Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

29.05.2018 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON], просить зменшити розмір аліментів в сумі 5992 грн.50коп., визначений згідно договору про визначення порядку утримання дитини, [PERSON], [INFO], укладеного між [PERSON] та [PERSON] від 18.05.2012, до 1/6 частини від усіх видів заробітку/доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно вказаного договору позивач виплачував відповідачу на утримання сина, [PERSON] матеріальну допомогу в розмірі 5992 грн.50 коп. щомісячно. Разом з тим, на сьогоднішній день його матеріальне становище змінилося, а саме, з листопада 2017 року по січень 2018 рік його постійний офіційний дохід складав від 7000грн. до 10000грн, з лютого 2018 року він не має офіційних доходів. Крім того, позивач зазначає про те, що у нього змінився, у тому числі і сімейний стан, від шлюбу, укладеного з [PERSON], [INFO] у нього народився син, [PERSON]. У зв'язку з викладеними обставинами, він не має можливості сплачувати щомісячно аліменти у розмірі 5992грн.50коп., а тому вважає, що розмір аліментів, встановлений згідно вказаного договору може бути зменшений. Ухвалою суду від 26.06.2018 відкрито провадження у даній справі та ухвалено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відзив на позов відповідач до суду не подав. Дослідивши письмові докази, суддя приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 16.05.2012 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір про визначення порядку утримання дитини, [PERSON], [INFO]. (далі- Договір). (а.с.6) Пунктом 3.2., 3.2.1 Договором передбачено, що з моменту укладення цього Договору до досягнення дитиною повноліття (18) років позивач зобов'язався сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 5992грн.50коп. щомісячно. Згідно з ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як вбачається з наявних в матеріалах справи даних, з довідки, виданої ТОВ «Аграрні системні технології» від 01.02.2018 №1930 позивач [PERSON] працює в ТОВ Аграрні системні технології» на посаді директора департаменту і за період з 13.11.2017 по 31.01.2018 його сукупний дохід склав 37018,33грн., заробітна плата у листопаді 2017 року склала 7171,81грн., у грудні 2017 року склала 10284,80грн., у січні 2018 року склала 10211,48грн. (а.с.9) Інших даних та доказів, які б підтверджували, що позивач отримує дохід з інших джерел суду не надано і такі дані матеріали справи не містять. Крім того, від шлюбу, укладеного з [PERSON], [INFO] у позивача народився син, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, Серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження дитини, Серїі Серії [NUMBER]. (а.с.4,5) Виходячи з встановлених обставин справи, суддя дійшов висновку, що та обставина, що у позивача змінився матеріальний та сімейний стани в судовому засіданні знайшло свого підтвердження. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності зі ст.ст. 11, 15 вказаного Закону, кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї разом з батьком або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, згідно ч.3 ст.181 СК України. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У відповідностя до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Визначаючи розмір аліментів, суддя враховує положення ст. 182 СК України, при цьому, суддя виходить з наявності постійного офіційного доходу позивача, відсутності доходів з інших джерел, наявності у позивача двох малолітніх дітей, та в зв'язку з цим вважає за необхідне змінити розмір аліментів з 5992грн.50коп. до 1/4 частини від усіх видів заробітку/доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.05.2018 до досягнення дитиною повноліття, оскільки такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення належного утримання та гармонійного розвитку дитини. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. У зв'язку з частковим задоволенням позову, на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial