Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

27.10.2016 року до суду надійшов позов [PERSON] про визнання права власності на нежитловий будинок який знаходиться у [ADDRESS] та складається з наступних приміщень: 1 коридор - площею 7,1 кв.м.; 2 нежитлове приміщення - площею 9,4 кв.м.; З нежитлове приміщення - площею 25.2 кв.м. Загальна площа 41,7 кв.м. Позивач [PERSON] до суду не з»явився. У судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги підтримала та прохала задовольнити, відповідач та третя особа до суду не з»явилися. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] у будинку № [ADDRESS] проживала з 2000 року та з 2014 року стала використовувати його під майстерню оскільки будинок без зручностей. Позивачка неодноразово зверталась до органів місцевого самоврядування із заявами про зміну статусу будинку зжитлового на нежитлове, але їй відмовляли в зв'язку з тим що дане питання місто не вирішує та рекомендували звернутися до суду. Відповідно до ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.383 ЦК України передбачає, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Пунктом 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572, передбачено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку. Підпунктом 1.4.1 пункту 1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня2005 року № 76, також встановлено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих приміщень у будинках дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Згідно зі ст. 152 ЖК України (у редакції Закону України від 12.02.2015 р. N 191-У1П) виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується. Відповідно технічного паспорту та експертно-будівельному висновку нежитловий будинок по [ADDRESS]) складається з наступних приміщень: 1 коридор - площею 7,1 кв.м.; 2 нежитлове приміщення - площею 9,4 кв.м.; З нежитлове приміщення - площею 25,2 кв.м., загальна площа 41,7 кв.м. та повністю відповідає нормам нежитлового приміщення. Втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування не має. Враховуючи те, що перепрофілюванням житлового приміщення в нежитлове за адресою м. Полтава , вул. Європейська, 73 в м. Полтаві будь - чиї права не порушені, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved