Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

27 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 25 листопада 2011 року. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Основою розпаду сімї послугувало те, що вони мають різні погляди на життя і з цього приводу між ними відсутнє взаєморозуміння. Посилаючись на викладене, а також на те, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, позивачка звернулась з зазначеним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі. На розірванні шлюбу наполягає. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON], проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, причин свого неприбуття суду не повідомив, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін у заочному провадженні за наявними в справі доказами без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає, задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони в справі 25 листопада 2011 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 149, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], 22 вересня 2008 року, який народився до укладення шлюбу між сторонами, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 6). У позовній заяві [PERSON] зазначила, що причинами розпаду сім'ї є те, що між нею та чоловіком відсутнє взаєморозуміння. Відповідач своєї думки про причини розпаду сім'ї не повідомив. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved