Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

29.07.2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. Позовні вимоги мотивовано тим, що 22.06.2010 року, близько 18 год. 00 хв. на вул. Космонавтів у м. Одеса з вини відповідача, який керував автомобілем [NUMBER], сталася дорожньо-транспортна пригода. На дату скоєння ДТП, відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вина відповідача підтверджується постановою Красноперекопського міськрайонного суду АРК від 29.07.2010 року. Посилаючись на положення ст. 61 ЦПК України позивач зазначає, що відповідальною особою за завдані збитки є відповідач. В результаті пригоди був пошкоджений автомобіль «Деу», д. н. з. ВН7521ВВ, що належить на праві власності [PERSON] цивільно-правова відповідальність якого, була застрахована в ВАТ «Дженералі Гарант» згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності №ВС/1215400, строк дії якого з 21.02.2010 року по 20.02.2011 року. Позивач зазначає, що розмір завданих збитків згідно звіту №06/07/10 від 30.06.2010 року склав суму в розмірі 7084,38 грн. за вирахуванням ПДВ, оскільки податок на додану вартість в розмірі 1416,88 грн. не відноситься до прямих збитків, а тому не можуть бути включений до суму регламентної виплати. Таким чином, розмір регламентної виплати за відрахуванням суми ПДВ становить 7084,38 грн. Позивач зазначає, що 24.06.2010 року потерпілий повідомила про ДТП та 06.07.2010 року з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Договірних зобовязань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. У звязку з настанням події, передбаченої п/п «А» п. 41.1 ст. 41 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач 29.03.2011 року здійснив виплату відшкодування потерпілому у розмірі 7084,38 грн. і таким чином виконав покладений на нього обовязок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За наведених обставин позивач просить стягнути з відповідача зазначений вище розмір регламентної виплати, а також відшкодувати за рахунок відповідача понесені позивачем судові витрати повязані зі сплатою судового збору. В матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд визнає належним, оскільки відповідна інформація була розміщена на офіційному Інтернет-сайті Дніпровського районного суду м. Києва, враховуючи, що поштовий звязок з Автономною Республікою Крим на даний час відсутній. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.06.2010 року близько 18 год. 00 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], в порушення п. 10.3 ПДР України, рухаючись по вул. Космонавтів в м. Одеса, при перестроюванні не надав автомобілю [NUMBER], який рухався по тій смузі на яку він перестроювався, в тому ж напрямку, в наслідок чого допустив зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Красноперекопського міськрайонного суду АРК від 29.07.2010 року, якою відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування (а.с. 17). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п/п А п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. 24.06.2010 року потерпілий [PERSON] звернувся до МТСБУ з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 11). 06.07.2010 року потерпілий [PERSON] звернувся до МТСБУ з заявою про здійсненні регламентної виплати (а.с. 12). З матеріалів справи слідує, що позивач визнав зазначену дорожньо-транспортну пригоду випадком по якому слід сплатити регламентну виплату та сплатив потерпілому страхове відшкодування у розмірі 7084,38 грн., що підтверджується звітом про визначення вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку №06/07/10 від 30.06.2010 року, довідкою про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих №1 від 18.03.2011 року, наказом №801 від 29.03.2011 року та платіжним дорученням №1303 від 29.03.2011 року (а.с. 19-28). Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Відповідно до положень п/п 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Враховуючи встановлені судом обставини справи та з огляду на викладені норми чинного законодавства України суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума понесених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved