Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

28.02.2020 представник позивача [PERSON] адвокат Гуревич Р.Г. вернулася в суд з позовом до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області про недотриманої спадщини у вигляді пенсійних виплат. В обґрунтування вимог посилається на те, що [INFO] померла батько позивача [PERSON] , [INFO] . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з недоотриманої пенсії. 28.10.2019 позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з недоотриманої суми пенсії за період з 01.03.2016 по 30.04.2019 в загальній сумі 307\~345,36 грн. Однак, відповідач виплатив їй лише частину суми в розмірі 273\~363,26 грн., посилаючись на ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», де зазначено, що недоотримана пенсіонером з власної вини пенсія виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отримання пенсії. Позивач вважає такі дії відповідача незаконними та просить стягнути з відповідача на її користь недоотриману пенсію її батька в розмірі 33 982,10 грн., а також сплачений нею судовий збір в сумі 840,80 грн. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02.03.2020 по вказаній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання на 02 квітня 2020 року. Ухвалою суду від 02.04.2020 підготовче провадження закрито та призначено судовий розгляд. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Гуревич Р.Г. в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд справи у їх відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Бахмутського ОУ ПФУ Донецької області, який був повідомлений належним чином по дату розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Разом з тим, 15.03.2020 надіслав на адресу суду відзив на позов (вх. № 9426), в якому зазначив, що управління ПФУ позові вимоги не визнає з огляду на те, що недоотримана пенсіонером з власної вини пенсія виплачується за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії. Позивач звернулась до відповідача із заявою про виплату недоотриманої пенсії 12.11.2019 року, тому їй була виплачена частина недоотриманої пенсії за період з 11.11.2016 по 30.04.2019 в сумі 273 363,26 грн., тобто в межах трьох років до дня звернення. Пенсію за період з 01.03.2016 по 10.11.2016 в сумі 33\~982,10 грн. не була виплачена у зв`язку з відсутністю вини управління ПФУ в неотриманні пенсійних виплат у даний період, а тому у задоволенні позову відповідач просить відмовити. З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З паспорту серія [NUMBER] № [NUMBER] (арк.с.7-8) вбачається, що позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . В матеріалах справи також міститься довідка ВПО від 08.05.2019 № 1419-5000121498, згідно якої [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (арк.с.10). Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (арк.с.11). [INFO] у віці 71 року помер батько позивача [PERSON] , [INFO] , про що 20.06.2019 складено відповідний актовий запис № 1218 та видано Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (арк.с.12). 28 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області Слєсарєвим В.В. було видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка складається з недоотриманої суми пенсії у Бахмутсько-Лиманському управлінні Пенсійного фонду України Донецької області за період з 01.03.2016 по 30.04.2019 в загальній сумі 307\~345 грн. 36 коп. згідно листа Бахмутсько-Лиманького ОУ ПФУ Донецької області № 20867/05 від 21.08.2019 (арк.с.13). 17 січня 2020 року [PERSON] була виплачена недоотримана пенсія її батька в розмірі 273 363,26 грн., про що свідчить службовий чек ПАТ «Укрпошта» від 17.01.2020 (арк.с.15). Листом Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області від 19.02.2020 № 4264/02 було повідомлено, що відповідно до ст. 46 Закону № 1058 залишок недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] розраховується за три роки перед днем звернення за недоотриманою пенсією по місяць смерті включно. Тому, оскільки з заявою недоотриманої пенсії померлого [PERSON] спадкоємець [PERSON] звернулася до управління 12.11.2019, недоотримана пенсія відповідно до частини 1 статті 46 Закону №1058 була виплачена разовим дорученням за період з 11.11.2016 по 30.04.2019 в сумі 273 363,26 грн. (арк.с.16). Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України(далі - ЦК України) визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Таким чином, аналіз статей 1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплат до пенсії). Крім того, зміст ч.3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд звертає увагу на те, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч. ч. 2 та 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Таким чином, суд дійшов висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування норм ст. 46. Як встановлено судом, відповідачем утримується належне позивачеві спадкове майно у виді суми недоотриманої пенсійної виплати в розмірі 33 982,10 грн., нарахованої пенсіонеру [PERSON] і не виплаченій йому за життя, право власності на яку в порядку спадкування за законом перейшло до позивача. Тим самим відповідач порушує право власності позивача на вказану суму грошей, яке підлягає судовому захисту способом примусового виконання обов`язку в натурі, тобто стягнення її на користь позивача. З огляду на викладене, та враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного їй спадкового майна, яке увійшло до складу спадщини, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.10.2019, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved