Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

28 квітня 2020 року позивач [PERSON] звернуся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить зняти арешт з майна, накладений Первомайською державною нотаріальною конторою згідно ухвали Первомайського міського суду Харківської області від 21.03.2001 року, реєстраційний номер обтяження: 3199802. Зокрема, позивач просить скасувати арешт та оголошення заборони на його відчуження накладений Первомайською державною нотаріальною конторою згідно ухвали Первомайського міського суду Харківської області від 21.03.2001 року, реєстраційний номер обтяження: 3199802. Витрати по сплаті судового збору просить залишити за ним. В обґрунтування позову зазначив, що у грудні 2019 року йому випадково при вирішенні питання відчуження квартири [ADDRESS] стало відомо, що Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 21 березня 2001 року по справі №2-6/2001 в порядку забезпечення позову було накладено на цю квартиру арешт. Даний арешт накладався як на майно, що не перебувало у власності ні одного з учасників справи на той час. Власником зазначеної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 12 березня 2001 року є [PERSON] , тобто позивач по даній справі. Договір був зареєстрований 15 березня 2001 року в Первомайському бюро технічної інвентаризації на праві його власності і записано в реєстрову книгу № 29 за реєстровим номером №7127. З цього часу, квартира перебуває у власності позивача, а громадянин [PERSON] - відношення до квартири уже не мав. Крім цього, по зазначеній справі Первомайським міськрайонним судом 11 травня 2001 року було прийнято рішення про відмову позивачам по справі в задоволенні позову про визнання обміну житлового приміщення недійсним. 19 червня 2001 року апеляційна скарга позивачів залишена без задоволення, рішення залишеного апеляційною інстанцією без змін. При ухваленні рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд повинен був зазначити про скасування заходів забезпечення позову, але це не було зазначено у рішенні. Крім цього, за заявою відповідача по справі 2001 року, [PERSON] , дружини [PERSON] , 31 березня 2010 року Первомайським міськрайонним судом скасовано заборону на відчуження іншої квартири, яка була також предметом спору по цій справі. У зв`язку з вищевикладеним позивач був вимушений звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач не прибув до судового засідання, однак надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, на задоволенні позову наполягає. Відповідач також не прибув до судового засідання,але надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами повністю згоден. Враховуючи, що всі сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини: позивачу на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказане житлове приміщення належить йому на підставі купівлі-продажу квартири від 12 березня 2001 року, яке зареєстровано в Комунальному підприємстві «Первомайське бюро технічної інвентаризації» 15 березня 2001 року за реєстровим номером 7127 в реєстровій книзі № 29 (а.с.4,5-6). У грудні 2019 року позивачу випадково при вирішенні питання відчуження квартири [ADDRESS] стало відомо, що Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 21 березня 2001 року по справі №2-6/2001 в порядку забезпечення позову було накладено на цю квартиру арешт. Даний арешт накладався як на майно, що не перебувало у власності ні одного з учасників справи на той час. Спірна квартира перебуває у власності позивача, а громадянин [PERSON] - відношення до квартири уже не мав. Крім цього, по зазначеній справі Первомайським міськрайонним судом 11 травня 2001 року було прийнято рішення про відмову позивачам по справі в задоволенні позову про визнання обміну житлового приміщення недійсним (а.с.9-10). 19 червня 2001 року апеляційна скарга позивачів залишена без задоволення, рішення залишеного апеляційною інстанцією без змін. При ухваленні рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд не зазначив про скасування заходів забезпечення позову. Крім цього, за заявою відповідача по справі 2001 року, [PERSON] , дружини [PERSON] , 31 березня 2010 року Первомайським міськрайонним судом скасовано заборону на відчуження іншої квартири, яка була також предметом спору по цій справі (а.с.13). З наданої копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо оберту нерухомого майна від 06.12.2019 року вбачається, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.14). На сьогодні інформація про обтяження внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, що перешкоджає позивачу у повній мірі реалізовувати своє право власності на вказану квартиру. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом. Таким чином, відсутність відкритого виконавчого провадження про стягнення заборгованості за рішенням суду, а при цьому наявність арешту на квартиру, дає судові підстави для задоволення позову та зняття безпідставного та неактуального на тепер арешту. На підставі викладеного,

Outcome: approved