Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

28.05.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання дитини, в якому прохає визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] з матір`ю [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з вересня 2004 року вони проживали спільно з відповідачем як сім`я, без реєстрації шлюбу, мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає з позивачем та перебуває під її опікою. Між сторонами існує спір про місце проживання дитини. 26 грудня 2017 року виконавчим комітетом Шевченківської районної у м. Полтаві ради постановлене рішення, згідно з яким визначене місце проживання дитини з матір`ю. 13 лютого 2018 року виконавчим комітетом Шевченківської районної у м. Полтаві ради постановлене рішення, згідно з яким встановлено порядок спілкування дитини з батьком. Батько дитини, [PERSON] , фактично не виконує своїх батьківських обов`язків. Також він не виконує рішення органу опіки та піклування щодо спілкування з дитиною. Позивач намагається поїхати з донькою на відпочинок за межі країни. Згоди на відпочинок дитини за межами України відповідач не надає. Також позивач боїться повторного викрадення дитини. Позивач вважає, що проживання доньки разом з нею повністю відповідає інтересам дитини, вона має можливість забезпечити їй належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дитини, чого відповідач забезпечити не в змозі, відповідач не може дати дитині ні належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення, не може забезпечити нормальних безпечних для здоров`я дитини умов проживання і не має такого бажання. Згідно ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 14 червня 2019 року передано цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини за підсудністю до Глобинського районного суду Полтавської області (а.с.18-19). 02.08.2019 року згідно ухвали Глобинського районного суду Полтавської області справу прийнято до розгляду в загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання (а.с.33). 21.08.2019 року відповідачем направлено відзив на позов, відповідно до змісту якого позов не визнає (а.с.38-41). 23.09.2019 року згідно ухвали Глобинського районного суду Полтавської області закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду. (а.с.223-224) Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомила. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на підстави та обставини, зазнані в ньому й просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вказав, що не заперечував проти проживання доньки з матір`ю, проте, в зв`язку з неналежною, на його думку, поведінкою [PERSON] в даний час проти позову заперечує. Представник третьої особи служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради направив заяву про розгляд справи без їх участі, прохав суд при розгляді справи врахувати рішення виконкому № 274 від 26.12.2017 року, яким визначено місце проживання малолітньої [PERSON] разом з її матір`ю [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача по справі, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до\~ст.\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Ст.\~81\~ЦПК України\~регламентовано,\~що кожна\~сторона повинна\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1959 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Нормою ч. 1 ст. 7 Конвенції встановлено, що дитина з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства,\~а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 01.09.2006 року проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Вказаний факт встановлено рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21.06.2017 року (справа № 554/3947\\17), яке набрало законної сили (а.с.42-43). Від фактичних шлюбних стосунків мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками дитини записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.7). Після припинення фактичних шлюбних відносин донька залишається проживати з матір`ю [PERSON] . Між сторонами існує спір щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] . Відповідно до рішення виконавчого комітету Шевченківської у м. Полтаві ради № 274 від 26 грудня 2017 року «Про визначення місця проживання малолітньої дитини», визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з її матір`ю [PERSON] (а.с.9). Рішенням виконавчого комітету Шевченківської у м. Полтаві ради № 22 від 13.02.2018 року «Про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні батька з малолітньою дитиною» визначено порядок участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні зі своєю малолітньою донькою [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ст.150-157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини,її фізичний,духовний та моральний розвиток. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Мати,батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Той із батьків,хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків,з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні. Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років визначається за спільною згодою батьків. Згідно ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами,своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Судом встановлено, що відповідно до акту обстеження житлово побутових умов від 10.10.2019 року, проведеного за місцем проживання [PERSON] та малолітньої [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , умови проживання задовільні, в квартирі прибрано, наявні продукти харчування, квартира вмебльована. Дитина забезпечена всім необхідним, має окрему кімнату, наявне місце для проведення дозвілля, відпочинку, навчання, є іграшки та прилади для навчання . Стосунки в сім`ї дружні, сімейні, але дуже напружені стосунки з батьком. Відповідно до дослідженої в судовому засіданні характеристики [PERSON] , наданої комунальним закладом «Полтавська загальноосвітня школа № 19» Полтавської міської ради Полтавської області, дівчинка характеризується позитивно, у відносинах з матір`ю почуває себе вільно, може обговорювати з нею будь які проблеми, не відчуваючи страху бути неправильно зрозумілою. Відносини між матір`ю і дитиною теплі, довірливі. Мати цікавиться життям дитини, підтримує і спрямовує її, бере участь у її шкільних справах (а.с.11). Відповідно до пояснень малолітньої [PERSON] , написаних в присутності провідного спеціаліста служби у справах дітей Бондаренко Є.А. 15.10.2019 року, вона висловила бажання проживати з мамою [PERSON] Відповідач невизнання позовних вимог в судовому засіданні мотивував виключно негативними відносинами, що склалися між ним та позивачем і не вирішеним питанням щодо його участі у спілкуванні з дочкою. Згідно листа виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради № 02.1-25\\2223 від 11.11.2019 спір між батьками раніше уже вирішувався органом опіки та піклування, в результаті чого було прийнято рішення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради № 274 від 26.12.2017 року, яким визначено місце проживання малолітньої [PERSON] з матір`ю [PERSON] . На сьогодні вказане рішення є чинним та ніким не оскаржене. Таким чином, орган опіки та піклування зазначеним рішенням висловив свою думку щодо розв`язання спору між [PERSON] та [PERSON] . На підставі викладеного, орган опіки та піклування просить суд врахувати вказане рішення виконкому та керуватися ним при вирішенні справи про визначення місця проживання дитини. Відповідно до принципу шостого «Декларації прав дитини», яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові,моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Вирішуючи спори між батьками про те, з ким із них залишається дитина, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке б відповідало інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. У сукупності\~оцінюючи \~вищевикладені обставини\~і взаємний\~зв`язок\~доказів,\~враховуючи висновки\~органу опіки\~та піклування,\~ставлення батьків\~до виконання\~своїх батьківських\~обов`язків,\~вік дитини,\~її стать,\~виходячи з\~того,\~що вирішальне\~значення мають\~інтереси дитини,\~беручи до\~уваги,\~врахувавши малолітній\~стан дівчинки,\~яка окрім\~виховання потребує\~постійного материнського\~догляду та\~піклування,\~ відповідно\~до принципу\~6\~Декларації прав\~дитини,\~суд вважає\~за необхідне\~визначити місце\~проживання малолітньої\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~з матір`ю\~ [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене,\~з відповідача\~ [PERSON] \~на користь [PERSON] підлягають стягненню понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved