Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

27.11.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом. Вимоги мотивувала тим, що від шлюбу з відповідачем має доньку НЕГУТОРОВУ [PERSON]»ю Олександрівну, [INFO], яка мешкає з позивачкою, знаходиться на повному її утриманні і навчається на денному відділенні Харківського національного університету внутрішніх справ. Позивачка зазначала, що вона уклала новий шлюб, в якому виховує доньку [PERSON], [INFO], тобто у неї змінився сімейний стан. Посилаючись на те, що донька [PERSON]»я навчається у навчальному закладі, не має ніякого джерела доходів, знаходиться на утриманні матері, потребує матеріальної допомоги, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки НЕГУТОРОВОЇ [PERSON]»ї Олександрівни, [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі 1\\4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на особу відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову до закінчення донькою навчання. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, з чим погодилася третя особа. Представник відповідача заперечив проти позовних вимог, пославшись на те, що відповідач не має змоги утримувати свою повнолітню доньку, оскільки він є інвалідом 1 групи, не працює, а розмір отримуваної пенсії не дозволяє забезпечити потреби самого відповідача, про що подав письмові заперечення \\а.с. 21-22\\. Суд, вивчивши надані сторонами докази та інші матеріали справи, вислухавши їх пояснення, дійшов висновку про виникнення між сторонами спору з обумовленого ст. 199 Сімейного Кодексу України обовязку батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, якщо батьки можуть надавати утримання. Відповідно до вимог ст. 182 СК України \~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно приписів ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що 04.08.1999 року позивачка уклала шлюб з відповідачам, який розірваний 18.12.2001 року \\а.с. 4, 6\\. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вбачається, що її батьками є позивачка і [PERSON] \\а.с. 5\\. З договору оренди квартири від 16.05.2016 року вбачається, що позивачка орендує квартиру [ADDRESS], де проживає з [PERSON], доньками НЕГУТОРОВОЮ [PERSON]»єю Олександрівною та [PERSON]. Відповідно до приписів ст. 82 ч. 1 ЦПК України, зі слів позивачки, які не оспорюються іншими учасниками, суд встановив, що позивачка працює вчителем в Охтирській загальноосвітній школі № 5, де отримує заробітну плату в розмірі 4800.00 грн. 25.11.1999 року народилася НЕГУТОРОВА [PERSON]»я Олександрівна, батьками якої записані позивачка і відповідач. З довідки від 25.10.2017 року вбачається, що вона дійсно є курсантом 1 курсу (денна форма навчання за державним замовленням) Харківського національного університету внутрішніх справ, термін навчання з 14.08.2017 року по червень 2021 року, на повному державному забезпеченні не перебуває, за період з серпня по грудень 2017 року отримала 959.43 грн. \\а.с. 8\\. З медичних довідок вбачається, що в період з вересня по листопад 2017 року [PERSON] неодноразово лікувалася з приводу захворювань дихальних шляхів та інше. Відповідач ніде не працює, є інвалідом 1 групи загального захворювання, отримує пенсію по інвалідності, яка є єдиним його джерелом доходів і її розмір за останні два місяці складає по 768.23 грн., що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААА № 666160 та довідкою Охтирського ОУПФУ Сумської області від 15.12.2017 року \\а.с. 24, 28\\. Критично оцінивши встановлені у справі фактичні обставини та надані сторонами докази на свої доводи і заперечення про стан здоров'я та матеріальне становище суд дійшов висновку, що позивачка та її спільна з відповідачем дитина мають значно краще матеріальне становище, оскільки вони мають задовільний стан здоров»я, є працездатними, позивачка працює, а її донька перебуває на державному забезпеченні за місцем навчання, де отримує стипендію. Суд вважає, що хоча позивачка створила нову сім»ю, в якій виховує малолітню доньку, однак батько цієї дитини працює водієм УТТ НГВУ «Охтирканафтогаз» ПАТ «Укрнафта», де, зі слів позивачки, отримує заробітну плату в розмірі 4500.00 грн. Суд погоджується з доводами позивачки, що вона і її донька [PERSON]»я не мають у власності транспортних засобів, власного житла, оскільки ці обставини ніким не оскаржуються, і проживають в орендованій квартирі. Однак, з огляду на приписи ст. 199 Сімейного Кодексу України, позивачка не надала доказів, які свідчили б, що відповідач має у власності рухоме чи нерухоме майно, чи інші, ніж встановлено у справі, джерела доходів, що вказувало б на те, що він має змогу надавати матеріальне утримання повнолітній доньці, яка продовжує навчання. Крім того, до істотних обставин, які унеможливлюють задоволення позовних вимог, суд відносить інвалідність і непрацездатність відповідача. Доводи позивачки про те, що відповідач проживає разом з матір»ю, яка отримує пенсію і субсидію на оплату комунальних послуг, не свідчать про наявність у відповідача можливості утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, в аспекті ст. 199 СК України. Утримання з відповідача аліментів на його іншу дитину, яка є неповнолітньою, про що стверджувала позивачка, не свідчить про обов»язок відповідача забезпечувати доньку [PERSON]»ю за обставин, що склалися на даний час. Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Доказів, які б спростовували встановлені у справі фактичні обставини і висновки суду, сторони не надали. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed