Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

27.11.2017 року [PERSON] звернувся до Шаргородського районного суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Мотивуючи заяву, зазначив, що 05.05.2011 року померла його мати [PERSON]. Він є спадкоємцем після смерті матері за заповітом від 18.10.2010 року, спадщину після смерті останньої прийняв та вже частково оформив, зокрема на земельну ділянку та житловий будинок. При зверненні в державну нотаріальну контору для оформлення своїх спадкових прав на земельну частку (пай), що належав матері, йому відмовлено через розбіжності в написанні прізвища матері в свідоцтві про смерть, де її прізвище значиться як «Бабій», та сертифікаті на право на земельну частку (пай), який видано на прізвище «Кушнір». Мати проживала з його батьком [PERSON] без реєстрації шлюбу, а тому своє прізвище не змінювала, хоча діти записані по прізвищу «Кушнір», а у погосподарських книгах прізвище матері також значиться, як «Кушнір». Встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідне йому для оформлення спадщини права на земельну частку (пай), розміром 2,32 умовних кадастрових гектари. Просить встановити юридичний факт належності його матері [PERSON], померлій 05.05.2011 року, сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0529256, виданого Шаргородською РДА Вінницької області на імя «Кушнір Марії Іванівни». В судовому засіданні представники заявника [PERSON] [PERSON] та [PERSON] (а.с.57) підтримали заяву, зсилаючись на ті самі обставини. Просили встановити факт належності сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0529256, виданого Шаргородською РДА 24.07.2009 року на імя «Кушнір Марії Іванівни» [PERSON], яка померла 05.05.2011 року в с. Писарівка Шаргородського району Вінницької області. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як дозволяє реалізувати своє право на отримання спадщини. Представник заінтересованої особи Шаргородської РДА Вінницької області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 08.12.2017 року представник заінтересованої особи [PERSON], що діє на підставі довіреності від 16.08.2017 року, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви [PERSON] визнає, не заперечує щодо її задоволення (а.с.67-68). Представник заінтересованої особи Відділу у Шаргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області в судове засідання не зявився, 12.12.2017 року начальник відділу [PERSON] подав заяву про розгляд справи у відсутності представника відділу (а.с.70). Представник заінтересованої особи Писарівської сільської ради секретар сільської ради [PERSON], що діє на підставі довіреності від 11.12.2017 року (а.с.71), в судовому засіданні заяву [PERSON] визнав, не заперечував щодо її задоволення. Суду пояснив, що мати заявника проживала в незареєстрованому шлюбі з [PERSON], проте, про вказану обставину сільській раді стало відомо тільки після отримання матірю заявника паспорта, коли зясувалося, що свідоцтво про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] відсутнє і паспорт видавався на підставі свідоцтва про народження на імя [PERSON], хоча по погосподарських книгах, які зберігаються в сільській раді, матір заявника зазначена під прізвищем «Кушнір». Після отримання матірю заявника паспорта на імя «Бабій Марії Іванівни» ним особисто внесено зміни в погосподарську книгу за 2010-2015 роки, тобто коли матір заявника ще була жива, змінено на «Бабій». Також, йому відомо, що [PERSON] працювала у місцевому сільськогосподарському підприємстві і мала право на земельну частку (пай), у звязку із чим отримала сертифікат на земельну частку (пай), хоча в ньому допущено помилку в прізвищі, так як при складанні списків власників сертифікатів в підприємстві не перевірили паспортні дані останньої. Судом встановлено, що 24.07.2009 року Шаргородською районною державною адміністрацією Вінницької області видано на імя матері заявника сертифікат серії ВН №0529256 на підставі рішення Шаргородської РДА від 15.07.2009 року за №301 на право на земельну частку (пай), як члену КСП «Поділля» с. Писарівка, відповідно до якого останній належить право на земельну частку (пай) розміром 2,32 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартість якої становить 7548 грн., який зареєстровано 07.08.2009 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №184. При цьому у сертифікаті на право на земельну частку (пай) допущено помилку і власника сертифіката зазначено, як «Кушнір Марія Іванівна», замість «Бабій Марія Іванівна». 05.05.2011 року матір заявника [PERSON] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-АМ № 210655 (а.с.11). [PERSON], яка померла 05.05.2011 року, зробила заповіт на випадок своєї смерті, посвідчений секретарем виконкому Писарівської сільської ради [PERSON] та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій сільської ради за №34 18.10.2010 року, відповідно до якого все своє майно заповіла сину заявнику [PERSON] (а.с.28). За вказаним заповітом заявник вже частково оформив спадкові права, зокрема, на житловий будинок та земельну ділянку матері, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за заповітом від 25.10.2017 року (а.с.35, 39). Оформити спадщину на земельну частку (пай), належний матері, заявник не може через розбіжності в написанні прізвища матері в свідоцтві про смерть та в сертифікаті на земельну частку (пай). 01.11.2017 року завідуючою Шаргородської ДНК Вінницької області [PERSON] відмовлено заявнику у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на земельну частку (пай) [PERSON], зсилаючись на те, що неможливо встановити склад спадкового майна через розбіжності в написанні прізвища померлої у сертифікаті на земельну частку (пай) та в свідоцтві про смерть (а.с.56). Факт належності сертифікату на право на земельну частку (пай), що виданий на імя «Кушнір Марії Іванівни» саме матері заявника [PERSON] в судовому засіданні підтверджений поясненнями представників заявника, заінтересованої особи Писарівської сільської ради, показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], а також дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах справи, та оригіналами доказів, наданими заявником для огляду. Так, свідок [PERSON] суду показала, що народилася і проживає в с. Писарівна. Заявник є її двоюрідним братом, тому їй достовірно відомо, що матір заявника [PERSON], яка все життя пропрацювала в місцевому колгоспі, правонаступником якого є СТОВ «Поділля», мала право на земельну частку (пай) та отримала сертифікат на земельну частку (пай), проте, на прізвище «Кушнір», оскільки так писалася в Книгах обліку працівників СТОВ, тоді як по паспорту її прізвище значилося як «Бабій». Свідок [PERSON] суду показала, що є двоюрідною сестрою заявника, а його матір була її тіткою, тому їй достовірно відомо, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю, але не перебували в зареєстрованому шлюбі, проте, їх діти записані на прізвище «Кушнір», хоча нікому не було відомо, що шлюб між ними не був зареєстрований. Матір заявника у селі часто називали по прізвищу «Кушнір». Матір заявника працювали в місцевому колгоспі все життя, мала право на земельний пай. Їй достовірно відомо, що інших осіб з таким прізвищем, іменем та по батькові в с. Писарівка не було. Крім того, вказаний факт підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії ГД №065139 (а.с.12); свідоцтвом про народження матері заявника [PERSON] серії ІІІ-АМ №420547 (а.с.14); паспортом матері заявника серії АВ №835792, у якому остання значиться, як «Бабій Марія Іванівна» (а.с.15); пенсійним посвідченням матері заявника серії Д №472395, де вона записана по прізвищу «Бабій» (а.с.16); витягами з погосподарських книг Писарівської сільської ради (а.с.17-22); повідомленням відділу ДРАЦС реєстраційної служби ГУЮ у Вінницькій області від 12.07.2012 року про те, що актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON] за 1940 рік по с. Писарівка в архівах відділів ДРАЦСу реєстраційних служб територіальних управлінь юстиції Вінницької області відсутній. Книги реєстрації актів про шлюб за 1940 рік по с. Писарівка не збереглися (а.с.23); витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану (а.с.24); довідкою, виданою Шаргородським РС УДМС України у Вінницькій області від 04.12.2013 року про отримання паспорта [PERSON] (а.с.25); довідкою, виданою настоятелем Свято-Покровського храму с. Писарівка про те, що [PERSON], [INFO], у церковній книзі про вінчання не знайдена (а.с.26); копією рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 18.09.2012 року у справі №230/3999/12 про встановлення юридичного факту, що [PERSON], [INFO], яка померла 05.05.2011 року, є матірю заявника [PERSON] (а.с.27); заповітом від 18.10.2010 року від імені [PERSON], відповідно до якого вона все своє майно заповідає сину [PERSON] (а.с.28); довідками виконавчого комітету Писарівської сільської ради від 13.11.2017 року №№160, 161, з яких вбачається, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], це одна і та ж особа матір заявника, яка згідно із записами погосподарської книги на день смерті проживала в с. Писарівка на вул. Матросова, 44. Спадкоємцем після смерті останньої за заповітом є син [PERSON] (а.с.29, та на звороті); свідоцтвом про право власності на нерухоме майно житловий будинок на імя [PERSON] (а.с.32); витягом про державну реєстрацію прав та витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.33-34); державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №544284, площею 0,2500 га, що виданий на імя [PERSON] (а.с.37); свідоцтвом про право власності на майновий пай члена КСП (майновим сертифікатом) серії ВІ № ХХVI, виданим на імя [PERSON] (а.с.43); сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ВН №0529256, виданим матері заявника, у якому помилково зазначено прізвище останньої «Кушнір» (а.с.44-45); повідомленнями Шаргородської РДА від 15.01.2014 року та від 03.07.2014 року про неможливість внесення виправлень до сертифіката (а.с.50-51, 53); розпорядженням Шаргородської РДА від 15.01.2009 року №301 про визнання недійсним втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0521698, який виданий 04.10.1997 року на імя [PERSON], із земель, що підлягають паюванню на території Писарівської сільської ради (а.с.54); заявою матері заявника на імя голови Шаргородської РДА щодо надання дозволу на виготовлення сертифіката у звязку із втратою попереднього (а.с.55). Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно із ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п.6 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати своє право на отримання спадщини, так як 01.11.2017 року державним нотаріусом Шаргородської ДНК Вінницької області відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом внаслідок розбіжності у написанні прізвища померлої [PERSON] у правовстановлюючому документі та в свідоцтві про смерть. Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявником надані належні та допустимі докази належності померлій матері [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0529256, виданого 24.07.2009 року Шаргородською РДА на імя «Кушнір Марії Іванівни», які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви [PERSON] При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

Outcome: approved