Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

27 червня 2019 року Перечинська районна кредитна спілка «Тур`я» звернулася до\~суду з\~позовом про\~стягнення з [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] на їх користь кредитну заборгованість в розмірі 64\~850,66 гривень. Позовні вимоги мотивує тим, що 12.07.2007 року між Мукачівською філією №4 Перечинської районної КС «Тур`я» та відповідачем [PERSON] та поручителями [PERSON] та [PERSON] було укладено договір кредиту-поруки № 112, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 11\~500,00 гривень, зі сплатою 45% річних за користування кредитом, терміном на 24 місяці, з 12.07.2007 року по 12.07.2009 року. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання по договору, а відповідачі належним чином не виконують свої зобов`язання з повернення кредиту, у зв`язку з чим уторилася заборгованість, яка станом на 26.06.2019 року становить 64\~850,66 гривень, з яких 10\~442,71 гривень заборгованість за кредитом, 54\~407,95 гривень заборгованість по відсотках за користування кредитом. Відповідно до ч.2-6\~ст. 19 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3\~ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.07.2019 року, суд постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Копію ухвали про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідачі отримали 20.09.2019 року. 08.10.2019 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позову та застосувати строки позовної давності. Як підстави своїх заперечень наводить те, що обставини зазначені в позовній заяві не відповідають дійсності. Предметом спору являється стягнення з відповідачів заборгованості по договору кредиту-поруки № 112 від 12.07.2007 року, яка становить 64\~850,66 гривень і складається з 10\~442,71 гривень заборгованість за кредитом та 54\~407,95 гривень заборгованості по відсотках за користування кредитом. Стягнення такої заборгованості є безпідставним оскільки, позивач реалізувавши право на дострокове повернення кредиту в 2008 році звернувся з позовом до Мукачівського міськрайонного суду і за результатами розгляду справи судом з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь КС «Тур`я» було стягнуто 32\~809,06 гривень по вказаному кредитному договору, з яких 10\~442,71 гривень заборгованість за кредитом, 3218,65 гривень заборгованості по відсотках за користування кредитом та 19\~147,70 гривень нарахованої пені. Таким чином, повторне стягнення заборгованості по кредиту є недопустимим. Крім того, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який в цій частині змінений кредитором. Сторонами в договорі визначено десятирічний строк позовної давності, а позивач звернувся до суду з пропуском такого. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі\~ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п.1, 2, 3 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 12.07.2007 року між Мукачівською філією №4 Перечинської районної КС «Тур`я» та відповідачем [PERSON] та поручителями [PERSON] та [PERSON] було укладено договір кредиту-поруки № 112, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 11\~500,00 гривень, зі сплатою 45% річних за користування кредитом, терміном на 24 місяці, з 12.07.2007 року по 12.07.2009 року (а.с.6-8, 10, 11). В матеріалах справи наявне рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області № 2-2638/08 від 12.12.2008 року яким позов КС «Тур`я» задоволено та стягнуто на їх користь з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заборгованість по договору кредиту-поруки № 112 від 12.07.2007 року в розмірі 32\~809,06 гривень по вказаному кредитному договору, з яких 10\~442,71 гривень заборгованість за кредитом, 3218,65 гривень заборгованості по відсотках за користування кредитом та 19\~147,70 гривень нарахованої пені (а.с.124). Таким чином, та згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п. 4.9 кредитного договору позивач КС «Тур`я» реалізував своє право на дострокове повернення кредиту та визнав строк виконання зобов`язання [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] таким, що настав достроково, а саме з 12.12.2008 року. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання Таку правову позицію виклав в своїй Постанові Верховний Суд України від 28.03.2018 року по справі № 444/9519/12 та в Постанові по справі №2-2442/12 від 30.11.2018 року. Згідно\~ст. 263 ч. 4 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно\~ст. 417 ЦПК України\~вказівки, що містяться в постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. Постанова суду касаційної інстанції не може містити вказівок для суду першої або апеляційної інстанції про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яка норма матеріального права повинна бути застосована і яке рішення має бути прийнято за результатами нового розгляду справи. На даний час існує рішення суду, яким основну заборгованість, відсотки та штрафні санкції по договору кредиту-поруки № 112 від 12.07.2007 року з відповідачів на користь позивача стягнуто, про стягнення відсотків відповідно до ч.2 статті 625 ЦК України не заявлено. Беручи до уваги вищенаведене, у стягненні відсотків за невиконання зобов`язання, які були нараховані з 12.12.2008 року слід відмовити, так як правовідносини, які склалися між кредитною спілкою (кредитодавцем) та відповідачами (боржником) набули іншої правової природи і вони регулюються\~ст. 625 ч. 2 ЦК України. Крім того, відповідачем [PERSON] заявлено про застосування строків позовної давності, щодо даного питання суд констатує наступне: Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4\~ст. 267 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Так, за зобов`язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5\~ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності повязується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відмовити в позові через пропуск строку звернення до суду можливо лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог в позові належить відмовити за безпідставністю. Отже, позовна давність застосовується до обґрунтованого позову. Згідно вимог\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що ухвалою суду від 19.07.2019 року Перечинській районній КС «Тур`я» відстрочено сплачу судового збору до винесення рішення справі. Згідно ч.2\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою - становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно\~ЗУ «Про Державний бюджет України на 2019 рік»\~прожитковий мінімум для працездатних осіб склад 1921,00 гривень. Таким чином, враховуючи заявлену суму вимог (64\~850,66 гривень) та положення\~ст.4 ЗУ «Про судовий збір»\~Перечинська районна КС «Тур`я» при подачі вказаного спору повинна була сплатити 1921 гривню. З огляду на це, суд констатує, що враховуючи положення\~ст.141 ЦПК України\~із Перечинської районної КС «Тур`я» підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 1921,00 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved