Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

27 листопада 2015 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], вказавши на те, що відповідач є їх батьком. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 лютого 2011 року і на даний час проживають окремо. Спільне життя не склалось. Діти перебувають на повному утриманні матері. Сам матеріально добровільно допомагати утримувати дітей належним чином відповідач відмовляється, хоча зобов'язаний це виконувати. Відповідач є працездатною людиною, має можливість забезпечити належне виховання та утримання дітей, а тому позивач просить стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на неповнолітніх дітей щомісячно в примусовому порядку до досягнення дітьми повноліття. В судове засіданні позивач [PERSON] подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити та розгляд справи проводити у її відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] подав заяву, в якій визнала позов частково з підстав викладених в запереченні, немає заперечень щодо стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини його доходів, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, врахувавши ту обставину, що відповідач має достатній і стабільний дохід, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 15 лютого 2011 року виконавчим комітетом Садівської сільської ради Луцького району Волинської області за актовим записом № 02 (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - синів синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7). Судом встановлено, що батьком неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] є [PERSON], що вбачається із копій свідоцтв про народження (а.с. 6-7). Сторони проживають окремо і діти знаходиться з матір'ю, що підтверджено поясненнями сторін. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч вимогам ст. 181 Сімейного Кодексу України сторони не досягли домовленості щодо утримання дітей, а тому даний позов підлягає до задоволення. Свого обов'язку утримувати дітей відповідач не виконує, неповнолітні діти проживають з матір'ю та перебувають на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що на користь позивачки слід стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що відповідач має стабільний дохід, що підтверджено довідкою про середню заробітну плату (дохід) (а.с. 22), є працездатним та не має на утриманні інших осіб, а також матеріальне становище позивача на даний час, суд приходить до висновку про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки його доходів. При визначенні частки розміру аліментів суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище неповнолітніх дітей, стан здоров'я та матеріальне становище стягувача аліментів, платника аліментів, який є працездатним, а також те, що відповідач інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків на утриманні немає. Суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітнім дітям в розмірі - 1/3 частки його доходів щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі - 487,20 грн. На підставі наведеного та

Outcome: partial