Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

27.09.2019 [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 22.02.2017 року вона позичила відповідачу 2000,00 доларів США, що підтверджується власноручно написаною ним розпискою зі строком повернення на першу вимогу позикодавця. 15.03.2017 року вона направила на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення письмову вимогу про повернення коштів на адресу реєстрації відповідача та адресу зазначену в розписці. Проте [PERSON] позичені кошти їй не повернув, в зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду для стягнення боргу. Позивач просила стягнути з [PERSON] на її користь борг згідно договору позики в розмірі 50000,00 грн. та 3% річних у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України в розмірі 3800,00 грн. 23.10.2019 ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 13.02.2020 ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської областісправу було передано за територіальною підсудністю до Крюківського районного суду м. Кременчука. 06.05.2020 року ухвалою судді Крюківського районного суду м. Кременчука справу передано за територіальною підсудністю до Автозаводського районного суду м. Кременчука. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Автозаводського районного суду м. Кременчука від 21.08.2020 справу розподілено судді Погрібняк О.М. Ухвалою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Погрібняк О.М. від 18.11.2020 справу прийнято до свого провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала. При вирішенні питання про стягнення судового збору, понесеного позивачем просила врахувати, що відповідач як інвалід другої групи звільнений від його сплати. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 22.02.2017 [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 2000,00 доларів США для особистих цілей, які зобов`язався при першій можливості повернути, що підтверджується розпискою від 22 лютого 2017 року (а.с. 27). 15 березня 2017 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з письмовою вимогою про повернення позичених у неї коштів, яку направила рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою фактичного проживання позичальника, вказаній у розписці: [ADDRESS] та за адресою зареєстрованого місця проживання позичальника: [ADDRESS] . Листи повернулися без вручення [PERSON] у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення 18.04.2017 року та 19.04.2017 року відповідно. (а.с. 11-14) За ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позивачем на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення направлялися письмові вимоги про повернення позичених у неї коштів від 15.03.2017 року, які повернулися без вручення [PERSON] у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання поштового відправлення 18.04.2017 року та 19.04.2017 року відповідно. Протягом тридцяти днів з моменту повернення цих вимог на адресу позивача, а також після подання позивачем позову відповідач суму позики не повернув, а отже порушив свій обов`язок з повернення позикодавцеві отриманої ним позики. Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частинами 1, 2 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. 3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Позивач просила стягнути з відповідача суму боргу за договором позики в розмірі 2000 доларів США та визначила її в гривневому еквіваленті в розмірі 50000,00 грн. Станом на час винесення судом рішення у справі офіційний курс НБУ гривні щодо долара США становив 27,8976 грн. за 1 долар США. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обгрнутованими та підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума заборгованості за договором позики в розмірі 50000,00 грн. та 3 % відсотки річних розмірі 3800,00 грн., а всього 53800,00 грн. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК №706737 від 08.07.2020 [PERSON] встановлено другу групу інвалідності за загальним захворюванням з 01.07.2020 до 01.08.2022. За п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» відповідач звільнений від сплати судового збору. Враховуючи викладене, судовий збір, сплачений [PERSON] в розмірі 768,40 грн. слід компенсувати їй за рахунок держави в порядку встановленому Кабінетом міністрів України. На підставі наведеного,

Outcome: approved