Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

27 січня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що 21 травня 2016 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому рухоме та нерухоме майно. Позивач звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак 24 січня 2017 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки все майно спадкодавця знаходиться під арештом. В провадженні Бабушкінського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження ВП 48172551 по виконанню виконавчого листа № 804/12712/15 від 01.02.2016 року, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом, про стягнення з [PERSON] на користь державного бюджету боргу в сумі 145\~030,69 грн. Відповідно до актуальних даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 22 грудня 2016 року щодо [PERSON] головним державним виконавцем Бабушкінського ВДВС міста Дніпропетровська ГТУЮ в Дніпропетровській області [PERSON] 15 червня 2016 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09 червня 2016 року № 51342054 було зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна [PERSON], номер запису про обтяження 14982467. Також згідно даних Витягу з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна № 51107962 від 22 грудня 2016 року, 13 червня 2016 року за № 15861914 було зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна [PERSON] на підставі постанови головного державного виконавця Бабушкінського ВДВС міста Дніпропетровська ГТУЮ в Дніпропетровській області [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09 червня 2016 року № 51342054. 27 грудня 2016 року позивач звернулась до відповідача з заявою про зняття арешту з майна [PERSON], посилаючись на те, що у звязку зі смертю боржника припиняється чинність арешту на майно боржника, однак їй було відмовлено. Наявність накладених арештів на майно спадкодавця перешкоджає позивачу в реалізації свого законного права на оформлення спадщини. З урахуванням зазначеного, позивач просить суд зняти арешт з нерухомого спадкового майна після смерті [PERSON], померлого 21 травня 2016 року, накладений на підставі постанови головного державного виконавця Бабушкінського ВДВС міста Дніпропетровська ГТУЮ в Дніпропетровській області [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09 червня 2016 року № 51342054 та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером обтяження 14982467, шляхом припинення вказаного арешту в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Зняти арешт з нерухомого спадкового майна після смерті [PERSON], померлого 21 травня 2016 року, накладений на підставі постанови головного державного виконавця Бабушкінського ВДВС міста Дніпропетровська ГТУЮ в Дніпропетровській області [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09 червня 2016 року № 514320154 та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером обтяження 15861914, шляхом припинення вказаного арешту в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Ухвалою суду від 17 лютого 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу [PERSON] про звільнення спадкового майна з-під арешту, та призначено до розгляду в судовому засіданні на 28 лютого 2018 року. Третя особа 20 листопада 2017 року надала клопотання про розгляд справи в її відсутність, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~ Ухвалою суду від 10 травня 2018 року визначено здійснювати судовий розгляд справи за позовом [PERSON] до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа приватний нотаріус Дніпровського нотаріального округу [PERSON] про звільнення спадкового майна з-під арешту, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін з призначенням судового засідання на 07 червня 2018 року. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву Відповідач 01.06.2018 року надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що в звязку з тим, що боржником [PERSON] вимоги виконавчого документа не виконано у строк, встановлений для самостійного виконання, 09.06.2016 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 59,32 грн., та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 14503,06 грн. 04 серпня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.3 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку зі смертю боржника [PERSON] Відповідно до положень чинного законодавства, арешт з майна боржника не знімається у випадках нестягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Позивач 06.06.2018 року надав відповідь на відзив відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.\~12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено наступне. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2015 року у справі № 804/12712/15 стягнуто з [PERSON] на користь державного бюджету заборгованість з орендної плати за землю у розмірі 145\~030,69 грн. Ухвалою цього ж суду від 18 листопада 2015 року розстрочено [PERSON] виконання постанови суду від 04.11.2015 року на 48 місяців з 01.12.2015 року по 30.11.2019 року шляхом сплати щомісячно суми у розмірі 3021,48 грн. Постановою головного державного виконавця Бабушкінського ВДВС міста Дніпропетровська ГТУЮ в Дніпропетровській області [PERSON] від 09 червня 2016 року № 513420154 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] в межах суми звернення стягнення 145030,69 грн., та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить [PERSON], лише в межах суми боргу. [PERSON] помер 21 травня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія І-КИ № 588996. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 22 грудня 2016 року щодо [PERSON] головним державним виконавцем Бабушкінського ВДВС міста Дніпропетровська ГТУЮ в Дніпропетровській області [PERSON] 15 червня 2016 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09 червня 2016 року № 51342054 було зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна [PERSON], номер запису про обтяження 14982467. Також згідно даних Витягу з Державного реєстру обтяжень нерухомого майна № 51107962 від 22 грудня 2016 року, 13 червня 2016 року за № 15861914 було зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна [PERSON] на підставі постанови головного державного виконавця Бабушкінського ВДВС міста Дніпропетровська ГТУЮ в Дніпропетровській області [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09 червня 2016 року № 51342054. 27 грудня 2016 року [PERSON] звернулась до відповідача з заявою про зняття арешту з майна [PERSON], посилаючись на те, що у звязку зі смертю боржника припиняється чинність арешту на майно боржника. Листом від 03.01.2017 року за підписом начальника Шевченківського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області [PERSON] позивача повідомлено, що виконавче провадження № 51342054 про стягнення з [PERSON] боргу у розмірі 145030,69 грн. завершено 04.08.2016 року на підставі п.3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Постановою приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу [PERSON] від 24 січня 2017 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON] у звязку з наявністю арештів на майно. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Позивач мав намір розпорядитися своїм майном, однак йому стало відомо про наявність обтяження на належне йому майно. \~ \~ \~ \~Відповідно\~\~до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Виходячи\~з вищевикладеного,\~на час\~звернення з\~заявою до\~суду за\~наявності арештів\~(обтяжень)\~накладених на\~майно,\~порушуються права\~позивача,\~внаслідок чого\~він позбавлений\~змоги реалізувати своє законне право на оформлення спадщини, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Враховуючи наведене,

Outcome: approved