Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

27.02.2020 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва із позовом до відповідача, в якому просив стягнути з останньої на його користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.02.2019 року; судові витрати, що складають з правничої допомоги у розмірі 1\~700 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Гуденко О.А. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 02.03.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. 14.04.2020 року до канцелярії суду надійшла від позивача заява про зміну предмету позову, де він просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 01.02.2019 року; судові витрати, що складають з правничої допомоги у розмірі 1\~700 грн. 30.04.2020 року до канцелярії суду надійшов відзив на позову заяву від відповідача, де вона зазначає, що з серпня 2020 року [PERSON] та [PERSON] виїхали до Німеччини, місто Нюрнбергг, на постійне проживання та заробітку. Через ці обставини відповідач не має право можливості бачити сина та повноцінно піклуватись про нього, але вона постійно з ним на зв`язку, переймається його життям, здоров`ям та матеріальним станом. Жодного разу позивач до відповідача не звертався по матеріальну допомогу на утримання сина за вказаний період. Просить врахувати, що на утриманні відповідача знаходиться неповнолітня донька. Просить суд призначити мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач не погоджується з вимогою позивача про стягнення аліментів з 01.02.2019 року. Оскільки в законі зазначено, що стягнення аліментів призначається з моменту подачі відповідної заяви до суду. Крім того, позивач вважає розмір витрат на правову допомогу в сумі 1\~700 грн. несправедливим та таким, що не відповідає засадам розумності та співмірності заявленим вимогам, в зв`язку з чим просить зменшити їх розмір. В судовому засіданні представник позивача просила стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів її заробітку(доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з моменту подачі позову до суду, а визначення розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню, залишила на розсуд суду.При цьому зазначила, що при подачі позову дійсно не було враховано, що відповідачка має на утриманні ще одну малолітню дитину. Відповідач в судовому засіданні підтримала обставини та вимоги, що викладені нею в її відзиві на позовну заяву. Не заперечувала проти стягнення з неї аліментів на утримання сина в мінімально встановленому законодавством розмірі з дня подачі позову до суду.При цьому просила стягнути з позивача на її корсить 1000 грн витрат на правничу допомогу, заперечувуала проти стягнення з неї виртат на правову допомогу на користь позивача як необгрунтованих. Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.12.2015 року у справі № 490/8360/15-ц стягнуто з [PERSON] , уродженця м. Туапсе Краснодарського краю РФ,\~\~ аліменти на користь [PERSON] , на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,\~\~починаючи з 19.08.2015 року\~\~до повноліття дітей. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.07.2019 року у справі № 490/1313/19 визначено місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] . Припинено з 01 лютого 2019 року стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , які стягуються на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 08 грудня 2015 року за виконавчим листом № 490/8360/15-ц. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов`язку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вимоги позивача, а також те, що в судовому засіданні відповідач не заперечувала факт проживання сина [PERSON] , [INFO] , з батьком, враховуючи перебування на утриманні відповідачкип малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини від усіх видів її заробітку(доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду. При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред`явлення позову, тобто з 27.02.2020 року. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про стягнення із відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 700 грн., суд приходить наступного. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України. Статтею 133 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу Таким чином, позов підлягає задоволенню частково. При цьому, враховуючи часткове задволення позовних вимог, суд не вбачає правових підстав для стягнення з позивача на корсить відповідачки витрат на правову допомогу . Також суд враховує, що [PERSON] не надано суду належних доказів про сплату нею таких витрат адвокату Трубі К.Б. ( квитанції до прибуткового касового ордеру тощо), а надана довідка від 28.04.2020 року не є доказом дійсної сплати грошових коштів.

Outcome: partial