Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

29.01.2020 року позивач [PERSON] звернулась в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона з відповідачем є батьками [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] , які проживають разом із нею. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 серпня 2015 року у справі № 442/5340/15-ц про стягнення аліментів присуджено: стягувати з [PERSON] , [INFO] , в користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] в розмірі 1/3 зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову 06.08.2015 року і до досягнення дітьми повноліття, але не менше встановлених законом 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки присуджених аліментів не достатньо для належного утримання дітей, тому вона вирішила звернутися до Дрогобицького міськрайонного суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів. 30.01.2020 року направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку. Ухвалою від 30.01.2020 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 24.02.2020 року, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Дана ухвала надсилалась сторонам по справі. Відповідно до ч. 5 ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідачем відзиву на позовну заяву суду не надано, хоча ухвалу про відкриття провадження разом з позовною заявою та долученими до неї додатками отримав 04.02.2020. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] , які проживають разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 серпня 2015 року у справі № 442/5340/15-ц про стягнення аліментів присуджено: стягувати з [PERSON] , [INFO] , в користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] в розмірі 1/3 зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову 06.08.2015 року і до досягнення дітьми повноліття, але не менше встановлених законом 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.\~\~Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.\~\~Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.\~\~При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.\~\~Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів, суд враховує те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, зокрема суд враховує ту обставину, що на даний час мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, суд вважає за доцільне роз`яснити сторонам, що мати та батько - найрідніші для дитини люди на землі, тому одним із найосновніших їхніх немайнових прав є можливість постійного або хоча б систематичного спілкування: безпосереднього (прямого), телефонного, листовного. Дитина має природну потребу і право спілкуватися з обома батьками. Відсутність батьківської лінії виховання, справляє на дитину негативний вплив, а брак материнської любові є психологічною травмою на все життя. Разом з тим, спілкування з батьком - це право, а не обов`язок дитини. Якщо дитина через певні обставини відмовлятиметься бачитися з батьком, силувати її ніхто не має права. Такий примус буде актом неповаги до дитини. Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України суд враховує, що позивачка виховує та проживає з малолітніми дітьми, перебуває у гіршому матеріальному становищі, ніж відповідач. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно \~до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ст.8,\~12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини передбачений Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1991р. Враховуючи матеріальне становище позивачки, на утриманні якої знаходяться двоє дітей, а також те, що цінова політика на одяг та продукти харчування в порівнянні з 2015 роком (коли було ухвалено первісне рішення про призначення аліментів) неодноразово змінювалася, суд вважає слушним покликання позивачки на те, що їй важко повноцінно утримувати дітей. Позивач несе інші витрати пов`язані з фізичним, духовним та моральним розвитком дочки, а тому з врахуванням наведеного вище, суд приходить до переконання, що спосіб стягнення аліментів слід змінити із частки на тверду грошову суму. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial