Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

27 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] підприємства «Екватор-ІФ», [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Перко» про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 13 травня 2014 року між позивачем, Стороною-1, та [PERSON] підприємством «Екватор-ІФ», Стороною-2, був укладений договір купівлі-продажу майнових прав № 2014-05-13, відповідно до якого Сторона-2 передає Стороні-1 майнове право, яке полягає у праві Сторони-1 вимагати передачі у власність новозбудованої квартири, що знаходиться за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Довженка (навпроти будинку № 9-Б), а Сторона-1 зобовязується сплатити Стороні-2 вартість квартири та прийняти новозбудовану квартиру. За умовами даного договору позивач мала би отримати новозбудовану трикімнатну квартиру № 47 на 6 поверсі будинку загальною проектною площею 80 кв.м. Вартість квартири складає 304\~000,00 грн. На виконання умов договору [PERSON] було сплачено директору [PERSON] підприємства «Екватор-ІФ» [PERSON] кошти, що передбачені договором у загальному розмірі 307\~740,00 грн. Згідно пункту 1.3 укладеного договору, після сплати повної вартості квартири, введення будинку в експлуатацію та проведення його технічної інвентаризації Приватне підприємство «Екватор-ІФ» зобовязано передати [PERSON] за актом прийому передачі належним чином оформлені документи, які підтверджують право власності позивача на зазначену квартиру, а саме: копію декларації про готовність обєкта експлуатації, акт прийому-передачі новозбудованої квартири, довідку про повне внесення позивачем вартості новозбудованої квартири, технічний паспорт на новозбудовану квартиру. Проте жодних документів на квартиру та квартиру позивач не отримав. 04 лютого 2014 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Перко»,та [PERSON] підприємством «Екватор-ІФ», був укладений інвестиційний договір на капітальне будівництво багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями господарського призначення. За таких обставин позивач просить визнати право власності на трикімнатну квартиру № 130 на 6 поверсі будинку № 2 по вулиці провулок Надії в селі Крихівці Івано-Франківської міської ради загальною проектною площею 81,84 кв.м. Ухвалою від 01 березня 2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Інкомбуд». У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги на підставах, викладених у позові, просила позов задовольнити. Представники відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Перко» у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, пояснили, що жодних інвестиційних договорів між [PERSON] підприємством «Екватор-ІФ» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Перко» не укладалося, договір між позивачем та [PERSON] підприємством «Екватор-ІФ» був укладений після отримання [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Перко» декларації про готовність обєкта до експлуатації, просили суд у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник відповідача [PERSON] підприємства «Екватор-ІФ» у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача[PERSON] з обмеженою відповідальністю «Інкомбуд» у судовому засіданні пояснив, що між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Інкомбуд» та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Перко» був укладений договір про співпрацю та організацію взаємовідносин, предметом якого є організація взаємовідносин, порядок і умови здійснення дольового будівництва сторонами багатоквартирного будинку на вулиці Довженка (навпроти будинку № 9-Б), що у місті Івано-Франківську. [PERSON], допитана в якості свідка, у судовому засіданні пояснила суду, що є донькою позивача. 12 травня 2014 року вона приїхала до Івано-Франківська, щоб купити квартиру, яку знайшла через ріелтора. Вона пояснила, що усієї суми за квартиру не має, тоді ріелтор подзвонила [PERSON], який сказав, що квартира, якою вона цікавиться, не продана, і вартість квартири може бути розтермінована. В офісі 13 травня 2014 року, що знаходиться по вулиці Короля Данила, 37, її матір підписала договір та вони віддали [PERSON] кошти у сумі 10\~000,00 доларів США, а до серпня 2014 року зобовязалися віддати решту суми вартості квартири. 06 серпня 2014 року було сплачено [PERSON] кошти у сумі 10\~000,00 доларів. У цей день вони також пішли на будівництво, де побачили, що у будинку у двох підїздах жили люди, і саме в той день вони вперше побачили [PERSON] Також вони дивилися документи, а саме: договір, що був укладений між [PERSON], тобто [PERSON] підприємством «Екватор-ІФ», та [PERSON], тобто [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Перко», дозвіл на будівництво, а також інші документи. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що працює ріелтором з 2010 року. До неї звернулась донька позивача з метою купівлі квартири. У кінці 2013 року [PERSON] представив [PERSON] як свого партнера забудовника, вони зверталися до неї з проханням, щоб вона пропонувала квартири, оскільки будівництво будинку вже завершується. Також їй був наданий інвестиційний договір, з якого вона зробила копію. За інвестиційним договором замовником є [PERSON], а інвестором [PERSON], ексклюзивне право квартири належало інвестору. До інвестиційного договору додавався додаток, в якому зазначалися квартири. Кошти за квартиру отримував [PERSON] Вона як ріелтор надавала інформаційні послуги, перевіряла усі документи. [PERSON], допитана в якості свідка, суду пояснила, що вона разом з позивачем купувала квартиру у [PERSON], який показував оригінал інвестиційного договору та усі інші документи, пропонував зробити копії з зазначених документів, жодних договорів з [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Перко» не укладалося, оскільки [PERSON] запевнив, що має право укладати договори. Вона приходила на будівництво, щоб подивитися квартири, де її питала, чи вона від [PERSON], чи від [PERSON] Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що 12 травня 2014 року він, жінка та донька поїхали на вулицю Довженка, де зустрілися з ріелтором [PERSON] Остання показала їм будинок в якому вони вибрали трикімнатну квартиру на шостому поверсі під номером 47. Так як коштів з собою на той день у них не було, то 13 травня 2014 року вони знову зустрілися та оплатили 10\~000,00 доларів США [PERSON], ще 10\~000,00 доларів США [PERSON] у серпні, а пізніше ще 5\~000,00 доларів США. При ньому [PERSON] дзвонив [PERSON] та питав, чи вільна квартира № 47 на 6 поверсі, на що [PERSON] відповів, що дана квартира є вільною. Суд, вислухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 13 травня 2014 року між [PERSON], Стороною-1, та [PERSON] підприємством «Екватор-ІФ», Стороною-2, укладений договір купівлі-продажу майнових прав № 2014-05-13, відповідно до пункту 1.1 якого Сторона-2 передає Стороні-1 майнове право, яке полягає у праві Сторони-1 вимагати передачі останній у власність новозбудованої квартири у будинку, що знаходиться за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Довженка (навпроти будинку № 9-Б), а Сторона-1 зобовязується сплатити вартість квартири та прийняти новозбудовану квартиру на умовах цього договору. Згідно з пунктом 1.2 укладеного договору, предметом договору є новозбудована трикімнатна квартира № 47 на 6 поверсі будинку загальною проектною площею 80 кв.м. Відповідно до пункту 1.3 договору, після сплати повної вартості квартири, зазначеної у пункті 3.1 цього договору, введення будинку, зазначеного в пункті 1.1 цього договору, в експлуатацію та проведення його технічної інвентаризації, з метою оформлення права власності Сторони-1 на новозбудовану квартиру, зазначену у пункті 1.2 цього договору, та видачі останній свідоцтва про право власності, Сторона-2 зобов'язана передати Стороні-1 за актом прийому-передачі належним чином оформлені документи, які підтверджують право власності Сторони-1 на зазначену квартиру, а саме: копія Декларації про готовність об'єкта експлуатації; акт прийому-передачі новозбудованої квартири, зазначеної у пункті 1.2 цього договору; довідку про повне внесення Стороною-1 вартості новозбудованої квартири, зазначеної у пункті 3.1 цього договору; технічний паспорт на новозбудовану квартиру. З пункту 3.1 договору вбачається, що вартість квартири зазначеної у пункті 1.2 цього Договору, майнове право, на яку передається за цим договором, складає 304 000,00 грн. (а.с. 6-8, 25-27). [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Перко» має дозвіл на виконання будівельних робіт від 03 грудня 2007 року (а.с. 9). Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення, місцезнаходження обєкта: вулиця Довженка, навпроти будинку № 9-Б місто Івано-Франківськ, закінчений будівництвом, що підтверджується декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованою Інспекцією ДАБК в Івано-Франківській області від 02 березня 2014 року № ІФ 14314066031 (а.с. 10-12, 28-30). Рішенням Виконавчого комітету Крихівецької сільської ради Івано-Франківської міської ради № 52 від 24 квітня 2014 року присвоєно поштову адресу багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення в селі Крихівці Провулок Надії, 2 (а.с. 13, 31). 04 лютого 2014 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Перко», Замовником, та [PERSON] підприємством «Екватор-ІФ», Інвестором, укладений інвестиційний договір на капітальне будівництво багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення (а.с. 14-16, 32-34). [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Перко» складений реєстр інвесторів по будівництву багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: провулок Надії, 2 в селі Крихівці (проектна адреса вулиця Довженка, навпроти будинку № 9-Б в місті Івано-Франківську) (а.с. 17-18, 35-36, 79-82). 21 серпня 2014 року між [PERSON], Стороною-1, та [PERSON] підприємством «Екватор-ІФ», Стороною-2, укладений договір купівлі-продажу майнових прав № 2014-07-12-4/А, відповідно до пункту 1.1 якого Сторона-2 передає Стороні-1 майнове право, яке полягає у праві Сторони-1 вимагати передачі останній у власність гаража у складі у будинку, що знаходиться за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Довженка (навпроти будинку № 9-Б), а Сторона-1 зобовязується сплатити Стороні-2 вартість гаража (а.с. 19-21). 13 травня 2014 року [PERSON] сплатила [PERSON] підприємству «Екватор-ІФ» 117\~000,00 грн., 06 серпня 2014 року - 123\~000,00 грн., 21 серпня 2014 року - 67\~740,00 грн. (а.с.5, 24). 15 січня 2006 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Інкомбуд»,Стороною-1, та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Перко», Стороною-2, укладений договір про співпрацю та організацію взаємовідносин, предметом якого є організація взаємовідносин, порядок і умови здійснення дольового будівництва Сторонами багатоквартирного будинку на вулиці Довженка (навпроти будинку № 9-Б), що у місті Івано-Франківську (а.с. 74-77). Станом на 31 січня 2016 року [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Перко» складений реєстр інвесторів по будівництву багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: провулок Надії, 2 в селі Крихівці (проектна адреса вулиця Довженка, навпроти будинку № 9-Б в місті Івано-Франківську) (а.с. 79-82). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 травня 2016 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 вересня 2016 року, у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] підприємства «Екватор-ІФ», [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Перко» про зобовязання виконати умови договору відмовлено (а.с. 133-141). Згідно листа від 27 липня 2016 року, Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області розслідується кримінальне провадження № 12014090000000255 від 07 жовтня 2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, в якому [PERSON] є потерпілою. На даний час у провадженні оголошено підозру [PERSON] за ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України, який 10 листопада 2016 року оголошений в розшук, та [PERSON] за ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України (а.с. 142). Згідно зі статтями 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Способом захисту права та інтересу є, зокрема, визнання права. За змістом статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Вказаною нормою закріплено презумпцію законності набуття права власності, тобто право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або якщо незаконність набуття права власності встановлена рішенням суду, а також встановлено відкритість переліку підстав набуття права власності з обмеженням їх виключно тими, що прямо передбачені в законодавстві. Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України суд підтверджує наявне право в разі, якщо його хтось заперечує або не визнає. Судом встановлено, що 13 травня 2014 року між [PERSON], Стороною-1, та [PERSON] підприємством «Екватор-ІФ», Стороною-2, укладений договір купівлі-продажу майнових прав № 2014-05-13, відповідно до пункту 1.1 якого Сторона-2 передає Стороні-1 майнове право, яке полягає у праві Сторони-1 вимагати передачі останній у власність новозбудованої квартири, а саме: трикімнатної квартира № 47 на 6 поверсі загальною проектною площею 80 кв.м. у будинку, що знаходиться за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Довженка (навпроти будинку № 9-Б), а Сторона-1 зобовязується сплатити вартість квартири та прийняти новозбудовану квартиру на умовах цього договору. Вартість квартири, майнове право, на яку передається за цим договором, складає 304 000,00 грн. 13 травня 2014 року [PERSON] сплатила [PERSON] підприємству «Екватор-ІФ» 117\~000,00 грн., 06 серпня 2014 року - 123\~000,00 грн., 21 серпня 2014 року - 67\~740,00 грн., усього на загальну суму 307\~740,00 грн. (а.с. 5, 24). Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності з вимогами статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Позивач [PERSON] свої зобовязання виконала у повному обсязі, а Приватне підприємство «Екватор-ІФ» відповідно до пункту 1.3 договору купівлі-продажу майнових прав зобовязувалось після введення будинку в експлуатацію оформити відповідні правовстановлюючі документи. Багатоквартирний житловий будинок з вбудованими приміщеннями громадського призначення, місцезнаходження обєкта: вулиця Довженка, навпроти будинку № 9-Б, місто Івано-Франківськ, закінчений будівництвом, що підтверджується декларацією про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованою Інспекцією ДАБК в Івано-Франківській області від 02 березня 2014 року № ІФ 14314066031. Рішенням виконкому Крихівецької сільської ради від 24 квітня 2014 № 52 присвоєно поштову адресу багатоквартирному житловому будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення в селі Крихівці провулок Надії, 2. У складеному [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Перко» станом на 01 жовтня 2014 реєстрі інвесторів по будівництву цього житлового будинку по квартирі №130 є відмітка ([PERSON]) (а.с. 35-36). У судовому засіданні представники [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Перко» визнали ту обставину, що квартира на 6 поверсі вказаного будинку, на яку претендує позивач, після зміни нумерації має номер 130. Суд не приймає до уваги реєстр інвесторів по будівництву, складений [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Перко» станом 31 січня 2016 року, в якому зазначено, що інвестором спірної квартири є [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Інкомбуд»,оскільки з договору про співпрацю та організацію взаємовідносин, укладеного 15 січня 2016 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Інкомбуд», Стороною-1,та [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Перко», Стороною-2, вбачається, що Стороні-1 належать квартири в секціях № 4, № 5 багатоквартирного будинку на вулиці Довженка (навпроти будинку № 9-Б, що місті Івано-Франківську), а саме: однокімнатна квартира № 8 на другому поверсі, трикімнатна квартира № 29 на другому поверсі, двокімнатна квартира № 38 на четвертому поверсі (а.