Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

28.10.2021 [PERSON] подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку на утримання повнолітньої дитини , яка продовжкє навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є донькою відповідача [PERSON] . В даний час вона є повнолітньою, однак продовжує навчання у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на її утримання, чим не виконує свій обов`язок як батька утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, що визначено ст. 199 СК України. Відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має, а тому має можливість утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Ухвалою суду від 18.11.2021 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву. У визначений судом строк відповідач відзиву чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надала. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.12.2003, [INFO] народилась [PERSON] , її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . 16.11.2021 [PERSON] , 2003 р.н., досягнула повноліття. Згідно довідки №1145 від 13.10.2021 видно, що [PERSON] дійсно навчається у Вищому професійному училищі №29 м.Львова з 01.09.2021 по 30.06.2023 (арк. справи 9). Позивач як на підставу своїх позовних вимог вказує на невиконання відповідачем його обов`язку як батька утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, що передбачено ст. 199 СК України. Відтак суд встановив, що між сторонами виник спір щодо невиконання відповідачем його обов`язку як батька утримувати до досягнення двадцяти трьох років свою повнолітню дочку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. Вирішуючи спір суд виходить з наступних мотивів. Спірні правовідносини регулюються положеннями Сімейного кодексу України, а саме Главою 16\~Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання. Так, у відповідності до норм ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на\~утримання припиняється\~у разі\~припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з положеннями ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також згідно зі ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми\~статей 187,\~189-192\~і\~194-197\~цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно зі ст. 191 СК України\~ аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже суд встановив, що позивачка, повнолітня донька [PERSON] продовжує навчання і в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. В силу положень ст. 199 СК України [PERSON] має обов`язок утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання. Повнолітня [PERSON] проживає з матір`ю, яка її матеріально утримує. У свою чергу відповідач не виконує свого обов`язку з утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, що є підставою для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів відповідно до ст. 199 СК України і стягнення таких в судовому порядку. Беручи до уваги те, що позивачка, повнолітня донька відповідача у справі [PERSON] продовжує навчання, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач не виконує обов`язку щодо її утримання, як такої, що навчається, те, що відповідач не заперечив позов, не надав суду доказів, що він є непрацездатною особою чи те, що на його утриманні є інші неповнолітні чи непрацездатні особи, не повідомив про те, що він немає можливості надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці, суд з урахуванням всіх обставин справи та положень закону, зокрема вимог ст. 182 СК України, дійшов висновку, що розмір аліментів, визначений позивачем у частці від заробітку (доходу) відповідача, а саме 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно є обґрунтований, справедливий, необхідний та достатній для забезпечення її належного утримання у зв`язку з тим, що вона продовжує навчання. Разом з тим, [PERSON] в позовній заяві заявляє вимогу про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте, визначення розміру аліментів з урахуванням нижньої межі - не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку передбачено нормами Сімейного кодексу України, які регулюють обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, однак нормами статті 199 СК України це не передбачено. Положеннями статті 201 СК України не передбачено застосування вимог статті 182 для визначення мінімального граничного розміру аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Зазначене у статті 200 СК України відсилання до норми статті 182 цього Кодексу стосується лише врахування судом тих обставин, які мають істотне значення та впливають на розмір аліментів (частина першастатті 182 СК України). Зазначене відповідає висновкам, викладеним Верховним Судом у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 478/2108/16-ц, провадження № 61-12433св18; від 21 листопада 2018 року у справі № 382/1093/16-ц, провадження № 61-12568св18п. Відтак суд дійшов висновку, що у задоволенні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача аліментів з урахуванням нижньої межі - не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку необхідно відмовити. А тому, суд вирішив, що позов підлягає до задоволення часково. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» \~позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, з урахуванням задоволених вимог позивача на відповідача покладаються судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908 грн., за подання позовної заяви позивачкою (на підставі ставок, що діяли на момент вчинення процесуальної дії) і підлягають стягненню в дохід державного бюджету України.

Outcome: partial