overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

27.01.2014р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 24.09.2005р. Вказує, що від шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що хоче розірвати шлюб з тієї причини, що вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, через що між ними постійно виникали суперечки і сварки, які відбувалися в присутності їхніх дітей. Вказує, що сім'я розпалась остаточно, оскільки втратили почуття любові і поваги, а шлюб існує формально, так як тривалий час проживають окремо. Надалі перебувати у такому шлюбі не бажає, заперечує проти надання їм терміну на примирення, а тому просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем і після розірвання шлюбу бажає іменуватись дошлюбним прізвищем [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, а надіслала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просить суд після розірвання шлюбу іменувати її прізвищем «[PERSON]» і справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судовому засіданні 14.02.2014р. позов визнав повністю, підтвердивши, що вони з позивачкою тривалий час разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 24 вересня 2005 року у Твіржанській сільській раді Мостиського району Львівської області за актовим записом №08. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Сторони тривалий час проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, наполягають на розірванні шлюбу, заперечують проти надання їм терміну на примирення, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому суд приходить до висновку, що згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Вказані обставини підтверджуються поясненнями відповідача, заявою позивачки, свідоцтвом про шлюб між сторонами, копіями свідоцтв про народження дітей. Також є всі підстави іменувати позивачку після розірвання шлюбу попереднім прізвищем «[PERSON]» за її вимогою, оскільки вона змінювала прізвище під час державної реєстрації шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

27.01.2015р. [PERSON] звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів щомісяця, вказуючи, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірваний. Під час шлюбу [INFO] у них народилась донька [PERSON], яка проживає з нею та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка в судовому засіданні зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісяця. Відповідач позов визнав в повному обсязі та проти його задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Первомайського міськрайоного суду Миколаївської області від 19.11.2014р. (а.с.4). Під час шлюбу [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] (а.с. 2), яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с. 3). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач проживає окремо, не працює, аліменти на утримання інших осіб не сплачує. Таким чином, враховуючи вище викладене, те, що відповідач визнав позов, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. В силу ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. в доход держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

27.01.2015 р. до суду заявлено позов, в якому [PERSON] в інтересах [PERSON] просив щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання у Вінницькому національному медичному університеті ім. М.І.Пирогова, в сумі 800 грн. і до закінчення ним навчання, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати йому щомісячне утримання, хоча має таку можливість. 17.02.2015 р. [PERSON] в інтересах [PERSON] подав до суду заяву про зміну позовних вимог, просив щомісячно стягувати з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання у Вінницькому національному медичному університеті ім. М.І.Пирогова, в сумі 400 грн., до закінчення ним навчання, просив справу розглянути у його відсутність, змінені позовні вимоги задовільнити в повному обсязі (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово змінені позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути у його відсутність(а.с. 20). З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне змінений позов задовільнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню повнолітнього сина, який продовжує навчання, хоча має таку можливість, працює на тимчасових заробітках. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181, 182, 184, 199, 200 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, до досягнення нею двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, зокрема, у твердій грошовій сумі. Оскільки [PERSON] має можливість надавати утримання своєму повнолітньому сину [PERSON], [INFO], який продовжує навчання у Вінницькому національному медичному університеті ім. М.І.Пирогова, але від добровільного виконання свого законного обов`язку по наданню коштів на його утримання ухиляється, чим порушує його права, то належні кошти необхідно примусово стягувати з нього щомісячно в розмірі 400 грн., починаючи з дня звернення до суду і до закінчення сином навчання, - 01.07.2017 р., але не пізніше ніж до досягнення ним 23 років, - [INFO]. Висновки суду підтверджуються ще й такими доказами: - довідкою № 453 від 22.12.2014 р., відповідно до якої [PERSON] навчається у Вінницькому національному медичному університеті ім. М.І.Пирогова (а.с.6); - договором про навчання у Вінницькому національному медичному університеті ім. М.І.Пирогова про те, що [PERSON] навчається на контрактній основі і вносить що семестрову оплату в розмірі 7102, 50 грн. (а.с.7); - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.01.2001 р., за яким [INFO] народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

