Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

27 жовтня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Приазовського районного суду з позовом, в якому вказує, що 04 червня 1997 року вона і відповідач [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Ганнівською сільською радою Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 1. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, вони мешкають поки що за однією адресою, однак не пов`язані спільним побутом. Під час шлюбу виявилися глибокі розбіжності у поглядах на сумісне проживання, побут, ведення домашнього господарства. Вважає подальше збереження шлюбу неможливим. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем. Ухвалою судді від 20 листопада 2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду на 18 грудня 2020 року. Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, оскільки його дружина не знімає з реєстрації місця проживання у їх будинку свою родичку, яка взяла кредити, і тепер до нього постійно телефонують якісь особи з питань повернення боргів. Дослідивши матеріали справи і вислухавши пояснення відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що 04 червня 1997 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Ганнівською сільською радою Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 1 (копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.06.1997 року). Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають. Позивач заявила позов про розірвання шлюбу у зв`язку з тим, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися. Сторони не пов`язані спільним побутом. Під час шлюбу виявилися глибокі розбіжності у поглядах на сумісне проживання, побут, ведення домашнього господарства. Вважає подальше збереження шлюбу неможливим. Вказані обставини не спростовані відповідачем в судовому засіданні. Доводи відповідача не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на обставини даної справи. Крім того, чинне законодавство не ставить у залежність розірвання шлюбу з обов`язком когось із подружжя вчинити будь-які дії на користь іншого подружжя. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. На підставі п.1 ч.2 ст.141\~ЦПК України у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останньою і документально підтверджені (квитанцією № 0.0.1885252396.1 від 27 жовтня 2020 року) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved