Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

28.12.2020 року до суду звернувся представник: адвокат Сивоненко О.В. в інтересах [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання. 13.01.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. В позові посилалися на те, що [PERSON] народилася [INFO] у шлюбі матері - [PERSON] та батька - [PERSON] . 15 жовтня 2010 року їх шлюб було розірвано, після розірвання шлюбу відповідач сплачував аліменти відповідно до виконавчого листа, виданого Гуляйпільським районним судом від 28.10.2008 року № 2-560 на користь матері [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та позивача - [PERSON] , [INFO] . За вказаним виконавчим листом відповідач має заборгованість відповідно до Розрахунку заборгованості Гуляйпільського районного відділу ДВС від 11.11.2020 року. З 2010 року позивач проживає із матір`ю за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить Довідка про реєстрацію місця проживання особи, видана Виконавчим комітетом Гуляйпільської міської ради від 09.12.2016 року та Витяг з Реєстру територіальної громади Гуляйпільської міської ОТГ від 05.11.2020 року, а також перебуває на її утриманні. 15.09.2020 року [PERSON] було зараховано на 1 курс денної форми навчання Бердянського педагогічного університету, термін навчання з 15.09.2020 року до 30.06.2024 року, навчання проводиться за кошти фізичних та юридичних осіб. Контракт на навчання у розмірі 10900 грн. на рік або 908,33 грн. на місяць відповідно сплачує мати. Усі витрати пов`язані із навчанням, проїздом, харчуванням та побутовими потребами, які складають близько 5000 грн. на місяць також оплачуються нею. Крім того, навчальним закладом позивачу не надано гуртожитку, тому за місцем навчання вона вимушена орендувати житло, вартість оренди складає 1500 грн. на місяць. На сьогодні вона не має змоги самостійно працювати та заробляти кошти на життя, так як навчається на денній формі навчання. Відповідач працює без офіційного оформлення трудових відносин, має дохід, але участі у вихованні та фінансовому забезпеченні не приймає. РНОКПП, дати народження та паспортних даних відповідача не відомо. Посилаючись на ст.ст. 199, 201 СК України прохає стягнути з [PERSON] аліменти на користь повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3700 грн. на місяць з дня пред`явлення позовної заяви й до закінчення терміну навчання 30.06.2024 року, але не більше як до досягнення нею 23 річного віку. 01.03.2021 року до суду звернувся відповідач з заявою про визнання позову, прохав справу розглянути у його відсутність (а.с.30). Позивач та її представник: адвокат Сивоненко О.В. в підготовче судове засідання не з`явилися, про час і місце його проведення повідомлені належним чином, 11.02.2021 року позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.26). Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином, 01.03.2021 року подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с.30). Третя особа: [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, про час і місце його проведення повідомлена належним чином, 01.03.2021 року подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.31). Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Гуляйполе Запорізької області народився позивач у справі - [PERSON] , що підтверджується копією паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 20.04.2018 року, орган видачі 2327 (а.с.3). Батьками позивача [PERSON] є відповідач - [PERSON] та третя особа - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.09.2002 року (а.с.5). 15.10.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 15.10.2010 року (а.с.6). Позивач разом з матір`ю [PERSON] мешкають та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання, виданої 09.12.2016 року Виконавчим комітетом Гуляйпільської міської ради та копією витягу з Реєстру територіальної громади Гуляйпільської міської ОТГ від 05.11.2020 року (а.с.9,10). Відповідач сплачував аліменти на утримання позивача до досягнення нею повноліття відповідно до виконавчого листа № 2-560, виданого 28.10.2008 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області, в розмірі 1/3 частини його доходів на користь матері [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , однак має заборгованість станом 03.09.2020 року (повноліття доньки) в розмірі 7195,38 грн., що підтверджується копією розрахунку заборгованості по аліментам від 09.11.2020 року (а.с.7-8). З 15.09.2020 року позивач навчається на 1 курсі денної форми навчання Бердянського державного педагогічного університету, термін навчання з 15.09.2020 року до 30.06.2024 року, навчання проводиться за кошти фізичних та юридичних осіб, що підтверджується копією довідки №966/20 від 30.09.2020 року (а.с.11). Контракт на навчання у розмірі 10900 грн. на рік або 908,33 грн. на місяць сплачує матір позивача [PERSON] , усі витрати пов`язані із навчанням, проїздом, харчуванням та побутовими потребами, які складають близько 5000 грн. на місяць також оплачуються нею, крім того, навчальним закладом позивачу не надано гуртожитку, тому за місцем навчання вона вимушена орендувати житло, вартість оренди складає 1500 грн. на місяць, що підтверджується позовом. Позивач несе витрати у зв`язку з навчанням, що підтверджуються копіями фіскальних чеків (а.с.12-15), відповідно до розрахунку позивача розмір витрат на місяць складає 6700 грн. (а.с.17). Відповідач працює без офіційного оформлення трудових відносин, має дохід, але участі у вихованні та фінансовому забезпеченні не приймає, що підтверджується позовом. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього кодексу. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року у справі № 701/699/16-ц (провадження № 61-20608св18). Крім того, Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Такі ж висновки наведені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01.08.2018 року у справі № 539/2580/16-ц (провадження № 61-20377св18). Таким чином, судом встановлено, що правовідносини з обов`язку батьків утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання, не є продовженням безумовного обов`язку батьків з утримання неповнолітніх дітей, більш того, вони регулюються самостійними нормами матеріального права, якими цей обов`язок установлений щодо обох батьків і залежить від умови можливості надавати матеріальну допомогу. Так, судом встановлено наявність обставин, за яких виникає обов`язок батьків утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання після досягнення повноліття, зокрема: досягнення позивачем повноліття, продовження останньою навчання на денній формі навчання в Бердянському державному педагогічному університеті, термін навчання з 15.09.2020 року до 30.06.2024 року, потреба у зв`язку із продовженням навчання у матеріальній допомозі, 23 роки позивачу виповниться 03.09.2025 року. Відповідно до положень ч.ч. 3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач визнав пред`явлений до нього позов і визнання відповідачем позову не суперечить закону, тому суд враховуючи положення ч.ч. 3,4 ст.200, ст.206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. На підставі вищевикладеного, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, виходячи із законодавчо закріпленого обов`язку обох батьків утримувати повнолітню доньку, яка навчається і потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, та з урахуванням принципів справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів у зв`язку з продовженням навчання підлягають задоволенню в повному обсязі з урахування визнання позову відповідачем. Суд зазначає, що аліменти стягнуто саме на час навчання, тривалість якого може змінюватися (зокрема у випадку відрахування з ВНЗ чи інших підстав) та буде контролюватися в межах процедури виконавчого провадження, тому встановлений судом період стягнення аліментів до 23 років дитини є преклюзивним та має на меті захист прав відповідача у випадку продовження навчання дитини після досягнення нею вказаного віку. Аналогічну позицію виклав у своїй постанові ВС від 08.08.2018 року у справі № 643/14115/16-ц. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Так як дана справа є справою про стягнення аліментів, то суд відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на те, що позивач, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому судових витрат не понесла, то судовий збір у сумі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved