Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

28.02.2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] в якій просила стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що у звязку з систематичним вживанням спиртних напоїв відповідачем та постійними образами з боку останнього, вона з кінця січня 2017 року проживає разом з неповнолітніми дітьми окремо від відповідача. Відповідач не піклується про своїх малолітніх дітей, які на даний час проживають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач повністю ухиляється від покладеного на нього обовязку, щодо утримання своїх неповнолітніх дітей. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву, в якій підтримала свою позовну заяву, просила її задовольнити, також просила справу слухати без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся повісткою, яка направлялась рекомендованим листом із зворотнім повідомленням. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило. Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. \~ Суд ухвалив справу розглядати в заочному режимі без участі відповідача, який належним чином повідомлявся про час і місце судового засідання повісткою, котра направлялася рекомендованим листом, конверт разом з повідомленням про отримання поштового відправлення повернутий поштовим відділенням з відміткою, про закінчення встановленого строку зберігання, в судове засідання відповідач не зявився. Суд приходить до висновку про те, що відповідач свідомо не бажає отримувати лист. Відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Уразі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно вимог ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться, тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Згідно фотокопії свідоцтва про шлюб серії 1-ФП № 108143 (а.с.4) позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбних відносинах з 22.11.2014 року. Як вбачається з фотокопій свідоцтв про народження серії І-ФП №225095 та серії І-ФП №251798 (а.с.5,6) у позивачки та відповідача\~ від спільного життя у шлюбі народилися діти: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, на утримані позивачки [PERSON], яка проживає\~ по вул. 2-ї Пятирічки, 16 в м.Новий Буг Миколаївської області знаходиться донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується актом проживання складеним ст.ДОП СП Новобузького ВП ГУНП капітаном поліції [PERSON] (а.с.7). При розгляді справи встановлено, що домовленості між батьками про утримання дітей не досягнуто. Діти знаходяться на утриманні позивачки, відповідач грошової допомоги на їх утримання не надає. Позивачка бажає отримувати аліменти в примусовому порядку. Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, способи виконання обовязку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. За приписами ч.3 ст.181 СК України та ст.182 СК України\~ аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і виплачуються щомісячно. Законом встановлено абсолютний обов'язок батьків щодо утримання дітей, який не залежить від матеріального стану одного з них. Даних про наявність обставин, які відповідно до приписів ст. 188 СК України є підставою для звільнення від сплати аліментів, матеріали справи не містять. Згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст..11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до норм ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Обов'язок доказування і подання доказів процесуальним Законом (ст.60 ЦПК), покладено на сторони. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. А також, відповідно до вимог ст.186 СК України платник аліментів може звернутися з заявою до органу опіки та піклування щодо цільового витрачання аліментів. Згідно ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір таких витрат визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до вимог ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 640,00 гривень, оскільки позивачка на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved