20,21). Пояснила, що приблизно 5 років тому нею було зареєстровано у муніципалітеті Нікополя, що половина частки спільної власності у квартирі батьків, яку вона успадкувала після смерті свого батька, відступається на користь матері. Це було підставою того, що її мати повинна відписати квартиру потім будь-якій установі, за умови, що вказана установа потурбується про догляд за нею. Вартість цієї половинної частки вона оцінює приблизно у 10000,00 євро. Відповідач зазначила, що щомісячне утримання, яке вимагає позивач, з умовами життя в Україні, є значно перевищеним. Вказала, що мати розпоряджається своєю пенсією у розмірі приблизно у 130,00 євро, яка в свою чергу, приймаючи до уваги прожитковий мінімум в Україні, є достатньою, щоб утримувати себе. Вважає вимогу її матері про широкий догляд - надмірною та несправедливою. Позивач отримує триразовий догляд на тиждень від муніципалітету. До того ж в місті знаходяться її-відповідача брат та його діти. Однак, відповідач від них не хоче отримувати допомогу. Зазначила, що вона і без того кожен місяць переказує матері мінімум 50,00 євро, а коли та хворіє, то і 100,00 євро на місяць. Іноді навіть 200,00 євро. Вказала, що її зарплата у Німеччині складає в середньому лише від 900,00 євро до 1000,00 євро. З цього вона не може собі дозволити виплачувати навіть 250,00 євро на місяць. Вислухавши прокурора, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов на підставі ст.ст.172,202,203,205 СК України підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. Підставою звернення Нікопольського міжрайонного прокурора до суду з позовною заявою про стягнення аліментів в інтересах громадянки [PERSON] є її неспроможність через фізичний стан та похилий вік, самостійно захистити свої права та процесуальні повноваження. [PERSON], [INFO], є матір'ю відповідача [PERSON], що підтверджується матеріалами справи (а.с.6,8-10,12-13,25-27 том1). Відповідно до ч.1 ст.172 СК України, дитина, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Відповідно до ч.1 ст.202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 203 СК України, дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або нікчемністю. Відповідно до ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Позивач зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідками ТОВ «Комунальник-Нікополь» № 4364, № 3062 (а.с.14,17 том1). Позивач надала відповідачу дозвіл на виїзд до Німеччини, що підтверджується копією Виписки з реєстру для реєстрації нотаріальних дій Другої Нікопольської державної нотаріальної контори на 1996 рік (а.с.11 том1). Як вбачається з вказаної копії Виписки, на час надання дозволу на виїзд [PERSON] до Німеччини, у [PERSON] не було не виконаних майнових зобов'язань. З довідки до Акта МСЕК (видається інваліду) Серія 10 ААБ № 006051 від 12.07.2012 року вбачається, що [PERSON], [INFO], має І «Б» групу інвалідності, інвалідність встановлена - безстроково, висновок про умови та характер праці - потребує постійного стороннього догляду (а.с.7 том1). Згідно з довідкою № 230 від 05.04.2013 року, виданою лікарсько-консультативною комісією КЗ «Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги», [PERSON] потребує постійного догляду і не здатна до самообслуговування (а.с.15 том1). З довідки № 3392 від 13.06.2013 року, виданої Управлінням Пенсійного фонду України в м. Нікополі та Нікопольському районі, вбачається, що [PERSON] є пенсіонером та отримує пенсію за віком при повному стажі, розмір її пенсії складає 1368 грн. 73 коп. на місяць (а.с.16 том1), інших джерел доходів не має. У матеріалах справи наявна довідка № 132694 від 19.09.2013 року, видана ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.28), з якої вбачається, що відповідач здійснювала позивачу грошові перекази: 16.02.2011 року - 84,00 євро; 21.07.2011 року - 85 євро; 20.12.2011 року - 105,00 євро; 19.09.2012 року - 100,00 євро; 20.12.2012 року - 90,00 євро. У зв'язку з вищевикладеними обставинами, суд проходить до висновку, що пенсії [PERSON] не вистачає для належного утримання та забезпечення всім необхідним. [PERSON] потребує матеріальної допомоги відповідача, яка таку допомогу їй регулярно не надає. Обставини, на які послалась відповідач (при опитуванні за дорученням Нікопольського міськрайонного суду відповідно до Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних або комерційних справах від 18.03.1970 року - Меморандум, складений на закритому судовому засіданні дільничного суду м. Ульм 26.02.2014 року) в обґрунтування своїх заперечень щодо позовних вимог, суд до уваги не бере, так як вони не є підставою для відмови в позовних вимогах щодо стягнення аліментів. Враховуючи те, що середній заробіток відповідача, за її посиланнями, складає від 900,00 євро до 1000,00 євро, то, на думку суду, остання в змозі сплачувати своїй матері аліменти саме в розмірі, визначеному позивачем. На підставі викладеного, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON], [INFO], уродженки м. Нікополя Дніпропетровської області, аліменти на утримання матері [PERSON], [INFO], в розмірі 2500,00 грн. з усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову, а саме з 28.08.2013 року. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. (двісті сорок три грн. 60 коп.)

Outcome: approved