Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

26 серпня 2016 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. В позові зазначила, що 17 липня 1997 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем був розірваний за рішенням суду 24 квітня 2001 року. На даний час їх з відповідачем спільна донька досягла повноліття. З 01 вересня 2016 року донька навчається у Вінницькому торговельно-економічному інституті на факультеті «Економіки, менеджменту та права» на денній формі навчання. Згідно договору про надання освітніх послуг № 742ЕПд від 15.08.2016 року термін навчання 3 роки 10 місяців та вартість освітніх послуг становить 15\~120,00 гривень. Стипендію донька не отримує. У звязку з навчанням донька потребує матеріальної допомоги, яка повязана зокрема з оплатою щотижневого проїзду з м. Хмельницького до м. Вінниці; оплату найму житла за місцем навчання. В середньому витрати, повязані з навчанням доньки щомісячно становлять 4000-4300 гривень. За таких обставин просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки у розмірі 2000,00 гривень щомісячно, починаючи з часу подання позову і до закінчення донькою навчання. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача, [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Зазначила, що позивач та відповідач є її батьками. Після розлучення батьків вона залишилася проживати разом з матірю. На даний час вона досягла повноліття та з 01.09.2016 року навчається на 3 курсі у Вінницькому торговельно-економічному інституті на факультеті «Економіки, менеджменту та права» на денній формі навчання. Стипендію вона не отримує. У звязку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги, яку її батько може надавати. Відповідач позов визнав частково: не заперечував проти стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки проте у меншому розмірі. Зазначив, що дійсно перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачкою, який у 2001 році був розірваний. Від цього шлюбу він має з позивачкою спільну дитину [PERSON] Факт того, що його донька на даний час навчається та потребує у звязку з цим матеріальної допомоги не заперечував. Водночас просив врахувати, що з 2002 році він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від цього шлюбу у нього є неповнолітня дитина: донька [PERSON], [INFO], яку він утримує. Він не працює, перебуває на обліку в Пенсійному фонді та його дохід складається лише з пенсійних виплат розмір яких становить близько 3000 гривень щомісячно. Його дружина також не працює та перебуває на його утриманні. За таких обставин, з урахуванням його доходу він може сплачувати аліменти на утримання [PERSON] лише у розмірі 500 гривень. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Як встановлено з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 24 квітня 2001 року. Від шлюбу вони мають спільну доньку [PERSON], [INFO]. З 1 вересня 2016 року [PERSON] навчається у Вінницькому торговельно-економічному інституті (факультет «економіки, менеджменту і права») на 3 курсі денної форми навчання; термін навчання до червня 2018 року; стипендію не отримує. Вказане підтверджено довідкою вказаного навчального закладу №255 від 15.08.2016 року. [PERSON] матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Зазначені обставини визнані сторонами та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами. Статтею 198 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України). У відповідності до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 182 СК України до таких обставин відносяться: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Законодавець повязує обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати їм матеріальну допомогу. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] досягла 18 років та продовжує навчання, вона не працює та перебуває на повному утриманні матері. 15.08.2016 року [PERSON] уклала договір на навчання у Вінницькому торговельно-економічному інституті за спеціальністю економіка підприємства та оплатила вартість навчання за 3-й курс у сумі 810 гривень (за перший етап оплати згідно умов договору). Відповідач [PERSON] створив нову сімю (08 серпня 2002 року зареєстрував шлюб з [PERSON]В.), в якій є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що він є пенсіонером та має стабільний дохід. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] досягла повноліття, продовжує навчання у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач [PERSON] - є її батьком та має можливість надавати таку матеріальну допомогу. При визначенні конкретного розміру аліментів, суд враховує матеріальний стан дитини, яка не працює, стипендію не отримує, матеріальний та сімейний стан відповідача, який отримує пенсію, має на утриманні малолітню дитину. За таких обставин, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на повнолітнього сина у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) на місяць. Крім того, суд зазначає, що [PERSON] є повнолітньою особою та дієздатною особою, тому в силу ст. 199 СК України аліменти мають стягуватися саме на її користь, а не на користь [PERSON] [PERSON], як мати, з якою проживає повнолітня дитина, в силу ст.3 ЦПК України та ст.199 СК України має право звернутися з таким позовом, проте він подається саме в інтересах повнолітньої дитини. При цьому на звернення до суду з позовом не наділяє таку особу правом матеріально-правової вимоги до відповідача у своїх інтересах, в тому числі і щодо стягнення аліментів на свою користь. На підставі викладеного,

Outcome: partial