Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

27.08.2015 року [PERSON] від імені та в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 24.04.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики на виконання якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 1 324 049, 14 грн., що за курсом НБУ на день укладання вказаного договору було еквівалентно 165 761, 00 дол. США. Строк повернення позики було визначено до 01.09.2012 року без нарахування відсотків. У випадку прострочення платежу, [PERSON] зобов»язався сплачувати [PERSON] 5 % від суми основного зобов»язання за договором щомісячно. Свої зобов»язання щодо повернення боргу [PERSON] не виконав. У зв»язку з пропущенням строку виконання зобов»язання, просив стягнути з [PERSON] у примусовому порядку неповернену позику у розмірі 165 761, 00 дол. США, з підстав невиконання зобов»язання, відсотки у порядку ст. 1048 ЦК України у розмірі 82 151, 00 дол. США, 348 098, 00 дол. США - 5 % від суми основного боргу за договором позики за кожен календарний місяць прострочення грошового зобов»язання, що за курсом НБУ еквівалентно 16 020 533, 76 грн., а також судові витрати при зверненні в суд з позовом. У судове засідання позивач та його представник не з»явилися, представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, про час, день та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. З огляду на викладене, врахувавши думку позивача, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений до [PERSON] позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.04.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вепрейчук О.І. (а.с. 6). Відповідно до п. п. 1, 3, 5, 10 зазначеного вище договору, позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у сумі 1 324 049, 14 грн., що за курсом НБУ на день укладання цього договору еквівалентно 165 761, 00 дол. США, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів, на умовах визначених цим договором; повернення позики повинно бути здійснено без нарахування відсотків в місті Києві до першого вересня дві тисячі дванадцятого року; якщо позичальник, не повернув позичені позикодавцем гроші в зазначений в цьому договорі термін, позикодавець має право пред»явити цей договір до стягнення в судовому порядку або шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. В разі звернення стягнення всі, понесені позикодавцем витрати, покладаються на позичальника; сторони домовились, що за кожен календарний місяць прострочення платежу позичальник сплачує позикодавцю суму, яка становить 5 відсотків від суми основного зобов»язання по цьому договору. Відповідно до вимог статтей 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей; позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Звертаючись в суд з позовом, позивач зазначив, що у визначений договором позики строк, відповідач не виконав свої зобов»язання щодо повернення позики. Як встановлено судом, між сторонами було укладено договір позики. Відповідно до змісту зазначеного договору, його предметом були грошові кошти в іноземній валюті - долар США. Звертаючись в суд з позовом, позивач стверджує про невиконання відповідачем умов договору позики, укладеного 24.04.2012 року, просить стягнути з відповідача отримані за договором позики грошові кошти у національній валюті з урахуванням даних про курс валют станом на 16.03.2016 року. Крім того, відповідно до правил ст. 533 ЦК України, грошове зобов»язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов»язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. За даними довідки Національного банку України, станом на 16.03.2016 року 100 дол. США еквівалентно 2 688, 5419 грн. Наразі, зазначені позивачем вимоги про повернення грошових коштів, отриманих за договором позики, розмір яких в національній валюті визначений станом на 16.03.2016 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується вимог про стягнення процентів у порядку передбаченому ст. 1048 ЦК України, такі вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне. За правилами ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як видно зі змісту п. 3 укладеного між сторонами у справі 24.04.2012 року договору позики, позика є безпроцентною, а тому позивач не має права на отримання процентів за договором у визначеному ним розмірі - 61 778, 00 дол. США у порядку передбаченому правилами ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Позовні вимоги у частині стягнення з відповідача штрафних санкцій з підстав невиконання позичальником умов договору підлягають задоволенню з огляду на наступне. За правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Як видно зі змісту умов договору з підстав невиконання позичальником зобов»язань за зазначеним вище договором, позивач має право на отримання штрафних санкцій, які передбачені п. 10 договору, а саме на 5 відсотків від суми основного зобов»язання по договору за кожен календарний місяць, у розмірі 348 098, 00 дол. США, що розрахований позивачем за весь час порушення строків, та приймається до уваги судом, оскільки наведений представником позивача розрахунок є правильним та підлягає до стягнення у національній валюті у розмірі 9 358 760, 58 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України відповідач має сплатити позивачу судові витрати за розгляд справи судом. На підставі викладеного,

Outcome: partial