Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

27.01.2021 року представник позивача звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі №727/10094/20. У поданій заяві посилалася на те, що позивачем у зв`язку з розглядом даної справи були понесені витрати на правничу допомогу, що підтверджується розрахунком витрат часу з детальним описом наданих послуг в сумі 3500 гривень, а також квитанцією до прибуткового касового ордеру №01/2021 від 26.01.2021 року. Розгляд поданої заяви судом було призначено на 12 год. 10 хв. 03.02.2021 року з викликом сторін. Однак, сторони справи у судове засідання не з`явились, їх неявка, згідно ч.4 ст.270 ЦПК України, не перешкоджає розгляду поданої заяви. Як було встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 січня 2021 року, позов [PERSON] було задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ), мешканця [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ), яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] на утримання повнолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] в розмірі по 1200 гривень щомісячно на період її навчання на денній формі навчання в Лондонській академії кінематографічних мистецтв, починаючи з 27.11.2020 року до 23.07.2021 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. У відповідності до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з частково досліджених матеріалів справи, представником позивача під час судових дебатів було повідомлено суд про подання доказів, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правничої допомоги №53 від 25.10.2020 року, ордер, розрахунок витрат часу на виконання доручень замовника від 26.01.2021 року, квитанцію до касового прибуткового ордеру №1 від 26.01.2021 року, відповідно до якої позивачем було сплачено кошти у сумі 3500 грн. 00 коп. Положеннями ст.137 ЦПК України регламентовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану з справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. З урахуванням зазначеного, суд зауважує, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція, платіжне доручення або інший банківський документ). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні таких витрат. Така правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16. Як було встановлено судом, у наданому суду розрахунку витрат часу на виконання доручень замовника від 26.01.2021 року, сторони погодили, що адвокатом було надано послуги: 1) надання консультацій клієнту, узгодження правової позиції - 1000 гривень; 2)підготовка позовної заяви з додатками - 2000 гривень; 3) участь у судових засіданнях - 500 гривень. Загальна вартість послуг визначена у розмірі 3500 гривень. Разом із тим, суд враховує положення ч.2 ст.141 ЦПК України, згідно яких інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вищевикладене, зокрема те, що позовні вимоги було задоволено судом частково (до стягнення заявлено суму аліментів у розмірі 3000 гривень, а стягнуто судом аліменти у розмірі 1200 гривень, що становить 40%), а тому витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 40%, що становить 1400 гривень.

Outcome: approved