Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

29.05.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з вимогою розірвати шлюб зареєстрований 09 .03.2019. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 03.07.2020 до суду надійшла заява [PERSON] про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з [PERSON] на його користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з часу подання позовної заяви до суду і до повноліття дітей. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, що з 09.03.2019 він перебуває у шлюбі з відповідачем. Сімейне життя не склалося, у зв`язку з тим, що подружжя не розуміє один-одного, конфліктує і не може дійти згоди у жодному питанні, ведуть різні бюджети, проживають окремо, припинили шлюбні стосунки, тобто шлюб фактично розпався. На даний час шлюбні відносини припинені та діти мешкають разом з позивачем та перебувають на повному його утриманні. При цьому, відповідач у добровільному порядку допомогу на утримання дітей, в достатньому обсязі не надає та між сторонами не досягнуто щодо способу виконання відповідачем свого обов`язку по утриманню дітей. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлявся належним чином. Направлені на адресу, де зареєстрований відповідач, судові повістки повернулися на адресу суду з відміткою «Укрпошта» «адресат відсутній». Також останній викликався на судові засідання шляхом розміщення оголошення про виклик у судове засідання на офіційному сайті Баришівського районного суду Київської області. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ухвалою суду від 03.09.2020 відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. 31.03.2021 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У зв`язку з тимчасовим відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя (повідомлення Вищої ради правосуддя від 12.05.2021), на підставі розпорядження керівника апарату Баришівського районного суду Київської області № 538 від 06.07.2021 проведено повторний автоматизований розподіл судових справ і дану справу розподіллено судді Червонопиському В.С.. Судове засідання призначено на 20.09.2021. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі з 09.03.2019 перебували у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 09.03.2019 року). (а.с.5) У період перебування у шлюбі у сторін народилися діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с.6-7). Згідно довідок про реєстрації місця проживання особи, [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . (а.с.35) Згідно зі статтею 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН. За змістом частини 3 та частини 4 статті 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушення до припинення шлюбних відносин або примушення до їх збереження не може мати місце. Відповідно до п. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Частиною другою статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Клопотань щодо зміни прізвища після розірвання шлюбу від відповідача не надходило. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між позивачем та відповідачем виникали непорозуміння та сварки що в кінцевому відношенні привело до припинення шлюбних відносин. Сім`я розпалась та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. В частині стягнення аліментів суд зазначає наступне. Відповідно до статті 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, при цьому батьки несуть спільний обов`язок по утриманню дитини. Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Конвенцією про права дитини (стаття 3) передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. (ст. 191 СК України) За приписами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За приписами ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно зі ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Щодо розміру аліментів слід зазначити, що відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності та враховуючи, що малолітні діти проживають разом з позивачем і знаходяться на його утриманні, відсутні дані стосовно розміру доходу відповідача, стану здоров`я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім`ї, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання двох їхніх спільних дітей в частці від доходу матері. Враховуючи наведене, з урахуванням обставин, визначених ст. 182 СК України, суд приходить висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх дітей, у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до частини третьої статті 183 СК України якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до приписів статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід призначити з 03.07.2020 року, тобто з дня пред`явлення позивачем вказаного позову. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Сторони не позбавлені можливості у разі зміни матеріального стану звернутися до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 840,80 грн. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача на користь держави, пропорційно до задоволених позовних вимог, підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved