Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

27.01.14 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі\~\~24567,03 грн., посилаючись на те, що на підставі кредитного договору б/н від 02.10.2006 року відповідачка 02.10.2006 року отримала кредит у розмірі\~\~5000,00 грн.\~\~у вигляді\~\~встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, однак належним чином не виконала свої зобовязання. 24.07.2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» надало до суду уточнену позовну заяву , в якій просить\~\~стягнути\~\~з відповідачки на користь\~\~позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 02.10.2006 року у розмірі\~\~22481,82 грн. та судові витрати. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, посилаючись на те, що позовна заява надійшла до суду 27.01.2014 року, отже, позов щодо стягнення додаткових витрат предявлений після закінчення строку позовної давності. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 02.10.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір б/н від 02.10.2006 року, відповідач 02.10.2006 року отримала кредит у розмірі\~\~5000,00 грн. у вигляді\~\~встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. \~ Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, здійснив видачу кредиту в сумі 5000,00грн. Проте, в обумовлені кредитним договором строки [PERSON] своїх зобов'язань з повернення кредиту та сплати відсотків не виконує. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та ЦК України. Згідно зі ст.527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідач не здійснює повернення грошових коштів, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за період з 27.01.2011 року по 30.09.2017 року за кредитом в сумі 847,98 грн., за відсотками за користуванням кредитом - в сумі 20087,09 грн., штраф у сумі 500 грн. - фіксована частина та 1046,77 - процентна частина. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. Тобто, протягом часу дії позовної давності особа може розраховувати на примусовий захист свого цивільного права чи інтересу судом. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до\~ст. 266 ЦК України,\~зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Таким чином, виходячи із цієї норми, з урахуванням п. 1 ч. 2\~ст. 258 ЦК, неустойка (штраф, пеня) підлягає стягненню у межах трирічного строку позовної давності за період фактичного невиконання основного зобовязання, але не більше ніж за один рік. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Нормою частини третьої статті 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10-70/0/4-13, у разі, якщо відповідач подав заперечення проти позову, посилаючись на сплив позовної давності, то зазначена заява є підтвердженням того, що відповідач зробив заяву про застосування строку позовної давності. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності, відповідно до\~ст.257 ЦК України щодо місячних платежів, починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії договору. Відповідну правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 19 березня 2014 року (справа №6-14цс14, ЄДРСР№37908426). З огляду на те, що позовна давність за вимогами про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом - в сумі 20087,09 грн., штрафом у розмірі 500 грн.- фіксована частина та 1048,75 грн. - процентна складова на час пред'явлення позивачем цього позову сплинула, оскільки кінцевий термін передявлення вимог щодо сплати додаткових платежів - 13.03.2011 року, суд дійшов висновку, що позовна заява в частині цих вимог не підлягає задоволенню. Щодо заперечення відповідача про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 847,98 грн., то позовна давність не сплинула, оскільки кінцевим терміном предявлення вимог було 31.10.2015 р., а позивач звернувся до суду 27.01.2014 року. Відповідно до\~ ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати у розмірі 245 грн. 67 коп.

Outcome: partial