Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

28.10.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 09.09.2014 року Відділом державної РАЦС у Київському районі реєстраційної служби ОМУЮ, актовий запис № 1755. При цьому позивач посилається на те, що шлюб у сторін перший. До укладання шлюбу у сторін 23.07.2013 року народилася донька [PERSON]. На теперішній час сторони спільно не проживають, спільне господарство не ведеться, збереження сімї неможливо та суперечить інтересам сторін. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просить його задовольнити, при цьому пояснив, що між сторонами існуватимуть спори щодо визначення місця проживання доньки, її утримання та поділу спільного майна подружжя, однак ці питання вирішуватимуться мирним шляхом чи в іншому судовому провадженні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову та просила розірвати шлюб. Відповідач пояснила, що донька проживатиме із нею, матеріальну допомогу батько надає та перешкод в побаченнях з дитиною вона не чинить. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «Кундис». Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 09.09.2014 року [PERSON] та [PERSON] /до шлюбу Папіна/ уклали шлюб, який зареєстрований року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1755 /свідоцтво про шлюб серії І-ЖД № 217216/ /а.с. 6/. 23.07.2013 року народилася [PERSON], актовий запис № 7071, що слідує із свідоцтва про народження серії І-ЖД № 450938, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Батьками у свідоцтві сказані сторони по справі /а.с. 7/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, проживають окремо \\понад два місяці, спорів стосовно визначення місця проживання дитини, її утримання та поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач визнала позовні вимоги та просить позов задовольнити, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved