Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

28.01.2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 20.06.2013 року о 20 годині 20 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем «Hyundai - І20», державний реєстраційний номер [NUMBER], рухався по вул. Лівобережній у Калінінському районі м. Донецька та здійснив на нього наїзд. Внаслідок ДТП він отримав тяжкі тілесні ушкодження та був визнаний інвалідом І групи. 28.03.2014 року слідчим відділом Калінінського РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області була винесена постанова про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, тобто у зв'язку з відсутністю у діях водія [PERSON] складу кримінального правопорушення. Проте, на своє лікування він витратив 46456,05 грн. та продовжує його постійно. Крім матеріальних збитків йому було завдано значної моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 500000 грн. Під час розслідування йому стало відомо, що [PERSON] уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з ТОВ «Страхова компанія «АХА Страхування». Відповідно до цього просить суд стягнути на його користь із страхової компанії, понесені ним матеріальні збитки у розмірі 46456 гр. 05 коп., а з відповідача [PERSON] стягнути моральну шкоду у розмірі 500000 гр. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, про розгляд справи за його відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується відповідними розписками. Представник відповідача ТОВ «Страхова компанія «АХА Страхування» Медвідь О.І. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, скільки позивачем не дотримано вимог діючого законодавства, яким передбачено порядок звернення до страхових компаній за отриманням страхового відшкодування за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тобто до наступного часу заява до страхової компанії за отриманням страхового відшкодування не надійшла. Крім того, відсутня вина [PERSON] у вчиненні ДТП, тому немає підстав для виплат страхового відшкодування. Подія, яка відбулась, не є страховим випадком, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] Суд, заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Проте, відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення і суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров*я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Спеціальним законом, який регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року №1961-1У із змінами. Відповідно до ст. 35 вказаного Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня повідомлення про ДТП подає страховику заяву про страхове відшкодування. Пунктами 35.1 та 35.2 визначено вимоги до оформлення вказаної заяви та перелік документів, що необхідно надати до страхової компанії для прийняття рішення щодо виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування. Тобто законодавцем встановлено обов'язкову процедуру досудового врегулювання питання, пов'язаного із отриманням страхового відшкодування за полісами ОСЦПВВНТЗ. Судом встановлено, що 20.06.2013 року [PERSON] керував автомобілем «Hyundai - І20», державний реєстраційний номер [NUMBER] та здійснив наїзд на [PERSON], внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження та внаслідок ДТП визнаний інвалідом І групи. Постановою слідчого Калінінського РВ Донецького МУ ГУМВС України в Донецькій області від 28.03.2014 року кримінальне провадження за вказаним фактом ДТП закрито, оскільки в діях водія [PERSON] не вбачається невідповідностей ПДР України, які б могли знаходитись у прямому причинному зв'язку з настанням ДТП. Як вбачається із наданих позивачем доказів, останнім не дотримано вимог вищевказаного Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким визначено порядок звернення до страхових компаній за отриманням страхового відшкодування за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та про вказане позивач був повідомлений страховою компанією листом від 26.06.2013 року за №1056/13. Позивач з приводу отримання відшкодування шкоди у зв'язку з ушкодженням здоров'я до страхової компанії не звертався, відповідних документів не надав, тому у АТ «СК «АХА Страхування» не виникло зобов'язання з виплати страхового відшкодування на користь позивача. Крім того, відповідно до ст. 6 вищевказаного Закону, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталась за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Статтею 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону. Тобто, обов'язковою умовою для виплати страхового відшкодування потерпілим - є наявність, встановленої у судовому порядку вини страхувальника у вчиненні ДТП, а саме: постанова про притягнення до адміністративної відповідальності страхувальника або обвинувальний вирок суду відносно водія застрахованого автомобіля, які набрали чинності. З урахуванням викладеного суд вважає, що вина [PERSON] - особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за полісом №АВ/8115424 в скоєнні ДТП, яка мала місце 20.06.2013 року та внаслідок якої завдано шкоду позивачу, відсутня, а тому не настала цивільно-правова відповідальність. Зобов'язання страхової компанії випливають з договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а не з факту завдання шкоди, тому подія, що відбулась із забезпеченням транспортного засобу не є страховим випадком. Таким чином, суд вважає позовні вимоги у частині стягнення матеріальної шкоди з ТОВ « Страхова Компанія «АХА Страхування» у розмірі 46456 гр. 05 коп. не підлягають задоволенню. Заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 50 тис. гр., з урахуванням тяжкості тілесних ушкоджень, спричинених позивачу, їх наслідків, глибини душевних страждань позивача, а також з врахуванням вимог розумності та справедливості. В іншій частині позову необхідно відмовити.

Outcome: partial