Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

27.05.2021 року позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаним позовом, у якому просив суд: скасувати обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, яке накладено постановою Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП № 42661904, що видана 24.12.2014 р. та якою було накладено арешт на все нерухоме майно, що належить на праві власності [PERSON] , державну реєстрацію обтяження було здійснено 04.03.2015 року о 17 годині 06 хвилин №8945103; визначити порядок виконання рішення суду, відповідно до якого воно є підставою для скасування реєстрації вказаного обтяження. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що постановою Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП №42661904, виданою 24.12.2014 р., було накладено арешт нерухомого майна, на все нерухоме майно, що належить на праві власності [PERSON] . Державну реєстрацію обтяження було здійснено 04.03.2015 17:06:11, номер запису про обтяження: 8945103. Згідно позовної заяви, Першим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції щодо позивача велось два виконавчих провадження про стягнення заборгованості по судовим наказам, що видані Малиновським районним судом м. Одеси №02-03906.12 від 07.03.2012 р. та №521/10819/13-ц від 08.07.2013 р. Судові накази стосувались боргів за послуги з теплопостачання по особовому рахунку за; адресою: [ADDRESS] , на суми 7326,81 грн. та 2982,85 грн. Позивач стверджує, що згідно довідки КП «Теплопостачання міста Одеси» від 27.04.2021 р., вказані борги та судові витрати сплачені, претензії щодо позивача відсутні. Відсутність відомостей у Автоматизованій системі виконавчих проваджень, свідчить про те, що виконавче провадження за №42661904 є знищеним. Так як, на теперішній час виконавче провадження в межах якого накладний вказаний арешт знищено, позивач вимушений звернутись до суду з позовом про скасування обтяження у вигляді арешту нерухомого майна. В судове засідання позивач не з`явився, подав до Малиновського районного суду м. Одеси заяву, в якій він просив суд розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не надав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - КП «Теплопостачання міста Одеси» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним та своєчасно, подав до суду заяву, в якій просив, слухати справу без його особистої участі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача. Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. В провадженні Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження ВП №42661904. Постановою Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП №42661904, виданою 24.12.2014 року, було накладено арешт нерухомого майна, на все нерухоме майно, що належить на праві власності [PERSON] . Судом встановлено, що Державну реєстрацію обтяження було здійснено 04.03.2015 17:06:11, номер запису про обтяження: 8945103, вказані відомості підтверджуються доданою до позову Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.05.2021 р. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавче провадження за №42661904 - відсутнє. Судом встановлено, Першим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції щодо позивача велось два виконавчих провадження про стягнення заборгованості по судовим наказам, що видані Малиновським районним судом м. Одеси №02-03906.12 від 07.03.2012 р. та №521/10819/13-ц від 08.07.2013 р. Судові накази стосувались боргів за послуги з теплопостачання по особовому рахунку за; адресою: [ADDRESS] , на суми 7326,81 грн. та 2982,85 грн. Судом встановлено, що згідно довідки КП «Теплопостачання міста Одеси» від 27.04.2021 р., вказані борги та судові витрати сплачені, претензії щодо позивача відсутні. Відсутність відомостей у Автоматизованій системі виконавчих проваджень, свідчить про те, що виконавче провадження за №42661904 є знищеним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, право власності є абсолютним правом та воно складається з володіння, розпорядження та користування. Згідно частин 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. На цей час, позивачка як власник має право розпоряджатися належним їй майном. Спору щодо належного позивачці майна не існує, а наявність арешту обмежує його права як власника. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. На підставі викладеного та

Outcome: approved