Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

27 січня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення на свою користь та на своє утримання аліментів у твердій грошовій сумі 1000 грн. на місяць. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що є повнолітньою донькою відповідача, яка продовжує навчатися за денною формою навчання, а отже потребує утримання з боку батька, якого він в добровільному порядку після досягнення донькою повноліття не надає. За розрахунком позивача сума її щомісячних витрат на навчання складає 2000 грн, половину з якої буде надавати її мати, а іншу половину вона просить стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 06 лютого 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Сторони в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач позов підтримала, відповідач визнав в повному обсязі. Враховуючи неявку всіх учасників судового розгляду, справа розглянута судом в порядку письмового провадження за наявними матеріалами. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права інших осіб, є безумовним, а отже позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, відповідач у справі [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження, серії [NUMBER] , виданого 16.06.2014 (а.с.7). 28 травня 2019 року позивач досягнула\~ повноліття. Згідно довідки Коледжу управління, економіки і права Полтавської державної аграрної академії № 3048 від 15.01.2020 [PERSON] з 01 вересня 2019 року навчається у даному Коледжі на 1 курсі денного відділення, спеціальність 201 «Агрономія». Навчається на бюджетній основі, стипендію не отримує. Термін навчання закінчується 30 червня 2022 року. Проживає в гуртожитку за який сплачує 392 грн на місяць (а.с.8). Вартість проживання позивача в гуртожитку також підтверджується копією договору № 30/19/12ТО від 02.09.2019 «Про надання в тимчасове користування житлової кімнати в студентському гуртожитку» (а.с.9-10). Згідно з вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу тобто\~ стан здоров`я та матеріальне становище платника та отримувача аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів,\~ інші обставини, що мають істотне значення. Крім того згідно ч.2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Позивач\~ навчається у навчальному закладі\~ на денній формі навчання, а отже не має можливості повноцінно працювати та забезпечувати свої потреби за рахунок отриманої заробітної плати. Суд вважає, що позивачем окрім документально підтверджених витрат на оплату проживання в гуртожитку, вірно розраховані її витрати на харчування, придбання одягу, речей особистої гігієни, а також витрати на організацію культурного дозвілля молодої людини студента, які в сукупності становлять 2000 грн на місяць.\~ Вказані розрахунки не є явно завищеними та необґрунтованими, натомість, на думку суду, виходячи із рівня споживчих цін та вартості національної грошової одиниці покривають лише найбільш необхідні для забезпечення належного рівня життя витрати\~ позивача.\~ Вказані витрати позиває вважає необхідним розділити порівну між обома її батьками, що узгоджується з положеннями ч.2 ст. 200 СК України. Визнавши позов, відповідач погодився сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у визначеному в позовній заяві розмірі. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України та повністю\~ покладає їх на відповідача в зв`язку задоволенням позовних вимог. Враховуючи те,\~ що відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач\~ при подачі до суду позову була звільнена від сплати судового збору, він в розмірі 840,80 грн.\~ підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Крім того з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 250 грн за надання правничої допомоги при підготовці позовної заяви. Факт отримання гонорару в розмірі 250 грн. від позивача адвокатом Вінніком В.М. підтверджується квитанцією № 4122 від 23 січня 2020 року та доводами позовної заяви (а.с.12). На підставі викладеного,

Outcome: approved