Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

27 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Луциківської сільської ради Білопільського району Сумської області, [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 21 березня 2015 року помер її батько, [PERSON]. Після смерті останнього відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 4,366 га, посвідчену сертифікатом серії СМ №018817. Зазначає, що за життя батько склав заповіт, яким заповів їй вказаний сертифікат. На даний час вона не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно користуватись спадковим майном, так внаслідок скрутного матеріального становища пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на викладені вище обставини, позивачка просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після батька, [PERSON], який помер 21 березня 2015 року, тривалістю в три місяці. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] позов підтримали. Представник відповідача Луциківської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився без повідомлення причин. Про час, день і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 32). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надіслав нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи в його відсутність, з позовом згодний (а. с. 50). Третя особа приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час, день і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, причин неявки не повідомила (а. с. 30). Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а. с. 41). Заслухавши позивачку та її представника, повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозвязку, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У відповідності до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України). Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що у разі неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину (ч. 1 ст. 1261, ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 статті 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], який помер 21 березня 2015 року, був батьком позивачки [PERSON] та третьої особи в справі [PERSON], а також рідним дідом відповідача [PERSON] (а. с. 12-13, 44-45, 48, 51). У відповідності до заповіту, посвідченого 05 грудня 2000 року секретарем виконавчого комітету Луциківської сільської ради Білопільського району Сумської області, зареєстрованого в реєстрі за №260, [PERSON] заповів позивачці належний йому сертифікат серії СМ №0180817, виданий Білопільською районною державною адміністрацією 24 грудня 1996 року (а. с. 16). У відповідності до державного акту на право приватної власності на землю на серії ІІ-СМ №012832, виданого Луциківською сільською радою 10 квітня 2001 року на підставі рішення 19 сесії 23 скликання від 07 квітня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №181, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,366 га в межах згідно з планом, розташована на території Луциківської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 17-18). Відповідно до довідки КП «Сумижилкомсервіс» від 23 грудня 2016 року [PERSON], [INFO] з 03 листопада 2005 року по день смерті 21 березня 2015 року був зареєстрований за адресою: [INFO]. Разом з ним на день його смерті був зареєстрований [PERSON], [INFO] (а. с. 14). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 04 січня 2017 року спадкова справа після [PERSON], який помер 21 березня 2015 року, не заведена (а. с. 29). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачка має право на спадщину за заповітом після померлого 21 березня 2015 року батька, [PERSON], однак вона не може реалізувати його у звязку із пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. З огляду на положення абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачка пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після батька, [PERSON], який помер 21 березня 2015 року, у звязку зі скрутним матеріальним становищем. Вказану причину суд визнає поважною, у звязку з чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного

Outcome: approved