Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

28.07.2020 [PERSON] звернулася із вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що зареєстрований 10.01.2003 Бердичівським місьрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, посилаючись на те, що у них з відповідачем відсутні спільні інтереси, вони мають різні погляди на життя та уже втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу неможливе. Відповідач до суду спрямував заяву про визнання позову. Ухвалою від 04.08.2020 позовну заяву прийнято до свого провадження та у справі відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Сторони надіслали письмові заяву про розгляд справи за їх відсутності, позивачка підтримала позов, відповідач визнав позовні вимоги. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Суд, з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до свідоцтва про шлюб, 10 січня 2003 року Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 5). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 10, 11 ). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. За положеннями частини п`ятої статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад та збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, тобто на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами розладналися, вони не клопотали перед судом щодо надання строку для примирення та відповідно до письмових заяв наполягають на розлученні. Оскільки збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, шлюб слід розірвати.

Outcome: approved