Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

27.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Пізніше позивач просила залучити до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог її чоловіка та сина - [PERSON] та [PERSON], які також зареєстровані у спірному житловому будинку. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що є власником житлового будинку [ADDRESS], в якому також зареєстрований її син [PERSON] Однак, відповідач, починаючи з жовтня 2010 року, фактично не проживає за вказаною вище адресою, має власне житло - квартиру [ADDRESS]. Позивач неодноразово зверталася до [PERSON] з проханням знятись з реєстрації в [ADDRESS], оскільки остання несе додаткові витрати по утриманню будинку, позбавлена можливості оформити субсидію. Враховуючи, що відповідач не проживає більше, ніж чотири роки за місцем своєї реєстрації, [PERSON] просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової кореспонденції, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надавав, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні вимоги [PERSON] вважали законними та не заперечували проти їх задоволення. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: З матеріалів справи, а саме копії Договору дарування від 26.07.1991 року, вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] /а.с. 3-4/. Відповідно до Довідки КП «Зміїв-Сервіс» від 03.11.2014 року № 4417 за адресою [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON]; її сини - [PERSON] та [PERSON], а також чоловік - [PERSON] /а.с. 5/. Той факт, що відповідач зареєстрований за однією адресою з [PERSON], у її будинку, однак не проживає у вказаному домоволодінні, підтверджується копією Акту обстеження від 25.11.2014 року, складеного депутатом Зміївської міської ради Харківської області, у якому вказано, що при обстеженні житлового будинку [ADDRESS], встановлено, що [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, однак, з жовтня 2010 року не мешкає у домоволодінні позивача, а проживає у [ADDRESS] /а.с. 6/. Даний факт також підтверджується показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які показали у судовому засіданні, що [PERSON], близько чотирьох років не проживає за адресою [ADDRESS], хоча і зареєстрований там. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] в цілому є власником жилого будинку [ADDRESS], в якому також зареєстрований [PERSON] Відповідач за вищевказаною адресою, починаючи з жовтня 2010 року, не з'являється та не проживає, мешкає у Балаклійському районі Харківської області, жодних перешкод у користуванні приміщенням йому з боку позивача не чиниться. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач [PERSON] з жовтня 2010 року і до теперішнього часу фактично у житловому будинку [ADDRESS] без поважних причин не проживає і ним не користується, хоча має таку можливість, чим порушує вимоги Житлового кодексу України. Фактів перешкоджання вселенню [PERSON] у спірне житлове приміщення судом не встановлено, а тому позов [PERSON] про визнання відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача [PERSON] належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved