Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

27.03.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки (заробітку) доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, обґрунтовуючи позов тим, що відповідач надає недостатню матеріальну допомогу на утримання дітей. 12.04.2018 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій він не визнав позовні вимоги у повному обсязі (а.с.20-22). Під час підготовчого судового засідання позивач підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач під час підготовчого судового засідання позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі, про що подав відповідну письмову заяву. Наслідки визнання позовних вимог у підготовчому судовому засіданні, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, відповідачу відомі та зрозумілі (а.с.23). Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відрповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Під час підготовчого судового засідання встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ №012421, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області, сторони уклали шлюб 11.02.2006 року (а.с.5). Сторони мають спільних дітей дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, відповідно, серії 1-КЕ №032903, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області 21.07.2006 року, та серії 1-КЕ №135238, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області 18.07.2011 року (а.с.6,7). Згідно з довідкою виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області від 21.03.2018 року за №1642, сторони зареєстровані за адресою: [INFO], разом з їх неповнолітніми дітьми (а.с.8). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається судом у частці від заробітку (доходу) матері або батька. Частина 2 ст.182 Сімейного кодексу України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 2, ч. 3 ст.183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідачем порушено право неповнолітніх дітей на утримання до досягнення ними повноліття. Визнання відповідачем предявленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки домовленості про спосіб виконання відповідачем обовязку по утриманню спільних дітей сторони не досягли, й враховуючи обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки (заробітку) доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивачка відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а тому згідно з ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved