Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

27.11.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Вінницької міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 01.07.2003 року по [INFO] (а.с. 2-3). Мотивувала позов тим, що з [PERSON] познайомилась в червні 2003 року, між ними виникли дружні стосунки. Вони обоє буди вдівцями, не перебували в інших шлюбах, часто розмовляли про труднощі проживання на самоті, тому вирішили проживати однією сім'єю, вести спільне господарство, дбати і турбуватися один за одного, мати спільний бюджет сім'ї, спільно утримувати житло, виконувати взаємні подружні обов'язки. 01.07.2003 року, на прохання [PERSON], позивач з особистими речами вселилась до його квартири і з того часу постійно проживає за адресою: [ADDRESS], хоча залишилась зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] [INFO], після тривалої хвороби, [PERSON] помер. Всі витрати на поховання позивач взяла на себе. Після смерті [PERSON] вона продовжує проживати у зазначеній квартирі, несе витрати по її утриманню. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Спадкоємцями першої черги мали б бути його діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], але діти приблизно в 2000 році виїхали з України, із заявами про прийняття або про відмову від спадщини після смерті батька вони не звертались. Позивач, як спадкоємець четвертої черги за законом, звернулась до Першої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] на підставі ст.. 1264 ЦК України, однак, нотаріус роз'яснила їй, що факт її проживання однією сім'єю з [PERSON] слід підтвердити належними доказами. Позивач [PERSON] просила встановити факт проживання [PERSON], [INFO], який помер [INFO], та [PERSON], [INFO], однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.07.2003 року до [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги підтримала, суду пояснила, що з 01.07.2003 року постійно проживала з [PERSON] у належній йому квартирі за адресою: [ADDRESS] без реєстрації. Вони жили як чоловік і дружина, підтримували шлюбні стосунки, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, обов'язки. Шлюб не реєстрували, оскільки не придавали цьому значення. Всі їх друзі, сусіди, співробітники сприймали їх як сім'ю. Вони разом їздили в село до батьків [PERSON], допомагали їм працювати на городі, неодноразово разом їздили до родичів в м. Херсон, до її матері, відвідували офіційні заходи, в тому числі разом були на випускному її доньки. Згодом [PERSON] захворів, часто лікувався в лікарняних закладах. Вона весь час була з ним, лікарі знали її як дружину. В 2008 році у чоловіка стався інсульт. В 2010 році він захворів на сахарний діабет. 25.07.2016 року чоловікові зробили операцію і ампутували ногу, у зв'язку з чим йому була встановлена інвалідність 1 групи. Вона доглядала [PERSON] як дружина, надавала йому всіляку допомогу. З дітьми [PERSON] від першого шлюбу вона не знайома, не бачила їх ніколи. Вони до батька не приходили, не спілкувались з ним. Знає про них тільки з розповідей чоловіка. До цього часу вона зареєстрована в своїй квартирі [ADDRESS], отримує за цією адресою субсидію, але фактично в належній їй квартирі не проживає. Просила позов задоволити. Представник позивача - адвокат КогутницькийВ.М. (що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 569/10 від 24.11.1994 року та ордера серії ВН № 080479 а.с. 36, 37) позов підтримав за викладених у ньому обставин, просив вимоги [PERSON] задоволити. Також просив врахувати, що рішенням суду від 10.10.2018 року обставини проживання [PERSON] і [PERSON] були встановлені. Представник Вінницької міської ради - Сторчак Т.В., що діє на підставі довіреності № 15 від 03.01.2019 року (а.с. 33) позов не визнала, підтримала письмовий відзив на позов, що приєднаний до матеріалів справи (а.с. 25-27). Суду пояснила, що позивач не надала доказів спільного проживання із спадкодавцем, а згідно довідки, що видана ТОВ «ЖЕО», позивач почала проживати в належній [PERSON] квартирі з липня 2017 року, тобто, після його смерті. Також вона отримувала житлову субсидію за місцем своєї реєстрації. Акт № 6842 від 26.07.2017 року містить дописку щодо проживання [PERSON], тому за фактом підробки Вінницька міська рада направила у Вінницький відділ поліції заяву про кримінальне правопорушення. Просила відмовити в задоволенні позову. Треті особи: [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи викликались шляхом поміщення оголошення на сайті судової влади. Письмових пояснень, заяв про розгляд справи у їх відсутності, про відкладення розгляду справи не надавали. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності третіх осіб: [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що працювала на посаді старшого інспектора з кадрів, вела особові справи працівників, в тому числі [PERSON], вони тривалий час товаришували. Після смерті дружини в 2003 році [PERSON] розповідав, що має намір одружитись з [PERSON]. Вони проживали разом у його квартирі як сім'я, вели спільне господарство, обробляли город, [PERSON] неодноразово приходила до нього на роботу, в тому числі на святкування дня народження, писала заяву про отримання за нього грошей коли він хворів, а також як дружина отримувала матеріальну допомогу на поховання [PERSON] Колеги по роботі навідували [PERSON] дома під час його хвороби і [PERSON] завжди була поруч з ним. Про дітей [PERSON] ніколи не розповідав. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] - її сусідка за місцем проживання [ADDRESS] з 2003 року вони знайомі, часто спілкувались. [PERSON] і [PERSON] жили вдвох, як подружжя, як звичайна сім'я, не сварились, завжди всюди були разом, спільно вели господарство, їздили в село. Вона не знала, що шлюб між ними не зареєстрований, але завжди сприймала їх як сім'ю, [PERSON] любив [PERSON]. Потім [PERSON] захворів, йому ампутували ногу. Позивач сама доглядала його, а також організувала похорон. Свідок [PERSON] суду пояснила, що по [ADDRESS], вона проживає з 2008 року. Коли вона переїхала, то [PERSON] з [PERSON] проживали у квартирі [ADDRESS] разом. Вони жили як звичайне подружжя, завжди були разом, дбали один про одного. [PERSON] останній рік свого життя дуже хворів, був у тяжкому стані, лежав в лікарнях, а позивач доглядала його. З дітьми [PERSON] свідок не була знайома. Свідок [PERSON] суду пояснила, що по [ADDRESS], вона проживає з 1990 років. Дружина [PERSON] - [PERSON] померла, і після її смерті він почав жити з [PERSON]. Вони підтримували стосунки як чоловік і дружина, працювали разом, їздили в село, турбувались один про одного, вели спільно господарство. Вже після смерті [PERSON] вона дізналась, що шлюб їх не був зареєстрований. Судом були вчинені наступні процесуальні дії. 03.12.2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області було прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] та відкрито провадження у справі № 127/30218/18 за її позовом до Вінницької міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу (а.с. 22). 10.01.2019 року ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про об'єднання в одне провадження справ № 127/30218/18 та № 127/25299/18 (а.с. 74). 06.02.2019 року ухвалою суду залучено [PERSON], [PERSON] до участі в справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідача. Підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с. 98). Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилась [INFO] в с. Степанівка Вінницького району Вінницької області (а.с. 4). З 21.11.1984 року вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] 12.06.1986 року в сільраді с. Степанівка Вінницького району Вінницької області позивач зареєструвала шлюб із [PERSON], [INFO] (зворот а.с. 4). [PERSON] помер [INFO] про що 03.01.2002 року зроблено відповідний актовий запис № 24 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 7). [PERSON], [INFO], був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] (а.с. 10). На підставі свідоцтва про право власності від 18.02.2005 року, [PERSON] на праві власності належала однокімнатна квартира загальною площею 33 кв.м. за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). До 23.05.2003 року перебував в шлюбі з [PERSON], яка померла [INFO] про що 03.06.2003 року зроблено відповідний актовий запис № 1662 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). [PERSON] помер [INFO] про що 14.04.2017 року зроблено відповідний актовий запис № 1087 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5). 30.06.2017 року до майна померлого [PERSON] було заведено спадкову справу № 379/2017. З заявою про прийняття спадщини до Першої вінницької державної нотаріальної контори звернулась [PERSON] (а.с. 81). Свідоцтво про право на спадщину нотаріусом не видане. Померлий [PERSON] був батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проте, з заявами про прийняття спадщини після смерті батька діти до нотаріуса не звертались. Місце проживання [PERSON], [PERSON] не відоме. В судовому засіданні було встановлено, що в 2003 році позивач [PERSON] познайомилась із [PERSON] і між ними виникли стосунки, притаманні подружжю. [PERSON] була зареєстрована в квартирі за адресою [ADDRESS] проте з 2003 року разом із [PERSON] вони почали спільно проживати в його квартирі за адресою [ADDRESS], вести спільне господарство, між ними виникли взаємні права та обов'язки. [PERSON] працював провідним інженером-енергетиком в ВФ Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (а.с. 12), [PERSON] також була офіційно працевлаштована. Разом вони проводили час, в колі рідних і друзів, вели спільно побут, здійснювали витрати на утримання житла і інші потреби сім'ї, допомагали батькам. Позивач також здійснювала догляд за [PERSON] В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] в останні роки свого життя хворів, у нього була ампутована нога, встановлена інвалідність 1 групи, він неодноразово перебував на стаціонарних лікуваннях. Крім того, згідно наданих доказів, позивач приймала участь в організації поховання [PERSON], як фактична дружина. 13.04.2017 року вона зверталась із заявою до директора ВФ Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення про отримання матеріальної допомоги для поховання чоловіка - [PERSON] і така допомога була виплачена [PERSON] (а.с. 12, 13). 14.04.2017 року [PERSON] понесла витрати на ритуальні послуги, пов'язані із смертю [PERSON], на суму 3220 грн. (а.с. 14). Обставини щодо подробиць сімейного життя, фактичних стосунків, почуттів між [PERSON] та [PERSON] підтвердили всі свідки, допитані в судовому засіданні, в тому числі їх сусіди, співробітники, друзі, які, незважаючи на відсутність реєстрації шлюбу, вважали [PERSON] дружиною і рідною людиною для [PERSON] Враховуючи наведені обставини, надані докази, суд дійшов висновку, що між [PERSON] і [PERSON] склались фактичні стосунки, притаманні подружжю: вони тривалий час проживали разом, опікувались і підтримували один одного, між ними були стабільні відносини, спільний побут, домашнє господарство тощо. Протягом цього періоду ні [PERSON], ні [PERSON] в інших зареєстрованих шлюбах не перебували. Відповідно до ст.ст. 3, 4, 7 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Про ознаки проживання однією сім'єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім'ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Оскільки СК набрав чинності з 01.01.2004 року і зворотньої сили не має, положення ст. 74 СК застосовуються виключно до правовідносин, які виникли після дати набрання ним законної сили. Тому суд вважає необхідним встановити факт проживання [PERSON], [INFO], який помер [INFO], та [PERSON], [INFO], однією сім`єю без реєстації шлюбу з 01.01.2004 року до [INFO]. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] зазначала, встановлення факту проживання із [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу необхідне для оформлення спадкових прав як спадкоємця четвертої черги (ст. 1264 ЦК України). Заперечення представника відповідача Сторчак Т.В. з приводу встановлення даного факту, оскільки [PERSON] була зареєстрована за іншою адресою, в тому числі на момент смерті [PERSON], є безпідставними, оскільки реєстрація сама по собі достовірно не підтверджує факт постійного проживання [PERSON] за цією адресою. Суд критично оцінює довідку ТОВ «ЖЕО» від 09.11.2018 року (а.с. 10) в якій вказано, що [PERSON] проживає без реєстрації в квартирі [ADDRESS] з 26.07.2017 року, оскільки довідка суперечить сукупності інших доказів у справі щодо фактичного проживання [PERSON] в цій квартирі з 2003 року. Також не підтверджують заперечень представника відповідача надані заяви [PERSON] на призначення субсидії за адресою [ADDRESS] та розрахунки субсидій за період з 2016-2018 р.р., та подані заяви [PERSON] на призначення субсидії за адресою [ADDRESS] оскільки в судовому засіданні не досліджується факт правильності чи неправильності нарахування субсидії, крім того, судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] були зареєстровані за різними адресами, проте проживали разом. Іншими належними доказами представник відповідача Сторчак Т.В. свої заперечення не довела. Копії акту № 6842, який затверджений директором ТОВ «ЖЕО» 26.07.2017 року (а.с. 9, 28), не є допустимими доказами у справі, оскільки за фактом підробки оригіналу цього акту порушене кримінальне провадження за ч. 1 ст. 358 КК України і внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12019020010000068. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.. 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Таким чином, позивач довела належними і допустимими доказами факт проживання із [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу і даний факт підлягає встановленню в судовому порядку. Судові витрати за клопотанням позивача слід залишити за нею.

Outcome: dismissed