Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

28.11.2017р. позивач [PERSON]звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 06.10.2007р. в відділі РАЦС Брянківського міського управління юстиції в Луганській області, актовий запис № 272. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Шлюбні стосунки припинили в грудні 2016року з тих причин, що з відповідачем різні погляди на життя, внаслідок чого почалися сварки та відсутність взаєморозуміння. Позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно належним чином за місцем реєстрації по [ADDRESS], але згідно поштового повідомлення судова повістка двічі повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідачне повідомив причину неявки до суду. З вказаних причин суд прийшов до висновку, що відповідач недобросовісно користується своїми процесуальними правами. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. При цьому, відповідно до ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство у порядку позовного провадження здійснюється за правилами загального та спрощеного провадження. Відповідно до ст. 178 ЦПК України відповідач копію відзиву не надіслав до суду та учасникам процесу. Враховуючи зазначене і положення ст.ст.19, 258, 259,265, 274 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний судовий розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги , що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину, спільно не проживають, не мають спільного бюджету, не ведуть господарства. Приймаючи до уваги, вказані обставини, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та шлюб слід розірвати.

Outcome: approved