Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

28.02.2019 року заступник голови Болградської районної державної адміністрації Гарвалов А.Д. звернувся до суду з цим позовом та просить постановити судове рішення, яким позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з відповідачів аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини всіх їх доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. При цьому позивач посилається на те, що відповідачі є батьками малолітніх дітей. Мати дітей [PERSON] не працює за станом здоров`я, за місцем проживання характеризується задовільно: працелюбна, поважна, спокійна. Батько дітей [PERSON] з сім`єю не проживає з 2015 року, неофіційно працює будівельником, не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, не підтримує зв`язок з ними. Після розлучення діти проживали з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , яка займалась їх утриманням та вихованням, але у зв`язку зі станом здоров`я їй необхідно було пройти тривалий курс лікування, тому на період перебування матері у лікарні діти залишилися зі співмешканцем матері. Коли у листопаді 2018 року [PERSON] повернулася додому, діти втекли з дому. Зі слів [PERSON] налагодити контакт з дітьми вона не змогла, тому 04.11.2018 року написала заяву до служби у справах дітей про тимчасове влаштування дітей до центру соціально-психологічної реабілітації у зв`язку з перебуванням у складних життєвих обставинах, а саме хвороба матері, важкий матеріальний стан, довготривале лікування у медичних закладах м.Одеса. Пізніше [PERSON] та [PERSON] надали письмові згоди на позбавлення їх батьківських прав відносно дітей. Таким чином батьки самоусунулись від виконання батьківських обов`язків відносно дітей, тому позивач звернувся до суду з цім позовом. Представник позивача, першій заступник голови районної державної адміністрації Кучмійов А.В., в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. В силу п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, яка передбачає підстави позбавлення батьківських прав, зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області (а.с.6) та [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області (а.с.7), батьками дітей є [PERSON] та [PERSON] , відповідачі по справі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] тимчасово не працює за станом здоров`я, за місцем проживання характеризується задовільно: працелюбна, поважна, спокійна. Батько дітей [PERSON] з сім`єю не проживає, після розлучення діти проживали з матер`ю за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з важкими сімейними обставинами, а саме з тривалим лікуванням, 04.11.2018 року, [PERSON] звернулася до служби у справах дітей із заявою про влаштування дітей до центру соціально-психологічної реабілітації (а.с.8), а вже 07.12.2018 року надала згоду на позбавлення її батьківських прав відносно дітей, так як вона не зможе займатися їх утримання та вихованням (а.с.10). Свою згоду на позбавлення батьківських прав відносно дітей надав й [PERSON] , що підтверджується його заявою (а.с.9). Також судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] були влаштовані до КЗ «Ізмаїльський міський центр соціально-психологічної реабілітації дітей» 04.11.2018 року на підставі рішення ССД Болградської РДА № 10-11/2018 від 04.11.2018 року у зв`язку зі складними життєвими обставинами (а.с.3), що підтверджується протоколом бесіди з вихованцями від 14.01.2019 року (а.с.14). З цього протоколу також вбачається, що у співбесіді з дітьми було виявлено те, що вони знають про їх усиновлення відповідачами та до усиновлення вони вже перебували у соціальному закладі для дітей. Діти розповіли, що прийомні батьки давно розійшлися та вони давно не бачили батька [PERSON] , а у останній час проживали з матер`ю [PERSON] та її співмешканцем [PERSON] Орган опіки та піклування Болградської районної державної адміністрації Одеської області надав висновок від 21.02.2019 року за № 03/01-26/314 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . Отже, своїми діями, відповідачі свідомо порушують свої зобов`язання закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме: батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України. В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 вищеназваного Закону вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідачі, свідомо не виконують своїх обов`язків по вихованню дітей, а саме відповідач [PERSON] через стан здоров`я, а відповідач [PERSON] навіть не цікавиться долею дітей. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідача, не дивлячись на те, що перешкод у спілкуванні з дитиною йому ні хто не чинив і не чинить. Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах малолітніх дітей, суд вважає можливим задовольнити позов і позбавити [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст.165 СК України, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Необхідно відмітити, що за положеннями ч.2 ст. 166 СК України - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved