Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-05 00:00:00

28.08.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про визнання особистої приватної власності на автомобіль, RENAULT MEGANE державний реєстраційний номер [NUMBER] . Ухвалою суду від 23.09.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 09.11.2020 року відповідач надіслав суду заяву в якій не заперечує, що спірний автомобіль було придбано за кошти [PERSON] в період шлюбу. 12.11.2020 року закрито підготовче судове засідання, про що постановлено ухвалу про призначення справи до судового розгляду і повідомлено учасників справи. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги представник позивачки [PERSON] , яка діє за нотаріально посвідченою довіреністю від 13.05.2020 року, реєстровий № 374, вказує, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі . В період шлюбу ними придбано автомобіль RENAULT MEGANE державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2014 року випуску, вартістю 8000.00 євро. Автомобіль придбано за кошти [PERSON] , яка працює в Іспанії, а зареєстрований за [PERSON] , оскільки позивачка не мала можливості на час придбання транспортного засобу приїхати в Україну. В березні 2020 року [PERSON] звернувся з позов до суду про розірвання шлюбу. На даний час постало питання про поділ майна подружжя. Представник позивачки [PERSON] подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримує і просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Щодо вирішення спору, покладається на думку суду. Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 23.06.1998 року подружжя Ясинецьких зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] , актовий запис № 292, приєднаної до матеріалів справи. В період шлюбу подружжя придбало автомобіль RENAULT MEGANE державний реєстраційний номер [NUMBER] , 2014 року випуску, який зареєстрований на ім`я [PERSON] , що вбачається з копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Представник позивачки [PERSON] в позовній заяві вказує, що спірний автомобіль придбано за кошти її довірительки [PERSON] , яка тривалий час працює в Іспанії, дане підтверджується копіями переказів WESTERN UNION, крім того даний факт не заперечує і відповідач у своїй заяві від 09.11.2020 року. З ухвали Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 13.03.2020 року вбачається, що [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У зв`язку з чим постало питання про поділ майна подружжя. Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним, та поділ спільного майна подружжя», визначено, що належність майна до спільної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею у набутті майна. Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для надання такому майну статусу спільної сумісної власності подружжя, тому застосовуючи ст. 60 СК України та визначаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт його набуття під час шлюбу, але і той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Відповідно до ч.3 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини,чоловіка є майно,набуте нею,ним за час шлюбу,але за кошти,які належали їй /йому/ особисто. У зв`язку з викладеним у разі придбання майна хоча й у період шлюбу,але за особисті кошти одного з подружжя,це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя,за особисті кошти якого воно придбане. Частиною 1\~статті 392\~Цивільного кодексу\~України передбачено,\~що власник\~майна може\~пред`явити\~позов про\~визнання його\~права власності,\~якщо це\~право оспорюється\~або не\~визнається іншою\~особою.

Outcome: approved