Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

26 лютого 2016 року публічне акціонерне товариство Банк «ТРАСТ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 91176 грн. 34 коп. та судові витрати по справі, посилаючись на те, що між публічним акціонерним товариством Банк «ТРАСТ» та [PERSON] 13 листопада 2013 року укладено кредитний договір № R111.005-TEK.0038318, згідно умов договору [PERSON] було надано кредит у сумі 46128 грн., з виплатою процентів за користування кредитом у розмірі 6,49 % річних та 1,79 % щомісячні комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяців. Однак зобовязання за кредитним договором [PERSON] не виконав, станом на 11 лютого 2016 року заборгованість за договором № R111.005-TEK.0038318 від 13 листопада 2013 року складає 91176 грн. 34 коп., яка складається з основної суми заборгованості (в тому числі прострочена заборгованість з оплати кредиту) 41858 грн. 59 коп.; прострочених відсотків за фактичне користування кредитом 3939 грн. 80 коп.; простроченої комісії за обслуговування кредиту 18082 грн. 61 коп.; пені 27295 грн. 34 коп. В судове засідання представник позивача не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.. Відповідач у судове засідання не з'явився надав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності. Проти позовних вимог заперечував, а саме просив зменшити суму пені, так як вона є значно більшою ніж сума збитків спричинених несвоєчасним погашенням кредиту, застосувати строк позовної давності до нарахованої пені за несвоєчасне виконання зобовязання, відмовити в задоволенні позову з причини недоведеності розміру позовних вимог. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню\~частково виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 13 листопада 2013 року між публічним акціонерним товариством Банк «ТРАСТ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № R111.005-TEK.0038318, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 46128 грн., з виплатою процентів за користування кредитом у розмірі 6,49 % річних та 1,79 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту (п.5.7. Памятки клієнта), строком на 48 місяців. Відповідно до п. 5.11. памятки клієнта Комісія за супроводження банком кредитної заборгованості клієнта протягом всього строку дії його кредитного договору, розмір якої визначено у п.5.7. даної памятки, розраховується від суми кредиту та стягується щомісячно у складі чергового платежу. За заявою відповідача від 05.06.2014 року між Банком та Позичальником 05.06.2014 року було підписано додаток №1 до кредитного договору № R111.005-TEK.0038318 від 13 листопада 2013 року, яким визначено суму щомісячної комісії в розмірі 897,53 грн., згідно графіку погашення заборгованості за кредитним договором встановлено строк погашення заборгованості до 13 листопада 2017 року. Відповідно до п.5.17. памятки клієнта за несвоєчасне виконання зобовязань з погашення заборгованості по кредиту, кредитор нараховує, а клієнт сплачує йому пеню у розмірі 0,3 процента від суми прострочених зобовязань за кожний день прострочення, сума пені стягується кредитором на підставі договірного списання з проточного рахунку клієнта після повного погашення ним суми простроченої заборгованості. Відповідно до п.5.12. памятки клієнта складовими частинами щомісячного платежу є частина суми кредиту, сума нарахованих процентів, щомісячна комісія. Тобто сума пені розраховується виходячи з розміру щомісячного платежу, який складається з частини суми кредиту, суми нарахованих процентів, щомісячної комісії, у розмірі 0,3 процента від суми прострочених зобовязань за кожний день прострочення. Зобовязання передбачені зазначеним кредитним договором відповідач не виконав. Станом на 11 лютого 2016 року заборгованість за договором № R111.005-TEK.0038318 від 13 листопада 2013 року складає 91176 грн. 34 коп., яка складається з основної суми заборгованості (в тому числі прострочена заборгованість з оплати кредиту) 41858 грн. 59коп.; прострочених відсотків за фактичне користування кредитом 3939 грн. 80 коп.; простроченої комісії за обслуговування кредиту 18082 грн. 61 коп.; пені 27295 грн. 34коп. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК). Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК). Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з матеріалів справи відповідач отримавши кредитні грошові кошти належним чином не виконав зобовязання за кредитним договором щодо повернення коштів, сплати відсотків та комісії за користування грошовими коштами, у звязку з чим виникла заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості, доданого до позову, а тому право позивача на отримання цих коштів було порушено. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума заборгованості (в тому числі прострочена заборгованість з оплати кредиту) 41858 грн. 59коп.; прострочені відсотки за фактичне користування кредитом 3939 грн. 80 коп.; прострочена комісія за обслуговування кредиту 18082 грн. 61 коп. Статтею 256 ЦК України визначено поняття позовної давності, згідно з якою це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, спеціальна позовна давність в один рік встановлено п.1 ч.2 ст.258 ЦК України відносно неустойки (штрафу, пені). Відповідач просив застосувати позовну давність до вимог про стягнення пені. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем, останній платіж відповідач здійснив 13 травня 2014 року. З позовом позивач звернувся до суду 26 лютого 2016 року, пеня в розмірі 27295,34 грн. розрахована позивачем за період з 14 лютого 2015 року. У звязку з пропуском позивачем річного строк звернення до суду стягненню з відповідача підлягає пеня за період з 26 лютого 2015 року. Виходячи з вищенаведеного перший розрахунковий період нарахування пені складається з 16 днів, замість 28 днів, тобто з 26 лютого 2015 року по 13 березня 2015 року, розмір пені за вказаний період дорівнює 659,68 грн. (16 днів х 41,23 грн.). Таким чином, з урахуванням позовної давності стягненню з відповідача підлягає розмір пені в сумі 26800,59 грн. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial