Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

28 серпня 2020 року [PERSON] в інтересах якої діє [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] . Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] , яку остання заповіла їй. Вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй нотаріусом було відмовлено у зв`язку із тим, що договір купівлі-продажу нерухомого майна № 0346 від 04 січня 2000 року, укладений між продавцем [PERSON] від імені якої діяв [PERSON] та покупцем [PERSON] , що посвідчений Очаківською філією Південної товарної біржі, на підставі якого [PERSON] набула право власності на вказану квартиру не було нотаріально посвідчено. Посилаючись на викладене, позивачка просила визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна № 0346 від 04 січня 2000 року. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки, в якій крім того вона зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, просить їх задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце розгляду справи через публікацію оголошення на веб-порталі судової влади України в судове засідання не з`явилася, не повідомивши про причини своєї неявки. Представник третьої особи - Південної товарної біржі в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином. Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. 04 січня 2000 року між [PERSON] від імені якої діяв [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] , який посвідчено Очаківською філією Південної товарної біржі за № 0346, що підтверджується цим письмовим договором (а. с. 10). Як вбачається з вказаного договору під час укладення угоди сторони дійшли згоди про всі істотні умови цього договору та виконали всі зобов`язання одна перед однією, а саме [PERSON] було передано у власність вказане нерухоме майно, вона його прийняла і сплатила ціну цього майна, обумовлену договором. 04 січня 2000 року за [PERSON] , на підставі зазначеного вище договору, Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації зареєстроване право приватної власності на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується відповідним реєстраційним посвідченням (а. с. 11). Як вбачається з заповіту від 10 вересня 2002 року, що посвідчений державним нотаріусом Другої очаківської нотаріальної контори Миколаївської області Селецькою Н.П. та зареєстрований в реєстрі за № 1619, [PERSON] на випадок своєї смерті все належне їй майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося в тому числі й вказану вище квартиру заповіла [PERSON] (а.с.15). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 20 серпня 2019 року (а. с. 9). З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 57499063 від 10 вересня 2019 року вбачається, що приватним нотаріусом Остащенко Н.О. за № 72 заведено спадкову справу після померлої [PERSON] (а.с. 16). З роз`яснення приватного нотаріуса Остащенко Н.О. від 25 жовтня 2000 року, № 119/02-14 вбачається, що посвідчений Очаківською філією Південної товарної біржі договір купівлі-продажу нерухомого майна № 0346 від 04 січня 2000 року, а саме квартири [ADDRESS] , не відповідає вимогам законодавства, оскільки його нотаріально не посвідчено (а.с. 18). Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року №1956-XII (що застосовувався до даних правовідносин на момент укладення договору), угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно зі ст. 48 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 та зареєстрованої 07 липня 1994 року за № 152/361, що діяла на час спірних правовідносин, правовстановлюючим документом міг бути договір купівлі-продажу, зареєстрований на біржі. Зазначена норма закону протирічила діючій на той час ст. 227 ЦК України (1963р.), згідно з якою договір купівлі-продажу повинен бути нотаріально посвідчений та підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання цього права. Як зазначено в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», при розгляді справ про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Аналізуючи викладені обставини, суд вважає, що сторонами укладеного правочину виконані всі умови договору, їх інтереси він не порушував, спадкодавець [PERSON] набула право власності на спірну квартиру правомірно та, що на час укладення угоди мала місце суперечність законодавства, тому вимоги позивачки, яка є спадкоємицею майна за заповітом після померлої [PERSON] , про визнання угоди дійсною є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача.

Outcome: approved