Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

26 серпня 2016 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] сільської ради Більмацького району Запорізької області про надання додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 24 квітня 2015 року помер її чоловік [PERSON], який був зареєстрований та проживав по час своєї смерті по вул. Леніна, б.1 в с. Ленінське Більмацького району Запорізької області. Син позивачки [PERSON] за життя мав успадкувати спадщину за заповітом, що відкрилась після смерті його батька, але не встиг цього зробити, оскільки помер 05 серпня 2016 року. Позивач 19 серпня 2016 року звернулася до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка, але їй було відмовлено, оскільки нею не було виконано жодних дій, передбачених ст.ст.1268-1270 Цивільного кодексу України. При цьому нотаріусом було роз'яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви та видачі свідоцтва про право на спадкове майно може бути вирішено судом. Таким чином, після смерті чоловіка позивачки відкрилась спадщина, яку позивачка не оформила на себе в установлений законом термін з поважних причин, оскільки їй не було відомо про те, що її син спадкоємець за заповітом у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька до нотаріальної контори не звернувся. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилася, зявилася її представник [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити, у разі неявки відповідача, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Більмацького району Запорізької області до суду не з'явився, причину неявки не повідомив, заяв про відкладення або перенесення судового розгляду справи до суду не надав, у зв'язку з чим суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. За відсутності сторін, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, що відповідає положенню ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, та оцінивши наявні в них докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 24 квітня 2015 року помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ЖС № 325387 виданого виконкомом Гусарської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області актовий запис № 9(а.с.7). Після, смерті якого залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: вул. Чарівна, буд.19, с. Трудове, Більмацький район, Запорізька області. За життя, 20 жовтня 2009 року спадкоємцем [PERSON] був складений заповіт, яким він заповідав вищезазначений будинок своєму синові [PERSON]. Останній в установлений законом строк до нотаріальної контори для прийняття спадщини після померлого батька не звернувся. 05 серпня 2016 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-ЖС № 363158 виданий 08 серпня 2016 року Куйбишевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 301(а.с.8). Позивачка [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтва про шлюб від 05 листопада 1967 року, актовий запис № 75 яке видане Куйбишевським Райбюро РАЦС Запорізької області(а.с.9). Як вбачається з копії свідоцтва про народження від 29 листопада 1968 року [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Відповідно до довідки № 02-01-41/622 [PERSON] сільської ради Більмацького району Запорізької області від 10 серпня 2016р., [PERSON] був зареєстрований та проживав по час своєї смерті в житловому будинку, який знаходиться по вул.Леніна,б.1-а в с. Ленінське Більмацького району Запорізької області(а.с.16). Позивачка є дружиною померлого спадкодавця [PERSON], тому вона має право на першочергове успадкування майна. Інші спадкоємці першої черги відсутні. Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах , протягом строку , що залишився. Згідно за ст.1270 ЦК України\~єдиним доказом прийняття спадщини є подача заяви до нотаріальної контори в установлений законом строк - 6 місяців, який пропустив позивач з поважних причин, що позбавляє його права прийняти та оформити на себе спадщину. У відповідності з ст. 1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, чого вимагає позивач. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. На підставі викладеного, судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги після смерті свого чоловіка, строк на подання заяви про прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин та обумовлений тим, що позивач не знала про те, що її син спадкоємець за заповітом у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька до нотаріальної контори не звернувся і є таким, що не прийняв її, та не знала про перехід права на прийняття спадщини (спадкова трансмісія). Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, судом на підставі наданих позивачем доказів встановлено поважність причини пропуску строку на прийняття спадщини, в зв'язку з чим суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved