Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

27.06.2014р. позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій, посилається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 14 серпня 2013 року, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач не приділяє належної уваги дитині, не забезпечує сім'ю та не бажає надавати гроші на утримання доньки, яка постійно хворіє та перебуває на повному забезпеченні позивача, якій допомагає лише її матір. На лікування дитини витрачаються значні кошти. Відповідач має високий та стабільний дохід, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу, інших утриманців не має. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує допомогу по догляду за дитиною в розмірі 940,00грн. Інших доходів позивач не має. Просить стягнути з [PERSON] на свою користь: аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2500,00грн. щомісячно, починаючи з червня 2014 року і до досягнення донькою повноліття; аліменти на утримання позивача у твердій грошовій сумі у розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з червня 2014 року і до досягнення дитиною трьох років; додаткові витрати на лікування доньки (збільшивши позовні вимоги в порядку, передбаченому ст. 31 ЦПК України) у розмірі 2410,33грн. та 385,71грн. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги в збільшеному розмірі в повному обсязі. Відповідач в судове засіданні не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що не має постійного місця роботи, позов визнав частково: в частині витрат на лікування дитини в сумі 2796,00грн.; в частині стягнення аліментів: на утримання дитини в сумі 2000,00грн. щомісячно; на утримання дружини в сумі 600,00грн. щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК, суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.08.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 11). Сторони разом не проживають, дитина проживає з позивачем та її матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою форми 3, виданою ЖРЕО № 410 (а.с. 20), заробітна плата останньої становить 2766,06грн. на місяць (а.с. 19). Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною з 09.12.2013р. по 03.10.2016р., що підтверджується Наказом № 163 ТОВ «Сітел» від 05.12.2013р. (а.с. 16), та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 940,00грн. на місяць, що підтверджується довідкою Центру по нарахуванню та виплат пенсій та допомог № 2661 від 17.06.2014р. (а.с. 17). Відповідач не надає допомоги на утримання дитини та дружини. Дані обставини, стан здоров'я дитини та платника аліментів, їх матеріальне становище та матеріальне становище позивача не оспорюються сторонами у справі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Статтею 184 СК України встановлено: якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. За змістом ст. 18 Конвенції «Про захист прав дитини», суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до вимог ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надати матеріальну допомогу. Згідно вимог ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Суд звертає увагу на неналежне виконання відповідачем батьківського обов'язку по утриманню доньки та перекладення всього тягаря батьківського обов'язку по її утриманню та вихованню на позивача. Також, суд враховує, що відповідач не має постійного офіційного місця роботи, проте не має протипоказань до працевлаштування за станом здоров'я, аліментів на інших дітей не сплачує. Враховуючи зазначені вище обставини, те, що позивач на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, враховуючи інші обставини, що мають значення для вирішення даної справи, те, що на відповідача законом покладено обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років, за умови, що чоловік може надавати таку допомогу, те, що відповідач може надавати незначну матеріальну допомогу дружині, виходячи із засад розумності та справедливості, суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на її утримання та утримання неповнолітньої доньки підлягають задоволенню частково: у сумі 2000,00грн. щомісячно на утримання дитини, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття; у сумі 600,00грн. щомісячно на утримання дружини, починаючи від дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною трьох років. Як убачається з наданої позивачем медичної документації (12-15, 74), [PERSON] страждає на ряд хронічних захворювань - дисбактеріоз тощо. Додаткові витрати на лікування доньки, витрачені позивачем, підтверджуються: калькуляціями медичних послуг (а.с. 21-28); квитанцією до прибуткового касового ордеру №21 (а.с. 29);копіями квитанцій на придбання ліків (а.с. 31, 40-41), що свідчить про документальне підтвердження додаткових витрат позивача на лікування доньки в сумі 5592,08грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина витрачених нею коштів на лікування дитини, підтверджених документально, в розмірі 2796,04грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в розмірі 243,60 грн. за вимогою позову про стягнення додаткових витрат на дитину, та з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. за вимогою позову про стягнення аліментів. На підставі ст. ст. 7, 79, 84, 180, 181, 182, 184, 185 СК України,

Outcome: partial