Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

27.09.2018 року Чепіга Д.О. в інтересах АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказує, що 19.07.2011 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого позивач надав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 5000,00 грн., а позичальник зобов'язався щомісячно частинами повертати кредит, відсотки за користування ним в розмірі 27,6% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на те, що відповідачем умови кредитного договору не були виконані, позивач просить стягнути з нього прострочену заборгованість за кредитом станом на 21.06.2018 року у сумі 116187грн.01 коп. Ухвалою суду від 04.10.2018 року справа призначена до слухання в порядку спрощеного провадження на 30.10.2018 року. 14.06.2018 року товариство змінило назву з Публічного Акціонерного Товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК». В судове засідання представник позивача не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, повне підтримання позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, судом про розгляд справи повідомлявся відповідно до положень. 7 ст. 128 ЦПК України за місцем реєстрації, про що свідчить поштове відправлення, яке надсилалось рекомендованим листом , тому суд вважає за можливе, згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України ( в редакції 03.10.2017 року) ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем 19.07.2011 року був укладений кредитний договір б/н, в якому сторони узгодили всі його умови. Договір складається з анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, Умов і Правил надання банківських послуг, банківських тарифів. На виконання умов договору відповідачу було надано кредит в розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 27,6% на місяць за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. Відповідно до ст. 611, ч. 2 ст. 612, ст.ст. 623-625, ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, зокрема повинен повернути суму позики (в тому числі достроково), сплатити заборгованість, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Як встановлено судом, позичальник дійсно порушив умови договору в частині вчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування ним. Станом на 21.06.2018 року відповідач має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 4994 грн. 49 коп. Банком також нарахована заборгованість за процентами в розмірі 111192 грн. 52 коп., виходячи з процентної ставки, яка неодноразово була змінена Банком: з 24.12.2013 року - 2,3% на місяць ( 27,6% річних), 01.09.2014 року - 2,7% на місяць ( 32,4% річних), 01.04.2015року - 3,5% на місяць ( 42% річних). Згідно виписки по рахунку надану банком 29.01.2014 року відповідач, останній раз користувався карткою, тим самим прийняв процентну ставку 27,6% річних і в подальшому не змінював її, оскільки більше не користувався коштами позичальника. Таким чином, заборгованість за процентами станом на 21.06.2018 року (в межах заявлених позовних вимог) становить 6715 грн. 53 коп. ((1530грн.92коп.(нараховані проценти станом на 30.08.2014 року) + (4994,49 х 27,6% /360 х 1354), тобто позов цій частині підлягає задоволенню частково з урахуванням викладеного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України (зі змінами та доповненнями станом на 15.12.2017 року) судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати, повязані з сплатою судового збору в розмірі 1 762 грн. За такого, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (6%), з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 106 грн.

Outcome: partial