Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

28 жовтня 2016 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов вказаний позов про розірвання шлюбу. Позивачка просила розірвати шлюб, посилаючись на слідуючи обставини. 12 листопада 1993 року сторони уклали шлюб, від шлюбних відносин мають трьох дітей, двоє з яких неповнолітні: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. З серпня 2016 року між сторонами були припинені подружні стосунки через сімейні конфлікти та непорозуміння. Ведення спільного господарства, сумісне проживання з вказаного часу припинено, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Позивачка вважає, що збереження шлюбу з відповідачем неможливе. Діти будуть проживати з відповідачкою, спору щодо розділу майна на даний час не існує. Враховуючи вищевикладене, позивачка зберігати шлюб з відповідачем не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливе та суперечить її інтересам, тому вона звернулася до суду, просила суд шлюб розірвати. Позивачка у судовому засіданні заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, наполягала на їх задоволенні, вказала, що їй відомо, що відповідач проживає однією сім'єю з іншою жінкою. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач у судовому засіданні позов визнав, підтвердив, що сім'я розпалась остаточно, просив позов задовольнити. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 листопада 1993 року, шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Бердянського міськвиконкому Запорізької області, актовий запис № 1066, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.7). Від спільних відносин мають трьох дітей, двоє з яких неповнолітні: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.3,5) , які проживають з позивачкою Також у судовому засіданні встановлено, що з серпня 2016 року між сторонами були припиненні подружні стосунки, ведення спільного господарства через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, з цього часу шлюбно-сімейні стосунки між ними не поновлювались, на даний час зберігати сім`ю сторони не бажають, спору щодо майна на даний час не має, сторони не заперечують вказані обставини. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, відносини між сторонами по справі не поновлювались, сторони мешкають окремо, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає і вважає, що це неможливо та суперечить її інтересам, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved