Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-15 00:00:00

27.11.2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 травня 2015 року з нього стягуються аліменти на користь відповідача на утримання дочки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 27 квітня 2015 року і до повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що аліменти ним сплачуються своєчасно та в повному обсязі, однак останнім часом сплата аліментів в розмірі 1/3 частини є для нього надзвичайно складною, причиною є ряд змін, що відбулись в його матеріальному стані. На сьогоднішній день він не працює, проживає разом з батьками , які є пенсіонерами та яким він теж повинен надавати матеріальну допомогу на їх утримання, так як розмір їх пенсій не є достатнім для нормального існування. З огляду на зазначене вважає, що є достатні підстави для перегляду розміру аліментів, визначеного рішенням суду, та, посилаючись на ст. 192 СК України, просить суд зменшити розмір аліментів на утримання дочки [PERSON] з 1/3 до 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дочкою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у їхню відсутність, на позовних вимогах наполягає. Суд визнав можливим провести розгляд справи у відсутність позивача. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином,причини неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Виходячи з положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Отже, значне погіршення матеріального становища платника аліментів або зміна його сімейного стану, погіршення стану його здоров`я, може бути підставою для задоволення його вимоги про зменшення розміру аліментів. Тягар доказування вказаних обставин покладається на позивача. Згідно ч. 1 ст. ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторони по справі мають двох спільну дитину - дочку [PERSON] , яка народилась [INFO] . Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 травня 2015 року (справа №398/2078/15-ц) з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON] , яка народилась [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 квітня 2015 року і до повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] . З довідки виданої виконавчим комітетом Онуфріївської селищною радою №950 від 19.11.2020 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Тимчасово не працює. Відповідно до довідок про доходи від 18.11.2020 року [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вони перебувають на обліку в Головному управлінні ПФУ в Кіровоградській області і отримують пенсію за віком. З урахуванням наведеного, вирішуючи даний спір, суд в силу ст. 192 СК України вважає обґрунтованим твердженням позивача, що основною обставиною для зменшення розміру стягнутих з нього аліментів є той факт, що у його житті відбулися зміни, а саме той факт, що на сьогоднішній день він не працює, проживає разом з батьками , які є пенсіонерами та яким він теж повинен надавати матеріальну допомогу на їх утримання, так як вони розмір їх пенсій не є достатніми для нормального існування. Суд вважає, що позивачем доведено зміну його матеріального стану у бік погіршення у зв`язку з тим, що , що є підставою для застосування ст. 192 СК України. Отже, позовні вимоги про зменшення розміру аліментів суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, саме з цих підстав. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частиною 1 ст. 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Законом України № 2037-V111 від 17.05.2017 року внесено зміни до частини другої статті 182 СК України шляхом збільшення гарантованого законом мінімального розміру аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ч. 3 ст. 183 СК України передбачено, що в разі, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав, передбачених ст. 192 СК України, для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів, а тому, приймаючи до уваги матеріальне та сімейне становище сторін й виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, су приходить до висновку, що справедливим буде зменшити розмір аліментів з 1/3 частки до 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягувати аліменти у зменшеному розмірі від дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дочкою [PERSON] повноліття. У зв`язку з задоволенням позову на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840 грн. 40 коп.

Outcome: approved