Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

28.11.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про зобов'язання вчинити певні дії. Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.10.2007 року між сторонами був укладений договір відповідального зберігання документів, відповідно до якого позивач передав, а банк прийняв на зберігання оригінали документів, а саме: Свідоцтво про право власності на нерухоме майно (житловий будинок з надвірними будівлями) за адресою [ADDRESS] реєстраційний номер 479, дата видачі 24 лютого 2006 року; технічний паспорт на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] державний акт на право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] серія КМ №138755, виданий 18.10.2005 року Сімферопольським міським управлінням земельних ресурсів. Відповідач зобов'язався зберігати документи, повернути їх в цілості та схоронності у строки, встановлені договором зберігання. Відповідно до п.5.1 договору строк зберігання документів встановлено до моменту повного виконання позивачем зобов'язань за кредитним договором №11237010000 від 18.10.2007 року. Він звернувся до відповідача з письмовою вимогою про повернення документів, але останній листом від 09.10.2013 року відмовив з посиланням на те, що строк зберігання документів, визначений договором ще не закінчився, а для дострокового повернення документів необхідно надання укладеного попереднього договору купівлі-продажу нерухомості. Позивач, посилаючись на те, що відмова відповідача порушує його права, передбачені ст.953 ЦК України, просить зобов'язати Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» повернути йому оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] серія КМ №138755, виданий 18.10.2005 року Сімферопольським міським управлінням земельних ресурсів, який знаходиться у нього на відповідальному зберіганні. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволені по мотивах викладених у позові. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, пояснив, що договір зберігання документів забезпечує виконання кредитного договору, укладеного із позивачем. [PERSON] у повному обсязі не погасив заборгованість по кредитному договору. На даний час є рішення суду про стягнення заборгованості, відкрито виконавче провадження. Іпотечне майно буде реалізовано у примусовому порядку, тому оригінали документів, що вказані в договорі, будуть повернуті, коли позивач виконає усі взяті на себе зобов'язання. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли на підставі договору відповідального зберігання документів, який був укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та [PERSON] На виконання умов договору [PERSON] передав банку на зберігання оригінали документів згідно з переліком, зазначеним в п.1.2. Банк зобов'язався прийняти документи, організувати зберігання документів та повернути документи після повного погашення суми кредиту, виданого згідно кредитного договору №11237010000 від 18.10.2007 року, а також сплати процентів, штрафних санкцій ( а.с.4, 5). Статтею 546 ЦК України передбачено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Судом встановлено, що в якості забезпечення виконання кредитного договору між сторонами був укладений договір відповідального зберігання документів. Згідно зі ст.ст. 936, 938 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення вимоги про її повернення. Сторони в договорі самостійно встановлюють строк договірних відносин. При цьому строк в договорі зберігання завжди встановлюється, з урахуванням інтересів поклажодавця. Враховуючи дану норму закону поклажодавець має право в будь-який час вимагати повернення майна від зберігача, який повинен його повернути при першої ж вимозі в незалежності від строку зберігання. У відповідності з положеннями ст.953 ЦК України договір зберігання укладається в інтересах поклажодавця, останній вправі припинити його в будь-який час, тому зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився. Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача з проханням повернути йому документи, оскільки їх відсутність порушує його права власника, однак документи не повернуті до теперішнього часу, що не заперечувалось представником відповідача. За таких обставин, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Позивач не наполягав на відшкодуванні йому судових витрат. На підставі ст.ст 546, 936, 938, 953 ЦК України,

Outcome: approved