Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

27 березня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу . В позовній заяві зазначає, що 15.11.2014 року уклав шлюб з відповідачкою, зареєстрований Франківським відділом РАЦС Львівського МУЮ, актовий запис №837. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Сторони не можуть знайти спільну мову, постійно сперечаються, сваряться, не можуть дійти до спільної думки у вирішенні важливих питань. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Уже більше року сторони проживають окремо та не спілкуються. Дітей у подружжя немає, однак, спільної згоди для розірвання шлюбу в порядку статті 106 СК України не досягнули та й надалі не мають такої можливості, оскільки взагалі не спілкуються. На даний час сторони сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе з підстав викладених вище. Крім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між позивачем та [PERSON] , зареєстрований 15.11.2014 року Франківським відділом РАЦС Львівського МУЮ, актовий запис №837 (а.с.2,3). 22 листопада 2018 року автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Семенишин О. З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.34). У підготовче судове засідання позивач не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі (а.с.9). Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, однак скерувала до суду заяву, в якій просить підготовче судове засідання слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалася відповідач. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 15.11.2014 року Франківським відділом РАЦС Львівського МУЮ, актовий запис №837, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим 28.02.2018 року Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області (а.с.8) Сторони подружніх стосунків не підтримують, їх сім`я фактично розпалася й подальше подружнє життя є неможливим. Причинами розпаду сім`ї є відчуження один від одного, відсутність взаєморозуміння. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, який виявив прояв з власної ініціативи, з поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Узагальнюючи наведене, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Outcome: approved