Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

28 листопада 2013 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт фактичного проживання на території України його батька - [PERSON], [INFO], в [ADDRESS] - з 2005 року по день смерті - [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] посилається на те, що його батькові на праві власності належала квартира [ADDRESS]. В квартирі постійно проживав він з матір»ю, а з 2005 року проживав і батько. [INFO] помер батько - [PERSON], а [INFO] померла мати. Оскільки [PERSON] помер в Росії, заявнику необхідно встановити факт проживання батька на території України для оформлення спадщини в м. Балаклія. В судовому засіданні [PERSON] підтримав свою заяву і просив встановити факт проживання його батька на території України, так як це необхідно йому для прийняття спадщини. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, однак надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03. 1995 року № 5 в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Наведений у ЦПК України перелік фактів, що встановлюються судом не є вичерпним. За наявності умов суд може встановити й інші факти, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO].(а.с.8). [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] відповідно до договору дарування від 09.02.1999 року.(а.с.4). [INFO] в місті Санкт-Петербург Росії батько заявника [PERSON] помер, а [INFO] померла мати [PERSON] ( а.с.6,7). Як вбачається із повідомлення Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області від 13.12.2013 року, після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулась його дружина, яка помела 25 жовтня 2013 року, не оформивши спадщину після смерті чоловіка, після її смерті термін звернення із заявами про прийняття спадщини не закінчився (а.с.37). Доптані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили факт проживання [PERSON] на території України, а саме в [ADDRESS] - з 2005 року по день смерті. Свідок [PERSON], який є братом заявника по матері, підтвердив, що [PERSON] приїхав в Україну в 1995 році, де до 1999 року працював на консервному заводі. Коли завод закрили, він був вимушений поїхати на роботу до Росії, в цьому йому допомагала його сестра Жанна, яка мешкає до цього часу в місті Санкт-Петербург. В 2005 році, вийшовши на пенсію, [PERSON] повернувся в Україну, де і проживав до смерті. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Встановлення факту проживання на території України [PERSON] має для [PERSON] юридичне значення, оскільки необхідне для прийняття спадщини після смерті батьків. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту проживання [PERSON] на території України.

Outcome: approved