Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

29.05.2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Слобода Романівська, вул. Тараса Шевченка, 15. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 23.02.2016 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина. 15.02.2017 року приватний нотаріус [PERSON] відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи. Враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок. Позивач у судове засідання прибув, позов просить задовольнити. [PERSON] у судове засідання прибув, проти задоволення позову не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не зявився. Подали заяву, в якій зазначили, що проти задоволення позову не заперечують та просять проводити розгляд справи без участі представника Новороманівської сільської ради. Третя особа у судове засідання не прибув, однак подав заяву про розгляд справи без його участі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та третьої особи на підставі наявних доказів. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Згідно свідоцтва про смерть серії 1-ТП № 280836 від 24.02.2016. [PERSON] помер 23.02.2016 року. Постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 15.02.2017 року №70, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, а саме на житловий будинок за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Слобода Романівська, вул. Тараса Шевченка, 15, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа про право власності спадкодавця на будинок. Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Отже, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно технічного паспорту від 08.07.2016 року, домоволодіння побудоване у 1982 р., та складається з житлового будинку, сараю, ганку, двох навісів, погребу, веранди, колодязя, убиральні, літньої кухні, огорожі,сараю-гаражу. Відповідно до довідки виконкому Новороманівської сільської ради № 539 від 08.06.2016 року вищевказаний житловий будинок належав [PERSON], відповідно до записів в по господарській книзі за № 09 особовий рахунок № 377. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. За таких обставин, суд дійшов висновку, що спірний будинок належав спадкодавцю на праві власності. На запит суду нотаріусом надано інформацію про спадкоємців [PERSON] Згідно договору про поділ спадкового майна від 15.02.2017 р. № 300, укладеного між [PERSON], [PERSON], спадкоємці досягли згоди, що [PERSON] переходе у спадщину житловий будинок за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Слобода Романівська, вул. Тараса Шевченка, 15. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved