Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

28.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи його тим, що 19.03.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БМ Банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «БМ Банк» та [PERSON] укладено договір № 12770-ФО/КЛ про надання кредиту. Банк є правонаступником усіх прав і зобов'язань Відкритого акціонерного товариства «БМ Банк». Відповідно до пунктів 1.1, 1.2.1 кредитного договору та додатку № 1 до договору банківського рахунку для відкриття та обслуговування поточного карткового рахунку № 12770 -ФО від 18.03.2008 року, банк надав позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у розмірі 25000 доларів США строком до 18.03.2009 року із сплатою 13% річних за користування кредитом і зі сплатою 50% річних за користування простроченими кредитними коштами. За умовами договору банк відкрив [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] у доларах США та видав міжнародну платіжну картку для користування рахунком та проведення розрахунків. Позичальник скористався кредитними коштами в повному обсязі, але належним чином не виконав умови кредитного договору по поверненню кредиту і сплаті процентів за користування ним. Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.11.2013 року задоволено позов банку і стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 33 846, 68 доларів США. Відповідачем рішення суду не виконано, кредит в розмірі 25 000 доларів США не повернуто. Станом на 19.08.2015 заборгованість за кредитним договором по сплаті відсотків за користування кредитними коштами за період з 22.10.2009 року по 18.08.2015 складає 72 770, 81 доларів США, що еквівалентно 1 607 315, 59 грн. Відповідачу 20.07.2015 року надсилалась претензія з пропозицією проведення розрахунку за кредитним договором, але погашення боргу не відбулось. Тому позивач змушений був звернутися в суд для захисту своїх прав та інтересів. Представник позивача Іжаковська Л.П. в судове засідання не з'явилась, але подала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та в разі неявки відповідача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час, день та місце судового розгляду повідомлявся належним чином та завчасно,поштовими повідомленнями. Заяв та заперечень від відповідача до суду не надходило. За таких обставин у відповідності до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що19.03.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БМ Банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «БМ Банк» та [PERSON] укладено договір № 12770-ФО/КЛ про надання кредиту (а.с.1-2). Відповідно до пунктів 1.1, 1.2.1 кредитного договору та додатку № 1 до договору банківського рахунку для відкриття та обслуговування поточного карткового рахунку № 12770 -ФО від 18.03.2008 року, банк надав позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у розмірі 25000 доларів США строком до 18.03.2009 року із сплатою 13% річних за користування кредитом і зі сплатою 50% річних за користування простроченими кредитними коштами (а.с.7-8). За умовами договору банк відкрив [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] у доларах США та видав міжнародну платіжну картку для користування рахунком та проведення розрахунків (а.с.9-10). Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.11.2013 року задоволено позов банку і стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 33 846, 68 доларів США , що еквівалентно 270 536, 51 грн. (а.с. 12-15). 20.07.2015 року надсилалась претензія з пропозицією проведення розрахунку за кредитним договором, але погашення боргу не відбулось (а.с. 16). Станом на 19.08.2015 заборгованість за кредитним договором по сплаті відсотків за користування кредитними коштами за період з 22.10.2009 року по 18.08.2015 складає 72 770, 81 доларів США, що еквівалентно 1 607 315, 59 грн. (а.с.4). Взятих за договором обов'язків відповідач належним чином не виконав, що призвело до утворення у нього перед позивачем заборгованості. Таким чином, відповідачем порушено вимоги ст. 526 ЦК України, якою визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а також вимоги ст. 1054 ЦК України, яка вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відсотки за користування кредитними коштами нараховуються в останній робочий день місяці на фактично використану суму кредитних коштів за фактичну кількість днів користування коштами, п.2.2 кредитного договору. Розмір відсотків за користування кредитними коштами, відповідно до п.2.1 договору, встановлений тарифами банку, додатком № 1 до договору банківського рахунку для відкриття та обслуговування поточного карткового рахунку № 12770 - ФО від 18.03.2008 року, отже на суму простроченої заборгованості за кредитом нараховуються проценти за ставкою 50 % річних. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язння не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Інших актів цивільного законодавства. В силу ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Згідно ст.ст. 625, 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами і боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач отримав на підставі укладеного договору кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування, але взяті на себе зобов'язання не виконав, чим істотно порушив умови укладеного договору. Таким чином, суд вважає обґрунтованою вимогою позивача про стягнення з відповідача заборгованість по відсотках за користування кредитними коштами в сумі 72 770,81 доларів США, що еквівалентно по курсу НБУ 1 607 315, 59 грн. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3654,00 грн., тому, відповідно до ст. 88 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved