Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

27.07.2017 року до суду звернувся представник позивача з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 07.10.2010 року у розмірі 47602,42 гривень та судові витрати, посилаючись на те, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг у зв'язку з чим підписав заяву №б/н від 07.10.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту, Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 30.06.2017 року має заборгованість - 47602,43 грн., що складається з: 3656,44 грн. - заборгованість за кредитом; 37822,08 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3380,94 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2242,97 грн. - штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за вказаним договором не погашена, що є порушенням законним прав позивача. В судове засідання представник позивача не з'явився, повідомлений належним чином, надав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та не заперечує проти заочного розгляду справи.(а.с. 42). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно. Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ст.169 п. 4 ЦПК України. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 07 жовтня 2010 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанк, яка містить посилання на те, що позичальник згодний з тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також позичальник підтвердив, що він ознайомлений та згодний з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку. Відповідач, підписавши 07.10.2010 року заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, був повідомлений про зміст цих Умов та Правил, про що зазначено у самій заяві. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку у будь - який момент змінити кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 умов та правил банківських послуг. ПАТ КБ «ПриватБанк» належним чином виконав взяті на себе зобов'язання, надавши відповідачу банківську послугу з кредитування шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну карту у розмірі 4000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 1.1.2.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом та відсоткам за користування ним, перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 625 ч. 1 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору, станом на 30.06.2017 року за ним утворилась заборгованість у розмірі 47602,43 гривень, що складається з: 3656,44 гривень -заборгованість за кредитом, 37822,08 гривень - заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3380,94 грн. - нарахована комісія; 2742,97 гривень - заборгованість по судовим штрафам. Крім того, відповідно до матеріалів справи, штраф і пеня нараховані банком за одні і ті ж порушення, а тому суд вбачає у вимогах про стягнення з боржника одночасно штрафу й пені подвійну цивільно-правову відповідальність. З матеріалів справи вбачається, що 3380,94 грн. нарахованих банком є заборгованість за пенею, а не комісією. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач нараховував відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер у зв'язку з порушенням позичальником будь-якого грошового зобов'язання, що змушує позивача звернутись до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня. Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Позивач здійснює свою діяльність в установленому законом порядку. (а.с. 37-40). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково, та стягнути з відповідача заборгованість за договором № б/н від 07.10.2010 року у загальному розмірі 44859,46 грн. за вирахуванням штрафів, а в іншій частині позову суд відмовляє за наведених вище підстав. Згідно відомостей АДП ГУДМС, УДМС України від 10.08.2017 року, відповідач не зареєстрований за вказаною адресою в позові, та вказано, що 11.05.2011 року він був знятий з реєстрації до м. Луганськ. Тому, останньою відомою адресою відповідача є: м. Харків, вул. Тимурівців, буд. 5-а, що підтверджується також копією паспорта відповідача. (а.с. 35,43). Враховуючи приписи ст. 110 ч.9 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, можуть пред'являтися за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання чи перебування чи постійного його заняття (роботи). Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також стягується сплачений ним при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 1600,00 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial