Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

28.01.2021 р. позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача кошти на її утримання до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , трирічного віку у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно. В обґрунтування позову зазначено, що 15.02.2018 р. між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] .. Станом на день звернення до суду з даним позовом вона разом із сином зареєстровані та проживають окремо від відповідача. Зазначає, що вона не має змоги працювати так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, син повністю перебуває на її утриманні, відповідач належної матеріальної допомоги не надає. У зв`язку з цим, просить суд позов задовольнити та ухвалити рішення про примусове стягнення з відповідача коштів на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської областівід 08.02.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено судовий розгляд на 15.03.2021 року з повідомленням сторін, яке було відкладено на 02.04.2021 р. у зв`язку із відсутністю відомості про вручення відповідачці повідомлення про дату, час і місце судового розгляду. В подальшому судове засідання було відкладено 05.04.2021 р., на підставі клопотання відповідача. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Разом з цим, позивачка вказала, що підтримує позовні вимоги, а відповідач зазначив, що визнає позов частково та готовий сплачувати кошти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у твердій грошовій сумі у розмірі 1 100,00 грн. щомісячно. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст.ст. 223, 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15.02.2018 р., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 15.02.2018 р. виконавчим комітетом Ванівської сільської ради Сокальського району Львівської області. Від спільного подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 02.07.2018 р.. Згідно судового наказу Червоноградського міського суду Львівської області від 08.02.2021 р. (справа №459/285/21), з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини доходу платника аліментів щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 28.01.2021 р. і до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця Червоноградського МВ ДВС ЗМУ МЮ (м. Львів) від 19.02.2021 р. ВП №64580720, відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного вище судового рішення. Зі змісту позовної заяви та копії будинкової книги, дитина зареєстрована та проживає за місцем реєстрації та проживання своєї матері (позивачки), тобто за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії довідки про доходи ТОВ «Євро-Комерс» №ЄК-00000032 від 04.04.2021 р., відповідач працює на вказаному підприємстві на посаді обвалювальника м`яса, та його сукупний розмір доходу за період з жовтня 2020 р. по березень 2021 р. становить 32 477,14 грн. (жовтень 2020 р. - 1 589, 14 грн., листопад-грудень 2020 р. - по 5 562,00 грн., січень-березень 2021 р. - по 6 588,00 грн.) Як встановлено судом, позивачка не працює, здійснює догляд за малолітньою дитиною, їй матеріально важко утримувати себе. Відповідач відповідних коштів на утримання дружини добровільно не надає. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України, Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Фактичні обставини справи, в силу вимог закону, свідчать про те, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення дитиною трьох років. З урахуванням наведеного, враховуючи потреби позивачки та те, що дитина проживає разом з нею, остання не в змозі працевлаштуватися так як зайнята доглядом за дитиною, що не досягла 3-х річного віку, її доходів не достатньо для самостійного утримання, відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований, отримує постійне джерело прибутку, а томуможе надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення дитиною трьої років. За таких обставин, враховуючи позицію відповідача щодо готовності сплачувати аліменти, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є частково обґрунтованими. Поряд з цим, заявлений до стягнення розмір коштів суд вважає необґрунтованим. Відтак суд приходить до висновку, що достатнім для стягнення з відповідача буде розмір коштів у виді твердої грошової суми у розмірі 1 100,00 грн. щомісячно, на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. В силу приписів ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. від якого була звільнена позивачка при подачі позову.

Outcome: partial