Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

29.03.2019 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Державне підприємство «Національні інформаційні системи» філія м. Києва та Київської області про припинення обтяження рухомого майна. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що 12 березня 2019 року він випадково дізнався про те, що на належний йому на праві приватної власності автомобіль HYUNDAI Sonata, 2005 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , накладено обтяження у вигляді застави рухомого майна боржнику - [PERSON] (код: [NUMBER] , [ADDRESS] ), який не має будь-якого відношення до майна позивача, що як наслідок порушує право власності позивача, що послугувало підставою для звернення до суду. Ухвалою Печерського районного сулу м. Києва від 01.04.2019 відкрито провадження у справі та визначено її розглядати за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. Вказаною ухвалою суду відповідачу надано право не пізніше п`ятиденного строку подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у разі неподання у встановлений судом строк яких, відповідач мав право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведення, що пропустив строк з поважних причин, проте вказаним правом відповідач не скористався та відповідно ні заперечень, ні відзиву до суду не подано. 04.11.2019 до суду надійшли пояснення представника третьої особи - ДП «Національні інформаційні системи», в яких останній просив прийняти рішення суду з урахуванням даних пояснень. Мотивуючи свої пояснення третя особа зазначила, що ДП «НАІС» , як реєстратор Державного реєстру, виконує лише суто технічну функцію по внесенню до Держаного реєстру записів про обтяження на підставах, передбачених нормативно-правовими актами. 25.11.2019 до суду надійшов відзив ПАТ «Дельта Банк» на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції ПАТ «Дельта Банк» вказує, що 21.10.2005 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 31/60/05-А, згідно умов якого банк надав позичальнику кредитні кошти на строк з 21.10.2005 року до повного виконання зобов`язання перед кредитором. Разом з тим, з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений договір застави № 31/60/301-05-а від 21.10.2005 року, за яким заставодавець - [PERSON] передав в заставу банку нерухоме майно, а саме автомобіль марки Hyundai, модель Sonata, 2005 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова) [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі - продажу прав вимоги, окрім іншого і відносно вищевказаного кредитного договору та договору застави, тобто АТ «Дельта Банк» набуло статусу нового кредитора. Так, станом на день подання позову позивачем, зазначений автомобіль перебуває в заставі АТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 31/60/301-05 від 21.10.2005 та у боржника [PERSON] наявна заборгованість за вказаним кредитним договором, а відтак підстави з якими законодавець зумовлює зняття арешту з майна позивача відсутні. 19.12.2019 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача вказує на безпідставність доводів викладених у відзиві, мотивуючи тим, що предмет застави був відчужений за умови відсутності обтяжень в державному реєстрі - покупець є добросовісним набувачем, і фактично, обов`язки договірного зобов`язання (застави) не переходять до нового власника. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. В судове засідання представник відповідача та третьої особи не з`явилися, про місце і час судового розгляду повідомлені належним чином, за вказаних обставин суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність нез`явившихся осіб на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Суд, заслухавши обґрунтування представника позивача, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення по справі рішення та задоволення позовних вимог. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Судовим розглядом встановлено, що 08 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено в ВРЕР-12 УДАІ в м. Києві Договір купівлі-продажу транспортного засобу, за умовами якого позивачем було придбано автомобіль HYUNDAI Sonata, 2005 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] . 08 грудня 2012 року [PERSON] було видане Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за серією [NUMBER] , а саме автомобіля HYUNDAI Sonata, 2005 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] та змінено реєстраційний номер на [NUMBER] (копія Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу додається). Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна за №58641910 від 12.03.2019 року, сформованого Приватним нотаріусом Калинушкою О.О., [ADDRESS] на підставі Заяви про надання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 12.03.2019 року за пошуком «Номер об`єкту» KMHEU41CP6A128438 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна знайдено 1 запис. Зі змісту вказаного витягу вбачається, що автомобіль марки HYUNDAI Sonata, 2005 року випуску, колір чорний, номер об`єкта: [NUMBER] , номер державної реєстрації: [NUMBER] , перебуває у приватному обтяженні, тип обтяження: застава рухомого майна застава транспортного засобу, зареєстровано:29.08.2017 18:47:58 за №16438334 реєстратором: Філія міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи», 04053 м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 4, тел. 0 800-508-584, підстава обтяження: Договір застави, №31/60/301-05-А, 21.10.2005, АТ «Дельта Банк», за погодженням з обтяжувачем; обтяжувач: Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк», код: 34047020, 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-б, тел. (044) 590-03-80; боржник: [PERSON] , код: [NUMBER] , [ADDRESS] ; розмір основного зобов`язання: 32 548,00 Євро, строк виконання зобов`язання: 20.10.2010, термін дії: 29.08.2022, звернення стягнення: не зареєстровано. Разом з тим, відповідач не надав суду доказів, що станом на 08.12.2012 року було зареєстровано обтяження вищевказаного автомобіля. Окрім цього, як вбачається з Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, позивач - [PERSON] не є, ані боржником згідно Договору застави №31/60/301-05-А від 21.10.2005 року, ані обтяжувачем. До того ж, [PERSON] придбав та зареєстрував даний автомобіль у ВРЕР-12 УДАІ в м. Києві безперешкодно через 7 років після підписання Договору застави №31/60/301-05-А від 21.10.2005 року між [PERSON] та АТ «Дельта Банк». Зі [PERSON] [PERSON] не знайомий, жодних договорів не підписував і не укладав. 13 березня 2019 року [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , була видана Довідка Територіальним сервісним центром №8047 Регіонального сервісного центру в м. Києві Міністерства внутрішніх справ України за №8047/39 від 13.03.2019 року, в якій зазначено: «Згідно даних автоматизованої інформаційно-пошукової системи МВС та Єдиного державного реєстру МВС станом на 13.03.2019 року, транспортний засіб марки HYUNDAI Sonata, 2005 року випуску, чорного кольору, номер кузова [NUMBER] , був зареєстрований за наступними фізичними особами: 1. 16.08.2011 за [PERSON] ; 2. 08.12.2012 знятий з обліку [PERSON] ; 3. 08.12.2012 зареєстрований за [PERSON] » (копія додається). Статтею 3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна. Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права і обов`язки, встановлені законом та/або договором. У статті 4 цього ж Закону визначено, що обтяження поділяються на публічні та приватні. Публічним є обтяження рухомого майна, яке виникає відповідно до закону або рішення суду. Приватні обтяження можуть бути забезпечувальними та іншими договірними. Забезпечувальним є обтяження, яке встановлюється для забезпечення виконання зобов`язання боржника або третьої особи перед обтяжувачем. Як було зазначено вище, згідно інформації, що міститься в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, тип обтяження Автомобіля - застава рухомого майна. Згідно ст. 572 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Статтею 27 Закону України «Про заставу» встановлено, що застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу. Разом з тим, зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до частини 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. За змістом статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом Тобто реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому вона зберігає чинність при переході власності предмета застави до іншої особи,але в такому випадку має значення факт здійснення реєстрації такого обтяження у відносинах, що виникають з третіми особами. Відповідно до статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків. Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Разом з тим відповідно до статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо згідно зі статтею 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване в нього. Згідно з ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Згідно з нормами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а відповідно до ч. 2 ст. 78 цього ж Кодексу обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідач на спростування доводів та доказів сторони позивача своїх доказів суду не надав. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що оскільки на момент придбання автомобіля позивачем не існувало обтяження, а відтак позивач є добросовісним набувачем та обтяження автомобіля є перешкодою позивачу у вчиненні права розпорядження власністю, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 5 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувана, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved