Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

29.05.2017 року Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь завдану залиттям квартири [ADDRESS] майнову шкоду у розмірі 10000,00 грн., а також понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 640,00 грн. Відшкодування судових витрат покласти на відповідача. Мотивуючи вимоги тим, що позивачу на прав приватної власності належить квартира [ADDRESS] . 17.01.2017 року, приблизно о 01.00 год., нею було виявлено протікання води на стелі та стінах кухні зазначеної квартири. Згідно з Актом про залиття, складеним 17.01.2017 року представниками ОСББ «Березіль», при огляді квартири виявлено затоплення ванної кімнати, коридору, туалету, частини кімнати і кухні. Також у акті зазначено, що обстеженням квартири № 99 у цьому ж будинку, яка знаходиться поверхом вище, 17.01.2017 року приблизно в 12.00 год., слідів потопу не виявлено. Загальний розмір заподіяної внаслідок залиття квартири матеріальної шкоди відповідно до кошторису відновлювальних робіт складає 5360,00 грн., проте витрати для проведення ремонту для відновлення становища, яке існувало до порушення прав позивача, на її думку складає 10000,00 грн. Позивач вказує, що власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , який на пропозиції усунути наслідки залиття належної позивачу квартири або відшкодувати матеріальну шкоду відмовився, що змушує його звернутися до суду для захисту своїх прав та інтересів. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 червня 2017 року позовну заяву [PERSON] , подану в особі представника [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Березіль» про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття квартири залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків (а.с. 24). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 липня 2017 року після усунення позивачем недоліків позовної заяви відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] , поданого в особі представника [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Березіль» про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття квартири (а.с. 26). Відповідачу був встановлений строк до 12.10.2017 року подати відзив на позовну заяву. 12.10.2017 року суд перейшов до розгляду справи по суті (а.с.38-40) У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, та виходячи з доводів, якими вони обґрунтовуються просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, пояснив, затоплення квартири позивача відбулось не з його вини, оскільки протікань в квартирі [ADDRESS] на момент затоплення не було. Більше того, крани в його квартирі були перекриті у зв`язку із його тимчасовим від`їздом. Також, вважав, що позивачем не доведено розмір завданої матеріальної шкоди. З огляду на означене у задоволенні позову просив відмовити. Представник третьої особи, підтвердив обставини викладені в акті обстеження квартири [ADDRESS] та повідомив, що під час обстеження квартири відповідача 17.01.2017 року в ході огляду туалетної та ванної кімнат було виявлено, що крани холодного та гарячого водопостачання квартири було перекрито, шланги підводу води до сантехнічних виробів (ванна, раковина, унітаз) цілі та неушкоджені, плиточне покриття підлоги сухе. На шлангу злива пральної машини виявлено пошкодження. Інші приміщення: кухня, коридор, кімнати не містять слідів витікання води, паркетне покриття підлоги та коврові вироби сухі. 15 грудня 2017 року набрав чинності Цивільний процесуальний кодекс України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017. Пунктом 9 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 березня 2018 року на підставі клопотання представника позивача у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київській незалежній судово-експертній установі. Попередню оплату проведення експертизи покладено на позивача [PERSON] (а.с. 63-64, 67). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 вересня 2018 року провадження в означеній цивільній справі поновлено в зв`язку з поверненням Київською незалежною судово-експертною установою цивільної справи без виконання експертного дослідження. (а.с. 73). Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд прийшов до таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 56-58). Згідно довідки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Березіль» позивач [PERSON] , 1938 р.н., з 1994 року зареєстрована і проживає в квартирі [ADDRESS] , а також є власником особового рахунку на цю житлову площу (а.с. 7). Відповідно до Акта про залиття, складеного представниками Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Березіль» 17.01.2017 року разом з [PERSON] , вночі 17.01.2017 року власницею квартири № 95 здійснено виклик працівників поліції з приводу затоплення частини квартири, а саме: ванної кімнати, туалету, коридору та частини кухні і кімнати. При огляді вказаної квартири виявлено сліди затікань на кухні по балкам перекриття з обох сторін та на стелі і балці перекриття у ванній кімнаті. Фото слідів затікання додається. При огляді квартири № 99 о 12 год. слідів потопу не виявлено (а.с. 8) Згідно даних Акта обстеження квартири [ADDRESS] , від 17.01.2017 року, проведеного представниками ОСББ «Березіль» та представника квартири № 99 [PERSON] , в ході огляду туалетної та ванної кімнат було виявлено, що крани холодного та гарячого водопостачання квартири перекрито, шланги підводу води до сантехнічних виробів цілі та неушкоджені, плиточне покриття підлоги сухе. На шлангу злива пральної машини виявлено пошкодження. Інші приміщення: кухня, коридор, кімнати не містять слідів витікання води (а.с. 37). Відповідно до кошторису про оплату робіт в квартирі [ADDRESS] , підготовленого фізичною особою-підприємцем [PERSON] , вартість робіт по відновлювальному ремонту квартири складає 2360 грн. та 3000 грн., а всього 5360,00 грн. (а.с. 9-10). Згідно із ч.ч. 1-3,5 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Як було зазначено, ухвалою Дніпровського районного суду від 22 березня 2018 року на підставі клопотання представника позивача у справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київській незалежній судово-експертній установі. Попередню оплату проведення експертизи покладено на позивача [PERSON] (а.с. 63-64, 67). Разом з тим, матеріали цивільної справи повернулись до суду без виконання призначеного за ухвалою експертного дослідження у зв`язку із тим, що позивачем не було проведено оплату судово будівельно-технічної експертизи. Судом, було роз`яснено стороні позивачі наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, зокрема щодо надання доказів на підтвердження вартості завданої залиттям майнової шкоди позивачу та вини відповідача у її спричиненні. Проте, своїми правами сторона позивача розпорядилась на власний розсуд і виходячи із доказів долучених до матеріалів справи, просили суд вирішити заявлений позов. За положеннями ч.ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав і інтересів судом. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України, визначено поняття належності, допустимості, достовірності та достатності доказів. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Під час судового розгляду судом встановлено факт залиття квартири [ADDRESS] . Проте позивачем не надано суду жодних доказів, які б доводили, що залиття квартири [ADDRESS] сталося саме з вини відповідача. Більше того, акти обстеження квартири № 95 та [ADDRESS] спростовують твердження позивача, що залиття належної їй на праві власності квартири відбулось в результаті протікань води з квартири поверхом вище. Таким чином суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вини відповідача у залитті квартири [ADDRESS] та завдання ним матеріальної шкоди позивачу. З огляду на означене, розглядаючи справу виходячи з диспозитивності цивільного судочинства на підставі ст. 13 ЦПК України, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з`ясуванні обставин справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду не відшкодовується.

Outcome: dismissed