Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

29.06.2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Синицівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивував тим, що 01.02.2008 року помер його брат [PERSON], який за життя склав заповіт, відповідно до якого заповів Позивачеві право на земельну частку (пай) розміром 5,67 га в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Синицівської сільської ради Ульяновського району, Кіровоградської області згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР №0100772 від 13.03.1997 р., яку померлий брат успадкував за заповітом після смерті [PERSON]. За життя брат не встиг виготовити правовстановлюючі документи на своє імя на вказану земельну частку. При зверненні до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, Позивачеві було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу, а саме сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР №0100772 від 13.03.1997 р. У звязку з цим Позивач вимушений звернутись за захистом своїх прав до суду. Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, у якій заявлені вимоги підтримав та просив слухати справу за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Направив до суду клопотання, в якому просить суд слухати справу без його участі, заперечень проти заявлених позовних вимог не має. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.02.2008 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4). За життя він успадкував за заповітом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 5,67 га в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Синицівської сільської ради Ульяновського району, Кіровоградської області, але не встиг оформити право власності на неї. Заповітом від 01.03.2002 року [PERSON] усе своє майно заповів [PERSON], що підтверджується копією заповіту (а.с.7) та довідками Синицівської сільської ради (а.с.16-17). При зверненні до нотаріуса для оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу про належність земельної ділянки спадкодавцеві, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.11). Приймаючи рішення, суд керується наступним. У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачем набуто право власності в порядку спадкування, а тому за ним має бути визнано право власності на право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Таким чином, реалізувати своє право на спадщину позивач може лише в судовому порядку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та погодився на їх задоволення. Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved