Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

29.04.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла заява [PERSON], заінтересована особа, - орган опіки та піклування Кагарлицької міської ради Київської області, про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опіки, в якій заявник просить суд винести рішення, яким: - визнати недієздатною [PERSON], [INFO], уродженку та жительку м. Кагарлик Київської області; - призначити його, [PERSON], [INFO], жителя [INFO], опікуном [PERSON], [INFO]. Автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 1 ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 09.06.2014 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу про відкриття провадження у справі, та призначено справу до слухання. В судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги, викладені в заяві, підтримав, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині заяви. Представник органу опіки та піклування Кагарлицької міської ради Київської області в судове засідання не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій заінтересована особа просить суд слухати справу без участі представника. В судове засідання лікар психіатр Кагарлицької ЦРЛ [PERSON] не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій лікар психіатр просить суд слухати справу без його участі, вирішення питання покладається на розсуд суду. Суд, вислухавши заявника [PERSON], який підтримав вимоги, викладені в заяві, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення вимог, викладених в заяві, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права. Підсудність. Згідно ч. 1 ст. 326 ЦПК України заява про визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у наркологічному або психіатричному закладі, - за місцезнаходженням цього закладу. Так як особа, відносно якої вирішується питання щодо визнання її недієздатною, а саме, -[PERSON], на даний час зареєстрована та проживає за адресою: [INFO], то дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду, як суду загальної юрисдикції першої інстанції. Фактичні обставини справи. Заявником по даній справі є [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], паспорт серії СК 837462, виданий 25 січня 1999 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, який на даний час проживає за адресою: [INFO]. Він є рідним сином особи, відносно якої вирішується питання про визнання недієздатною, - [PERSON]. Факт споріднення заявника [PERSON] з особою, відносно якої вирішується питання про визнання недієздатною, - [PERSON], підтверджується свідоцтвом про народження серії ІV БК № 363483, яке видане 29 вересня 1982 року м. Кагарлик, р\\в ЗАГС Київської області, в якому зазначено, що [PERSON] народився 09.09.1982 року в м. Кагарлик Київської області, про що в книзі реєстрації про народження 29 вересня 1982 року зроблено запис за № 142. В графі «мати» зазначена особа, відносно якої вирішується питання про визнання її недієздатною, - [PERSON] Олексіїна. Згідно ч. 1 ст. 237 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подана членами її сім»ї, органом опіки та піклування, наркологічним або психіатричним закладом. Слід зазначити, що до членів сім»ї фізичної особи відповідно до ст. 3 Сімейного Кодексу України належать особи, які спільно проживають, пов»язані спільним побутом, мають взаємні права та обов»язки. Це, зокрема, чоловік (жінка), діти, батьки, непрацездатні особи, які перебувають на утриманні, інші родичі, які проживають з даною особою і ведуть спільне господарство, як зазначено в ст. 64 ЖК України. Крім того, слід зазначити, що до близьких родичів, які можуть подати заяву про визнання фізичної особи недієздатною відносяться особи, пов»язані між собою походженням одного від другого або спільним походженням від одного предка. Відповідно, враховуючи ту обставину, що заявник [PERSON] та особа, відносно якої вирішується питання про визнання її недієздатною, - [PERSON], є сином та матір»ю, заявник [PERSON] є правомірним заявником в розумінні ч. 1 ст. 237 ЦПК України. Що стосується особи, відносно якої вирішується питання про визнання її недієздатною, то такою особою є громадянка України [PERSON], [INFO], уродженка місто Кагарлик Київської області, паспорт серії СК 943385, виданий 23 березня 1999 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області. Суд, в дотримання ч. 1 ст. 239 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров»я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово психіатричну експертизу, на підставі ухвали, ( а.с., 32 34), ухвалою призначив по справі 09.06.2015 року судово психіатричну експертизу, по результатах якої отримав висновок судово психіатричного експерта № 196 ц, ( а.с., 39 - 40), в якій зазначено наступне: анамнез життя: Батько покінчив життя самогубством. Росла та розвивалася згідно віковим нормам. До школи пішла своєчасно, навчалася посередньо. Закінчила 10 класів. Після школи закінчила сільськогосподарський технікум, але за фахом не працювала. Працювала вишивальницею, продавцем. Протягом останніх років не працює. Двічі була в шлюбі, розлучена, є двоє дорослих дітей. Проживає з сином. В минулому хворіла на застудні захворювання. анамнез хвороби: згідно записів в медичній документації психічно хворіє приблизно з 1991 року. Захворювання дебютувало галюцинаторно - параноїдною симптоматикою на фоні психотравмуючої ситуації в сімї (чоловік пив, виганяв із дому, бив), висловлювала маячні ідеї впливу, відношення, чула голоси в голові. В цьому же році вперше лікувалася стаціонарно в КОПЛ №1. Був встановлений діагноз: «Реактивний психоз. Галюцинаторно-параноїдний синдром». В подальшому з маячною симптоматикою, неадекватною поведінкою ще неодноразово лікувалася в КОПЛ №1. Надходження в стаціонар були повязані з погіршеннями психічного стану - була тривожна, чула голоси в голові, висловлювала маячні ідеї впливу, відношення, особливих здібностей, говорила, що «має особливе біополе, яке впливає на людей». Встановлений діагноз: «Шизофренія. Параноїдна форма. Захворювання має прогрідієнтний характер, з неякісними ремісіями, частими загостреннями, наростає дефект в емоційно-вольовій сфері. За роки хвороби стала пасивна, бездіяльна, апатична, втратила соціальні контакти, майже нічим не цікавиться, замкнута, аутична. дані клінічного дослідження особи, виявлені під час проведення експертизи: скарги: самостійно скарг не висловлює. Психічний стан: свідомість не порушена. Вірно та всебічно орієнтована. Контакт з хворою формальний, в своїх переживаннях малодоступна. На питання відповідає після паузи, неохоче, вибірково, деякі питання залишає без відповіді, часто відповідає не по суті. Відомості про себе надає суперечні, непослідовні. Мислення паралогічне, непослідовне, з зісковзуванням. Висловлює уривчасті маячні ідеї впливу, відношення. Стереотипна в рухах і мові. Настрій невизначений. Імпульсивна. Заперечує наявність слухових галюцинацій на момент огляду, але розповідає, що «раніше були». Зміст їх не розкриває. Обличчя гіпоімімічне, поза і жести одноманітні. Емоційно неадекватна, сплощена, монотонна. В'яла, пасивна, безініціативна. Амбівалентна. Аутична. Неспроможна у побутових питаннях. Плани на майбутнє невизначені. Критика відсутня. Неврологічний стан. Зіниці рівномірні, фотореакції збережені. Сухожильні рефлекси 0 = S. Патологічних знаків немає. Cоматичний стан: середнього зросту, задовільного харчування. Тони серця звучні. Живіт мякий, безболісний. Дихання везикулярне, хрипів немає. Обґрунтування та пояснення даних про психічний стан особи та фактів, які встановлені та виявлені при дослідженні об'єктів експертизи: Психічно хворіє з 1991 року. Захворювання дебютувало галюцинаторно - параноїдною симптоматикою, має прогрідієнтний характер, з неякісними ремісіями, частими загостреннями, наростає дефект в емоційно - вольовій сфері, неодноразово лікувалася стаціонарно в психіатричній лікарні, був встановлений діагноз: Шизофренія. Параноїдна форма. При теперішньому обстеженні виявлені розлади мислення (непослідовність, паралогічність), наявність уривчастих маячних ідей (впливу, відношення), розлади емоцій (емоційне зниження, неадекватність емоційних проявів, їх стереотипність, монотонність), вольові порушення (вялість, апатичність, безініціативність), на фоні аутичності, формальності контакту, недоступності в своїх переживаннях, та порушення критичних здібностей. [PERSON] я Олексіївна страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії (параноїдна форма) - F 20.00 за МКХ 10. За своїм психічним станом [PERSON] усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не може. Вищевказаний висновок є належною та допустимою, обґрунтованою підставою для суду для визнання [PERSON] недієздатною з огляду на наступне. Так, згідно ч. 1 ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Отже, одним із факторів, що впливають на дієздатність фізичної особи, є стан її психіки. У відповідності до ч. 1 ст. 39 ЦК розширено перелік підстав, внаслідок яких фізична особа, не здатна розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, може бути визнана недієздат\-ною і зазначено, що для визнання фізичної особи недієздатною необхідний хронічний, стій\-кий психічний розлад. Порядок визнання фізичної особи недієздатною визначається ЦПК України. Встановлення хронічної хвороби, недоумства, іншого важкого захворювання, що спричинили стій\-кий розлад психіки, згідно законодавства, зокрема ЦПК України, належать до компетенції відповідних медичних закладів, тому ст. 258 ЦПК передбачає, що суддя в порядку підготовки справи до розгляду за наявності достатніх даних про психічну хворобу або недоумство особи призначає для визначення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду Украї\-ни «Про судову практику у справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи не\-дієздатним від 28 березня 1972 р. (зі змінами від 29 листопада 1974 р., від 24 квітня 1981 р., від 30 березня 1984 р., від 25 грудня 1992 р. і від 25 травня 1998 р.) зазначено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоров'я, виписки з історії хвороби й інші документи, видані лікувально-профілактичними установами. Слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК висновок експерта для суду не є обов'язковим. Суд оцінює висновок експерта поряд з іншими доказами за своїм внутрішнім переконанням,

Outcome: approved