Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-24 00:00:00

28.04.2020 року [PERSON] (далі по тексту позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Победа 1» (далі по тексту відповідач), про визнання права власності на транспортні засоби (а.с.1-2). Так, позивач просить суд визнати за ним право власності на: - автомобіль марки КАМАЗ модель 55102, рік випуску 1987, колір оранжевий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , об`єм двигуна 10850 куб.см, державний номер [NUMBER] ; - автомобільний причіп марки СЗАП модель 8527, рік випуску 1989, колір синій, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний номер [NUMBER] . Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.07.2020 року було відкрито загальне позовне провадження по цивільній справі № 495/2432/20 за позовом [PERSON] до ТОВ «Победа 1» визнання права власності на транспортні засоби. По справі призначено підготовче судове засідання (а.с.42-43). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутністю (а.с.65). Відповідач ТОВ «Победа 1» в судове засідання не з`явився, але його представник - Ганжа М.М. подав до суду заяву про визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи у відсутність сторони відповідача (а.с.48-50). Відповідно до ч.3\~ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності\~до ч.ч.\~3,\~4\~ст.200\~Цивільного процесуального\~кодексу України,\~за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно із ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [PERSON] набув у власність автомобіль марки КАМАЗ модель 55102, рік випуску 1987, колір оранжевий, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , об`єм двигуна 10850 куб.см, державний номер [NUMBER] та автомобільний причіп марки СЗАП модель 8527, рік випуск) 1989, колір синій, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , державний номер [NUMBER] . Набуття мною права власності на зазначені транспортні засоби за позивачем відбулось наступним чином. Згідно Витягу з протоколу від 12 червня 2013 року № 18 засідання комісії з організації вирішення майнового паю колишнього КСХП «Победа», вказана комісія вирішила видати позивачу в рахунок майнового маю автомобіль КАМАЗ [NUMBER] № [NUMBER] рік випуску 1987, загальною вартістю 10 736 гривень 00 копійок та автомобільний причіп СЗАП 8527 ВН 4820 XX, рік випуску 1989, загальною вартістю 6 400 гривень 00 копійок. На підставі вказаного протоколу зазначеної комісії, згідно із випискою з протоколу загальних зборів членів СК «Победа» від 18 червня 2013 року № 2, загальні збори СК «Победа» вирішили видати позивачу в рахунок майнового паю автомобіль КАМАЗ 55102 ВИ № 65-37 АЕ рік випуску 1987, загальною вартістю 10 736 гривень 00 копійок та автомобільний причіп СЗАП 8527 ВН № 48-20 XX рік випуску 1989, загальною вартістю 6 400 гривень 00 копійок. На підставі зазначених документів Актом приймання - передачі від 29 липня 2013 року № 13 позивачу передано та ним прийнято зазначені транспортні засоби, що підтверджується накладними внутрішньогосподарського призначення. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 04 квітня 2005 року серії [NUMBER] та від 06 квітня 2005 року серії НІС № 283444 зазначені транспортні засоби по теперішній час зареєстровані за СК «Победа», код ЄДРПОУ - 05530837. Проте, СК «Победа» припинено, а його правонаступником є Товариством з обмеженою відповідальністю «Победа 1», код ЄДРПОУ 05530837, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17 березня 2020 року № 1006471322. За твердженням позивача, він є власником вищезазначених транспортних засобів та має намір здійснити їх державну реєстрацію, як того вимагає Закон України «Про дорожній рух». Відповідно до порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх тинів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, документи на підставі яких позивач набув право власності на зазначені транспортні засоби, не є підставою для державної реєстрації транспортних засобів. Дані обставини і стали підставою для звернення [PERSON] до суду із відповідною позовною заявою. Відповідно ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.05.2014 р. № 5, з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. Оскільки позови про визнання права власності, що пред`явлені на підставі статті 392 ЦК України пов`язані з невизначеністю відносин права власності позивача щодо свого майна, то на ці позови не поширюються правила про позовну давність. Відповідно до ст.41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із ст.317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст.321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Як передбачено ч.ч.2, 3 ст.9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства його члени мають право па пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі. Спори, що виникають при здійсненні права на пай розглядаються судом. Таким чином встановлено, що позивач набув у власність транспортні засоби (автомобіль та причіп), які були йому видані КСХП «Победа» (на теперішній час ТОВ «Победа 1») в рахунок майнового паю, однак на підставі наявних документів позивач не має можливості здійснити реєстрацію належних йому транспортних засобів відповідно до порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх тинів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388. Крім цього, зазначені обставини визнаються відповідачем, який не заперечує проти визнання за позивачем права власності на транспортні засоби, видані в рахунок майнового паю. Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ст.ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 76-77 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладені обставини, норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог [PERSON] до ТОВ «Победа 1» визнання права власності на транспортні засоби, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved