Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

27.04.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Малоборовицької сільської ради Білогірського району Хмельницької області про встановлення факту належності [PERSON] Сертифіката на право на земельну частку (пай), серії ХМ №0283390, виданого 26 грудня 1996 року на підставі розпорядження голови Білогірської райдержадміністрації Хмельницької області №449-р від 30.01.1997 року, зареєстрованого 29.04.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №386, та визнання за ним права на земельну частку (пай), площею 1,73 умовних кадастрових гектари в землях спілки селян ім.Островського с.Мала Боровиця Білогірського району Хмельницької області. Вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті останньої відкрилася спадщина (в склад якої входить право на земельну частку (пай)), на яку він, як спадкоємець за заповітом, має право, проте позбавлений можливості оформити спадкові права на вказане майно, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай), який підтверджував право [PERSON] на земельну частку (пай), був втрачений. Крім того, відмітив, що при оформленні спадщини виявлено помилку в написанні прізвища особи, якій видано Сертифікат на право на земельну частку (пай), та замість правильного « [PERSON] », записано « [PERSON] ». Помилка у написанні імені в Сертифікаті є технічною. Встановлення даного факту дасть позивачу можливість оформити спадкові права В судове засідання [PERSON] не з`явився. В поданій до суду заяві представник позивача [PERSON] просила розгляд справи проводити у її відсутності та відсутності позивача, позов підтримала. Представник Малоборовицької сільської ради Білогірського району Хмельницької області належним чином і своєчасно повідомлений про дату розгляду справи в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позов [PERSON] визнав. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із письмовими доводами сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, позивач звернувся до суду з вимогами окремого та позовного характеру у позовному провадженні, тому такі вимоги можуть бути об`єднані та розглянуті у одному провадженні і це положення не суперечить нормам ст. 20 та ч.6 ст. 294 ЦПК України. Судом встановлено, що Сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ХМ № 0283390, виданий на ім`я « [PERSON] », жительки [ADDRESS], на підставі розпорядження голови Білогірської райдержадміністрації Хмельницької області №449р. від 30 січня 1997 року, зареєстрований 29 квітня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №386, що підтверджує право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП спілки селян ім.Островського с.Мала Боровиця Білогірського району Хмельницької області, розміром 2,26 умовних кадастрових гектари, знаходився у [PERSON] . На підставі розпорядження голови Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області №468/10р. від 07.12.2010 року змінено розмір паю на 1,7327 умовних кадастрових гектари. Вказані обставини підтверджуються довідкою відділу у Білогірському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №Б-35/0-0.19-36/133-20 від 16.03.2020 року. Згідно архівної довідки №351, виданої 31.07.2013 року Білогірським районним трудовим архівом Білогірської районної ради Хмельницької області, вбачається, що [PERSON] працювала в колгоспі імені Островського с.Мала Боровиця в 1951-1964,1965-1970 роках на різних роботах. Особа з вказаними в Сертифікаті на право на земельну частку (пай) анкетними даними на території [ADDRESS] не проживала і не була зареєстрована, що підтверджується довідкою Малоборовицької сільської ради Хмельницької області №491 від 18.12.2019 року. Факт належності [PERSON] вищезазначеного Сертифікату на право на земельну частку (пай) підтверджується також письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , які вказали, що підтверджують, що померла [PERSON] дійсно працювала в КСП спілки селян ім.Островського с.Мала Боровиця Білогірського району Хмельницької області і отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай). Наведене дає підстави вважати, що вищевказаний Сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий на ім?я « [PERSON] », дійсно належить [PERSON] . Згідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надасть право на оформлення спадщини після смерті [PERSON] , що передбачено Цивільним кодексом України. Крім того, встановлено, що вищевказаний Сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ХМ №0283390, що підтверджує право [PERSON] на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП спілки селян ім.Островського с.Мала Боровиця Білогірського району Хмельницької області, був втрачений, про що свідчить оголошення в газеті «Життя і слово» №11-12 (11525-11526) від 14 лютого 2020 року. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується даними повторного свідоцтва про її смерть, серії [NUMBER] , виданого 16 листопада 2019 року Острозьким районним віідлом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, про що 23 серпня 2001 року зроблено відповідний актовий запис за №6. На випадок своєї смерті [PERSON] зробила заповідальне розпорядження, яким все своє майно заповіла синові [PERSON] , позивачу по справі, що підтверджується даними заповіту, посвідченого 5 серпня 1995 року секретарем Малоборовицької сільської ради Білогірського району Хмельницької області, реєстровий №10. Після смерті [PERSON] прийняв спадщину [PERSON] , позивач по справі, звернувшись у встановлений законодавством строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що вбачається із повідомлення приватного нотаріуса Білогірського районного нотаріального округу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Рогожиної Ю.М. №86/01-16 від 08.05.2020 року. Із Витягу про реєстрацію в Спадкового реєстру №60140250, виданого 08.05.2020 року тим же нотаріусом слідує, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведено спадкову справу №65528190. Незважаючи на прийняття спадщини не може оформити право на спадщину на земельну частку (пай), оскільки Сертифікат на право на земельну частку (пай), який належав [PERSON] втрачений, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Білогірського районного нотаріального округу Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Рогожиної Ю.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Пунктом 11 ч.1 ст.346 ЦК України встановлено, що право власності припиняється зі смертю власника. Відповідно до ст. 1218 даного Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тому до позивача, як до спадкоємця, який прийняв спадщину, відповідно до ст. 1216 цього ж Кодексу перейшли всі права спадкодавця, проте із за відсутності на земельну ділянку правовстановлюючих документів, оформити право на спадщину на вказане майно у позасудовому порядку неможливо. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі, тому у суду є всі підстави для розгляду вказаного позову та достатньо доказів вважати, що позивач має право на земельну частку (пай) в землях КСП спілки селян ім.Островського с.Мала Боровиця Білогірського району Хмельницької області право на яку належало померлій [INFO] [PERSON] . У частині 4 ст.206 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вимоги позивача ґрунтуються на законних вимогах, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не знаходить, позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved