Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

27.02.2018 року [PERSON] звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовом до Обухівська РДА Київської області, Григорівської сільської ради, в якому просить з врахуванням уточнених позовних вимог визнати за нею право на дві земельні частки (пай) кожна з яких загальною площею по 1,77 в умовних кадастрових гектарах, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території КПАСП «Світанок» с. Григорівка Обухівського району Київської області, та які належать їй згідно договорів дарування права на земельну частку (пай) від 24.06.2016 року, укладених між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], реєстраційний номер № 1-1680, та між [PERSON] та [PERSON], реєстраційний номер 1-1681, посвідчені державним нотаріусом Обухівської районної державної нотаріальної контори Плющ Н.В. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначила, що 24.06.2016 року державним нотаріусом Обухівської районної нотаріальної контори Плющ Н.В. посвідчено договір дарування земельної ділянки (паю), згідно якого [PERSON] та [PERSON] подарували позивачу земельну частку (пай) розміром 1,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в КПАСП «Світанок» Григорівська сільська рада, Обухівського району Київської області. Право на земельну частку (пай) належить дарувальникам по 1/2 частці кожному на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, та сертифікату на право на земельну частку (пай). 24.06.2016 року державним нотаріусом Обухівської районної нотаріальної контори Плющ Н.В. було посвідчено договір дарування земельної частки (пай), згідно якого [PERSON] подарував [PERSON] земельну частку (пай) розміром 1,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в КПАСП «Світанок» Григорівська сільська рада, Обухівського району Київської області. Право на земельну частку (пай) належить дарувальнику на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом та сертифікату на право на земельну частку (пай). В подальшому, з метою реалізації своїх законних прав на дві земельні частки (пай) по 1,77 кожна в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в КПАСП «Світанок» Григорівська сільська рада, Обухівського району Київської області, позивач звернулася до Обухівської районної державної адміністрації Київської області з метою отримання розпорядження по надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної частки (паю) в натурі на місцевості, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на що їй було відмовлено. Тому, позивач звернулася до суду з даним позовом оскільки її право на земельні ділянки паї не визнається відповідачем Обухівською РДА, та яка ставить під сумнів правомірність набуття права власності на земельні ділянки (паї) посилаючись на п.15 Перехідних положень ЗК України, яким забороняється у будь-який спосіб відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, та відмовляє у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі на місцевості в адміністративних межах Григорівської сільської ради. Ухвалою судді від 28.02.2018 року позовну заяву залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді від 10.04.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою суду від 01.06.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з'явилася, представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та представника. Представник відповідача Обухівської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з'явився, направив до суду клопотання, в якому просив проводити судове засідання за відсутності представника адміністрації, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу без участі представника сільської ради. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.06.2016 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування права на земельну частку (пай), відповідно до умов якого дарувальники подарували позивачу право на земельну частку (пай) розміром 1,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в КПАСП «Світанок» Григорівська сільська рада, Обухівського району Київської області, яке належало дарувальникам по 1/2 частці кожному на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Плотніковою А.Ф. виконуючої обов'язки нотаріуса м. Москви [PERSON] 03.12.2015 року за реєстровим №2-1295 та сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Обухівською РДА Київської області №129 від 21.03.1997 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 10.07.2000 року №3258. Договір посвідчений державним нотаріусом Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області, зареєстровано в реєстрі за № 1-1680. 24.06.2016 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір дарування права на земельну частку (пай), відповідно до умов якого дарувальник подарував позивачу право на земельну частку (пай) розміром 1,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в КПАСП «Світанок» Григорівська сільська рада, Обухівського району Київської області, яке належало дарувальнику на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого нотаріусом нотаріального округу м. Ульновськ Маслюковою О.Ю. 03.05.2007 року за реєстровим №6739 та сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Обухівською РДА Київської області 18.10.2001 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом №1-2360 від 01.08.2001 року та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 15.05.2002 року за №9416. Договір посвідчений державним нотаріусом Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області, зареєстровано в реєстрі за № 1-1681. 14.07.2016 року позивач [PERSON] звернулася до голови Обухівської райдержадміністрації з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території Григорівської сільської ради Обухівського району Київської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,26 на. На що отримала лист-відповідь від 21.07.2016 року № 07-10/1390, якою повідомлялося, що Обухівська районна державна адміністрація не має правових підстав прийняти розпорядження про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо становлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Відповідно до ст. 1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Згідно з ч. 2 та 3 ст. 78 ЗК України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ч. 2 ст. 2 Законі України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Документом, що посвідчує право особи на конкретну земельну ділянку, є державний акт. Відповідно до чинного законодавства, відсутність державного акта не є перешкодою для успадкування сертифіката на право на земельну частку (пай). За змістом ч. 4 ст. 81, ст. 145 ЗК України допускається, що іноземні громадяни мають право набувати земельні ділянки сільськогосподарського призначення у спадщину, і протягом року зобов»язані їх відчужити, оскільки успадковані земельні ділянки сільськогосподарського призначення не можуть перебувати у приватній власності осіб без громадянства або іноземних громадян. У разі невиконання цієї вимоги настають передбачені п. «д» ст. 143 ЗК України наслідки, а саме: право власності на земельну ділянку може бути примусово припинено за рішенням суду. При цьому п. 15 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, яким встановлено заборону купівлі-продажу або іншим способом відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, не поширюється на ці правовідносини, оскільки положення ч. 4 ст. 81 ЗК є імперативним. Відповідно до п. 15 перехідних положень Земельного Кодексу України, до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2017 року, не допускається: а) купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб; б) купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами. Купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами «а» та «б» цього пункту, запроваджується за умови набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2017 року, в порядку, визначеному цим Законом. Судом встановлено, що дарувальники [PERSON], [PERSON], [PERSON] громадянами Російської Федерації на час укладання угоди дарування права на земельну частку (пай) земельні ділянки в натурі не отримували, предметом договорів від 24.06.2016 року являлася земельна частка (пай) розміром 1,77 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває у колективній власності КПАСП «Світанок» Григорівська сільська рада, Обухівського району Київської області, та підтверджене сертифікатом майнове право на отримання земельної ділянки. У постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 30 січня 2013 року у справі № 6-168цс12 зроблено висновок, що майнове право, яке можна визнати як «право очікування», є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Відповідно до п.п. 16, 17 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікат на право на земельну частку (пай) є дійсним до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), крім сертифікату, що посвідчує право на земельну частку (пай), документами, що посвідчують право на земельну частку(пай), є, зокрема, свідоцтво про спадщину, а також посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно із ст. 16 ЦК України способом захистом свого права є визнання права. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи вищевикладене, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved