Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

28 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] включно. Вимоги позову обґрунтовані тим, що сторони припинили сімейні відносини та проживають окремо. Дитина знаходиться на утриманні матері, яка здійснює за нею догляд. З підстав ч. 2 ст. 84 СК України просить позов задовольнити, так як відповідач ухиляється від свого обов`язку утримувати дружину до досягнення їх спільною дитиною трьох років. (а.с. 1-2) В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала, пояснила, що відповідач працює та отримує достатній дохід, проте без офіційного оформлення трудових відносин. Відповідач та його представник адвокат Охріменко В.Б. позовні вимоги не визнали, вказують, що позивач вже сплачує кошти на утримання дитини в добровільному порядку, офіційної роботи не має, перебуває на утриманні батьків, має нестабільний дохід від тимчасової роботи, і його незначний заробіток не дає можливості виплачувати аліменти на утримання позивачки у заявленому нею розмірі. Вислухавши доводи сторін та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони з 21 липня 2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. ( а.с.4, 5) Малолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 378 про склад сім`ї від 24 жовтня 2019 року (а. с. 6). Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Зі змісту ч. 2 ст. 84 СК України вбачається, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Ч. 6 зазначеної норми вказує, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач у період з березня 2017 року по грудень 2018 року працював на посаді оператора лінії у виробництві харчової продукції ТОВ «Світловодський маслосирзавод». 28 грудня 2018 року [PERSON] був звільнений за власним бажанням. Вказане підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] . (а.с. 18) При цьому відповідач повнолітній, працездатний, має повну вищу освіту інженера - технолога, з попереднього місця роботи звільнений за власним бажанням, що свідчить про відсутність перешкод у його подальшому працевлаштуванні. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати утримання позивачу. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує, що на відповідача законом покладено безумовний обов`язок щодо утримання малолітньої дитини та, як з`ясовано в судовому засіданні, [PERSON] вже звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини доходу на утримання малолітньої доньки [PERSON] . В зв`язку з цим, виходячи з принципів розумності та справедливості, оцінивши в цілому всі досліджені докази та обставини справи, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/8 частини від усіх видів його доходу чи заробітку. Судові витрати відповідно до правил ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial