Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

28 грудня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь матеріальні збитки у сумі 8902,38 грн., витрати на проведення незалежної оцінки з визначення вартості матеріального збитку у сумі 2500,00 грн., а також судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 12 жовтня 2020 року на пр. Богоявленському-пров. Кобера в м. Миколаєві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю його автомобіля «CITROEN C3», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «RENAULT MEGANE», державний номер [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] . За фактом ДТП 12 жовтня 2020 року був складений протокол про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП відносно водія «RENAULT MEGANE», державний номер [NUMBER] , - [PERSON] . Постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 листопада 2020 року винним у скоєнні ДТП визнано відповідача. Останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 340,00 грн. Постанова суду набрала законної сили. В результаті ДТП транспортному засобу, належному позивачу, спричинені технічні пошкодження. Відповідно до висновку за звітом від 10 листопада 2020 року №341-20 вартість величини товарної вартості у результаті його пошкодження в ДТП складає 8902,38 грн., а вартість відновлювального ремонту складає 60697,04 грн. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «RENAULT MEGANE», державний номер [NUMBER] , [PERSON] , на момент ДТП була застрахована у АТ «СК «АРКС». Вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «CITROEN C3», державний номерний знак [NUMBER] на СТО ТОВ «АВТОМИР АВТОДом» складає 58521,68 грн. Страхове відшкодування на рахунок СТО за договором КАСКО, сплатив страховик відповідача у сумі 58521,68 грн. В свою чергу величина витрат товарної вартості транспортного засобу у сумі 8902,38 грн., повинна бути відшкодована саме винуватим в ДТП. Оскільки відповідач не погоджується сплатити вказані витрати у добровільному порядку позивач змушений звернувся до суду з цим позовом. У встановлений законом строк відповідачем відзив не направлений. Надіслані письмові пояснення, з огляду на які позов не визнає та просить у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що розмір втрати товарного виду був розрахований невірно. Так, експерт взяв значення вартості ремонтно-відновлювальних робіт, вартість необхідних матеріалів та складових на суму 60697,04 грн., в той час як відповідно до накладної вартість послуги: технічного обслуговування та ремонту автомобіля склала з ПДВ 58521,68 грн. Крім цього, як вбачається з наряду-замовлення, в розрахунок запчастин та матеріалів включено бампер та ліхтар, і їх вартість покладена в основу для визначення вартості складових, що підлягають заміні при ремонті. При цьому, у разі якщо відповідно до пункту 8.6.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (долі - Методика) величина ВТВ КТЗ не нараховується, якщо: потрібна заміна окремих складників, що не потребують пофарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, бампер, декоративні накладні, пневматичні шини, зовнішня фурнітура тощо). Таким чином, в даному випадку взагалі не має нараховуватися витрата товарного виду. Водночас відповідачем не наданого іншого звіту щодо вартості матеріального збитку, заподіяного в результатів ДТП, який би відповідав зазначеним обставинам викладеним у письмових поясненнях. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Від позивача до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги не визнає з підстав вказаних у наданих письмових поясненнях, просить відмовити у їх задоволенні. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Дослідивши письмові докази, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено, наступне. Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників, суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники (юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, страховики (страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та Закону України «Про страхування», особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, а також Моторне (транспортне) страхове бюро України та потерпілі (треті юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода, цивільно-правову відповідальність за яку несе власник цього транспортного засобу). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації наземного транспортного засобу, зазначеного у чинному Договорі, або, залежно від умов Договору, будь-якого наземного транспортного засобу, який експлуатується особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, на законних підставах. Статтею 6 Закону визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Так 12 жовтня 2020 року об 11-30 годині на пр. Богоявленському та пров. Кобера в м. Миколаєві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю водія автомобіля «CITROEN C3», державний номерний знак [NUMBER] , належного [PERSON] , під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «RENAULT MEGANE», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки. Щодо [PERSON] на місці ДТП був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, за порушення п. 2.3 б, 12.1, 13.1 ПДР України. Постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 листопада 2020 року винуватим у скоєнні ДТП визнано відповідача [PERSON] , його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340,00 грн.(а.с.9). За правилами статей 979, 988 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Статтею 900 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника). Згідно з положеннями статті 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що страховик відповідача АТ «СК «АРКС» сплатив вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «CITROEN C3», державний номерний знак [NUMBER] в сумі 58521,68 грн. СТО ТОВ «АВТОМИР АВТОДом» (а.с. 10). З огляду на пункт 32.7 частини 1 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової власників наземних транспортних засобів» відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Так, відповідно до звіту про незалежну оцінку майна з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля «CITROEN C3», державний номерний знак [NUMBER] , від 12 жовтня 2020 року №341-20 визначено величину втрати товарної вартості, визначною за Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, становить 8902,38 грн. Суд критично сприймає твердження відповідача щодо невірного визначення суми втрати товарної вартості автомобіля позивача, оскільки останнім не надано будь-яких доказів зворотнього, а саме: не надано висновок про незалежну оцінку майна з визначенням вартості матеріального збитку, який на думку [PERSON] відповідав би дійсності. Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до вимог частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Аналізуючи викладене, положення статей 22, 979, 1166, 1187 ЦК України, слід дійти висновку, що відшкодуванню позивачу підлягають ті витрати (реальні збитки), які він фактично поніс для відновлення свого порушеного права. Враховуючи викладене, суд вважає, що витрати товарної вартості понесені позивачем через пошкодження його транспортного засобу, в результаті ДТП, винним у вчиненні якої є [PERSON] , а тому підлягають стягненню в повному обсязі з останнього на користь [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Приписами ч.3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані з проведенням експертизи. З огляду на вказане, витрати за послуги оцінювача за складання звіту у сумі 2500,00 грн. підлягають стягненню у повному обсязі. Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, то з огляду на складність справи та виконані роботи представником позивача, принципи співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням того, що представник жодного разу не з`являвся в судове засідання для представлення інтересів довірителя в суді, на думку суду витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню частково, у сумі 1500,00 грн. Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,00 грн.

Outcome: approved