с. 75). Жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували набуття права власності на оспорювану квартиру [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Інкомбуд», суду не надано. Відносно відсутності оригіналу інвестиційного договору на капітальне будівництво багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення, укладеного 04 лютого 2014 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Перко» та [PERSON] підприємством «Екватор-ІФ», за яким ексклюзивне право продажу збудованих житлових і нежитлових приміщень в багатоквартирному будинку по вулиці Довженка (навпроти будинку № 9-Б) в місті Івано-Франківську належить інвестору [PERSON] підприємству «Екватор-ІФ» (пункт 2.2), то суд враховує наступне. З пояснень свідків [PERSON], [PERSON], та ріелтора [PERSON] вбачається, що при вирішенні питання купівлі-продажу квартир у цьому будинку їй ([PERSON]) партнерами будівництва [PERSON] і [PERSON] був наданий інвестиційний договір, з якого вона зробила копію. Копія інвестиційного договору на капітальне будівництво багатоквартирного житлового будинку з приміщеннями громадського призначення, укладеного 04 лютого 2014 року між [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Перко» та [PERSON] підприємством «Екватор-ІФ», міститься в матеріалах справи. Згідно листа від 27 липня 2016 року, Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області розслідується кримінальне провадження № 12014090000000255 від 07 жовтня 2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, в якому [PERSON] є потерпілою. На даний час у провадженні оголошено підозру [PERSON] за ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України, який 10 листопада 2016 року оголошений в розшук, та [PERSON] за ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України. У постанові Верховного Суду України від 12 листопада 2014 року у справі № 6-129цс14 викладено наступну правову позицію. Згідно з положеннями статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Майном як особливим обєктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обовязки ( частина перша статті 190 ЦК України). Майнові права є неспоживчою річчю та визнаються речовими правами. Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як обєкта цивільних прав. Майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Згідно з частиною другою статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Новостворене нерухоме майно стає обєктом цивільних правовідносин з моменту завершення будівництва, прийняття до експлуатації або державної реєстрації без урахування того, яким субєктом правовідносин здійснено такі дії та на якого субєкта цивільних правовідносин або сторону договору зареєстроване новостворене майно. Захист майнових прав на новостворене майно, прийняте до експлуатації та оформлене (зареєстроване) на іншу особу, у разі невизнання цією особою прав позивача на спірне майно здійснюється в порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, то захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства, зокрема на підставі статті 392 ЦК України. При цьому рішення суду про захист порушеного права та визнання за позивачем прав на спірне майно є підставою для реєстрації такого права. Крім того, аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-160цс16, що відповідно до частини першої статті 360-7 Цивільного процесуального кодексу України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.\~ Суд не приймає до уваги рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 травня 2016 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 28 вересня 2016 року, оскільки у зазначених судових рішеннях відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] підприємства «Екватор-ІФ», [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Перко» про зобовязання виконати умови договору, а при розгляді даної цивільної справи судом встановлені підстави для задоволення позовних вимог. Виходячи з вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо і взаємний звязок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про правомірне набуття [PERSON] права власності на спірну квартиру як новоствореного майна, у звязку з належним виконанням нею умов договору купівлі-продажу майнових прав, і це право підлягає захисту, оскільки [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Перко» його не визнає, захист порушеного майнового права [PERSON] здійснюється на загальних засадах цивільного законодавства, зокрема, на підставі статті 392 Цивільного кодексу України, тому позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] підприємства «Екватор-ІФ», [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Перко», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Інкомбуд» про визнання права власності на нерухоме майно підлягаютьзадоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 177, 190, 392, 526, 527, 530, 626, 629 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved