Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

28 січня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, де просить суд ухвалити судове рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти за минулий час у розмірі 19329 грн на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за період з 01.08.2019 по 01.08.2020. Свої вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що з 06.10.2018 по 20.10.2020 перебувала у шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06.10.2020 року з відповідача були стягнуті аліменти на утримання малолітніх дітей та на утримання дружини, проте [PERSON] оскаржує дане рішення у Дніпровському апеляційному суді. До 02.08.2019 року позивач мешкала разом із відповідачем та дітьми, однак відповідач створив умови, неможливі для спільного сумісного проживання та змусив позивача залишити квартиру, де вони мешкали разом. На даний час відповідач мешкає окремо від позивача та малолітніх дітей, діти перебувають на її утриманні, що ставить її у тяжке матеріальне становище. Відповідач працевлаштований та може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. 28.12.2020 позивач направив на адресу відповідача листа про стягнення аліментів за минулий час за період 01.08.2019 по 01.08.2020, який ним був отриманий 04.01.2021. Оскільки на сьогоднішній день аліменти за рішенням суду не сплачуються, вона змушена звернутись із позовом про стягнення аліментів за минулий час. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 05.02.2021 року по справі було відкрито провадження та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Від відповідача [PERSON] на адресу суду надійшов відзив, в якому він просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивач викладає неправдиві відомості щодо строків спільного проживання однією сім`єю. Крім того, відповідач зазначає, що сплачує аліменти щомісяця в добровільному порядку та надав відповідні квитанції про сплату [PERSON] аліментів за період з вересня 2020 по лютий 2021 року. Також відповідач зазначає, що отримував лист від позивача з вимогою про сплату аліментів за минулий час, однак лист був без підпису та дати, що унеможливлює процедуру ідентифікації відправника, при цьому до суду [PERSON] додає схожий лист, вже підписаний і датований. Крім того, відповідач вважає, що позивач зловживає своїми процесуальними правами, а саме 25.01.2021 року нею вже була подана заява про стягнення аліментів за минулий час, яка була нею відкликана та подана вдруге. Від позивача [PERSON] на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій вона зазначає, що факт її проживання не за місцем реєстрації підтверджується актами від 16.12.2020, 27.08.2020, 04.08.2020, а тому є таким, що підтверджений належними доказами. Крім того, актом від 07.08.2020, складеного комісією ВЖРЕО, було встановлено, що відповідачем були змінені замки вхідних дверей та у позивача не було доступу до квартири. Твердження відповідача, що ним здійснюється сплата аліментів вчасно та в повному обсязі, позивач вважає безпідставними та такими, що не в межах позовних вимог, оскільки до суду надані квитанції за період вересень 2020 по лютий 2021, а позовні вимоги позивача заявлені за минулий час, а саме за період з 01.08.2019 по 01.08.2020, тобто за час окремого проживання. Позивач зазначає, що заперечень на її лист про стягнення аліментів за минулий час від відповідача не надходило до теперішнього часу, а до відзиву відповідач додав документ, який сам набрав та роздрукував на комп`ютері без підпису та дати. Також, від позивача [PERSON] на адресу суду надійшли письмові пояснення до позовної заяви, в якій вона зазначає, що актами від 16.12.2020, 27.08.2020 та 04.08.2020 підтверджується факт її проживання окремо від відповідача. Саме окреме проживання від відповідача за період з серпня 2019 по серпень 2020 року поставило її у тяжке матеріальне становище, оскільки жодної матеріальної допомоги відповідачем за цей період не здійснено. Лише з 18.09.2020 відповідач почав здійснювати платежі по сплаті аліментів на двох малолітніх дітей. Позивач неодноразово спілкувалась з відповідачем по телефону щодо сплати аліментів, однак аліменти за період серпень 2019 - серпень 2020 так і не отримала. Відповідач [PERSON] направив на адресу суду письмові заперечення на відповідь на відзив. В запереченнях відповідач зазначає, що Акт ВЖРЕО від 07.08.2020 складено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому його слід вважати недопустимим. Вважає, що позивачка вводить суд в оману та просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Від позивача [PERSON] на адресу суду надійшли письмові пояснення на заперечення на відповідь на відзив, в яких вона зазначає, що законодавством не визначено обов`язкової форми щодо складання акту ВЖРЕО. Крім того, факт окремого проживання з відповідачем в період 2019 - серпень 2020 підтверджується актами від 16.12.2020, 27.08.2020, 04.08.2020. Також зазначає, що лист, направлений відповідачу був направлений належним чином та отриманий відповідачем. Крім того, позивач зазначає, що перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки відповідач надав квитанції про сплату аліментів за період вересень 2020 по лютий 2021, стосовно минулого періоду відповідач таких документів не надає. Позивач вважає, що нею надані належні докази щодо офіційного звернення до відповідача з питання стягнення аліментів за попередній час. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії № [NUMBER] від 06.10.2018, виданого Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.10.2018 (а.с.30). Відповідно до свідоцтв про народження, виданих 09.07.2019 року Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актові записи № 124,125 , сторони мають малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьками якого є відповідач [PERSON] та [PERSON] (а.с.8,9). Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.10-12). З акту про проживання особи не за місцем реєстрації від 27.08.2020 року, засвідченого сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 03.02.2020 року по [INFO] , фактично мешкала громадянка [PERSON] та неповнолітні діти [PERSON] , [PERSON] (а.с.13). З акту про проживання особи не за місцем реєстрації від 04.08.2020 року, засвідченого сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 02.08.2020 року по теперішній час, фактично мешкає громадянка [PERSON] та неповнолітні діти [PERSON] , [PERSON] (а.с.14). З акту про проживання особи не за місцем реєстрації від 16.12.2020 року, засвідченого сусідами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 05.07.2019 року по [INFO] , фактично мешкає громадянка [PERSON] та неповнолітні діти [PERSON] , [PERSON] (а.с.31). Позивач [PERSON] направляла відповідачу [PERSON] лист від 28.12.2020 про стягнення аліментів за минулий час на утримання малолітніх дітей за період 01.08.2019 по 01.08.2020, який відповідач отримав 04.01.2021 року, згідно поштового повідомлення. Із змісту вказаного листа вбачається, що позивач просить відповідача сплатити аліменти за минулий час на утримання малолітніх дітей за період 01.08.2019 по 01.08.2020 в сумі 19329 грн. (а.с.15-16,17). З довідки про склад сім`ї №1/3-3783 від 08.12.2020, виданої Відділом ведення реєстру територіальної громади Жовтоводської міської ради вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.18). Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06.10.2020 із [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] у розмірі 1/3 частини його заробітку, а також на утримання дружини у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку починаючи з 07.08.2020 року. Рішення набрало законної сили 12.03.2021 (а.с.19-22). Відповідно до письмових пояснень [PERSON] від 24.01.2021 про вживання заходів щодо одержання аліментів з [PERSON] на малолітніх дітей за період 01.08.2019 по 01.08.2020, громадянка [PERSON] неодноразово зверталась до колишнього чоловіка [PERSON] щодо утримання неповнолітніх дітей, отримала відмову і була вимушена звернутись до Жовтоводського міського суду (а.с.32). Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо участі в утриманні дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 статті 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. В силу ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач [PERSON] , перебуваючи у шлюбі з відповідачем, не була позбавлена можливості звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Однак, як вбачається з рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06.10.2020 [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів лише 10.08.2020, а листа з вимогою про стягнення аліментів за минулий час направила відповідачу лише 28.12.2020. Крім того, стягнення аліментів за час, що передує пред`явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов`язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати. Заходи, що вживав позивач щодо одержання аліментів можуть бути різноманітними, наприклад, він звертався до батьків відповідача з проханням вплинути на нього, щоб той платив аліменти на дитину або направляв йому листи з такої вимогою чи на адресу його місця роботи тощо). Ухилення може виражатися у тому, що зобов`язана особа - відповідач ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи) та інші подібні дії. Таким чином, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини. Аналіз наданих сторонами доказів свідчить про те, що у період з 01.08.2019 по 01.08.2020 позивачка не вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, а відповідач відповідно і не ухилявся від їй сплати. Зібрані докази свідчать про те, що позивач вживала такі заходи після спливу даного строку, що в розумінні ч.2 ст.191 СК України не дає підстав для присудження аліментів за минулий час. Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача в період з 01.08.2020 року до 01.08.2020 року та ухилення останнього від сплати аліментів, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. У відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави. На підставі викладеного і у відповідності зі ст.ст.180-183,191 СК України, ст.ст.10,12,13,81,141,263-265,278-279,430 ЦПК України -

Outcome: dismissed