Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

28.03.2016 р. [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути з нього на його користь аліменти на утримання повнолітньої дитини інваліда: доньки [PERSON] ([INFO] р. н.), у твердій грошовій сумі у розмірі по 1 000,00 грн., щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, з дня пред'явлення позову. В своєму позові позивач посилається на те, що з відповідачем по справі вони знаходяться в шлюбі, але тривалий час не проживають разом. Від шлюбу мають 2 (двох) спільних дітей. Донька [PERSON], інвалід першої групи з дитинства, вона потребує постійного стороннього догляду і постійного лікування, мешкає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Позивач вказує на те, що одному важко утримувати дитину, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тому змушений звернутися до суду із зазначеним позовом. У судове засідання позивач не з'явився, 11.05.2016 р. надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Крім того, позивач просив розглядати справу в його відсутність (а. с. 16). Відповідач в судове засідання не з'явився, 11.05.2016 р. надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність. Зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі (а. с. 15). У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позову, і вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки засновані та доведені матеріалами справи. Між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з обов'язком батьків утримувати малолітніх дітей, тому при вирішенні спору, слід керуватися Сімейним Кодексом України (далі - СК України). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 12.08.1988 р., [PERSON] народилась [INFO] р. н., де її батьком вказаний [PERSON] - відповідач по справі (а. с. 6). Згідно копії довідки серія 10 ААА №940060, виданої Киїською міжрайонною медико-соціальною експертною комісією, [PERSON] ([INFO] р. н.), являється інвалідом першої групи - А, інвалід з дитинства та інвалідність встановлена безстроково (а. с. 7). З довідки за №1348 від 19.10.2015 р., виданої Холмською сільською радою Арцизького району Одеської області вбачається, що діти проживають разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні, у тому числі повнолітня [PERSON] - інвалід з дитинства (а. с. 8). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], яка являється інвалідом першої групи - А, з дитинства та інвалідність встановлена безстроково. Згідно ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребуючих матеріальної допомоги, при умові, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Так, довідкою серія 10 ААА № 940060, виданою Киїською міжрайонною медико-соціальною експертною комісією підтверджується той факт, що [PERSON] являється інвалідом першої групи - А, з дитинства та інвалідність встановлена безстроково, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги (а. с. 7). Відповідно до роз'яснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для стягнення аліментів з відповідача на утримання повнолітньої доньки. Суд при визначенні розміру аліментів, виходить з положень ст. 200 СК України, відповідно до якої суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочки, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до ст. 182 СК України, суд при визначені розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище доньки; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; а також інші обставини, що мають істотне значення. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що доцільним буде стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1 000,00 (одна тисяча) гривень 00 копійок, щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved