Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

29.07.2015 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати останніх разом з малолітнім [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням у житловому будинку [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він є власником будинку [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та малолітній [PERSON] зареєстровані у вказаному будинку, але більше одного року у ньому не проживають та не з'являються, їх особисті речі у будинку відсутні. З огляду на зазначені обставини вважає, що наявні підстави для визнання їх таким, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні проти вимог позивача заперечували, посилаючись на їх незаконність та необґрунтованість. Звертали увагу суду на те, що вони постійно та на законних підставах проживають у будинку позивача. Доводи останнього про те, що вони не проживають у його будинку більше року є надуманими, а докази надані на підтвердження даної обставини, а саме, акти складені громадянами [PERSON] та [PERSON] від 29.05.2015 та від 25.06.2015 є не належними доказами, оскільки оформлені неналежним чином. Крім того, вказували на недопустимість позбавлення права користування житловим приміщенням малолітнього [PERSON] 31.08.2015 до суду надійшли письмові пояснення третьої особи, служби у справах дітей Солом'янської районної в м.Києві державної адміністрації, в яких остання просить відмовити в задоволенні позову в частині вимог про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням малолітнього [PERSON], посилаючись на те, що задоволення вимог в цій частині суперечить інтересам останнього. В судове засідання третя особа свого представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно із заявою просить розглядати справу у відсутності свого представника. При таких даних, суд, у відповідності до положень ст.ст. 169 ЦПК України, знаходить можливим провести розгляд справи у відсутності представника третьої особи. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини сторін стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним урегульовано положеннями статті 405 ЦК України. За змістом частини першої вказаної статті, члени сім'ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут). Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Стаття 156 ЖК Української РСР визначає права і обов'язки членів сім'ї власника жилого будинку (квартири). Відповідно до частини першої вказаної статті члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Гарантії забезпечення реалізації прав дитини на житло визначенні Законом України «Про охорону дитинства». Відповідно до ч. 2 ст. 18 цього Закону діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичними фактами, які є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 07.02.2008. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та малолітній [PERSON] є членами сім'ї позивача, його дочками та онуком відповідно. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та малолітній [PERSON], будучи членами сім'ї позивача, у встановленому законом порядку набули права користування житловим приміженням у належному позивачу будинку [ADDRESS]. Дана обставина не оспорюється позивачем та підтверджується довідкою форми №3 від 22.06.2015 р. зa № 455, виданої Житлово- експлуатаційною дільницею № 902, згідно якої у належному позивачу будинку зареєстровані: позивач - [PERSON], його дружина - [PERSON], його дочки - [PERSON], [PERSON] та малолітній онук - [PERSON] Як зазначено позивачем та на чому наполягала представник позивача у судовому засіданні, відповідачі [PERSON], [PERSON] та малолітній [PERSON] більше одного року не проживають у будинку позивача, не з'являються, їх особисті речі у будинку відсутні. У якості доказів на підтвердження даних обставин позивачем надано акти складені громадянами [PERSON] та [PERSON] від 29.05.2015 та від 25.06.2015, зі змісту яких слідує, що [PERSON] не проживає у будинку позивача з 2014 року, [PERSON] - з 2002 року, а малолітній [PERSON] - з 2012 року. Разом з цим, відповідачі [PERSON], [PERSON] факт свого не проживання в будинку позивача понад один рік заперечували. Представили суду довідки, видані органом самоорганізації населення «Комітет мікрорайону «Совки» від 20.08.2015, у яких стверджується, що [PERSON] та [PERSON] зі своїм малолітній сином [PERSON] постійно проживають за задресою: [ADDRESS]. Крім того пояснили суду, що з початку 2015 року позивач почав чинити їм перешкоди у користуванні частиною будинку, яку вони займають, зокрема, самовільно здійснив відключення вказаної частини будинку від водо- , електро- , та газопостачання. У зв'язку з цим [PERSON] зі своїм малолітній сином [PERSON] та чоловіком [PERSON] вимушена була покинути будинок та переїхала в орендоване житло. Зазначені обставини були підтверджені показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] даними в судовому засіданні. Конфліктна ситуація в родині була предметом розгляду правоохоронних органів, про що свідчить лист Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 16.07.2015 №501В-3048. За результатами розгляду звернення гр. [PERSON] з [PERSON] проведено профілактичну бесіду щодо недопущення в подальшому вчинення дій протиправного характеру по відношенню до неї та інших членів родини. Суд критично оцінює надані позивачем акти складені громадянами [PERSON] та [PERSON] від 29.05.2015 та від 25.06.2015, оскільки ці докази повністю спростовуються іншими письмовими доказами у справі та показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Отже, позивачем не доведено тих обставин, на які він посилається як на підставу свої вимог про визнання відповідачів [PERSON], [PERSON] та малолітнього [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS], а саме того, що останні не проживають у його будинку більше одного року без поважних причин. До того ж, судом встановлено, що з боку позивача мало місце чинення відповідачам перешкод у користуванні будинком. За таких обставин причини не проживання в спірному будинку відповідача [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON] є поважними, і відповідно, відсутня сукупність юридичних фактів визначена ч. 2 ст. 405 ЦК України, з якими даною нормою пов'язується втрата членом сім'ї права користування житлом. З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що в задоволенні позову належить відмовити у зв'язку з необгрунтованістю та недоведеністю позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed