Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

28 травня 2014 року прокурор Петропавлівського району Дніпропетровської області в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся до Межівського районного суду з позовною заявою до Державного професійно-технічного навчального закладу «Межівське професійно-технічне училище», третя особа служба у справах дітей Петропавлівської районної державної адміністрації про зобов'язання проведення перерахунку стипендії та її виплати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що звертається до суду із позовною заявою в інтересах неповнолітнього [PERSON] відповідно до ч.2 ст.121 Конституції України, ст.361 Закону України «Про прокуратуру». Перевіркою Державного професійно-технічного навчального закладу «Межівське професійно-технічне училище» з питань додержання Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при нарахуванні та виплаті стипендії встановлено, що відповідно до наказу Державного професійно-технічного навчального закладу «Межівське професійно-технічне училище» №7 «З-УДЗ» від 31 серпня 2011 року [PERSON] зараховано з 01 вересня 2011 року до складу учнів, прийнятих на навчання за державним замовленням на базі базової загальної середньої освіти з отриманням повної загальної середньої освіти у групу 3 (корпусу 2) за професією «Тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва» (кат. «А1», «А2», «В1»), слюсар з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування, водій транспортних засобів (кат. «С»). Батько [PERSON] - [PERSON] на момент вступу сина до професійно-технічного училища мав стаж роботи під землею більше 15 років, що підтверджується інформацією ВСП «Шахтоуправління Першотравенське» ПАТ ДТЕК «Павлоградвугілля» від 08 жовтня 2013 року №2619 та копією трудової книжки. На підставі ч.1 ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» [PERSON] має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, але з 01 вересня 2011 року та по цей час учню [PERSON] стипендія нараховувалася на загальних підставах та була нижчою за рівень прожиткового мінімуму для працездатних осіб. В цілому за період з 01 вересня 2011 року по 31 березня 2014 року Державним професійно-технічним навчальним закладом «Межівське професійно-технічне училище» [PERSON] було недораховані та недоплачені грошові кошти в сумі 25 499,59 гривень. Просить суд стягнути з Державного професійно-технічного навчального закладу «Межівське професійно-технічне училище» на користь [PERSON] 25 499,59 гривень заборгованості по виплаті стипендії з 01 вересня 2011 року по 31 березня 2014 року та зобов'язати з 01 квітня 2014 виплачувати [PERSON] стипендію у відповідності зі ст.5Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення ним навчання, стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, просив відмовити в позові, надали письмові заперечення. Вказав, що позивачу не виплачувалась стипендія, оскільки на це не виділялись кошти з державного бюджету. Крім того, Межівське професійно-технічне училище керується в своїй роботі «Порядком призначення і виплати стипендії», затвердженого Постановою КМУ від 12 липня 2004 року №882, згідно якого соціальні стипендії призначаються, окрім іншого студентам, які навчаються за гірничими спеціальностями, батьки яких загинули або стали інвалідами внаслідок отримання травм на виробництві, професійного захворювання під час роботи на вугледобувних підприємствах. Оскільки позивач навчається не за гірничою спеціальністю, тому стипендія йому виплачувалася на загальних засадах. Послався також на те, що Бюджетом України на 2011-2014 роки не передбачено коштів на виконання вимог ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Також представник відповідача звертає увагу суду на те, що фінансування Державного професійно-технічного навчального закладу «Межівське професійно-технічне училище» відбувається за рахунок обласного бюджету, яким витрати на дані цілі не передбачені, а також заперечував той факт, що на момент зарахування студента до учбового закладу йому не було відомо, що батько [PERSON] є шахтарем з підземним стажем роботи більше 15 років, так як [PERSON] при подачі документів про вступ до училища дані документи не подавав. Третя особа - начальник служби у справах дітей Петропавлівської РДА Губарик С.А. в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника служби, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Суд оцінивши докази, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом установлено та матеріалами справи підтверджено, що Наказом №7 «З-УДЗ» від 31 серпня 2011 року [PERSON] зараховано до складу учнів, прийнятих на навчання за державним замовленням на базі базової загальної середньої освіти з отриманням повної загальної середньої освіти у групу №3 (корпусу 2) за професією «Тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва» (кат. «А1», «А2», «В1»), слюсар з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування, водій транспортних засобів (кат. «С»). Відповідно до ч.2 ст.54 Закону України «Про вищу освіту», студенти вищих навчальних закладів мають право на отримання стипендій, призначених юридичними та фізичними особами, які направили їх на навчання, а також інших стипендій відповідно до законодавства. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Судом з'ясовано, що [PERSON] як батько неповнолітнього [PERSON] станом на 01 жовтня 2013 року мав підземний стаж роботи 21 рік 01 місяць, що підтверджується інформацією ВСП «ШУ Першотравенське» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля від 08 жовтня 2013 року №2619 (а.с.12). Згідно довідок про доходи за 2011, 2012, 2013 та 2014 роки, виданої [PERSON] Державним професійно-технічним навчальним закладом «Межівське професійно-технічне училище» йому була нарахована та виплачена стипендія у розмірі 9 100,41 гривень. Суд не приймає до уваги твердження представників відповідача щодо відсутності підстав для нарахування та виплати стипендії позивачу, оскільки п.6 ч.6 «Порядку призначення і виплати стипендії», затвердженого Постановою КМУ від 12 липня 2004 року №882, підвищена стипендія передбачена тільки для студентів з числа дітей-шахтарів, що навчаються на гірничих спеціальностях. Заперечення відповідача стосовно відмови в задоволенні позову з тих підстав, що згідно роз'яснень, що містяться у листі Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 20.11.2012 року №1/11-18040, підвищена стипендія передбачена тільки для студентів з числа дітей-шахтарів, що навчаються на гірничих спеціальностях (п.6 ч.6 «Порядку призначення та виплати стипендії), а тому виплата позивачу стипендії у встановленому Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (в редакції від 05.07.2012 року) розмірі була припинена, суд оцінює критично, з огляду на наступне. Відповідно до ст.8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Тому Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року №345-VІ, має вищу юридичну силу, ніж Постанова Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року №882 «Порядку призначення і виплати стипендії», а невнесення відповідних змін до Постанови КМУ після прийняття Закону України не є підставою для порушення прав [PERSON] на отримання стипендії у розмірі, встановленому Законом. Відповідно до вимог ч.3 ст.2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи, а з огляду на те, що на день винесення рішення редакція ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не змінена та не виключена із Закону, то [PERSON] має право на призначення йому стипендії у розмірі, визначеному Законом, тобто у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Посилання представника відповідача на те, що Бюджетом України на 2011-2014 роки не передбачено коштів на виконання вимог ст.5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» суд також оцінює критично, оскільки обов'язок Держави, передбачений Законом щодо виплати стипендії в певному розмірі не може ставитися у залежність до наявності у бюджеті коштів. На думку суду, виходячи із визначених у ст.3 ЦК України загальних засад цивільного законодавства, пріоритетності законів над підзаконними актами, в даних правовідносинах необхідно застосовувати не Порядок, а Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці», який має вищу юридичну силу. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь [PERSON], в рамках заявленого позову, недоплачена стипендія за період з 01 вересня 2011 року по 31 березня 2014 року, виходячи з наступного розрахунку: 1) статтею 21 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2011 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 квітня - 960 гривень, з 1 жовтня - 985 гривень, з 1 грудня - 1 004 гривні, тобто за період з вересня по грудень 2011 року відповідач повинен був сплатити 3 934 гривні;. 2) статтею 12 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2012 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 1 073 гривні, з 1 квітня - 1 094 гривні, з 1 липня - 1 102 гривні, з 1 жовтня - 1 118 гривень, з 1 грудня - 1 134 гривні, тобто за 2012 рік відповідач повинен був сплатити 13 177 гривень; 3) статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2013 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 1 147 гривень, з 1 грудня 1 218 гривень, тобто за 2013 рік відповідач повинен був сплатити 13 835 гривень; 4) статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 1 218 гривень, тобто за період з 01 січня по 31 березня 2014 року відповідач повинен був сплатити 3 654 гривні; 5) всього за вказаний період відповідач повинен був сплатити [PERSON] стипендію в розмірі 34 600 гривень, сплатив - 9 100,41 гривень, тому недоплата складає: 34 600 - 9 100,41 = 25 499,59 гривень. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, розмір якого на день подачі позову складає 254,99 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved