Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

27 травня 2015 року позивач звернулася до суду з дійсним позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з 18 вересня 1993 року вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка знаходиться на повному утриманні позивача. Відповідач не бере участі у вихованні дитини та добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідач працездатний, тому може виконувати батьківські обовязки по утриманню дитини. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні, позивач [PERSON], заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, пояснення надала аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Як було встановлено в судовому засіданні, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО №191273 від 21 жовтня 2000 року (а.с.3). Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. За правилами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184цього Кодексу. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обовязку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку статті 60 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд визнає, що [PERSON] не у повній мірі виконує у відношенні своєї неповнолітньої дитини передбачені сімейним законодавством батьківські обовязки з її належного утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя, тому позовні вимоги [PERSON], про стягнення аліментів визнає обґрунтованими і такими, що підлягають повному задоволенню. Відповідно до положень ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. У відповідності зі статтею 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved