Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

28.07.2014 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (на далі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») звернулося до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свій позов позивач обґрунтував тим, що 06.03.2008 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №08-80-kig-2008, відповідно до якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 600\~000,00 грн. з оплатою по відсотковій ставці 17% річних, зі строком повернення до 05.03.2023 року. Крім цього, з метою забезпечення виконання зобовязань відповідача по кредитному договору, між банком 06.03.2008 року було укладено договір поруки з відповідачем [PERSON] Також, у якості забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між Банком та відповідачами укладено договір іпотеки від 06.03.2008 року на нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення у будинку 39/3, розташовані у м.Миколаєві по вул.Дунаєва, нежитлові приміщення цокольного поверху загальною площею 99,5 кв.м. в житловому будинку літ.А-4, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого за №581. У зв'язку з тим, що відповідач порушив зобовязання за кредитним договором, в нього утворилась заборгованість в сумі 2\~033\~677,16 грн., яка рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 13.12.2011 року стягнута на користь Банку солідарно з [PERSON] та [PERSON] Виходячи з вищенаведеного, Банк просив, задовольнити позовні вимоги та в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки та припинити право власності на вищезазначені нежитлові приміщення. В судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. В судове засідання відповідачі не зявилися, причину неявки суду не повідомили, про день розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 06.03.2008 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №08-80-kig-2008, відповідно до якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 600\~000,00 грн. з оплатою по відсотковій ставці 17% річних, зі строком повернення до 05.03.2023 року. З метою забезпечення виконання зобовязань відповідача по кредитному договору, між банком 06.03.2008 року було укладено договір поруки з відповідачем [PERSON] Також, у якості забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між Банком та відповідачами укладено договір іпотеки від 06.03.2008 року на нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення у будинку 39/3, розташовані у м.Миколаєві по вул.Дунаєва, нежитлові приміщення цокольного поверху загальною площею 99,5 кв.м. в житловому будинку літ.А-4, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого за №581. У звязку з тим, що відповідачі належним чином не виконують свої зобовязання за кредитним договором №08-80-kig-2008 від 06.03.2008 року, утворилась заборгованість в розмірі 2\~033\~677,16 грн., з яких: 600\~000,00 грн. заборгованість за кредитом; 246\~736,91 грн. заборгованість по нарахованих відсотках; 1\~186\~940,25 грн. пені, яка рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 13.12.2011 року стягнута на користь Банку солідарно з [PERSON] та [PERSON] Судом встановлено, що на даний час рішення Центрального районного суду від 13.12.2011 року виконано не було, заборгованість за кредитним договором не погашена. Відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно\~ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~кодексу. Згідно\~ст.575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно абз. 8 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про іпотеку», особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов'язання або зобов'язання іншої особи перед іпотекодержателем є іпотекодавцем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель. Згідно ч.1\~ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 35 Закону Україні «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього\~Закону. З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав передбачені\~ст. 35 Закону України «Про іпотеку» вимоги для подальшого звернення стягнення на предмет іпотеки, направивши відповідачам письмову вимогу про усунення порушень, в якому зазначено стислий зміст порушеного зобовязання, вимога про виконання порушеного зобовязання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі не виконання вимоги. Враховуючи, що після отримання зазначених повідомлень, зобов'язання за кредитним договором відповідачем не виконане, заборгованість не погашена, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право звернути стягнення на предмет іпотеки для задоволення своїх вимог до відповідачів [PERSON] та [PERSON] за кредитним договором, і такі вимоги позивача є повністю обґрунтованими та законними. Відповідно до ч.1\~ст.7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання, а також право на відшкодування витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки. Отже виходячи з вище наведеного позов про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає задоволенню. Що стосується інших позовних вимог, то суд відмовляє в їх задоволенні, за недоведеністю в судовому засіданні. Відповідно до вимоги ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: partial