Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

27.10.2020 року [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , звернулася з позовом, який в подальшому уточнила, до Овруцької міської ради Житомирської області, що знаходиться в м. Овруч по вул. Т. Шевченка, 43, Житомирської області, в якому просить встановити факт прийняття спадщини нею, [PERSON] , після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] та просить визнати за нею право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,66 га, кадастровий номер 1824286200:10:000:0574 та площею 1,07 га кадастровий номер 1824286200:10:000:0507, які розташовані на території Покалівської сільської ради Овруцького району Житомирської області, які належали померлому [INFO] [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЖТ №047844, виданого 05 листопада 2002 року на підставі розпорядження Овруцькою районної державної адміністрації від 25.10.2002 року №303. Мотивує це тим, що є спадкоємцем померлого батька, при зверненні в нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, у зв`язку з тим, що державний акт на земельну ділянку виданий не за життя, а після смерті спадкодавця та не доведено факту прийняття нею спадщини після померлого [PERSON] .. Позивач надала заяву в якій просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача надала заяву про розгляд справи без участі міської ради, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю'' Світанок-17 '', будучу повідомленим про час та місце розгляду справи повідомлялося в порядку визначеному ст. 128 ЦПК України, за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26 вересня 2000 року та є батьком позивача, що підтверджується копією рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 28 серпня 2020 року №286/1529/20 (а. с. 4, 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Постановою державного нотаріуса Овруцької державної нотаріальної від 30.03.2020 року №606/02-31, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, зокрема, що не доведено факту прийняття спадщини [PERSON] після померлого батька [PERSON] . Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2004 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 548, 549 ЦК Української РСР, який діяв на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як видно з довідок виконавчого комітету Овруцької міської ради Житомирської області від 19.03.2020 року №481 та від 28.05.2020 року №667, [PERSON] , 1935 року народження, який помер [INFO] , дійсно на день смерті був зареєстрований та проживав в с. Дівошин, Овруцького району Житомирської області. [PERSON] вступила в управління спадковим будинком після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] (підтримувала належний стан будинку, зробила ремонт, користувався землею та речами померлого батька) протягом шести місяців з дня смерті (а.с.6,7). У суду немає підстав не довіряти вказаним документам та поясненням позивача, викладених у заяві, а тому суд вважає факт прийняття спадщини доведеним. Встановлення факту прийняття спадщину позивачу необхідно для подальшого оформлення спадщини після смерті батька [PERSON] .. На день смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,66 га, кадастровий номер 1824286200:10:000:0574 та площею 1,07 га кадастровий номер 1824286200:10:000:0507, які розташовані на території Покалівської сільської ради Овруцького району Житомирської області, які належали померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЖТ №047844, виданого 05 листопада 2002 року на підставі розпорядження Овруцькою районної державної адміністрації від 25.10.2002 року №303. Постановою нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори №606/02-31 від 30.03.2020 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, зокрема, що державні акти на право власності на земельні ділянки видані не за життя, а після смерті спадкодавця (а.с.7). Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього. Згідно з ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК України (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до інформаційних довідок №210914268 та №210910840 від 01.06.2020 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомості щодо земельних ділянок кадастрові номери 1824286200:10:000:0574 та 1824286200:10:000:0507, відсутні. Згідно повідомлення Овруцької державної нотаріальної контори №1870/01-16 від 04.11.2020 року, після померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа №244/2020 року, у зв`язку з подачею заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від дочки померлого гр. [PERSON] , що проживає в [ADDRESS] , якій була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На підставі викладеного суд вважає, що позивач набула право власності на спадкове майно (земельні ділянки), на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України «Про власність» , від 7.02.91 року.

Outcome: approved