Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

27.07.2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому ставить питання про стягнення заборгованості у сумі 10799,80 грн. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 003-04564-221211 від 22.12.2011 року. Відповідно до умов кредитного договору банком відповідачу було відкрито кредитну лінію на загальну суму 30\~000,00грн. та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 8000грн. Відповідач повинен був щомісяця в строки, визначені умовами договору, здійснювати погашення частини заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих з користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітний місяць та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць, у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, відповідно до цього Банк нарахував заборгованість за тілом кредиту в сумі 10799,80грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Так, відповідно до кредитного договору № 003-04564-221211 від 22.12.2011 року (а.с.4-5) [PERSON] було відкрито кредитну лінію на загальну суму 30\~000,00грн. та на день укладення кредитного договору встановлено ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 8000грн. Однак, в порушення умов договору [PERSON] не сплачував суми кредиту та відсотки за його користування, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. У зв'язку з цим суд зазначає, що відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім цього, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Суд перевіривши розрахунок заборгованості за договором про надання банківських послуг № 003-04564-221211 від 22.12.2011 року, укладеного між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ ДельтаБанк та [PERSON] встановив, що станом на 14.01.2015 року утворилась заборгованість на загальну суму 10799,80 грн. 49коп., з них 10799,80коп. тіло кредиту. (а.с. 7). Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання повинна бути стягнена з відповідача [PERSON] Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved