Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

29.04.2015р. прокурор м. Марганця в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» про стягнення не нарахованих та недоплачених сум стипендії та зобовязання вчинити певні дії (а.с. № 1-3). В обґрунтування позовних вимог прокурор в позовній заяві посилався на те, що [PERSON] був зарахований до Марганецького коледжу Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет». На момент вступу [PERSON] до навчального закладу, його батько [PERSON] мав стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем у шахті 19 років 8 місяців 10 днів, а тому позивач має право на стипендію в розмірі прожитого мінімуму, встановленого для працездатних осіб. З вересня по березень 2015р. позивачу не було доплачено 3127 грн. 00коп., яку прокурор просив стягнути на користь [PERSON], а також з огляду на те, що відповідач ухиляється від виконання свого обовязку, прокурор просив зобовязати ДВНЗ «Національний гірничий університет» виплачувати [PERSON] з 01.04.2015р. стипендію в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, до закінчення ним навчання, за наявності законних підстав. В подальшому позивач подав заяву про уточнення позовних вимог та відмовився від вимоги щодо вказаного зобовязання відповідача на майбутнє, залишивши лише вимогу про стягнення заборгованості, у звязку із відрахуванням [PERSON] через академічну заборгованість. Представник прокуратури м. Марганця [PERSON], що діє на підставі довіреності від 09.07.2015р. позовні вимоги підтримала в повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені прокурором вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, своєю заявою, що надійшла до суду, представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 25.12.2014, просила розглядати справу за її відсутності. В наданих суду 16.06.2015 запереченнях просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що вищим навчальним закладом було отримано пояснення Міністерства освіти і науки України, в якому вказано, що підвищена стипендія передбачена тільки для студентів з числа дітей шахтарів, що навчаються на гірничих спеціальностях, у звязку з чим виплата позивачу стипендії в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб не можлива. Крім того, підставою для відмови в проведенні донарахування стипендії стало й те, що державним бюджетом не передбачені видатки на дану статтю витрат. Третя особа - служба у справах дітей Марганецької міської ради в судове засідання свого представника не направила, про дату та час слухання справи була повідомлена належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомлення, згідно до заяви начальника служби у справах дітей Марганецької міської ради, що надійшла до суду 15.05.2015р., просили розглядати справу за відсутності представника цієї служби. Третя особа - Міністерство науки та освіти України в судове засідання свого представника не направила, про дату та час слухання справи була повідомлена належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомлення, згідно до письмових пояснень представника міністерства [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 23.01.2015 р., Міністерство проти задоволення позовних вимог заперечувало, посилаючись на невідповідність Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» іншим нормативно-правовим актам та відсутність асигнувань у державному бюджеті на цілі, визначені у позовній заяві. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014р. № 1556-VII (з наступними змінами та доповненнями) особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008р. № 345-VI , шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Судом встановлено, що наказом від 15.08.2013 № 111-у [PERSON] було зараховано з 01.09.2013 до Марганецького коледжу Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» на 1 курс денного відділення (а.с. №8). Батько [PERSON] - [PERSON] є шахтарем та має стаж роботи на підземних роботах 19 років 8 місяців 10 днів, що підтверджується довідкою Марганецького гірничо-збагачувального комбінату та копією його трудової книжки ( а.с. № 15-20). Згідно до довідок відповідача, з вересня 2013 р. листопад 2013 р. [PERSON] було нараховано та фактично сплачено по 550 грн. щомісячно, у грудні 2013 р. 645,77 грн. та у січні 2014 р. 454,23 грн. В подальшому, по березень 2015р. включно [PERSON] стипендія не нараховувалася та він її не отримував (а.с. № 10-12). З огляду на те, що ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (в редакції від 05.07.2012р.), передбачено що особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи, не менш як 15 років, гарантовано виплату за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, то суд вважає дії відповідача щодо відмови в нарахування стипендії саме в цьому розмірі неправомірними, оскільки вони ґрунтуються на зробленому хибному висновку. Заперечення представника відповідача та третьої особи Міністерства науки та освіти України щодо відмови в задоволені позову з тих підстав, що згідно розяснень, що містяться у листі Міністерства освіти і науки України від 27.11.2013р. № 1/11-18300, підвищена стипендія передбачена тільки для студентів з числа дітей шахтарів, що навчаються на гірничих спеціальностях (п.6 ч.6 «Порядку призначення та виплати стипендії»), а тому виплата позивачу стипендії у встановленому Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» розмірі не передбачена, суд оцінює критично, з огляду на наступне. Відповідно до ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Таким чином, Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008р. № 345-V1 має вищу юридичну силу ніж Постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2004р. № 882 «Порядку призначення і виплати стипендії», а невнесення відповідних змін до Постанови КМУ після прийняття Закону України не є підставою для порушення прав позивача на отримання стипендії у розмірі, встановленому Законом. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи, а з огляду на те, що на день винесення рішення редакція ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не змінена та не виключена із Закону, то позивач має право на призначення йому стипендії у розмірі, визначеному Законом, тобто у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Посилання представника відповідача на те, що Бюджетом України на 2014-2015р.р. не передбачено коштів на виконання вимог ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» суд також оцінює критично, оскільки обовязок Держави, передбачений Законом щодо виплати стипендії в певному розмірі не може ставитися у залежність до наявності у бюджеті коштів. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги прокурора позовом Прокурора м. Марганця в інтересах [PERSON] до Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет», треті особи служба у справах дітей Марганецької міської ради, Міністерство науки та освіти України з урахуванням уточнень та стягнути з Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» на користь [PERSON] ненараховану та невиплачену стипендію в розмірі 3127 грн. 00коп. за період з 01 вересня 2013р. по 31 березня 2015р. Оговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги прокурора, який при подачі позву був звільнений від сплати судового збору за подачу позову, задоволено в частині стягнення боргу, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243грн. 60коп. за вимогами майнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: approved