Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

28 серпня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Приазовського районного суду з позовом, в якому вказує, що 24 травня 2018 року вона і відповідач [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований у Приазовському районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, актовий запис № 13. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, однак відповідач відмовляється добровільно розірвати шлюб в органах РАЦС. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, шлюбні відносини між ними припинені з грудня 2019 року. Вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше їх спільне життя як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем; стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді від 02 вересня 2020 року було відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду на 05 жовтня 2020 року. Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до позову додала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, відзив на позовну заяву не надіслав. 02.10.2020 року надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Частина 4 статті 206 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що 24 травня 2018 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у Приазовському районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, актовий запис № 13 (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.05.2018 року). Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач заявила позов про розірвання шлюбу у зв`язку з тим, що подружнє життя у них з чоловіком не склалося, шлюбні стосунки вони припинили з грудня 2019 року через різні погляди на сімейне життя та відсутність взаємопорозуміння, що свідчить про неможливість подальшого збереження сім`ї. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч.2 ст.114 СК України). Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останньою і документально підтверджені (дублікат квитанції № 0.0.1813560248.1 від 25 серпня 2020 року) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved