Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

28 жовтня 2019 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Заявлені вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті останнього залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, який позивач не має можливості успадкувати через відсутність відповідних правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач є спадкоємцем майна померлого за законом, яка прийняла спадщину. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд, визнати за позивачем в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . У підготовче засідання позивач та представник позивача не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за їх відсутності та вказав, що позовні вимоги підтримують. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності та вказав, що заперечень проти позову не має. Представники третіх осіб та третя особа в підготовче засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, подали до суду заяви в яких просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що заперечень проти позову не мають. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Глобинського району Полтавської області 11 квітня 2019 року. До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] виданим Петрівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 21 грудня 2001 року. Згідно довідки №141 від 07 травня 2019, виданої виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, [PERSON] , 1939 року народження до дня смерті [INFO] , дійсно був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] в складі сім`ї: дружина [PERSON] , 1937 року народження. Згідно довідки №399 від 17 жовтня 2019, виданої виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Глобинського району Полтавської області за нині померлим [PERSON] згідно запису № 010172-1 в погосподарській книзі №2 за 2016-2023, лічиться житловий будинок та господарські споруди, побудовані у 1990 році, розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] виготовленого ФОП [PERSON] та висновку по будівництву № 651/02-04 від 25.10.2019 відділу архітектури, містобудування, цивільного захисту та житлово-комунального господарства Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області будівлі збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм та правил. [PERSON] , що діє по довіреності від імені [PERSON] (позивач) звернувся до Глобинської державної нотаріальної контори Полтавської області для оформлення спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на житловий будинок з господарськими будівлями розташований за адресою: [ADDRESS] , що належав померлому [INFO] [PERSON] . 23 жовтня 2019 року державний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва, оскільки не було подано правовстановлюючий документ, який підтверджує право власності померлого на житловий будинок з господарськими будівлями. Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи, після померлого [INFO] [PERSON] , Глобинською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №64/2019, заяву про прийняття спадщини по заповіту на земельну ділянку площею 3,93 га., що належала померлому на підставі Державного акту серії ІІ-ПЛ № 017227 від 5 квітня 2019 року подала [PERSON] . [PERSON] прийняла спадщину по закону згідно ст. 1261 ЦК України. Інших спадкоємців в порядку ст.1261 ЦК України немає. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку в спадщині, немає. Спадщина відумерлою не визнана. Нотаріусом визначено коло спадкоємців та встановлено, що спадкоємцем по заповіту є [PERSON] , спадкоємцем по закону є [PERSON] . Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. На час будівлі спадкодавцем будинку (у 1990 році) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Запис в погосподарській книзі сільської ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Приймаючи до уваги, що позивач є особою, яка прийняла спадщину за законом, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved