Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

28 вересня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який було розірвано. В період шлюбу у них народилася дитина донька [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із нею. На підставі виконавчого листа № 2/180/183/2016, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 14.04.2016 року, з відповідача стягуються аліменти в розмірі 700 гривень щомісячно на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Оскільки на теперішній час сума 700 гривень є недостатньою для утримання дитини, це й стало підставою для звернення до суду з даною заявою. Дитині потрібно вже більше коштів на її утримання. Відповідач на даний час не має на утриманні інших дітей, є пенсіонером, отримує пенсію, в силу своїх батьківських обов`язків за законом повинен сплачувати аліменти. З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2020 році попередньо визначений судом розмір аліментів не відповідає цим вимогам, тому аліменти підлягають збільшенню. Просить суд змінити спосіб стягнення аліментів із твердої грошової суми на стягнення у частці від заробітку (доходу) [PERSON] ; змінити спосіб присуджених аліментів, встановлений рішенням Марганецького міського суду від 11.03.2016 року та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач та представник позивача надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. На позовних вимогах наполягали. 20 листопада 2020 року відповідач надав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає частково в розмірі ј частини від його доходу, пенсії. На даний час він є пенсіонером, інших доходів не має. Він хворіє, потребує лікування. Аліменти сплачував добровільно в розмірі 750 грн. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.1ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд розглядає справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Частиною 2 ст.124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Згідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Відповідно до ст.ст.76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У судовому засіданні встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який в подальшому був розірваний. У період шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 березня 2016 року у цивільній справі № 180/227/16-ц, змінено розмір аліментів, визначених у частці від доходу рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 червня 2006 року та стягнуто з [PERSON] аліменти у розмірі 700 гривень щомісячно, на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення суду набрало законної сили та звернуто до виконання. Копією виконавчого листа № 2/180/183/2016, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 14 квітня 2016 року підтверджується, що з [PERSON] стягуються аліменти у розмірі 700 гривень щомісячно, на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до її повноліття (а.с.9). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст.183СК України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.192СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 23 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. При цьому, інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На теперішній час дитині виповнилося 15 років. Як зазначає позивач, аліменти в розмірі 700 гривень щомісячно, не є достатніми для утримання дитини, адже її потрібно одягнути, забезпечити повноцінне харчування, розвивати особистість, забезпечити додаткове навчання. Вказані підстави стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. При пред`явлені даного позову до суду, позивачем поставлено питання про зміну розміру стягуваних з відповідача аліментів, саме від частки його заробітку (доходу). Судом встановлено, що позивач має потребу у зміні способу стягнення аліментів, який визначено рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11.03.2016 року та збільшенні розміру аліментів, які стягнуті з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , оскільки розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким чином, суд, визначаючи спосіб стягнення і розмір коштів, що стягуються як аліменти, приходить до висновку, що розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсним потребам з урахуванням матеріального становища сторін і має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Тож, враховуючи всі досліджені судом обставини, виходячи з критеріїв розумності та справедливості, враховуючи матеріальне становище позивача та матеріальне становище платника аліментів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання дитини, із твердої грошової суми в розмірі 700 гривень, до ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Таким чином суд приходить до висновку, що збільшення розміру аліментів повинно відбутись з моменту набрання рішенням законної сили. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позовних вимог, та враховуючи, що позивач за даною категорією справи була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Outcome: approved