Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

28 січня 2014 позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначає, що 15 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем по справі був укладений кредитний договір № ГО/08/102, за яким останній отримав кредит у сумі 5500 грн. Зазначав, що станом на 15.01.2014 року відповідач не виконує умови погашення кредиту і заборгованість перед позивачем становить 25409,57 грн., тому просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, не заперечував проти винесення заочного рішення, просив позов задовольнити повністю ( а.с. 26 ). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав, не заперечував проти стягнення з нього вказаної заборгованості. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, дослідивши наявні докази, прийшов до наступного. Суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 15 лютого 2008 року між позивачем та відповідачем по справі був укладений кредитний договір № ГО/08/102, за яким останній отримав кредит у сумі 5500 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом до дня повного погашення заборгованості за кредитом (а.с .6-7). Відповідач [PERSON] скористався кредитом у повному обсязі. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 530 ч. 1 ЦК України зобов'язання підлягає виконанню в строк, встановлений у зобов'язанні. Відповідач [PERSON] свій обов'язок щодо своєчасної сплати сум у погашення кредиту і процентів за користування ним не виконав. Станом на 15 січня 2014 року заборгованість по сплаті кредиту складала 25409,57 грн., з яких: 5500,00 грн. - залишок кредиту, 9807,80 грн. - залишок процентів, 10101,77 грн. - інфляційна складова та 3% річних, що підтверджується розрахунком позивача, який перевірений судом та визнаний правильним (а.с. 3, 5). Відповідно до п.3.1.1 кредитного договору позичальник має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування ним у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим кредитом (а.с.6). Оскільки відповідач порушив умови договору щодо своєчасної оплати кредиту, зазначена заборгованість по кредиту підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку. Згідно ст. 88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним при зверненні до суду витрати по оплаті судового збору у сумі 254 грн. 09 коп. (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved