Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

28.08.2015 року позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що з 20.05.1995 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дитину [PERSON], яка є повнолітньою. Шлюбно-сімейні відносини не склалися починаючи з 2012 року через майновий стан, відсутність взаєморозуміння, сварки стали виникати постійно. Це призвело до того, що кожен з них став жити своїм життям, втрачено почуття любові та поваги один до одного, стало зрозуміло, що вони чужі люди один до одного, мають різні погляди на життя, різні характери та життєві інтереси. Крім того позивач вказує, що у березні 2014 року вони остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини, він пішов з сімї, живуть вони окремо, відносини між ними повністю зіпсовані, подальше збереження шлюбу є неможливим. В судове засідання [PERSON] не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримав та не заперечував проти його задоволення. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позов визнала та не заперечувала в його задоволенні. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з та матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.05.1995 року (актовий запис № 339 від 20.05.1995 року, вчинений Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова.) Після реєстрації шлюбу дружині, яка мала прізвище «Медведєва», було присвоєно прізвище чоловіка «Шубіна». Від вказаного шлюбу сторони мають дитину [PERSON] [INFO]. Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають, діти мешкають разом з матірю, питанням матеріального утримання дитини вирішено в добровільному порядку. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved