Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

28.03.2016 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з нього на свою користь суму страхового відшкодування, в розмірі 2376,35 гривень, та судовий збір у розмірі 1378,00 гривень. При цьому посилається на те, що 06.09.2011 року між НАСК «Оранта» (надалі - Страховик) та ТОВ «РВ-ЛІЗИНГ» (надалі - Страхувальник) укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/7566833 (надалі [PERSON]). [PERSON], забезпечений транспортний засіб - «Dacialogan» державний реєстраційний номер [NUMBER]. 03.09.2012 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням [PERSON], та транспортного засобу «Nissan Primera» державний реєстраційний номер [NUMBER] (надалі - Пошкоджений транспортний засіб), в наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 29.11.2012 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України, та притягнуто до адміністративної відповідальності. 19.02.2013 року до страховика звернувся представник власника (за довіреністю) пошкодженого транспортного засобу - [PERSON] із заявою про виплату страхового відшкодування. Цього ж дня, аварійним комісаром страховика, за участю власника, було оглянуто пошкоджений транспортний засіб, та складено протокол огляду з фотографіями. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування, сума страхового відшкодування складає 2376,35 гривень, що підтверджується висновком автотоварознавчого дослідження № 38646ОК- 24.09/1 від 24.09.2012 року. ПАТ НАСК «ОРАНТА» виплатила власнику пошкодженого транспортного засобу - [PERSON] страхове відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 34221 від 17 червня 2013 року. 27.02.2014 року ними направлено до страхувальника претензію про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Враховуючи те, що відповідач не повідомив страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з його вини, ПАТ НАСК «ОРАНТА» вважає що в компанії є всі правові підстави звернутися до суду з позовом до [PERSON] з метою стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.09.2011 року між НАСК «Оранта» та ТОВ «РВ-ЛІЗИНГ» було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів [PERSON] № АА/7566833. Строк дії договору з 07.09.2011 р. до 06.09.2012 р. включно. Забезпечений транспортний засіб - «DACIA LOGAN» державний реєстраційний номер [NUMBER]. 03.09.2012 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу під керуванням [PERSON], та транспортного засобу «Nissan Primera» державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 29.11.2012 р. [PERSON] визнано винним у скоєні ДТП, яка мала місце 03.09.2012 року та притягнуто його до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. [PERSON] свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу власником автомобілю «NISSAN PRIMERA», 1993 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON], яка 13.09.2007 р. видала генеральну довіреність на імя [PERSON] строком до 11.06.2017 р. 19.02.2013 року [PERSON] звернувся до НАСК „ОРАНТА з заявою про страхове відшкодування відповідно до договору страхування [PERSON] № АА/7566833 від 06.09.2011 року внаслідок ДТП, що мала місце 03.09.2012 року. Як вбачається з дослідження № 38646ОК-24.09/1 від 24.09.2012 р. матеріальний збиток завданий власникові «Nissan Primera» державний реєстраційний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження складає 2886,35 гривень. 25.02.2013 р. НАСК „ОРАНТА було проведено розрахунок страхового відшкодування та було складено страховий акт № ОЦВ-12-14649/1, відповідно до якого сума страхового відшкодування власнику автомобіля [NUMBER] [PERSON] з вирахуванням франшизи (510 гривень) склала 2376,35 гривень. [PERSON] платіжного доручення № 34221від 17.06.2013 р. та реєстру одержувачів сум відшкодування за рахунок коштів ПАТ НАСК „ОРАНТА [PERSON] було сплачено страхове відшкодування в розмірі 2376,35 гривень. 27.02.2014 р. ПАТ НАСК „ОРАНТА звернулося до [PERSON] з регресною вимогою на суму 2376,35 гривень та 09.09.2014 р. на адресу [PERSON] було направлено досудове попередження. Відповідно до п.п „ґ п. 38.1.1. ст. 38.1. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи відповідач не звертався до ПАТ НАСК „ОРАНТА із повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди. [PERSON] зі ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 2376,35 гривень. [PERSON] ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору в розмірі 1377,60 гривень.

Outcome: approved