Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

27 травня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позов мотивує тим, що їй на праві власності належить житловий будинок №11 по вул. Весняна м. Словянська, де зареєстровані її невістка та онучка відповідачі [PERSON], [PERSON] Останні не проживають в будинку без поважних причин з 05 травня 2014 року. Відповідачі в добровільному порядку з будинку не виписуються, а позивач несе додаткові витрати на оплату комунальних послуг. Позивач, [PERSON], просила розглянути справу у її відсутність, позов задовольнити. Представник позивача, [PERSON], в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, позов просила задовольнити. Відповідачі, [PERSON], [PERSON], в судове засідання не зявилися, про час, дату і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. У ході судового засідання встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку №11 по вулиці Весняна м. Словянська на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.09.1990 року. Відповідачі, [PERSON], [PERSON], зареєстровані за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, наданою 25.05.2016 року виконкомом Словянської міської ради. Судом встановлено, що відповідачі вибули з даного будинку в травні 2014 року за власним бажанням. [PERSON], [PERSON] не проживають в спірному будинку з травня 2014 року, що підтверджується довідкою керівника комітету мікрорайону Семенівка і Високо-Іванівка. Перепон у користуванні житлом їм ніхто не чинив. За приписами ч.ч. 1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Проте відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави позбавлення члена сімї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України. Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Допитані в судовому засіданні як свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами сторін , пояснили, що в зазначеному житловому будинку [PERSON], [PERSON] не мешкають з травня 2014 року. Будинок залишили добровільно, забрали майно та особисті речі, позивач не чинила їм перешкод в користуванні житловим будинком. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] не мешкають без поважних причин в житловому будинку №11 по вул. Весняна в м. Словянську Донецької області з травня 2014 року, тобто понад два роки, в добровільному порядку виписатися з вказаного будинку не бажають. Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. Позивач не ставить питання щодо відшкодування судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved