Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

29.04.2015 року [PERSON] звернувся з позовною заявою до Дарницького районного суду м. Києва, в якій просив: 1) стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], у розмірі 500 грн. щомісячно з дня подачі позову до суду та до досягнення донькою повноліття; 2) стягнути аліменти за минулий час по 500 грн. за кожен місяць починаючи дня реєстрації дочки в квартирі позивача, а саме з 03.04.2012 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та на їх обґрунтування стверджував, що добровільно відповідачка матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки не надає, а тому просив суд стягнути з відповідачки зазначені кошти у розмірі 500 грн. щомісячно згідно діючого законодавства України примусово за рішенням суду та за минулий час, починаючи з квітня 2012 року. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково. В частині стягнення з відповідачки аліментів у твердій грошовій сумі позов визнала частково, та враховуючи матеріальний стан, та наявність вагітності відповідачки, просила стягнути аліменти на утримання дитини на користь позивача у розмірі 100 грн., щомісячно, починаючи з дня винесення рішення до досягнення дитиною повноліття. В частині стягнення аліментів за минулий час позов не визнала з мотивів його необгрунтованості, при цьому звертала увагу суду на ту обставину, що позивачем не вживались заходи для одержання аліментів у зазначений період часу, а відповідачка не ухилялась від їх сплати у цей період, що є необхідною умовою, передбаченою відповідним законом для стягнення аліментів за певний минулий час. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та документи, суд приходить до наступних висновків. Так, судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який 07.05.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві було розірвано (а.с.6). Від шлюбу сторони мають доньку неповнолітню доньку [PERSON], [INFO](а.с. 5), яка згідно довідки форми № 3, виданої ТОВ «Експлуатаційна компанія «Комфорт-Майстер» від 21.04.2015 року \\ а.с.2\\ зареєстрована в квартирі позивача за адресою: [ADDRESS] та постійно проживає разом з позивачем, що стороною відповідачки не оспорювалось. Після реєстрації розірвання шлюбу відповідачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві складено відповідний актовий запис № 74 від 23.04.2015 року \\ а.с.12\\. Відповідачка [PERSON] по квітень 2015 р. працювала в ТОВ «Американський Інститут Лазерних Технологій «Аліаз» на посаді менеджера по роботі з клієнтами та згідно довідки \\ а.с.24\\ мала постійний заробіток. Згідно наказу № 8/в від 20.04.2015 року відповідачці надана відпустка по вагітності та пологам на 126 календарних днів з 20.04.2015 року по 23.08.2015 року. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.2 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, на відповідачці, як матері неповнолітньої доньки [PERSON] законом покладено обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, який відповідачка належним чином добровільно не виконує, а тому з відповідачки слід стягнути зазначені кошти на користь позивача примусово. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Також суд враховує матеріальний стан відповідачки, факт її знаходження у стані вагітності, а також встановлений Законом України «Про державний бюджет на 2015 рік» прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, який з 1.01.2015 по 30.11.2015 р. становить 1286 грн. З урахуванням наведених обставин та вимог закону, суд вважає можливим стягнути з відповідачки на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 400 грн. щомісячно, задовольнивши, таким чином, частково заявлені позовні вимоги в цій частині. Разом з тим, обговорюючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки аліментів за минулий час, суд враховує, що відповідно до ч.2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідачем не надано у судовому засіданні достатніх доказів тієї обставини, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідачки за період з квітня 2012 р по день подання позову, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. При цьому, суд враховує також його заяву у судовому засіданні в тій частині, що таких заходів у певний період часу він взагалі не вживав. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та в їх задоволенні слід відмовити. А в цілому позовні вимоги задовольняються судом частково. Судовий збір в розмірі 243,60 грн. відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial