Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

27.09.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь: 14644 грн. в рахунок заборгованості по виплаті стипендії за період навчання з вересня 2015 року по вересень 2016 року включно; 238,38 грн. в рахунок індексації стипендії за період навчання з вересня 2015 року по вересень 2016 року включно; стягнути судовий збір. В обґрунтування вимог посилається на те, що з вересня 2015 року вона навчається в Харківському національному педагогічному університеті імені [PERSON], на факультеті «Іноземної філології», форма навчання - денна, бюджетна. Вона зарахована до цього вищого навчального закладу на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Однак, з вересня 2015 року по грудень 2015 року, включно, стипендія їй нараховувалась і виплачувалася на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, а з січня 2016 року та по сьогоднішній час - взагалі не нараховувалася та не виплачувалася. Проте виплати стипендії в такому розмірі є незаконними, оскільки вони повинні були дорівнювати прожитковому мінімуму відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці». Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008р., має вищу юридичну силу ніж Постанова КМУ від 12.07.2004р. № 882 «[PERSON] призначення і виплати стипендії», а невнесення відповідних змін до Постанови КМУ після прийняття Закону України не є підставою для порушення права на отримання стипендії у розмірі, встановленому Законом. Також у звязку з невиплатою стипендії просить стягнути індексації стипендії у розмірі 238,38 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, надала пояснення відповідно до викладених в позові вимог. Представник відповідача позовні вимоги не визнав повністю, зазначив, що дійсно позивача було зараховано на навчання поза конкурсом до ХНПУ імені [PERSON] відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», як дитину шахтаря. Згідно пункту 5 статті 62 Закону України «Про вищу освіту» порядок призначення і виплати академічних і соціальних стипендій встановлюється Кабінетом Міністрів України. На сьогоднішній день діє [PERSON] призначення і виплати стипендій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2004р. № 882. [PERSON] не передбачено виплату соціальних стипендій дітям шахтарів і змін чи доповнень у зв'язку з цим питанням не має. Тобто, на сьогоднішній день нарахування соціальних стипендій здійснюється на підставі зазначеного [PERSON], в котрий не внесені зміни стосовно виплати соціальних стипендій дітям шахтарів. Крім цього, Університет не є навчальним закладом за гірничими спеціальностей. Тому, [PERSON] виплачувалась загальна академічна стипендія. Щодо невиплати стипендії [PERSON] у цьому році, то [PERSON] зазначено, що стипендія сплачується студентам, які за результатами семестрового контролю мають середній бал успішності 4.00-4.99 за п'ятибальною системою оцінювання та 7,00-9,99 за дванадцятибальною. [PERSON] за результатами семестрового контролю має середній бал успішності набагато нижчий. Харківський національний педагогічний університет імені [PERSON] є бюджетною установою і всі виплати надходять з Міністерства освіти і науки України та виплачуються студентам згідно постанови КМ України від 12 липня 2004р. № 882,ніяких інших виплат діючим законодавством не передбачено та просто не може бути, цих виплат просто з нічого взяти-тому, що їх у бюджеті ХНПУ просто немає. Міністерство не виділяло додаткові кошти, Університет, нажаль, не має змоги, законних підстав та коштів виплатити соціальну стипендію, як дитині шахтаря. Це пояснюється тим, що в Законі України «Про державний бюджет» не передбачена стаття таких виплат. У випадку вимушеного призначення цих виплат ХНПУ виплатить ці кошти за рахунок стипендій інших студентів, що також буде протизаконно. Позивачка не зверталась до стипендіальної комісії ХНПУ з заявою врегулювання спору у позасудовому порядку згідно п.8 постанови КМ України від 12 липня 2004р. № 882, яка на цей момент регламентує виплати соціальних стипендій у вищих навчальних закладах, чим порушила встановлений законом порядок розгляду стипендіальних спорів. Вказаною постановою передбачений вичерпний перелік студентів, які мають підвищену стипендію, позивачка не підпадає під жодний пункт для виплати їй соціальної стипендії. В бюджеті відсутні кошти для сплати позивачу соціальної стипендії. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, [PERSON] з вересня 2015 року навчається в Харківському національному педагогічному університеті імені [PERSON], на факультеті «Іноземної філології», на денній, бюджетній формі навчання, та була зарахована на навчання поза конкурсом відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», як дитина шахтаря. Відповідно до довідки ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» від 03.07.2015 року, [PERSON] дійсно працює у ВСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ПАВЛОГРАДСЬКЕ» ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» гірником очисного забою на дільниці з видобутку вугілля №4. Дана професія відноситься до списку №1 відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003 року. Стаж його роботи на підземних роботах з повним робочим днем у шахті з видобутку вугілля складає 21 рік. На підставі ч. 1 ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 р. на осіб поширюються встановлені цим законом пільги. Спеціальність та стаж роботи [PERSON] підтверджується також копією трудової книжки. Відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком позивачки. Посилання представника відповідача щодо сумнівів у достовірності вказаних копій, суд до уваги не приймає, оскільки позивачку було прийнято на навчання Харківського національного педагогічного університету імені [PERSON] саме на підставі поза конкурсом відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», як дитину шахтаря, що також визнається відповідачем, тобто факт достовірності документів наданих позивачкою при вступі до ВУЗу перевірявся при її зарахуванні на навчання. Як вбачається з довідки про доходи від 29.08.2016 року, позивачці було нараховано за вересень по грудень 2015 року стипендію у розмірі 3630 грн. на загальних підставах (за вересень 803 грн., жовтень 1012 грн., листопад 907,50 грн, грудень 907,50 грн.). З січня по вересень (включно) 2016 року позивачці стипендія не виплачувалась взагалі, що також визнав і представник відповідача, посилаючись на відсутність коштів у бюджеті. [PERSON] призначення і виплати стипендій, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 р. N 882. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника відповідача, нарахування стипендії позивачу здійснювалось на підставі [PERSON], затверджено постановою КМУ від 12.07.2004 р. N 882. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про вищу освіту», держава гарантує надання особам, які навчаються у вищих навчальних закладах пільг та соціальних гарантій у порядку, встановленому законодавством. Згідно з ч. 2 ст. 62 ЗУ «Про вищу освіту», особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку. Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв'язанні соціально-побутових проблем шахтарів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року № 345-VI, шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Отже, застосовуватись має ст. 5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 року, який має вищу юридичну силу, ніж Постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2004року № 882 «[PERSON] призначення і виплати стипендії». Невнесення відповідних змін до Постанови Кабінету Міністрів України після прийняття Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не є підставою для порушення прав позивача на отримання стипендії у розмірі, встановленому Законом. Відповідно до ч.3 ст. 10 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» Закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Закони України мають вищу юридичну силу і саме закон має застосовуватись в тому випадку, коли йому суперечить підзаконний нормативно-правовий акт. Стаття 5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» є спеціальною нормою, що визначає виключення із правил, щодо кола осіб, яким призначається спеціальна стипендія, в той час коли ч. 5 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» є загальною нормою і регулює відносини пов'язані з реалізацією права на стипендію взагалі. Позивач [PERSON] має право на отримання стипендії відповідно до норм ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідне право позивача, передбачене Законом, не було забезпечено, а тому підлягає захисту. Наведені доводи представника відповідача про відсутність бюджетних асигнувань на виплату студентам стипендій у розмірі прожиткового мінімуму згідно зі ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не заслуговують на увагу, оскільки вказаною нормою виплата зазначених стипендій не поставлена в залежність від наявності на це коштів у бюджеті чи кошторисі навчального закладу, в якому навчається студент. Реалізація особою права, пов'язаного з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена в залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»). Посилання представника відповідача на те, що позивач не намагався врегулювати це питання в позасудовому порядку, суд до уваги не приймає, оскільки це не спростовує необхідність забезпечення позивача відповідними пільгами, гарантованими Державою. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік», установлено у 2015 році прожитковий мінімум на місяць для працездатних осіб: з 1 вересня - 1378 гривень. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2016 рік», установлено у 2015 році прожитковий мінімум на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2016 року - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1550 гривень. Таким чином, розмір не нарахованого та недоплаченого розміру стипендії позивачу становить за: вересень 2015 року 575 грн. (1378 803 = 575), жовтень 366 грн. (1378 - 1012 = 366), листопад 470,50 грн. (1378 907,5 = 470,50), грудень 470,50 грн. (1378 907,5 = 470,50), січень 2016 року 1378 грн., лютий 2016 року - 1378 грн., березень 2016 року - 1378 грн., квітень 2016 року - 1378 грн., травень 2016 року - 1450 грн., червень 2016 року - 1450 грн., липень 2016 року - 1450 грн., серпень 2016 року - 1450 грн., вересень 2016 року - 1450 грн., що в сумі становить 14644 грн. 00 коп. На підставі викладеного, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача не нарахованої та недоплаченої стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, за період з з вересня 2015 року по вересень 2016 року включно в розмірі 14 644 грн. 00 коп. підлягають задоволенню. Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача у зв'язку з вчасно не нарахованою та недоплаченою стипендією в розмірі прожиткового мінімуму, за період з вересня 2015 року по вересень 2016 року в розмірі 238 грн. 38 коп. Питання, повязані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року. Відповідно до статей 1, 2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Із наведеного вбачається, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) нарахування громадянину належних йому доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); 2) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 3) затримка виплати доходів один і більше календарних місяців; 4) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги і 5) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата). Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 18 листопада 2014 року № 21-518а14. Розмір недоплаченої стипендії з урахуванням індексу інфляції відповідачем не оспорювався. На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача індексації стипендії за період навчання з вересня 2015 року по вересень 2016 року включно підлягають задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved