Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

27.05.2016 року [PERSON] в особі представника адвоката [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «[PERSON] про зняття арешту з майна. Свої вимоги мотивує тим, що в порядку примусового виконання виконавчого листа № 473/4669/14-ц, виданого на підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.11.2014 року про стягнення з неї на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 10452,99 грн. та судового збору у розмірі 243,60 грн., державним виконавцем Відділу ВДВС Вознесенського МРУЮ Миколаївської області Морозовою М.В. було винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на все майно належне боржнику. Посилаючись на те, що на даний час борг перед ПАТ «Дельта Банк» погашений, кредитний договір № 009-14523-250711 від 25.07.2011 року припинив свою дію, а картковий рахунок № 26252904889131 закрито, просила суд зняти арешт, накладений в межах зведеного виконавчого провадження, постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції в Миколаївській області про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 20.01.2015 року на все майно, що їй належить. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини справи, просив суд позов задовольнити, зазначив, що кредитна установа не має фінансовиї та майнових претензій до позивача, заборгованість по вказаному кредитному договору відсутня. Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника та письмові заперечення, посилаючись на те, що позивач не має жодних правовідносин з ПАТ «Дельта Банк», кредитний договір від 25.07.2011 року погашений. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Вознесенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Миколаївської області [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, оскільки виконавчий документ було повернуто стягувану без виконання, тому арешт і не було знято. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, вважає, що позов підлягає задоволеннюза наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.11.2014 року по цивільній справі № 473/4669/14-ц стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 009-14523-250711 від 25.07.2011 року у розмірі 10452,99 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевказаного рішення суду Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області 24.11.2014 року було видано два виконавчих листа. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вознесенського МРУЮ від 13.01.2015 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» 10452,99 гривень. В порядку примусового виконання зазначеного виконавчого листа № 473/4669/14-ц, державним виконавцем Відділу ВДВС Вознесенського МРУЮ Миколаївської області Морозовою М.В. 20.01.2015 року було винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження, відповідно до якої накладено арешт на все майно належне боржнику. 27.04.2015 року постановою державного виконавця Відділу ВДВС Вознесенського МРУЮ Миколаївської області Морозовою М.В. виконавчий лист № 473/4669/14-ц від 25.11.2014 року повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Як вбачається з довідки, виданої ПАТ «Дельта Банк» від 21.03.2016 року вих.. № 05-3257458, станом на 21.03.2016 року договір № 009-14523-250711 від 25.07.2011 року, укладений між [PERSON] та АТ «Дельта Банк», припинив свою дію, рахунок № 26252904889131, відкритий відповідно до договору закрито. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі\~ст. 41 Конституції України\~право власності є не порушним і ніхто не може бути його протиправно позбавлений. Стаття 317 ЦК України\~передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджанням своїм майном. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є не порушеним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 391 ЦК України\~зазначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження»\~у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. За встановлених обставин суд вважає, що вимоги позивача про зняття арешту з майна є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Що заборони на відчуження спірного арештованого майна, то судом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна встановлено, що відносно боржника було встановлене та зареєстроване обтяження у вигляді арешту спірного майна, заборона на відчуження спірного арештованого майна окремо не встановлювалася, а є складовою арешту, зняття арешту з майна автоматично призводить до зняття заборони на відчуження арештованого майна.

Outcome: approved