Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

27 січня 2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що він на підставі договору дарування від 05.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані він, його мати та його сестра, відповідач у справі. Остання виїхала на постійне місце проживання до Колумбії та не проживає у вказаній квартирі з 2003 року, її речей у квартирі немає. Реєстрація відповідача в квартирі порушує його, позивача, право власника розпоряджатися власною квартирою та змушує сплачувати за відповідача комунальні платежі. Тому позивач просив суд усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження приватним майном, визнавши [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 29). Відповідач, [PERSON], двічі поспіль в судове засідання не з'явилася, на адресу суду повернулися конверти із судовими повістками із рекомендованими повідомленнями із позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 27, 28). Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Третя особа, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 30). За таких обставин суд вважає відповідача належним чином повідомленою та можливим, за згодою позивача, розглядати справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачеві на підставі договору дарування від 05.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], належить квартира [ADDRESS] (а.с. 6, 7). Відповідач у вказаній квартирі не проживає з 2003 року, її речей у квартирі немає, що підтверджується актом, складеним за участю мешканців квартир № 45 та № 34 вказаного будинку, [PERSON] та [PERSON] відповідно, затвердженим Виконавчим директором КП ЖРЕП Індустріального району м. Дніпропетровська [PERSON] 23.01.2017 року (а.с. 12). Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки судом встановлено, що відповідач понад один рік без поважних на то причин не проживає за адресою: [INFO], є підстави для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням за вказаною адресою, що дає підстави для зняття відповідача з реєстраційного обліку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved