Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

26 січня 2016 року [PERSON] звернулася до Веселинівського районного суду Миколаївської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач зазначив, що 18 серпня 2003 року уклав шлюб з відповідачкою [PERSON], який був зареєстрований виконавчим комітетом Червоноармійської сільської ради Березівського району Одеської області, за актовим записом № 05. Спільне життя з відповідачкою не склалося із-за різниці в поглядах на сімейне життя. В травні 2015 року відповідачка забрала дітей та переселилась до іншого помешкання. З того часу шлюбні відносини фактично припинилися, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливими. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, просив розірвати шлюб укладений між ним та позивачкою. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала повністю, проти позову не заперечувала. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 18 серпня 2003 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Червоноармійської сільської ради Березівського району Одеської області, за актовим записом № 05. Від спільного шлюбу в них народилися діти: син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з травня 2015 року сторони фактично припинили із-за різниці в поглядах на сімейне життя, спільне господарство не ведеться. Шлюб розривають вперше. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 Ск України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Враховуючи те, що шлюбні відносини сторони фактично припинили, любов та повага між ними відсутні, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, в наслідок чого шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У порядку ст. 113 СК України відповідачка має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved