Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

28.07.2015 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем із 12.08.2000 року. Від шлюбу із відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Зазначає, що подружні відносини між ними погіршилися, взаєморозуміння та повага у сім'ї відсутні. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем; із врахуванням уточнених позовних вимог просить стягувати із відповідача на утримання дітей аліменти в розмірі 1000 грн. з дня подання позову та до досягнення старшою дитиною повноліття; судові витрати покласти на відповідача. У судовому засіданні позивач позовні вимоги із врахуванням їх уточнення підтримала. Відповідач позовні вимоги із врахуванням їх уточнення визнав. Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши подані суду докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 12 серпня 2000 року, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії І-ЕГ № 041095 від 12.08.2000 року (а.с.4) За час перебування у шлюбі в подружжя народилися: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Судом установлено, що позивач та відповідач не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, а тому їх шлюб існує формально, між сторонами припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Крім того, сторонам надався строк на примирення, однак подружжя не примирилося. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам неповнолітніх дітей а тому шлюб слід розірвати. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що діти проживають разом з матірю, позивачкою по справі. Домовленості між сторонами щодо розміру аліментів на утримання дітей не досягнуто. Відповідач [PERSON] не подав суду відомостей про власний стан здоровя, не заперечив щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1000 грн., оскільки не працює та немає стабільного доходу. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 183 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров'я дітей, сторін, а також їх матеріальне становище. Суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. на утримання дітей із 28.07.2015 року до досягнення старшою дитиною повноліття.

Outcome: approved