Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

27 березня 2014 року до суду надійшла заява [PERSON], заінтересована особа: Управління пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 21 липня 1975р. вона вперше працевлаштувалася та була видана трудова книжка, яка була заповнена російською мовою. 18.01.1976р. вона вступила в зареєстрований шлюб з [PERSON] і її прізвище після реєстрації шлюбу стало [PERSON]. Свідоцтво про шлюб було заповнене українською мовою і її по-батькові було вказано українською мовою «[PERSON]», що тотожне російському «[PERSON]». Після реєстрації шлюбу в трудову книжку були внесені зміни, а саме було закреслено «[PERSON]» та написано [PERSON]. Крім того, було зазначено, що прізвище «[PERSON]» внесено на підставі зміненого паспорту та свідоцтва про шлюб від 18.01.1976р. Коли видавали їй паспорти, то завжди її по-батькові як російською, так і українською мовою вказувалося «[PERSON]». В зв'язку з досягненням пенсійного віку вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України у Самарському районі м. Дніпропетровська для призначення їй пенсії. В зв'язку з відсутністю в трудовій книжці після запису про свідоцтво зміну прізвища на підставі паспорту та свідоцтва про шлюб печатки відділу кадрів, їй було запропоновано надати свідоцтво про шлюб. Але так як свідоцтво про шлюб заповнено українською мовою і її по-батькові «[PERSON]», то їй було запропоновано внести зміни до свідоцтва про шлюб для того щоб змінити по-батькові «[PERSON]» на «[PERSON]». Вона звернулася до Самарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції з заявою про внесення змін до актового запису про її шлюб, їй було відмовлено у внесені змін в зв'язку з розбіжністю у написанні по-батькові в пред'явлених документах, а саме в актовому записі про її народження та її паспорті. Вказані обставини стали причиною звернення заявника до суду з вказаною заявою, в якій вона просить суд встановити факт належності їй [PERSON], [INFO] уродженці с. Молодецьке Маньківського району Черкаської обл., документів, як свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 18.01.1976р, про що в книзі реєстрації шлюбів 1976р. 8 січня зроблено відповідний актовий запис №3, та трудовій книжки на ім'я [PERSON], 1957р.н, заповненої 21 липня 1975р. (а.с.2-3). В судовому засіданні заявник підтримала заяву з підстав викладених у заяві та прохала її задовольнити і встановити факт належності правовстановлюючого документу. Представник Управління пенсійного фонду України в Самарському районі м. Дніпропетровська в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому засіданні було встановлено, що у Свідоцтві про народження [PERSON] по батькові її зазначено як «[PERSON]» (а.с.4). З паспорту громадянина України виданого Самарським РВ ДМУ УМВС України від 18 жовтня 1996р. вбачається, що у заявниці по батькові «Феодосіївни» (а.с.5). З картки фізичної особи - платника податків вбачається, що [PERSON] одержала ідентифікаційний номер платника податків (а.с.6). У висновку про внесення змін, доповнень до актового запису цивільного станку виданого Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції вказано, що змінити по батькові дружини з «[PERSON]» на «[PERSON]» в актовому записі про шлюб №3 від 18.01.1976р, складеного виконавчим комітетом Молодецької сільської ради Маньківського району Черкаської області у зв'язку з розбіжністю у написанні по батькові в пред'явлених документах, а саме в актовому запису народження заявниці (який є первинним та основним документом) та паспорті заявниці (а.с.8). З свідоцтва про шлюб вбачається, що 18 січня 1976 року заявниця [PERSON] «[PERSON]» (до шлюбу [PERSON]) та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Маньківського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис - 3 (а.с.9). В трудовій книжці від 21 липня 1975р. [PERSON] (до шлюбне [PERSON]) вказана, як «[PERSON]». (а.с.10-11). Аналіз наданих заявником доказів, свідчить про наявність підстав для задоволення вказаної заяви, оскільки факт того, що [PERSON] дійсно належать свідоцтво про шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований 18.01.1976р. та трудова книжка на ім'я [PERSON], 1957р.н. заповненої 21 липня 1975р, підтверджується системним аналізом наступних документів : - паспортом громадянина України виданого [PERSON]; - довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру на ім'я [PERSON]; - трудовою книжкою в якому заявниця вказана, як «[PERSON]»; При таких встановлених в судовому засіданні обставинах, суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню та встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів.

Outcome: approved