27.01.2015 року [PERSON], [INFO] звернувся до суду із заявою про надання права на шлюб з [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з 2013 року вони перебувають у фактичних шлюбних відносинах і те що, [PERSON] знаходиться на 21- 22 тижні вагітності. При зверненні із заявою про реєстрацію шлюбу до ВРАЦС Дарницького РУЮ м. Києва йому було відмовлено, у зв'язку з недосягненням [PERSON] шлюбного віку. Зазначив, що реєстрація шлюбу відповідає його інтересам та інтересам [PERSON], оскільки вони кохають один одного і хочуть разом виховувати дитину, їхні батьки не заперечують проти укладення шлюбу, тому просить задовольнити заяву та надати право на шлюб. В судовому засіданні заявник та його батьки підтримали заяву та просили суд її задовольнити. Представник з ВРАЦС Дарницького РУЮ в м. Києві в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, надіслав заяву про розгляд справи за їх відсутності. [PERSON] з'явилася до суду, просила задовольнити заяву [PERSON] та надати заявнику право на шлюб. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно паспорту серії [NUMBER], виданого Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві від 16.10.2013 року, [PERSON] народився [INFO] року, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 5). Згідно довідки лікаря, [PERSON], [INFO]., перебуває на 21-22 тижні вагітності (а.с. 7) З наданих суду пояснень заявника та [PERSON] вбачається, що звернення до суду з заявою про надання права на шлюб є взаємним і реєстрація шлюбу відповідає їх інтересам. На час звернення до суду заявник досяг сімнадцяти років. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Враховуючи наведене, суд вважає, що надання права на шлюб відповідає інтересам [PERSON] , а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

27.01.2015 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 28.10.2000р., зареєстрованим у відділі РАГС виконкому Бабушкінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №666. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя, між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання з 01 червня 2014 року, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримував позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій не заперечувала проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28.10.2000р., шлюб зареєстровано у відділі РАГС Бабушкінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №666 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 6), зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами які є у матеріалах справи. Також судом встановлено, що з 01 червня 2014 року між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з 01 червня 2014 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

27.01.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини після [PERSON], померлої 16.04.2015 року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 16.04.2015 року його рідна тітка [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно. Ще при житті нею був складений заповіт, яким [PERSON] заповіла усе належне їй майно [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме на квартиру [ADDRESS], яке належало [PERSON] на праві приватної власності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за правом представлення, спадщину не прийняли, оскільки з відповідними заявами до нотаріальної контори не звертались, на теперішній час на спадщину не претендують. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва на право на спадщину за заповітом, позивачу було відмовлено у видачі даного свідоцтва, оскільки ним було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вважає, що строк нею було пропущено з поважних причин, оскільки він перебував на заробітках у Російській Федерації.\~\~\~\~\~\~ У зв'язку з викладеним, позивач [PERSON] просить встановити йому додатковий тримісячний строк після набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після тітки [PERSON], померлої 16.04.2015 року. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Відповідачі в судове засідання не з'явились, надавши суду письмові заяви в яких позов визнають у повному обсязі та просять суд розглядати справу за їх відсутності. Оскільки відповідачі позов визнали, тому відповідно до\~ст.174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачами, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до\~ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються\~ст. 1272 ЦК України, згідно якої, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, на підставі\~ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

27.01.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який був зареєстрований 22.10.2005 року міським відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 384. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання зявилась, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, просила після розірвання шлюбу залишити прізвище «Діміч». Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.10.2005 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ТП № 134473 від 22.01.2016 р., виданого міським відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Оскільки відсутній спір про місце проживання неповнолітніх дітей, які проживають з відповідачем, суд вважає можливим при розгляді справи вирішити питання про залишення дітей на виховання матері. Відповідно до ст. 113 СК України відповідач має право відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

27.01.2015 року, [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про повернення завдатку та подвійного розміру завдатку, посилаючись на те, що в серпні 2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладена усна домовленість про подальше придбання земельної ділянки та недобудову, розташовану на даній ділянці. 29.08.2013 року в якості завдатку за зазначене майно [PERSON] передав [PERSON] 24 450 грн., що підтверджується розписою від 29.08.2013 р. До теперішнього часу [PERSON] умови домовленості не виконані, зазначено майно [PERSON] не передано. Позивач просить стягнути з відповідача завдаток на загальну суму 24 450 грн. та додатково сплатити суму у розмірі 24 450 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 489 грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовну заяву підтримали та просили її задовольнити. Відповідач по справі в судові засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Таким чином, суд вважає за можливе,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

27.01.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 14.07.2002 в відділі державної реєстрації цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського МУЮ. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, відсутності між сторонами спільних інтересів, внаслідок протилежних понять щодо розуміння сім'ї та відносин між чоловіком та дружиною. Сторони стали чужими людьми, втратили відчуття любові та поваги один до одного. Тривалий час сторони не підтримують шлюбних стосунків, ведуть окремо свої господарства. Вважає, що спільне проживання та примирення і збереження сім?ї є неможливим. Оскільки сторони мають неповнолітню дитину, і не можуть розірвати шлюб через відділ РАЦС реєстраційної служби МУЮ, тому позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає. В судовому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, які тривалий час не живуть однією сім'єю, не підтримують подружніх взаємин, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

27.01.2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 23.10.2009 року у Луцькому міськвідділі РАГСу Волинської області, актовий запис № 1539, вирішити питання про судові витрати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити у його відсутності по наявних у ній матеріалах, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Суд дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 23.10.2009 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-ЕГ № 097041 від 16.01.2015року (а.с. 3). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, дітей від шлюбу в подружжя немає. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved