Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

27.10.2015 року ПАТ «Банк Форум», звернувся до суду з позовом, де прохає стягнути з відповідача заборгованість в сумі 133507,84 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 23.01.2008 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 0002/08/25-CL, відповідно до якого відповідачу було відкрито відновлювану кредитну лінію та встановлено ліміт кредитування в розмірі 200000 грн. 00 коп., зі строком користування кредитними коштами до 22 січня 2018 року зі сплатою 16% річних на споживчі цілі. Відповідач взятих на себе зобовязань не виконує, а тому станом на 07 жовтня 2015 року заборгованість складає 133507,73 грн. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, суд про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу без їх участі, на підстав доказів , що містяться в справі. Судом встановлено, що 23.01.2008 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 0002/08/25-CL, відповідно до якого відповідачу було відкрито відновлювану кредитну лінію та встановлено ліміт кредитування в розмірі 200000 грн. 00 коп., зі строком користування кредитними коштами до 22 січня 2018 року зі сплатою 16% річних на споживчі цілі. 19.04.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору, на підставі якої було проведено реструктуризацію кредитної заборгованості: перенесено прострочену заборгованість з рахунків простроченої заборгованості на рахунки строкової та встановлено новий графік погашення кредитних коштів та графік повернення заборгованості по нарахованим, але не виплаченим процентам. Відповідно до ст. 526 ЦК України «Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». Відповідно до ст. 1054 ЦК України «За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.» Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що у випадку прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Згідно ст. 8 ЗУ „Про іпотеку та відповідно п.п.3.3.7 Кредитного договору відповідач зобов'язаний протягом дії договору страхувати за власний рахунок предмет іпотеки в повному обсязі від всіх видів ризику на користь банку. Договір страхування Відповідачем на діючий період не укладено. Відповідно до п.4.1. Кредитного договору позичальник зобовязався за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів сплачувати пеню в розмірі 0,2 % від суми простроченного платежу, за кожний день прострочення. Відповідно до п. 4.4 Кредитного договору за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобовязань, передбачених п.3.3 цього Договору, а саме не страхування предмета застави на строк дії Кредитного договору банком були застосовані Відповідачу штрафні санкції у вигляді штрафу у розмір - 5 000,00 грн. Станом на 07 жовтня 2015 р. відповідачу за порушення кредитних зобовязань нарахована пеня за простроченим кредитом та процентами в розмірі -10 848,82 грн. Відповідач взятих на себе зобовязань не виконує, а тому станом на 07 жовтня 2015 року заборгованість складає 133507,73 грн., а саме: -заборгованість за кредитом - 106 699,75 грн., в т.ч. прострочена - 28 091,73 грн. -заборгованість по сплаті процентів - 10 959,27 грн., в т.ч. прострочена - 9 275,47 грн. -пеня за простроченим кредитом та процентами - 10 848,82 грн. -штраф за не проведення страхування предмету іпотеки - 5 000,00 грн. Пунктом 3.2.2. Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання Відповідачем умов договору Позивач має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами. Таке стягнення відповідно до п. 5.3 Кредитного договору може бути проведено за умови вручення під розписку або надіслання рекомендованим листом Позичальнику письмової вимоги про повернення кредиту та сплату процентів. В разі невиконання вимоги щодо сплати коштів протягом 15-ти денного строку з дати надіслання такої вимоги позивач набуває права, в т.ч. на звернення стягнення на заставлене майно. Відповідно до п.п. 7.6. Кредитного договору усі повідомлення сторін здійснюються в письмовій формі шляхом направлення листів, телеграм чи факс-повідомлень з подальшим направленням оригіналів таких повідомлень рекомендованим листом за адресами сторін, вказаними у договорі. З метою дострокового стягнення коштів, на виконання п.5.3. Кредитного договору позивач повідомив відповідача про наявність заборгованості за Кредитним договором, необхідність її погашення, надіславши на його адресу (вказану в Кредитному договорі) вимогу № 7129/1.2 від 21.05.2015 р. щодо дострокового погашення заборгованості, що підтверджується відповідним списком згрупованих поштових відправлень від 23.05.2015 р., вимогу №10378/.1.2 від 17.08.2015 р. Вимога від 17.08.2015 р. отримана 02.09.2015 р., але заборгованість перед позивачем до цього часу не ліквідована. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що «Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.» Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованість за кредитом, відповідач порушує зобовязання за даним договором. Відповідно до ч.2 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до п. З ст. 549 ЦКУ пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За загальним правилом частини першої статті 624 ЦК України неустойка підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків (штрафна неустойка). Згідно з частиною другою статті 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням проведеним належним чином. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved