Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

28.02.2019 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що [INFO] в м. Києві в клініці «Ісіда» у громадянки України [PERSON] , [INFO] , народився син [PERSON] . Він з [PERSON] не перебували та не перебувають в зареєстрованому шлюбі, проте більше двох років перебували в стосунках, спільно проводили час та відпочивали. Під час вагітності відповідач визнавала його батьком майбутньої дитини, тому він утримував її матеріально та оплатив пологи в клініці «Ісіда» в Печерському районі м. Києва. Однак, після народження дитини вони посварились і відповідач повідомила, що він не є батьком [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з чим у лютому 2018 року ним було проведено генетичну експертизу спорідненості його та малолітнього [PERSON] , [INFO] , в ДНК лабораторії «Alliance». Відповідно до результатів вказаної експертизи він, [PERSON] , на 99,999995% є батьком малолітнього [PERSON] . Оскільки, відповідач із ним не перебувала в зареєстрованому шлюбі та він не писав жодних заяв про визнання батьківства, відомості про батька в актовому записі про народження дитини були внесені Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області за реєстровим №1630 від 07.11.2017 року зі слів матері в порядку ст.135 СК України. Крім того, в актовому записі про народження дитини - [PERSON] по батькові зазначено - « [PERSON] », що додатково підтверджує факт наявності кровної спорідненості між ним та малолітньою дитиною. Після народження дитини він постійно спілкувався із матір`ю дитини через засоби електронного та телефонного зв`язку, цікавився її особистим життям, брав участь у вихованні, надавав матеріальну допомогу, не зважаючи на те, що він є громадянином Сполучених штатів Америки та постійно працює і проживає в Греції чи США. На даний час відповідач вже більше 3-х місяців перешкоджає йому у побаченнях з дитиною, однак, він вважає, що дитина повинна знати свого батька і мати право на його піклування, а батько дитини має право бути записаним в акті про народження дитини та виховувати сина, піклуватись про нього, утримувати та бути частиною життя сина. Тому, просив в судовому порядку визнати його, [PERSON] , батьком [PERSON] , [INFO] . 20.03.2019 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області. 04.06.2019 року відповідач - [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву. в якій просила визначити порядок участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення графіку особистих побачень батька із сином у присутності матері: кожної неділі місяця з 10:00 год. до 13:00 год. за попередньою домовленістю між сторонами, а також необмежене спілкування із сином засобами телефонного, поштового, електронного чи іншого засобу зв`язку; стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі - еквівалент 500 доларів США, щомісячно, з моменту звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць; стягнути з відповідача на її користь судові витрати. На підготовчому засіданні представник відповідача подала до суду заяву про поновлення строку для подання зустрічного позову, прийняття даного позову для розгляду з первісним позовом та подала нову редакцію зустрічного позову, відповідно до якого [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 9100,00 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з даним позовом і до повнолітня дитини. 09.08.2019 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відповідачу [PERSON] поновлено процесуальний строк для подання до суду зустрічної позовної заяви та прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів на дитину, до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , про визнання батьківства. Представник позивача, адвокат Захарова Ольга Олександрівна, на підготовчому засіданні первісний позов підтримала і просила визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] та визнала вимоги за зустрічним позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 9100,00 грн., щомісячно, з моменту звернення до суду з даним позовом і до повнолітня дитини, подавши відповідну заяву. Судовий збір, сплачений при поданні позову про визнання батьківства, просила залишити за позивачем, без відповідного відшкодування. Відповідач, [PERSON] , на підготовчому засіданні первісний позов визнала, подала до суду відповідну заяву про визнання [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , та підтримала зустрічний позов, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 9100,00 грн. щомісячно, з моменту звернення до суду з даним позовом і до повнолітня дитини. Представник відповідача, адвокат Кудлацька-Тишко Валентина Валентинівна, на підготовчому засіданні первісний позов визнала та не заперечувала щодо визнання [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , та просила стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 9100,00 грн. щомісячно, з моменту звернення до суду з даним позовом і до повнолітня дитини. Третя особа, Білоцерківський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області, в судове засідання представника не направив, 03.04.2019 року до суду подав заяву про розгляд справи згідно чинного законодавства без представника відділу РАЦС. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що 28.10.2017 року відповідач [PERSON] народила сина [PERSON] . Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с.67-68), батьками дитини [PERSON] , [INFO] , записані: [PERSON] та [PERSON] . Запис про батька дитини здійснено відповідно до ч.1 ст.135 СК України. З висновку лабораторії ДНК «Альянс», який визнається відповідачем (а.с.8-11), вбачається, що біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , становить 99,999995%. Відповідно до ч.1 ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 4 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджено висновком експертизи та визнається відповідачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] , про визнання батьківства, підлягає до задоволення. Щодо зустрічного позову, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1,ч.2 ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції). Також, ч. 1 та ч. 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідач просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 9100,00 грн., щомісячно, мотивуючи тим, що вказана сума була визначена по домовленості із батьком дитини, але останній тривалий час взагалі нічого не платив на утримання сина, мотивуючи порушеним судовим провадження. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] разом із сином - [PERSON] , [INFO] , та матір`ю - [PERSON] , [INFO] . Відповідач не працює та перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Білоцерківської міської ради і їй призначено державну допомогу при народженні дитини з 01.11.2017 року по 01.11.2020 року, якої не вистачає забезпечити дитину усім необхідним. Батько дитини - [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , є громадянином США, працездатний за віком та станом здоров`я, на користь інших осіб аліменти не сплачує, постійно проживає за кордоном, має мінливі доходи, надає матеріальну допомогу на сина, однак в розмірі, який не враховує усіх потреб дитини для повноцінного харчування, догляду, оздоровлення та розвитку. Вказані обставини підтверджено матеріалами спавши ( а.с. 103-113) та визнаються стороною позивача. Таким чином, враховуючи, що сторони дійшли згоди щодо розміру аліментів у твердій грошовій сумі, діючи в інтересах дитини, суд приходить до висновку, про зустрічний позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.79 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, отже, аліменти підлягають до стягнення з дати подання зустрічного позову - з 04.06.2019 року. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки, [PERSON] згідно законодавства звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, отже, за рахунок позивача має бути відшкодований судовий збір на користь держави в розмірі 768,40 грн. Однак, враховуючи, що первісний позов задоволено та за клопотанням позивача судові витрати, а саме сплачений ним судовий збір в розмірі 768,40 грн., не відшкодовуються за рахунок відповідача, а залишаються в державному бюджеті, суд приходить до висновку, про зарахування вказаного судового збору в рахунок зустрічного позову.

Outcome: approved