overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

27 липня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Балашовська, 17. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 26.07.2017 р. о 17 год. 00 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 26.07.2017 р. о 17 год. 00 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням фельдшера Шевченко лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий висловлює маячні ідеї відносини до матері. Корекції не підлягає. Каже, що бив її тому, що не давала гроші. Мислення непослідовне, паралогічне. Критика відсутня. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, маячний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

27 липня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпро, вул.Новоянарська, 26. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 26.07.2017 р. о 22год. 34 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий агресивний та становить безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] .письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 26.07.2017 р. о 22 год. 34 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Шевченко КЗ «ОЦЕМД». При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий агресивний, напружений. Вважає, що сусідка постійно його повчає, тому він погрожував їй сокирою, наніс собі ушкодження, щоб вона бачила, що те саме буде з нею. . [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

27 липня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 24 червня 1986 року у виконкомі Малинецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 5, між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Вказав, що від шлюбу у них з відповідачкою неповнолітніх дітей немає. Зазначив, що спільне життя з відповідачкою у них не склалося, а саме проживши сімейним життям тривалий час вони зрозуміли, що є різі за характерами люди, що почало проявлятися з часом. На ґрунті цього у них постійно виникали непорозуміння та сварки. У звязку із цим починаючи з квітня 2009 року ними спільне господарство не ведеться та вони не підтримують сімейних стосунків. Також зазначив, що відповідач з ним тривалий час не спілкується та відмовляється піти разом у РАЦС для розірвання шлюбу в добровільному порядку. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], який зареєстровано 24 червня 1986 року у виконкомі Малинецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 5. Судові витрати просить з відповідача не стгувати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій позовні миги підтримав, просив справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву в якій позовні вимоги визнала, просила справу розглянути у її відсутності. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 24 червня 1986 року у виконкомі Малинецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 5, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-МИ №379189. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 18 вересня 2017 року сторонам надано строк в два місяці для примирення. Однак, як встановлено судом позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] в зазначений термін не примирилися. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сімю. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

27 липня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 лютого 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Харківській області, за актовим записом № 23, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, в сімї постійно виникали сварки. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, сімя розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, з позовними вимогами згодна. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сімї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

27 липня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в якому вказував, що 16 квітня 2010 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просив їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, обоє надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, при цьому відповідачка в своїй заяві позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Суд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 16 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві між позивачем та відповідачкою був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 192. Після реєстрації шлюбу прізвище відповідачки було змінено з [PERSON] на [PERSON]. За час шлюбу в них народилась донька [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

27 липня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 27 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку, за актовим записом № 762. Під час спільного проживання у них дітей немає. Сумісне життя не склалося в звязку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникають постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 дана позовна заява підлягає розгляду Дзержинським міським судом Донецької області. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує повністю, наполягає на їх задоволенні. При чому, просила залишити їй прізвище «Самохвалова». Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не подавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Виходячи з того, що сторони по справі припинили шлюбні відносини, не підтримують їх протягом пяти років, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати інтересам подружжя. Майнового спору та питань щодо утримання дітей у сторін не має. Враховуючи діючі положення законодавства щодо шлюбу та сімї, фактичні обставини справи, а також той факт, що судом не встановлено обставин, які б свідчили про спільне бажання сторін зберегти сімю, відновити шлюбні відносини, в основі яких би полягали почуття взаємної любові та поваги, спільні інтереси, суд приходить до висновку, що за таких умов можливо розірвати шлюб між сторонами по справі. Позивачу залишити прізвище Самохвалова.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

27 липня 2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від спільного життя мають малолітніх дітей [PERSON], 11.04.206 р.н. та [PERSON], [INFO] Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка надала в судове засідання заяву, згідно якої підтримала заявлені вимоги, просила розглянути справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 169, 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Шлюб між позивачем і відповідачем було розірвано в 2011 році. Від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON], 11.04.206 р.н. та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

27 липня 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 21 вересня 2013 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння, тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, обоє надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, при цьому відповідач в своїй заяві позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 21 вересня 2013 року Галицинівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 19. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено з [PERSON] на [PERSON]. За час шлюбу в них народилась донька [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

27 липня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що 08 липня 1978 року у виконавчому комітеті Перехрестівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №15. Від даного шлюбу народилось троє дітей: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. Просив слухати справу у його відсутність. В судове засідання відповідач не зявився, однак надав заяву в якій позов визнав в повному обсязі. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 08 липня 1978 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане у Калуському районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №15 (а.с.4). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання [PERSON] та [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. покласти на позивача за його клопотанням.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

27 липня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин між його матір`ю [PERSON], яка померла 09 січня 2016 року та її матір`ю [PERSON], котра померла 26 липня 2004 року. В обґрунтування вимог вказував, що після смерті його баби [PERSON], шляхом вступу у фактичне управління спадковим майном спадщину на майновий пай, що знаходиться у СВК «Лабунський» та земельну частку (пай) у бувшому СВК ім. Кірова с. Новолабунь Полонського району, прийняла її дочка, а його мати [PERSON] Остання померла 09 січня 2016 року та після її смерті відкрилася спадщина на вказане майно, на яке він не може оформити своє спадкове право, оскільки відсутнє свідоцтво про народження його матері, з якого можна було б встановити факт, що її матір`ю була [PERSON] В судове засідання заявник та його представник [PERSON] не з`явилися, від останнього надійшла заява про розгляд справи у їхній \~ \~ \~ \~відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з`явився, надав суду письмову заяву про визнання заяви [PERSON] та розгляд справи без його участі. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про наступне. Встановлено, що [PERSON], яка померла 26 липня 2004 року, являлася матір`ю для [PERSON] (матері заявника), яка померла 09 січня 2016 року, про що свідчать: пояснення, допитаної судом свідка [PERSON], котра вказала, що вона є старостою Новолабунського старостинського округу та все своє життя проживає в с. Новолабунь, а тому їй достеменно відомо, що [PERSON] була матір`ю [PERSON], вони разом проживали в одному будинку, а також про це зазначено у записах погосподарської книги; дані довідки Новолабунського старостинського округу, виданої 03.07.2018 року за вих. № 513, з якої вбачається, що згідно записів погосподарської книги № 1 с. Новолабунь Полонського району [PERSON], [INFO], була дочкою [PERSON], [INFO]; дані свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], яке видане 08 квітня 1990 року Новолабунською сільською радою Полонського району, з котрого вбачається, що дівоче прізвище нареченої «Карагузова». Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як вбачається з повідомлення Полонського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану за № 426/15.14.6-101 від 10.08.2018 року, згідно актового запису про смерть № 26 складеного цим відділом 13.01.2016 року, [PERSON] народилася 12 травня 1968 року в м. Тайшет Іркутської області Російської Федерації та для отримання довідки про народження необхідно звертатися з відповідним проханням до відділу державної реєстрації актів цивільного стану м. Тайшет. Однак, [PERSON] на своє звернення від 21 березня 2017 року відповіді з Російської Федерації не отримав. За наведених вище обставин заявник в інший спосіб, ніж в судовому порядку не може довести факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON], що унеможливлює для нього оформити в нотаріальній конторі спадщину після смерті матері.

Outcome: approved