Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

26 лютого 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку [ADDRESS], в якому окрім позивача та членів його родини також зареєстрований квартирант, відповідач по справі [PERSON], який за місцем реєстрації не з'являється з моменту реєстрації більше десяти років, його речі в будинку відсутні, будь-якої участі в утриманні будинку, зокрема в оплаті комунальних послуг, не приймає, його місцезнаходження позивачу невідоме. Позивач через те, що відповідач зареєстрований у будинку, змушений нести зайві витрати на утримання будинку, в тому числі витрати на оплату житлово-комунальних послуг. В теперішній час у позивача виникла необхідність зняти з реєстрації відповідача, який добровільно з реєстрації не знявся, а тому позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. З'ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно [NUMBER], індексний номер [NUMBER] від 21 квітня 2015 року (а.с.6), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 36523497 від 21 квітня 2015 року (а.с.7). Факт реєстрації відповідача [PERSON] у зазначеному будинку підтверджується довідкою виконавчого комітету Іванопільської сільської ради № 818 від 23 лютого 2018 року (а.с.8), листом про надання інформації Іванопільської сільської ради № 60/02-25 від 07 березня 2018 року (а.с.15). З 2008 року відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не мешкає, його речі в будинку відсутні, будь-якої участі в утриманні будинку, зокрема в оплаті комунальних послуг не приймає, місцезнаходження його позивачу невідоме. Факт відсутності відповідача у зазначеному будинку та його речей підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 29 травня 2018 року (а.с.28). Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону. В силу ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] більше року не мешкає в будинку [ADDRESS], факт його реєстрації в будинку позбавляє позивача права користуватися майном повною мірою, призводить до зайвих витрат на оплату житлово-комунальних послуг, тощо.

Outcome: approved