overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

28.03.2014 року представник Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] в користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 1456 грн 21 коп, а також судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовано тим, що 09 червня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та гр.[PERSON] було укладено кредитний договір №015-13500-090611 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Згідно данного договору відповідачу було відкрито картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті, надано платіжну картку, тобто було надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії у розмірі 3900 гривень. Також відповідача була зобов'язана щомісячно здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць. Однак відповідач свої зобов'язання по укладеному договору не виконує. Станом на 16.01.2014 року заборгованість відповідача по кредитному договору становить 1456 грн 21 коп. Відповідач в добровільному порядку не повернув заборгованості по кредиту. В судове засідання представник ПАТ «Дельта Банк» не з'явився, в поданій позовній заяві просить справу розглянути у відсутності представника позивача, заявлений позов підтримує. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи заявлений позов визнав, по мірі можливості добровільно буде погашати заборгованість. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що дійсно 09.06.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та гр.[PERSON] було укладено договір №015-13500-090611, згідно якого відповідачу було надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії в розмірі 3900 грн 00 коп. Також сторони домовилися про графік погашення кредиту та відсотків за користування кредитом. На виконання укладеного кредитного договору позивачем було виконано свої зобов'язання, однак, як встановлено судом, в порушення умов укладеного договору позичальник своїх обов'язків належним чином не виконував. Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, а також у встановлений строк його виконання. Згідно розрахунку заборгованість відповідача по кредитному договору станом на 16.01.2014 року становить 1456 грн 21 коп. 2 Таким чином, судом встановлено, що відповідач в порушення умов укладеного договору свої грошові зобов'язання по кредитному договору не виконує, даний спір між сторонами в добровільному порядку не врегульовано, що є підставою для задоволення позовних вимог ПАТ «Дельта Банк».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

28.03.2016 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 15.07.2006 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міського управління юстиції Черкаської області, про що зроблений актовий запис за №\~318. Позивач посилається на такі обставини. 15.07.2006 вона та відповідач зареєстрували шлюб. У шлюбі в сторін народилися діти: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. На думку позивача, відповідач зловживає спиртними напоями, часто вчиняв сварки та бійки, в звязку з чим вона змушена була забрати дітей і переїхати жити до батьків у м. Умань. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Через відсутність взаєморозуміння та небажання чути одне одного подальше сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим. Крім того, рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25.11.2015 було задоволено її позов до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей. У звязку з вказаним позивач вимушена звернутися до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подавши суду заяву, відповідно до якої підтримує заявлені нею позовні вимоги, строку на примирення не потребує, наполягає на розірванні шлюбу та просить справу розглядати за її відсутності. Вказала, що дошлюбне прізвище Кізлик після розірвання шлюбу відновлювати не бажає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подавши суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] до нього про розірвання шлюбу визнав, не заперечує проти розлучення, вказав, що строку для примирення не потребує. При цьому просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши позовну заяву та заяви позивача і відповідача, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст.\~174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує понесені останнім і документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в сумі 551,21\~грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

28.03.2016р. [PERSON], звернувся до суду з цією заявою, вказуючи, що 21.03.2004 року помер його батько, [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, однак при зверненні до державного нотаріуса було виявлено помилку в правовстановлюючих документах, в результаті чого немає можливості підтвердити родинні звязки між позивачем [PERSON], та його батьком [PERSON] В теперішній час заявник не може реалізувати своє право на спадщину після смерті батька, в звязку з відсутністю доказів, що підтверджували б родинні звязки між [PERSON], та [PERSON], який помер 21.03.2004 р. Заявник в судове засідання не зявився, просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, про що до суду подав відповідну заяву. Представник заінтересованої особи Збаржівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, просив провести розгляд даної справи за відсутності їхнього представника, про що до суду подав відповідну заяву від 12.04.2016 року заявлені вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні зокрема, свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 9), достовірно доведено, що [PERSON], [INFO] є рідним сином [PERSON], який помер 21.03.2004р. Дані правовідносини регулюються п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з яким суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], [INFO] є рідним сином [PERSON], який помер 21.03.2004р., то цей факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

28.03.2016 р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини. На підставі ст.ст.180, 181, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

28.03.2016р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на те, що з 26.06.2010р. вони перебувають у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітнього сина, оскільки спільне життя не склалося через непорозуміння, несумісність характерів, то шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені з жовтня 2015 року. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явились, позивачка надала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності та позов підтримала. Відповідач надав суду заяву з проханням розглядати справу без нього, позов визнав повністю, про що подані відповідні письмові заяви. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 26 червня 2010р. Шевченківським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції за актовим записом №254 (а.с.4), від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Окрім того, згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

28.03.2016р. до Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснюючи вимоги наступним: вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 27.09.2008р., одруження було зареєстровано ІДРАЦС по м. Слов'янську Слов'янського МРУЮ Донецької області, актовий запис № 569. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Спільне життя між ними не склалося. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, вони проживають окремо один від одного, сімейні стосунки відновлювати не бажають. Спору про поділ майна не має, винесене судом рішення про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини. Просить суд розірвати шлюб, місце мешкання дитини визначити з нею, залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила позов задовольнити, ід вимог про відшкодування судових витрат відмовилася. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову не заперечував. З наданих письмових доказів слідує наступне: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 27.09.2008 року, одруження було зареєстровано ВДРАЦС по м. Слов'янську Слов'янського МРУЮ Донецької області, актовий запис № 569 (а.с.6), є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. За таких обставинах суд приходить до переконання, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї [PERSON] неможливе. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «[PERSON]». Враховуючи інтереси дитини, суд вважає за необхідне залишити дитину - [PERSON], [INFO], на вихованні її матері - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

28.03.2016 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом одного року з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з відповідачкою; спірного майна не мають. Позивач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позов задовільнити (а.с. 10). Відповідачка в судове засідання не зявилася, письмово просила справу розглянути без неї, позовні вимоги визнала повністю, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «Кіпоренко» (а.с.11). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом одного року, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом одного року, миритися не бажають, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

28.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 вересня 1991 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №129. В обґрунтування позову зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на сімейне життя та несумісність характерів, шлюбні відносини між ними припинені з 2009 року і з того часу вони мешкають окремо. Спільного господарства не ведуть. Спору з приводу спільного майна подружжя між ними не має. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей не має. Вважав, що збереження шлюбу є неможливим, а подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав. Відповідачка [PERSON] надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала, просила розірвати шлюб. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про укладення шлюбу, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.09.1991 року. (а. с. 5). Сторонами визнані та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що фактично вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть; спору про розділ майна між ними немає; збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ч. 1 ст. 110 ЦК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач [PERSON] у заяві наполягав на розірванні шлюбу, відповідачка [PERSON] подала заяву про визнання позову, а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам сторін, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

28.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 231. Свої вимоги мотивує тим, що 18.10.2013 року вони з [PERSON] уклали шлюб, від даного шлюбу мають неповнолітню доньку Софія, [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, між ними часто виникали сварки та непорозуміння, що негативно впливає на виховання їхньої доньки. Вважає подальше спільне проживання з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. На даний час вони фактично припинили шлюбні відносини. Оскільки, їх шлюб з відповідачем існує лише формально, зберігати сімю наміру не має, просить суд його розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свою позовну заяву, просив суд її задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання \~не зявилася з невідомої суду причини, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, яке не підтримує шлюбних відносин, наданий судом строк для примирення не мав позитивних наслідків, дійшов висновку, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої доньки, а тому позов підлягає задоволенню, на підставі вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 113 СК України, суд вважає необхідним відповідачу [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

28.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 10.02.2015 року він уклав з відповідачем договір позики, за яким надав останньому в борг 21545,00 грн. на строк до 30.04.2015 року. Посилаючись на порушення відповідачем умов договору та неповернення наданої в борг суми в обумовлений строк, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість з урахуванням 3 % річних та індексу інфляції в сумі 23481,40 грн. Позивач в судове засідання не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову і клопотав про розгляд справи за його відсутності в т.ч. і в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом ухвалено розглядати справи в заочному порядку у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 10.02.2015 року сторони в письмовій формі уклали договір позики, за яким позивач надав відповідачеві в борг 21545,00 грн. на строк до 30.04.2015 року. (а.с. 11) Отримавши зазначені кошти, відповідач порушив взяті на себе за договором позики зобов'язання в частині своєчасності повернення боргу і допустив прострочення платежу. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. При цьому ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Одночасно боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з викладеного, з відповідача на користь позивача станом на 18.04.2016 року слід стягнути заборгованість за договором позики в розмірі 21545 грн.; 3 % річних за 354 дні прострочення в розмірі 626,87 грн.; індекс інфляції за цей же період в розмірі 1309,53 грн., а всього 23481,40 грн. У зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

28.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON], яка є його матірю, недієздатною. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що його мати хворіє тяжким захворюванням і потребує постійної сторонньої допомоги. Внаслідок тяжкої фізичної та психічної вади [PERSON] не може розуміти значення своїх дій та керувати, потребує опіки. Враховуючи наведене просить визнати [PERSON] недієздатною, встановити над нею опіку, призначивши її опікуном. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав, давши аналогічні доводам заяви пояснення, просив заяву задоволити. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування Миколаївської РДА [PERSON] в судовому засіданні просив заяву вирішити на розсуд суду . Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] не підлягає до задоволення. У відповідності до ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно ч.2 ст. 39 ЦК України порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ч.1 ст. 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоровя фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. З висновку судово-психіатричного експерта № 292 від 20.05.2016 року вбачається, що [PERSON] в даний час страждає розладом особи та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку з помірно вираженим психоорганічним синдромом. Наявні у її психічному стані розлади мислення, емоційно-вольової сфери, зниження критики до передбачення чи планування власних дій виражені не глибоко і не досягають рівня стійкого хронічного психічного захворювання чи недоумства, тому не позбавляють її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, але істотно впливають на цю здатність. Потребує піклувальника. Таким чином, зібраними по справі доказами встановлено, що розлади мислення у психічному стані [PERSON] виражені не глибоко і не досягають рівня стійкого хронічного психічного захворювання чи недоумства, тому не позбавляють її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому в задоволенні заяви [PERSON] слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed