Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

27 червня 2018 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Чкаловської сільської обєднаної територіальної громади та просять визначити їм додатковий строк, тривалістю три місяці, на прийняття спадщини яка відкрилась після смерті [PERSON], яка померла 21.04.2015 року. Позивачі до судового засідання не зявилися, але надали до суду клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи за їхньої відсутню, позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення. З урахуванням права, передбаченого ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] та [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 21 квітня 2015 року у віці 74 років померла позивачів рідна баба [PERSON], про що свідчить Свідоцтво про смерть серії І-ЖС № 316538 видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Веселівського районного управління юстиції у Запорізькій області від 24.04.2015 року, та про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 71. \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якого входить: - земельна ділянка площею 8,10 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Чкаловської сільської ради Веселівського району Запорізької області, яка належала спадкодавцеві на праві власності, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 064739 виданого Чкаловською сільською Радою народних депутатів від 16.03.2001 року. Ступінь родинних відносин між позивачами та бабою підтверджуються свідоцтвами про народження та свідоцтвом про народження їхньої мати та доньки померлої [PERSON], серії ІІІ-УР № 128384 видане 13.05.1961 року. 02 жовтня 2003 року спадкодавцем [PERSON] було складено заповіт, посвідчений держаним нотаріусом Веселівської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1988, за яким [PERSON] визначила позивачів єдиними спадкоємцями усього майна, яке належало їй на праві власності за життя та залишилося після її смерті, в тому числі і вищевказана земельна ділянка. \~ \~ \~ \~Маючи намір прийняти спадщину, 31 травня 2018 року позивачі звернулися до державного нотаріуса Веселівської державної нотаріальної контори [PERSON]. Проте, у прийнятті заяви їм було відмовлено в звязку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини (шість місяців), про що державним нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.05.2018 року за вих. № 608/02-31. Строк на прийняття спадщини закінчився 21 жовтня 2015 року. Враховуючи викладене та з метою недопущення визнання спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON], відумерлою спадщиною та у звязку з відсутністю інших спадкоємців за заповітом, звернулися до державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом за межами встановленого 6-місячного строку, у звязку із чим їм й було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Строк на прийняття спадщини пропустили у звязку із тим, що позивачам не було відомо про наявність заповіту складеного спадкодавцем на їхню користь, а відповідно до вимог ст.1261 ЦК України позивачі не є спадкоємцями першої черги, у звязку із чим вони фактично й не переймалися щодо подальшого отримання спадщини. Про наявність заповіту їм стало відомо випадково під час перегляду документів, які залишилися після смерті спадкодавця. Через викладені обставини позивачі пропустили строк для подачі заяви, передбачений вимогами ст.ст. 1269, 1270 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває з закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1269, ч. 1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272\~ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року\~\~\~ № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, вона може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України. При цьому, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спір про право на спадщину в судовому порядку не розглядається. Спадкове майно під арештом, заставою та забороною на відчуження не перебуває. Згідно ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. В силу ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки представник відповідача позов визнав, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч.4 ст. 206 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] з поважних причин пропустили строк для подачі заяви на прийняття спадщини. Судові витрати залишити за позивачами. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 328, 1218, 1261\~ЦК України,

Outcome: approved