Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-12 00:00:00

27 грудня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що шлюб між сторонами розірвано 22 лютого 2006 року. Від даного шлюбу мають двох дітей - дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2015 року, змінено розмір аліментів та стягнуто з відповідача на кожну дитину [PERSON] та [PERSON], у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу на кожну дитину, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення ними повноліття. На даний час дитина [PERSON] є повнолітньою, однак продовжує навчатись у Вінницькому національному медичному університеті ім. М.І. Пирогова на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. 02 квітня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Зустрічна позовна заява мотивована тим, що заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2015 року, змінено розмір аліментів та присуджено до стягнення з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини зі всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 17 вересня 2015 року, і до досягнення дітьми повноліття. [PERSON] 22 грудня 2017 року досягла повноліття, і стягнення аліментів на її утримання, згідно вищевказаного рішення суду мало б припинитись. Однак, з [PERSON] продовжують стягувати 1/3 від його заробітку, що не відповідає нормам закону. З 23 грудня 2017 року з [PERSON] мали б стягувати 1/6 частку з усіх видів доходу на утримання [PERSON] З 17 вересня 2006 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] Від даного шлюбу має дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні [PERSON] 15 грудня 2016 року, для поліпшення житлових умов для своєї сім'ї, [PERSON] було укладено кредитний договір № 230/ФО-2016 із ПАТ «Кредобанк» і отримано в борг до 14 грудня 2036 року 250 000 грн. В середньому щомісяця лише перед ПАТ «Кредобанк» [PERSON] має зобов'язань на 2 940 грн. 00 коп. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 липня 2018 року, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, об'єднано їх в одне провадження (а.с. 96). З огляду на викладене вище, позивач-відповідач [PERSON] та відповідач-позивач [PERSON] звернулись до суду із даними позовними заявами. Позивач-відповідач [PERSON] у судовому засіданні вимоги первісного позову підтримала та просила суд їх задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову - відмовити. Представник відповідача-позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні вимоги зустрічного позову підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Вимоги первісного позову визнав частково, а саме: не заперечував щодо стягнення з відповідача-позивача на користь позивача-відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] на період навчання у розмірі 1/8 частки від усіх видів доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з моменту набрання рішенням суду законної сили, до закінчення навчання чи досягнення нею 23-х річного віку, залежно від того, яка з цих подій настане першою. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення вимог первісного та зустрічного позовів з наступних підстав. Як було встановлено судом, що [PERSON] народилась [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане 21 січня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області. У графі «батьки» зазначено: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с. 5). На час подання до суду даного позову позивачем [PERSON], дочка [PERSON], на утримання якої позивач просить стягнути аліменти досягнула повноліття (а.с. 7). Як вбачається з довідки № 358 від 15 грудня 2017 року, видана Вінницьким національним медичним університетом ім. М.І. Пирогова, [PERSON] є студентом другого курсу фармацевтичного факультету, денної форми навчання за контрактом. Термін навчання з 01 вересня 2016 року по [INFO] року (а.с. 8). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно п. 20 Постанови пленуму ВСУ № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Визначаючись щодо розміру аліментів суд враховує взаємний обов'язок батьків по утриманню дитини. Тому суд, зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні [PERSON], приходить до висновку про часткове задоволення первісного позову, та вважає за справедливе встановити аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/8 частини всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 грудня 2017 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] 23 років. Судом при визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, враховано всі обставини у відповідності зі ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи частково вимоги зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, суд виходив з наступного. Судом встановлено, що 22 лютого 2006 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 235, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], видане 22 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане 21 січня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області (а.с. 5) та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане 06 вересня 2003 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області (а.с. 5). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2015 року, змінено розмір аліментів та стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини зі всіх видів доходу (заробітку) відповідача, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з 17 вересня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 3). Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевказаного судового рішення було видано виконавчий лист, який було пред'явлено до виконання, що підтверджується постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 02 червня 2017 року (а.с. 74). Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (надалі Постанова) у відповідності до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України п. 23 своєї постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 17 вересня 2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2528, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], видане 17 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 62). Від даного шлюбу [PERSON] має дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], видане 28 грудня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 63). 15 грудня 2016 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 230/ФО-2016, зі змісту якого вбачається, що банк видав [PERSON] кредит в сумі 250 000 грн. 00 коп. на строк до 14 грудня 2016 року (а.с. 64-69). [PERSON] працює на ТОВ «Сервісагротех» із 03 травня 2018 року згідно наказу № 77-к/тр від 02 травня 2018 року на посаді менеджер з постачання, оклад - 6 212 грн. 00 коп. ТОВ «Сервісагротех» продовжує виконання постанови Центрального відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області від 02 червня 2017 року виданого на виконання виконавчого листа № 127/22536/15-ц від 17 листопада 2015 року про стягнення аліментів та здійснює відрахування із заробітної плати у розмірі 1/3 частини доходу (а.с. 107-108). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому за змістом ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» визначено на 2018 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров'я, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище позивача-відповідача та платника аліментів, також суд приймає до уваги реальні можливості відповідача і потреби його неповнолітньої дитини, і те, що обов'язок утримувати неповнолітню дитину є обов'язком обох її батьків, тому приходить до висновку, що необхідно зменшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2015 року, та стягнути з відповідача-позивача на користь позивача-відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі викладеного та

Outcome: partial