Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-28 00:00:00

26 червня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , вказавши, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, і просить стягнути з нього на її користь аліменти на дочку в розмірі 25% від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, також просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витратив сумі 1026,24 гривень, що становить 50% додаткових витрат на утримання дитини та витрати на правову допомогу. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі, а саме просить стягнути аліменти з відповідача у розмірі 25% від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно за період з 26.06.2017 року до 08 липня 2017 року, а починаючи з 08 липня 2017 року, у зв`язку зі змінами до ч.2 ст. 182 СК України, стягувати з відповідача на її користь на утримання дочки в розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до її повноліття. У разі відсутності відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився. Від його адвоката - Герасимчука С.П. надійшла заява про відкладення розгляду справи. Мотивує свою заяву тим, що він приймає участь у іншій справі, як представник потерпілого. Так справу було призначено до судового розгляду на 12 грудня 2019 року о 10 год. 00 хв. Розгляд справи було відкладено у зв`язку клопотанням адвоката відповідача - Герасимчука С.П. Від нього надійшла клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки він приймає участь як представник в іншій справі. Справу було відкладено на 29 січня 2020 року 11 год. 00 хв. 29 січня 2020 року від адвоката відповідача - Герасимчука С.П. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він приймає участь у іншій справі, як представник потерпілого. Однак суд не бере до уваги викладені у клопотанні причини неявки, оскільки вони є не поважними. Дані клопотання подані з метою затягування розгляду справи, оскільки адвокат відповідача систематично подає клопотання про відкладення, вказуючи причину постійної зайнятості в інших справах. Отже, у зв`язку з повторною неявкою, причини якої визнано судом не поважними, в судове засідання відповідача - повідомленого належним чином, суд ухвалив: розглянути справу у заочному порядку на підставі наявних у ній даних чи доказів(ст. 223 ч. 4, ст. 284 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідно до рішення Теплицького районного суду від 11 травня 2017 року, шлюб між сторонами розірвано. В сім`ї народились дочка [PERSON] , [INFO] . Батьками якої є сторони по справі, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] (а.с. 10). Інформації щодо стану здоров`я чи щодо утримання інших дітей або непрацездатних батьків відповідач не надавав. Згідно положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів , доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення . Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує, що утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дитини на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що позивач самостійно забезпечує дитину, відповідач являючись батьком дітей, має задовільний стан здоров`я, є працездатний, працює, має постійний дохід, тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і розмір аліментів необхідно визначити у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до його повноліття. Відповідно до частини 1 статті 185, частини 1 статті 191 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відтак, ураховуючи те, що позивачк фактично самостійно понесла додаткові витрати на дочку, суд вважає за необхідне задовольнити цю вимогу, стягнувши з відповідача половину заявленої суми - 1026,24 грн. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч.1 ст.134 ЦПК України, разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що була сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2)Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) зазначенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Дана правова позиція викладена у Постанові Верховного суду від 20.09.2018 року у справі №751/3840/15ц. Позивач не подала до суду жодного платіжного документу, що підтверджує сплату гонорару, не надано й акту виконаних адвокатом робіт та витраченого часу, з зазначенням виду виконаних робіт (складення відзиву, клопотання, витребування доказів, тощо). Суд також враховує, що відповідні докази були відсутні на момент розгляду справи по суті у матеріалах справи, представник [PERSON] участі у судових засіданнях не приймав, процесуальних документів не подавав. Таким чином, відповідачем не доведено понесення ним витрат на правову допомогу, у звязку з чим, його вимога задоволенню не підлягає. Судовий збір стягнути з відповідача згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial