Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

27.02.2018 року керівник Слов'янської місцевої прокуратури Донецької області, який виступає в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (далі позивач) звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області із цивільним позовом до [PERSON] (далі відповідач), в якому просить стягнути з того шкоду завдану державі внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки в розмірі 96471,26 гривень, та просив справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження ( а.с.2-11,3840). Сторони були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, а також про те , що справа слухається в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачем у встановлений йому строк не надано суду заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву на позовну заяву та будь-які письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. При цьому йому було розяснено, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Судом при досліджені письмових доказів по справі встановлено : Вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 17 січня 2018 року [PERSON] було визнано винним та засуджено за ст.197-1 ч.1 КК України, а саме за його навмисні дії по самовільному зайняттю земельної ділянки і завдання цим значної шкоди державі в розмірі 96471,26 гривень ( а.с.12-34,36-37) з чим він погодився при укладанні ним з прокурором угоди про визнання винуватості. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав: Відповідно до ст.12 ЦПК України- Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом та кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.22 ЦК України , особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодовування в повному обсязі.якщо законом чи договором не передбачене інше, при цьому під збитками розуміються втрати, яких особа зазнала у зв*язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Згідно зі ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, неправомірними діями чи бездіяльністю іншою особи, відшкодовується у повному обсязі цією іншою особою, якщо вона не доведе,що шкоду завдано не з її вини. В статті 82 ЦПК зазнкчено - 1. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. 2. Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку. 3. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. 4. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 5. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. 6. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 7. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обовязковою для суду. 8. Обставини, встановлені рішенням третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, підлягають доказуванню в загальному порядку при розгляді справи судом. Таким чином, дослідженими доказами встановлено та доведено факт заподіяння [PERSON] шкоди державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки в розмірі 96471,26 гривень, У відповідності до статті 141 ЦПК України з відповідача на корить держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп.

Outcome: approved