Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

28 листопада 2017 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири є власницею квартири №9, розташованої у м.Пологи Запорізької області по вул.Магістральна (колишня назва [PERSON]), буд.330-а. Відповідач [PERSON] колишній співвласник зазначеної квартири. Пунктом 16 договору відчуження квартири від 18 грудня 2004 року передбачено, що продавці зобовязуються знятися з реєстраційного обліку (виписатися) з відчужуваної квартири. Однак, інші колишні співвласники квартири вказані умови договору виконали, знявшись з реєстрації у квартирі, а відповідач [PERSON] вказані умови договору не виконав з невідомих причин. [PERSON] не проживає у зазначеній квартирі з моменту відчуження, але залишається бути зареєстрованим у ній. Тобто, більше тринадцяти останніх років відповідач у квартирі [ADDRESS] не проживає, не використовує її за цільовим призначенням, не сплачує комунальні послуги, його речей у квартирі нема, його реєстрація у квартирі створює певні труднощі в оформленні субсидії, однак в добровільному порядку з реєстрації в цій квартирі він не знявся, запропонувати йому це зробити без судового розгляду справи вона, позивач, не має можливості, бо їй не відоме теперішнє місце перебування [PERSON] Позивач просить постановити судове рішення, яким усунути перешкоди у користуванні правом власності шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі №9, розташованій по вул.Магістральна,330-а у м.Пологи Запорізької області. У судовому засіданні позивач підтримала позовній вимоги і просила задовольнити їх з зазначених у позові підстав. При цьому суду пояснила, що вона вважала, що всі попередні власники належної їй зараз квартири виконали умови договору відчуження квартири і знялися з реєстрації в цій квартирі. І лише наприкінці 2017 року при отриманні у міській раді довідки про склад сімї їй стало відомо, що в належній їй квартирі є зареєстрованим [PERSON] Представник позивача за ордером адвокат [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги [PERSON], просив задовольнити їх з зазначених у позові підстав. Відповідач у справі, місце реєстрації якого за адресою, зазначеною в позові, підтверджено відповіддю міської ради на запит суду (а.с.19), викликався в судове засідання на 24 січня 2018 року рекомендованою поштою. Поштове відправлення на імя відповідача повернулося без вручення адресату з позначкою листоноші «не проживає» (а.с.22). У звязку з зазначеним суд відповідно до вимог частини 11 статті 128 ЦПК України здійснив виклик відповідача у судові засідання на 13 лютого 2018 року і на 26 лютого 2018 року через оголошення на офіційному веб-сайті суду (а.с.27,29). Відповідач після оприлюднення оголошень про його виклик у судові засідання в суд не явився, про причину неявки суд не повідомив, з заявами про відкладення розгляду справи з певних причин або про розгляд справи в його відсутність до суду не звертався, відзив на позов [PERSON] до нього не подав. З зазначених підстав суд розглядає справу у відсутність відповідача за наявних у ній доказів з постановленням заочного рішення відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він знає родину [PERSON] приблизно останніх 17 років. Він знає, що [PERSON] у 2004 році придбала чотирикімнатну квартиру №9 у будинку №330-а у м.Пологи по вул.Магістральна, тоді ще назва вулиці була [PERSON]. Він, свідок, досить часто буває у гостях у зазначеній квартирі, де живе [PERSON], і тому йому відомо, що ніхто, крім членів родини позивача, у цій квартирі не проживає, чужих речей у квартирі нема і не було. Приблизно два місяці тому йому, свідку, від чоловіка позивача стало відомо, що у квартирі [PERSON] до цих пір зареєстрований колишній власник квартири [PERSON] [PERSON] він, свідок, від дня купівлі [PERSON] квартири у цій квартирі не бачив. Він цього громадянина взагалі не знав і не знає. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він знає родину позивача з 1986 року. Йому відомо, що [PERSON] у 2004 році купила квартиру в одноій з багатоповерхівок, розташованих по вул.Магістральна у м.Пологи. [PERSON] з дня купівлі квартири приблизно два роки робила в ній ремонт, а потім стала проживати у цій картирі. Тому він, свідок, з 2006 року буває в цій квартирі в гостях приблизно один-два рази на місяць, бо він товаришує з родиною [PERSON]. Він, свідок, приблизно у жовтні місяці 2017 року дізнався від чоловіка позивача, що у належній [PERSON] квартирі є зареєстрованим колишній власник квартири [PERSON] [PERSON] він, свідок, ніколи у [PERSON] не бачив, він взагалі його не знає. Будь-хто на проживання у квартирі позивача не претендував і не претендує, наскільки йому, свідку, відомо. Суд, вислухав у судовому засіданні позивача і його представника, свідків, дослідивши письмові докази і дав оцінку добутим доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З копії договору купівлі-продажу квартири, укладеного між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] і посвідченого приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу [PERSON] 18 грудня 2004 року за реєстровим номером 3190, родина [PERSON], в тому числі [PERSON], [INFO], продали, а [PERSON] купила чотирикімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Пунктом 16 зазначеного договору передбачено, що продавці зобовязуються знятися з реєстраційного обліку у відчужуваній ними квартирі до двадцять третього грудня 2004 року (а.с.7-10). З копії [PERSON] про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів №505877 від 18 грудня 2004 року, [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6348222 від 28 січня 2005 року, судом встановлено, що [PERSON] є власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-13). З копій довідок №11521 від 13 листопада 2017 року і №878 від 24 січня 2018 року, виданих виконавчим комітетом Пологівської міської ради Запорізької області, а також копії акту сусідів позивача від 21 січня 2018 року судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований у [INFO], проте з грудня 2004 року до теперішнього часу в зазначеній квартирі не проживає (а.с.5,24,25). Оригінали документів, які позивачем додані до позову в копіях, позивачем у судовому засіданні були надані суду для огляду. З пояснень у судовому засіданні позивача і свідчень свідків [PERSON] і [PERSON] судом встановлено, що відповідач, будучи зареєстрованим у квартирі позивача, від дня продажу квартири [PERSON] у квартирі не проживає. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло: житловий будинок, садиба, квартира. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Отже, оскільки відповідач не є власником квартири, не проживає в ній, не є членом сімї власника квартири позивача [PERSON], витрати по утриманню квартири не несе, комунальні послуги не сплачує, не виконав умови п.16 договору купівлі-продажу квартири від 18 грудня 2004 року, суд вважає, що реєстрація відповідача в квартирі позивача порушує право останньої як власника квартири. Таким чином, у звязку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved