Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

27.08.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини, який в подальшому уточнила, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 25.08.2007 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини, у них фактично припинилися, тривалий час проживають окремо. Вона вважає, що після розлучення, в інтересах сина визначити місце проживання його проживання з нею. На даний час вона з сином проживає у будинку за адресою: [ADDRESS], який отримала у спадок від діда. Відповідач мешкає окремо та в добровільному порядку не виділяє належних коштів на утримання дитини. Тому вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття та визнати місце проживання сина разом з нею. У судове засідання 12.11.2015 року сторони та їх представники, треті особи не з'явилися, до суду надали заяви про продовження розгляду справи у їх відсутність: позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] на уточнених позовних вимогах наполягали, відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] проти уточнених позовних вимог не заперечували, представник третьої особи [PERSON] проти уточнених позовних вимог не заперечувала, представник третьої особи Служби у справах дітей Березуцька Н.І. позовні підтримує в повному обсязі( а.с. 60,62,66,67). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.08.2007 року, про що Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено актовий запис № 504 ( а.с. 7 - копія свідоцтва про шлюб). В період спільного проживання у шлюбі у них народився син: [PERSON], [INFO] ( а.с. 8 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 4 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи, що відповідач [PERSON], має ще на утриманні неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], працює в ТОВ «НВП Криворіжцемремонт» слюсарем ремонтником, суд вважає необхідним уточнені позовні вимоги задовольнити, стягнути аліменти з відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] на користь [PERSON] в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення сином повноліття. Згідно положень ст. 141 Сімейного кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Вказана стаття стосується саме прав та обов'язків, обсяг яких не зменшується внаслідок визначення місця проживання. За приписами принципу 6 Декларації прав дитини, затвердженої резолюцією Генеральної асамблеї Організації Об'єднаних Націй 1386 (XIV) 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку його особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Згідно частин 1, 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, … обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до висновку виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.10.2015 року, служба у справах дітей вважає за доцільне визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO] разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 61). Враховуючи встановлені судом обставини, висновок органу опіки та піклування, наявність у позивача житла, виходячи з інтересів самої малолітньої дитини, те що відповідач не заперечував, щоб син проживав разом з матір'ю, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині визначення місця проживання дитини разом з матір'ю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved