Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

27 жовтня 2016 року ПАТ «Миколаївобленерго» звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач одержував послуги з електропостачання за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Іжицьке, вул. Центральна, буд. 5, але через несплату цих послуг, станом на 15 вересня 2015 року, в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 152 грн 99 коп.. Посилаючись на викладене, просив стягнути з відповідача на його користь вказану суму заборгованості. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та у заперечення проти нього зазначив, що він вже декілька років не проживає у вказаному вище будинку і електричну електроенергію у ньому споживали сторонні особи, які незаконним шляхом проникли до його житла. Крім того, посилався на те, що оскільки позивачем у вересні 2015 року його будинок було відключено від електропостачання і електроенергія не споживалась, позивач не має права вимагати з нього сплати заборгованості за цей період. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Відповідач [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Іжицьке, вул. Центральна, буд. 5, користується електроенергією, що її постачає позивач з 16 січня 2009 року на підставі укладеного між ними договору про користування електричною енергією № 42054004 (а. с. 3, 7). Відповідно до п. п. 20, 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року, що є невідємною частиною договору, укладеного між сторонами, споживач зобовязаний оплачувати електричну енергією, що він її споживає, не пізніше 10 числа наступного після розрахункового місяця. Разом із тим, порушуючи свої зобовязання, що випливають із зазначеного договору, відповідач до теперішнього часу не здійснив оплату вказаних вище послуг. Внаслідок припинення сплати послуг на особовому рахунку обліковується заборгованість у розмірі 152 грн 99 коп. (а. с. 4). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в строк відповідно до вказівок закону чи договору. Посилання відповідача на те, що електрична енергія у спірний період споживалася не ним, а сторонніми особами без його відому суд не бере до уваги з огляду на таке. Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 323 ЦК України ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Всупереч припису наведеної процесуально-правової норми, відповідач свого обовязку доказування не виконав, не надавши суду належних доказів на підтвердження своїх заперечень. Таким чином, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь вказаної вище суми заборгованості такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, на підставі ст. 526 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 1 378 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. На підставі викладеного,

Outcome: approved