Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

28 серпня 2013 року представник позивача [PERSON], [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні та примусове вселення в квартиру [ADDRESS]. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS], та, на його думку, вона набула право на житло в зазначеній квартирі 01 лютого 2000 року на підставі ст. 65 ЖК України як член сім'ї свого батька [PERSON], який помер [INFO]. Крім неї за даною адресою також зареєстрована та проживає відповідач [PERSON], що доводиться їй бабусею. Квартира є неприватизованою, та є державною власністю. В період з 21 вересня 2005 року по 18 жовтня 2011 року позивач була знята з реєстраційного обліку в даній квартирі у зв'язку з навчанням у Київському національному університеті ім. Т.Шевченка. Однак, на даний час позивач не має можливості користуватись своїм законним правом на проживання в спірній квартирі, так як відповідач чинить перешкоди в користуванні, невпускаючи [PERSON] до спірної квартири. Всі намагання позивача потрапити до квартири виявилися марними, так як ключів вона не має, потрапити в квартиру фізично не можливо. Через такі протиправні дії бабусі позивач змушена була звернутись до дільничного міського відділу МВ ГУ МВС України в м. Броварах. В той же час, представник позивача в тексті позовної заяви зазначив, що з дати реєстрації позивача в зазначеній квартирі, тобто з 18 жовтня 2011 року вона не мала можливості проживати в зазначеній квартирі, так як, дана квартира перебувала в піднайомі інших осіб. 29 серпня 2013 року представник [PERSON], [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що онука позивача (донька від першого шлюбу її померлого сина) [PERSON] була зареєстрована у спірній квартирі 05 січня 1998 року. В період з 21 вересня 2005 року по 18 жовтня 2011 року була знята з реєстраційного обліку на час навчання у ВУЗі, після закінчення якого була знову зареєстрована в зазначеній квартирі. Проте, починаючи з 1992 року, після розірвання шлюбу між її батьками, фактично не проживала у спірній квартирі, не приймала участі в її утриманні, не підтримувала родинних стосунків із батьком та бабусею, будь-яке належне відповідачу майно в квартирі ніколи не перебувало, та відсутнє на день подачі позовної заяви. Тому, на думку представника позивача [PERSON], відповідач втратила право користування квартирою [ADDRESS]. Ухвалою суду від 28 листопада 2013 року справи за вищевказаними позовами [PERSON] та [PERSON] були об'єднані в одне провадження. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, пояснення надали аналогічні викладеним у тексті позовної заяви. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечували та просили відмовити в їх задоволенні, у зв'язку з їх необґрунтованістю. Представник відповідача [PERSON], [PERSON], проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечувала та просила відмовити в їх задоволенні, позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила їх задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні 18 лютого 2014 року пояснила, що [PERSON] до смерті свого батька ([INFO]) не проявляла жодного інтересу до неї та до спірної квартири, проживала окремо з цивільним чоловіком, та не підтримувала родинних стосунків. Третя особа - Виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області в судове засідання не з'явився про розгляд справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву з проханням слухати справу без їхнього представника та прийняти рішення по справі на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства. Допитані в судовому засіданні свідки зі сторони позивача (відповідача) [PERSON] - [PERSON], двірник, що працювала в домі, де знаходиться спірна квартира та родич сім'ї Костюк - [PERSON] пояснили, що [PERSON] разом зі своїм покійним сином [PERSON] протягом кількох останніх років не проживали у спірній квартирі., а дану квартиру здавати в піднайом іншим особам. Допитані в судовому засіданні свідки зі сторони відповідача (позивача) [PERSON], сусіди по спірній квартирі - [PERSON] та [PERSON], пояснили, що [PERSON] близько 22 років не проживала в даній квартирі та ніколи не намагалась вселитись в неї, а також те, що спір між сторонами виник лише після смерті батька [PERSON] - [PERSON], тобто в період з квітня по червень 2013 року. Вислухавши пояснення учасників процесу, повно і всебічно з'ясувавши обставини в справі, об'єктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом достовірно встановлено, що квартира [ADDRESS] є однокімнатною квартирою жилою площею 18,1 кв.м., власником якої є Виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області, третя особа по справі. Ордер на вказану квартиру виданий 05 березня 1973 року виконавчим комітетом Броварської міської ради народних депутатів Київської області на сім'ю з 4 чоловік: [PERSON], [PERSON] та їхніх дітей - [PERSON] та [PERSON]. [INFO] помер [PERSON], [INFO] - померла [PERSON], [INFO] - [PERSON] (батько позивача [PERSON]) Як вбачається з матеріалів справи, на даний час у спірній квартирі, яка не приватизована, зареєстровані сторони по справі: [PERSON] з 1979 року та [PERSON], що була зареєстрована після її народження, як член сім'ї, з 1988 року (а.с. 9 том. 2). З 21 вересня 2005 року остання була знята з реєстраційного обліку на час навчання у ВУЗі. З 30 вересня 2009 року по 24 червня 2011 року була зареєстрована у гуртожитку [ADDRESS]; 18 жовтня 2011 року знову зареєстрована у спірній квартирі. Відповідно до положень ч. 2 ст. 65 ЖК України, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Статтею 71 Житлового кодексу України визначено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Після закінчення ВУЗу та зняття з (тимчасового) реєстраційного обліку 24 червня 2011 року [PERSON] знову зареєструвалась у спірній квартирі лише 18 жовтня 2011 року та будучи повнолітньою не була членом сім'ї ні [PERSON], ні покійного її батька [PERSON] В спірну квартиру не вселялася та не намагалась належним чином поновити своє право на проживання у вказаній квартирі, вимагаючи усунення перешкод від орендарів та відповідача, не несла витрат на її утримання, чого не заперечує сама позивач [PERSON], що також підтверджується показами допитних в судовому засіданні свідків та Актами обстеження житлово-побутових умов від 27.06.2013 року та від 18 січня 2006 року. Спір між сторонами виник лише після смерті покійного батька позивача [PERSON] - [PERSON] та повернення в спірну квартиру відповідача [PERSON] Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року п. 10 роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. З урахуванням того, що позивачем [PERSON] не було наведено суду будь-яких поважних причин її відсутності понад встановлений ст. 71 ЖК України шестимісячний строк, а також будь-яких доказів її вселення (чи намагання вселення) у квартиру [ADDRESS], з жовтня 2011 року по червень 2013 року, суд приходить до висновку, що її слід визнати такою, що втратила право користування вказаним жилим приміщенням, а, виходячи з цього, відсутності підстав для задоволення її вимог про усунення перешкод в користуванні та примусове вселення в дану квартиру. Позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] підлягає задоволенню, а позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні та примусове вселення в квартиру [ADDRESS], слід залишити без задоволення, так як судом було встановлено те, що [PERSON] не проживала у спірній квартирі понад 6 місяців без поважних причин.

Outcome: approved