Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

29.01.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Корпорації «Укрінмаш», з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить суд: стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільнені в розмірі 193 118,00 грн.; стягнути з відповідача на його користь витрати на юридичну допомогу на 10 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 27.08.2015 року по 13.05.2019 року позивач працював на різних посадах в Корпорації «Укрінмаш». 13.05.2014 року позивач був обраний на посаду Голови Правління Корпорації «Укрінмаш» на умовах контракту строком на п`ять років. Наказом № 69-к від 13.05.2019 року позивача було звільнено з займаної посади, у зв`язку з закінченням строку контракту згідно п.2 ст. 36 КЗпП України.Разом з тим, у день звільнення позивача відповідач, в порушення ст. 116 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України), не розрахувався з позивачем та не виплатив останньому компенсацію за невикористану відпустку. За вказаних обставин, а також посилаючись на положення ст.ст. 115-117 КЗпП України, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалою від 03.02.2020 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 19.03.2020 року через канцелярію суду надійшли заперечення на позовну заяву представника відповідача, у якому останній виклав свої заперечення щодо вимог позовної заяви. 16.09.2020 року на адресу суду надійшли пояснення представника позивача, в яких останній виклав заперечення щодо доказів та обставин, які викладені в відзиві на позовну заяву. 16.09.2020 року на адресу суду надійшла заява позивач про зменшення позовних вимог від 08.09.2020 року, в якій просить: стягнути з Корпорації «Укрінмаш» на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 193 118,00 грн. Ухвалою від 18.09.2020 року прийнято до розгляду заяву позивача [PERSON] про зменшення розміру позовних вимог від 08.09.2020 року. 24.09.2020 року до суду надійшли заперечення представника відповідача на заяву про зменшення розміру позовних вимог від 08.09.2020 року, На адресу суду 15.01.2021 року надійшли додаткові пояснення представника позивача, які представник просив долучити до позовної заяви. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні. Вислухавши представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 13.05.2014 року позивач - [PERSON] був обраний на посаду Голови Правління Корпорації «Укрінмаш» на умовах трудового контракту, затвердженого Загальними зборами Учасників протоком № 136, строком на п`ять роківта 13.05.2019 року був звільнений з займаної посади на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України (за закінченням строку контракту), що підтверджується копією трудової книжки позивача та Наказу Голови Правління Корпорації «Укрінмаш» №69-к від 13.05.2019 року. Частиною 1 статті 24 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи. (аналогічна норма міститься в ч.1 ст. 83 КЗпП України) Згідно з ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, в день звільнення позивача відповідач не провів з позивачемрозрахунок щодо виплати компенсації за невикористану відпустку в сумі 105 650,29 грн. В подальшому, після подання позовної заяви та відкриття провадження у справі позивачу за період з 10.06.2019 року по 30.03.2020 року відповідачем було виплачено компенсацію за невикористану відпусту в розмірі 85 048,48 грн. При цьому, відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно п.2 Розділу II «Період, за яким обчислюється середня заробітна плата» Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 8 лютого 1995 р. № 100, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 25 Постанови від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Таким чином, розрахунок суми середнього заробітку за весь час затримки виплати компенсації за невикористану позивачем відпустку рахується з дня його звільнення 13.05.2019 року по день фактичного розрахунку, тобто, день коли відповідач здійснив остаточний розрахунок з позивачем 30.03.2020 року. Сума середнього заробітку за весь час затримки виплати розраховується за формулою: середньоденний заробіток за два останніх повних місяці роботи позивача помножене на кількість днів затримки. Так, позивачу було нарахована заробітна плата за останні повні два місяці, що передували його звільненню, за березень - 14 800,00 грн. і квітень 2019 року - 20 706,00 грн., з відпрацьованими за ці місяці 41 робочі дні, а тому середньоденний заробіток становить 866,00 грн. (14 800,00 грн. + 20 706,00 грн.) : 41 р.д.) Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач не здійснював розрахунок з позивачем, у відповідності до статті 116 КЗпП України, за період з 13.05.2019 року по 30.03.2020 року, тобто 223 днів затримки, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація, яка становить 193 118,00 грн. (866,00 грн. x 223 днів) Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн., а всього підлягає стягненню 203118,00 грн. (193 118,00 грн. + 10 000,00 грн.) Також в порядку визначеному ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 1931,18 грн.

Outcome: approved