Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

28.03.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO]. Син проживає тимчасово то з позивачкою, то з відповідачем. Донька проживає разом з позивачем. Позивачка та відповідач більше півроку не проживають однією сім'єю, хоча і перебувають у зареєстрованому шлюбі. Забезпечити сама матеріально дітей позивачка не має змоги, так як перебуває у декретній відпустці за доглядом за дитиною до 3-х років. Єдиним видом отримання коштів на забезпечення достатнього рівня життя є соціальна допомога, що надає держава. Відповідач кошти на утримання як сина, так і доньки відмовляється платити, домовитися про розмір та періодичність стягнення аліментів не вдалося. Відповідач проживає окремо від дитини, ігнорує її існування та не бажає сплачувати грошові кошти на їх утримання. Інших дітей, а також непрацездатних батьків відповідач немає, тому на підставі зазначеного просить позов задовольнити в повному обсязі стягнувши з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/3 частини його доходу. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просила позов задовольнити в повному обсязі, з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 10.11.2014 року встановлено, що 10.11.2014 року між відповідачем та позивачкою укладено шлюб, у результаті чого остання змінила своє прізвище на «[PERSON]» (а.с. 3). Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.12.2014 року встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], відповідач працездатний, інших утриманців не має у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки з моменту подачі позовної заяви та вважає, що не має підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. З відповідача також підлягає стягненню у відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі по 551 гр. 20 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: partial