Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

27.08.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини його заробітку щомісячно, починаючи з 16.03.2009 і до досягнення дитиною повноліття, згідно виконавчого листа Роменського міськрайонного суду Сумської області № 2-492 від 19.05.2009; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. В обгрунтування позову вказує, що 15.03.2009 [PERSON] звернулась до Роменського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою про стягнення з нього аліментів, 19.05.2009 стягнуто з нього на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку щомісячно, починаючи з 16.03.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення, видано виконавчий лист №2- 92 від 19.05.2009 року, який [PERSON] передано на виконання до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ, де відкрито виконавче провадження №15775123 і направлено 21.11.2018 року до ГУ ПФУ в м.Києві постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Із його пенсії стягують аліменти на користь [PERSON] , що підтверджується роздруківкою з особистого кабінету з сайту Пенсійного фонду України. З 25.07.2017 по теперішній час їх син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з ним. Зазначена обставина підтверджується рішенням Оболонського районного суду м.Києва №756/13187/17 від 07.11.2018 року та постановою Київського апеляційного суду від 19.02.2019 року. Більш того, відповідно до вищезазначених рішень судів визначено місце проживання малолітнього [PERSON] [INFO] разом з позивачем, [PERSON] . Тому, на сьогоднішній день відсутні підстави для стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] [INFO] , оскільки він на даний час проживає разом з ним. Проживання їхнього сина з позивачем, є суттєвою обставиною, яка є підставою для звільнення його від сплати аліментів. Звільнення позивача від заборгованості за аліментами, навпаки, відповідає інтересам неповнолітнього сина [PERSON] . Враховуючи встановлені Оболонський районним суди м.Києва обставини, а саме те, що з 25.07.2017 року син [PERSON] перестав проживати з матір`ю, а став проживати з батьком, що є обставиною, яка має істотне значення, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, вважає за необхідне просити суд задовольнити його позовні вимоги шляхом звільнення від сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] . Зважаючи на те, що син [PERSON] проживає разом зі ним з 25.07.2017 року, то відповідно припиняється його зобов`язання щодо сплати аліментів на користь відповідачки. 26 вересня 2019 року судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 19 листопада 2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду. 10 грудня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] , який всупереч вимогам ч.7 ст.178 ЦПК України, подано з порушенням встановленого судом строку і не містить клопотання про його поновлення. Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку встановленого законом або судом; документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду. З огляду, на викладене відзив на позовну заяву не може бути взятий до уваги. У судовому засіданні позивач [PERSON] просив припинити виплату ним аліментів, так як син проживає з ним, а з 2018 року [PERSON] безпідставно почала стягувати з нього аліменти. Про заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] він не знає. До [INFO] син [PERSON] проживав з дружиною. Судові витрати - це поштовий зв`язок, витрати на поїздку 200 грн. Вважав, що від сплати аліментів його слід звільнити з дня звернення до суду з цим позовом. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що до 25.07.2017 року син проживав разом з нею. Позов про стягнення аліментів вона подавала ще у 2009 році. Позивач викрав у неї сина і з того часу син почав прожити з позивачем. Позивач має виплачувати аліменти по 25.01.2017 року. Всі два роки, що йдуть судові спори, вона постійно допомагає сину. Крім цього є рішення суду про стягнення з неї аліментів. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] , його батьками вказані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . 16 березня 2009 року [PERSON] звернулася до Роменського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення аліментів, який рішенням суду від 19.05.2009 задоволено (а.с.8) та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 16.03.2009 і до досягнення дитиною повноліття (справа № 2-492/09). 21.11.2018 року [PERSON] та [PERSON] адресовано постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ в м. Києві Рибчинського О.В. про звернення стягнення доходи боржника [PERSON] за виконавчим листом № 2-492 виданим 19.05.2009 Роменським міськрайонним судом. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 07.11.2018 року у задоволенні первісного позову [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з матір`ю відмовлено; зустрічний позов [PERSON] задоволено і визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з його батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Постановою Київського апеляційного суду від 19.02.2019 року рішення Оболонського районного суду міста Києва від 07.11.2018 року залишено без змін. З роздруківки з сайту Пенсійного фонду України (ІКІС ПФУ) вбачається, що з пенсії [PERSON] проводяться відрахування за постановою державного виконавця про сплату аліментів стягувачу [PERSON] . Станом на 01.01.2019 - нараховано відрахування 748,50 грн., виплачено відрахування 249,50 грн., виплачено боргу 499,00 грн., залишок боргу 10258,91 грн. Станом на лютий 2019 залишок боргу 9759,91 грн. (а.с.7). Відповідно до ст. ст. 180, 181СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст. 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За таких обставин, дослідивши зібрані в справі докази, надаючи оцінку зібраним у справі доказам в цілому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд вважає позов вцілому обґрунтованим і доходить висновку про можливість його задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені, зокрема, рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 07.11.2018 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 19.02.2019 року, встановлено, що до 25 липня 2017 року малолітній [PERSON] проживав з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , а з 25 липня 2017 року дитина постійно мешкає з батьком за адресою: [ADDRESS] , а також визначено місце проживання малолітнього разом з батьком [PERSON] . Сторонами по справі, визнається, що на час звернення [PERSON] з позовом про звільнення від сплати аліментів, неповнолітній [PERSON] продовжує проживати разом з батьком - [PERSON] . Тому в силу вимог ч.1 ст.82 ЦПК України зазначена обставина не підлягає доказуванню. У судовому засіданні позивач прохав звільнити його від сплати аліментів, починаючи з дня звернення до Роменського міськрайонного суду з позовом про звільнення від сплати аліментів, тобто з 27 серпня 2019 року. Згідно ч.1, ч.3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Таким чином, беручи до уваги що неповнолітня дитина проживає разом з батьком, що є істотною обставиною, яка безпосередньо впливає на вирішення питання про звільнення від сплати аліментів на утримання дитини,

Outcome: approved