Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

29.05.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки просила стягнути з відповідача на її користь 7000 грн. матеріальних збитків. Позов обґрунтовано тим, що 15 грудня 2017 року о 13 год. 19 хв. в місті Житомир по вул. Київській,77, відповідач [PERSON] , керуючи автомобілем Skoda Super b з державними номерними знаками [NUMBER] , не був уважним, не впевнився в безпечності виконуваного маневру, під час руху заднім ходом здійснив на неї наїзд, заподіявши їй легкі тілесні ушкодження без розладу здоров`я. Постановою Корольовського районного суду міста Житомира від 22.12.2017 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження за ст. 286 ч. 1 КК України. Під час наїзду, у неї в руках знаходився мобільний телефон марки S Phone 6, який випав у неї з рук на асфальт та зазнав механічних пошкоджень, які потягли за собою заміну модуля без рамки, відновлення корпуса на мобільному телефоні, заміну материнської плати, за що вона сплатила 7000 грн. 11.07.2018 ухвалою судді відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву до суду про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі (а.с. 20). Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали позовної заяви, приймаючи до уваги надані сторонами докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] 15 грудня 2017 року о 13 год. 19 хв. в м. Житомирі, по вул. Київській, 77, керуючи автомобілем Skoda Super b д.н.з. [NUMBER] , не був уважним, не впевнився в безпечності виконуваного маневру, під час руху заднім ходом здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . Під час наїзду у в руках позивачки знаходився мобільний телефон марки S Phone 6, який випав у неї з рук на асфальт та зазнав механічних пошкоджень, які потягли за собою заміну модуля без рамки, відновлення корпуса на мобільному телефоні, заміну материнської плати, за що вона сплатила 7000 грн., що підтверджується копією рахунку (а.с. 4). Постановою Корольовського районного суду міста Житомира від 22.12.2017 року відповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні 15.12.2017 року адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 122-4 КпАП України. Справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрито у зв`язку із закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Вказані положення закріплюються в п.6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013, з якого вбачається, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно частини першої статті 1187 ЦК, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відсутність своєї вини відповідно до вимог ч. 2 ст. 1166 ЦК України має доводити заподіювач шкоди, а не позивач має доводити наявність вини відповідача, хоча він не позбавлений цього права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як визначено в ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, суд, вирішуючи питання про дійсний розмір шкоди, завданої позивачеві в наслідок наїзду, приймає до уваги рахунок про вартість ремонту мобільного телефону. Вказаним висновком матеріальний збиток, заподіяний власнику мобільного телефону в розмірі 7000,00 грн. (а.с. 4). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved