Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

27 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про зняття зняття заборони на відчуження нерухомого майна, що належить їй на праві власності, а саме: з будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що спірний будинок перейшов до неї у власність після смерті чоловіка - [PERSON], який прдбав цей будинок 23 жовтня 1979 року у [PERSON]. У листопаді 2017 року, під час звернення до нотаріуса, позивачу було повідомлено, що на вказаний житловий будинок було накладено заборону відчуження, при цьому власником будинку вказано колишнього власника [PERSON], інформація про це є в Єдиному реєстрі заборони відчуження об'єктів нерухомого майна. Позивач зверталася до відповідача з проханням зняти заборону на відчуження з вказаного вище будинку, однак постановою її було повідомлено, що заборону на відчуження було накладено на підставі повідомлення іншої юридичної особи, а тому в даному випадку зняття заборони неможливе. Так, заборону відчуження накладено Другою Сумською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Сумської автобази (головної) від 20 вересня 1973 року з приводу видачі [PERSON] позики на будівництво в розмірі 700 крб. Таким чином, на підставі повідомлення від 1973 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна існує записи про заборону відчуження від 05 .05.2008 року № 7129009. Позивач вказує, що для зняття заборони відчуження потрібно надати повідомлення Сумської автобази чи його правонаступника про погашення кредиту, а в разі його відсутності відповідне рішення суду. Однак встановити правонаступника чи отримати відомості про ліквідацію Сумської автобази - позивачу не вдалось з причин відсутності даної інформації в Державних архівах. Посилаючись на ст.ст. 319,321,391 ЦК України, позивач просить скасувати заборону на відчуження житлового будинку за адресою [ADDRESS], що міститься в Єдиному реєстрі заборони відчуження нерухомого майна за № 7129009. Представник позивача [PERSON] подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідачі про час та місце розгляду повідомлялися належним чином, подали до суду заяви про розгляд справи у відсутність їх представників. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до рішення Зарічного районного суду м. Суми від 02 листопада 2010 року [PERSON] визнана власником частини будинку, розташованого в [ADDRESS], як дружина померлого власника [PERSON] (а.с.12). Із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «СМБТІ» вбачається, що за [PERSON] на підставі рішення суду від 02.11.2010 року зареєстровано будинок за адресою: [ADDRESS], форма власності приватна, частка 1/1 (а.с.13). Із копії договору купівлі-продажу будинку вбачається, що 23 жовтня 1979 року [PERSON] продав, а [PERSON] придбав незакінчений будівництвом будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Із відомостей з Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається, що 05 травня 2008 року за №7129009 реєстратором: Другою Сумською державною нотаріальною конторою на будинок по [ADDRESS] накладено обтяження - заборону відчуження (архівний запис). Підставою обтяження зазначено повідомлення іншою юридичною особою - головна автобаза від 20 вересня 1979 року. Власником будинку зазначено - [PERSON] (а.с.14 зворот). Постановою Сумської міської державної нотаріальної контори Сумської області позивачу було відмовлено у знятті заборони відчуження зі спірного будинку на тій підставі, що відомості було внесені до реєстру на підставі повідомлення іншої юридичної особи (а.с.15). На адвокатський запит Державний архів Сумської області надав копію повідомлення Сумської автобази (головна) про видачу кредиту [PERSON] у 1973 році, що і стало підставою внесення заборони (а.с.16-18). Позивачем надано суду копії листів-відповідей на її запити до Державного архіву Сумської області (а.с.17) та до Архівного відділу Сумської міської ради (а.с.18), з яких вбачається, що знайти будь-які архівні документи що стосуються Сумської автобази не вдалось, та що будь-які документи Сумської автобази (головної) на збереження до архіву не надходили. Таким чином, позивач була позбавлена можливості відшукати письмові докази щодо погашення колишнім власником [PERSON] кредиту перед Сумською автобазою (головною). Відповідно до ст. 41 Конституції України, п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. В силу положень ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, проте при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник не може завдавати шкоди правам, свободам інших осіб, інтересам суспільства і зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Суд вважає, що заборони відчуження, накладена на будинок за адресою: [ADDRESS] відповідно до повідомлень Сумської автобази (головна) Другою Сумською держнотконторою від 20 вересня 1973 року - на даний час порушує права позивача, як особи, що прийняла спадок після померлого чоловіка, і на законних підставах є власником будинку. На даний час не підтверджено жодних підстав для залишення заборони відчуження будинку, яке було накладено ще у 1973 році. Тому право позивача підлягає захисту, а позов про зняття заборони на відчуження нерухомого майна - задоволенню. Судові витрати суд залишає за позивачем, згідно її заяви. Враховуючи наведене та

Outcome: approved