Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

27 серпня 2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , в якій позивач просить: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання доньки - [PERSON] , від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення нею 23-х років за умови продовження навчання. Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на те, що спільні діти сторін знаходяться на її утриманні. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.12.2009 у справі № 2-9553 стягнуто з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку до повноліття. [INFO] доньці [PERSON] виповнилось 18 років, проте з 2019 р. вона навчається в Миколаївському національному аграрному університеті не має змоги влаштуватись на роботу та отримувати заробіток. Заробітку позивача недостатньо для утримання доньки. Відповідач має змогу можливість допомагати утримувати доньку. 04 вересня 2020 року вказану позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з тим, що позивачем не зазначено розмір аліментів, який вона бажає стягнути з відповідача. 23 вересня 2020 року на виконання вимог ухвали позивачем подано позовну заяву з виправленими недоліками, у якій вона просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання доньки - [PERSON] , в розмірі 1/4 від усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення нею 23-х років за умови продовження навчання. Ухвалою суду від 24 вересня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правила спрощеного позовного провадження. Разом із позовом позивачем та третьою особою подано заява про розгляд справи без їх участі. 21 січня 2021 року до суду надійшла заява відповідача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу, який було розірвано, про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 02 березня 2010 року. В період шлюбу у подружжя [INFO] народилася донька [PERSON] (свідоцтво про народження, видане 28 серпня 2002 року, серія [NUMBER] ). [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 25.08.2020 та Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання. [PERSON] є студенткою другого курсу денної форми навчання факультету менеджменту Миколаївського національного аграрного університету. Строк закінчення навчання - червень 2023 р.(довідка від 03.08.2020 № 347). Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз ст.ст. 182, 199 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, з умовами, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. В даному випадку суд вважає, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням, а відповідач має таку можливість та будучи батьком дитини він не може бути звільнений від обов`язку утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання до закінчення навчання. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, щодо наявності підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки на період її навчання, що повністю узгоджується з приписами ч. 1 ст. 199 СК України. Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не заперечує проти необхідності надання ним матеріальної допомоги повнолітній донці. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що з відповідача належить стягнути аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у сумі 908 грн., відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved