Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

28 травня 2004 року померла мати позивача [PERSON]. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку, яка знаходиться на території Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], однак із обєктивних причин пропустив строк для прийняття спадщини, у звязку з чим нотаріус не може прийняти від нього заяву про прийняття спадщини, а тому за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом 26 жовтня 2017 року звернувся до суду. Представник позивача у судове засідання не зявився, на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, просив розглянути справу у його відсутності (а.с. 3). Представник відповідача сільський голова Обухівської сільської ради подала суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи у її відсутності (а.с. 35, 36). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: [PERSON] померла 28 травня 2004 року у м. Кіровоград (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, земельна ділянка, що знаходиться на території Обухівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 17-19). Заповітами, вчиненими 29 грудня 1988 року (а.с. 37, 38) [PERSON] розпорядилася житловим будинком, що розташований у с. Привітне Мурованокуриловецького району. Своє право спадкувати після смерті [PERSON] у першій черзі спадкоємців позивач довів, свідоцтвом про своє народження (а.с. 6), довідками Обухівської сільської ради № 102 від 11 жовтня 2017 року та № 1003 від 18 жовтня 2017 року (а.с. 10, 11). Приватний нотаріус Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Вінницької області своїм розясненням № 462/01-16 від 11.10.2017 (а.с. 20) відмовила [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини після [PERSON] через пропущення строків, встановлених для подання такої заяви. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 49628063 від 27 жовтня 2017 року (а.с. 31) стверджується, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв, спадкова справа не заводилась. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1270 ЦК України цей строк визначений як шість місяців, і починається він з часу відкриття спадщини (дня смерті). Як слідує із позовної заяви, позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки, на день смерті матері відомостей про можливу спадщину у нього не було, тому він, як єдиний спадкоємець за законом, помилково вважав, що за відсутності обєктів спадкування потреби звертатися до нотаріальних органів нема (а.с. 10, 11, 15, 16, 17). Суд вважає вказані позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріуса поважними, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи вищевикладені докази та обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved