Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

29.03.2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з лютого 2010 року по серпень 2010 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] Вони мешкали разом за місцем реєстрації останнього у Житомирській області , в м . Бердичів, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. В травні 2010 року вона завагітніла та повідомила це відповідачу, який зрадів та мав намір зареєструвати своє батьківство. Однак, в серпні 2010 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини та вона повернулась до дому в смт. Райгородок Слов`янського району Донецької області. [INFO] року вона народила сина - [PERSON] На теперішній час їй необхідно встановлення батьківства для вирішення питання про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини. У зв`язку з викладеним просить суд визнати [PERSON] батьком дитини - [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Землянський Ю.В. до судового засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, вимоги, викладені у позові, підтримали у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні, не заперечували проти винесення заочного рішення (а.с.32). Представник третьої особи - Слов`янського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, просили винести рішення згідно діючого законодавства (а.с.24). Відповідач [PERSON] , який був належним чином повідомлений про дату та час слухання справи, що підтверджується телефонограмою (а.с.31), до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи суду або відзиву на позов не надав. Враховуючи наведене та згоду позивача, суд вважає можливим, відповідно до правил ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України, вирішити справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 07.02.2011 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [PERSON] (а.с.6). Відповідно до листа КЛПЗ «Слов`янська центральна районна лікарня» № 01-11/114 від 01.02.2019 року, [PERSON] , [INFO] , знаходилась у пологовому відділенні з 09.01.2011 року по 19.01.2011 року у зв`язку з вагітністю. [INFO] о 11-35 годині народила дитину чоловічої статі. Прогнозована найбільш вірогідна дата запліднення 15.04.2010 р. - 29.04.2010 р. (а.с.3). Дитина - [PERSON] зареєстрована разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 0230/329 від 14.02.2019 року, виданою Райгородоцькою селищною радою Слов`янського району на підставі домової книги (а.с.4). З копії паспорта позивачки вбачається, що остання у період з 05.03.2010 року по 17.08.2010 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10), тобто за місто реєстрації (а.с. 10) Суд виходить з вимог ст.ст.12,81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України,суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Судом встановлено, що державна реєстрація народження [PERSON] здійснена відповідно до частини першої статті 135 СК України. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За відсутності заперечень на позов з боку відповідача, суд вважає, що по справі надано достатній обсяг доказів для підтвердження факту спільного проживання відповідача та позивачки у період найбільш вірогідної дати запліднення останньої, що у сукупності з наведеними нормами законодавства надає суду можливість зробити висновок про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання батьківства та задовольнити їх. В даний час дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатним. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина, суд, у відповідності до ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне положення відповідача, який в силу свого віку є працездатним, стан здоров`я дитини, та вважає можливим визначити розмір аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.03.2019 року, до повноліття [PERSON] , [INFO] . З огляду на вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно із ст. 141 ЦПК України, ч.2 ст. 4 ЗУ « Про судовий збір» суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру та позовну вимогу майнового характеру у розмірі по 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в загальному розмірі складає 1536,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved