Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

28 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] та просив розірвати шлюб, укладений між ними. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він з відповідачкою перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04 жовтня 2014 року. Шлюб був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецької області, за актовим записом № 372. Цей шлюб для позивача є третім, а відповідачки - другим. З серпня 2015 року сторони припинили сумісне проживання та стали мешкати окремо. Причиною слугувало те, що сімейні відносини не склалися, із стосунків зникли любов та взаєморозуміння, натомість, виникли конфлікти. Спільних дітей сторони не мають. Спір про поділ майна між сторонами відсутній. Позивач вважає, що збереження сімї неможливе та суперечить інтересам сторін. Просив суд винести рішення яким шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявився, надав суду заяву в якій просив справу розглянути у його відсутності, проти примирення заперечував, на розірванні шлюбу наполягав. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності у якій зазначила, що заперечує проти примирення із позивачем, після розірвання шлюбу бажає мати дошлюбне прізвище «Акованцева». Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 04 жовтня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецької області, за актовим записом № 372, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-НО №436901 (а.с. 3). З серпня 2015 року сторони припинили сумісне проживання та стали мешкати окремо. Причиною слугувало те, що сімейні відносини не склалися, із стосунків зникли любов та взаєморозуміння, натомість, виникли конфлікти. Спільних дітей сторони не мають. Спір з приводу поділу спільного майна подружжя відсутній. Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. В звязку з цим, судом згідно із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, оскільки подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам. Відповідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладене, враховуючи той факт, що відповідачка просить залишити їй дошлюбне прізвище, суд приходить до висновку, що слід його залишити. Крім того, згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд прийшов до переконання, що позов слід задовольнити у повному обсязі, то відповідно судові витрати у виді судового збору(а.с.1) у розмірі 487 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі наведеного

Outcome: approved