overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

27.08.2018 року позивач КП «БАХМУТ-ВОДА» звернувся до суду з заявою, в якій вказував, що відповідача, який проживає за адресою: [INFO], підприємство регулярно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод, за які необхідно щомісячно вносити оплату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляються від сплати за надані йому послуги і, не зважаючи на попередження, добровільно заборгованість не погашає. В результаті цього він має борг, який виник за період з 01.08.2010року по 31.08.2018року і складає суму у розмірі 8\~149,00грн. Позивач просив стягнути з відповідачів вказану суму боргу, а також судовий збір. В судове засідання представник позивача КП «БАХМУТ-ВОДА», який діє на підставах та повноваженнях, не зявився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просивши позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлені у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення проти позову від відповідачів не надходили, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі проживають в будинку за вказаною адресою і отримують зазначені послуги. Позивач дійсно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод. Відповідно до п. 33 „Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №1497, які є обовязковими для виконання усіма споживачами та виконавцями послуг незалежно від форм власності і підпорядкованості, споживач зобовязаний своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги (у разі наявності засобів квартирного обліку холодної і гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати їх показники та сплачувати вартість надання послуг за цими показниками і встановленими тарифами). Згідно зі ст. 32 Закону України Про житлово комунальні послуги та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по водопостачанню та водовідведенню стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 160 ЖК України, повнолітні члени сімї несуть солідарну майнову відповідальність за користування водопостачанням та водовідведенням. Судом встановлено, що відповідачі не виконують своїх обовязків по оплаті отриманих послуг і мають заборгованість, що виникла за період з 01.08.2010року по 31.07.2018року і складає суму у розмірі 8\~149,00грн. Це підтверджено витягом з особового рахунку №26466 відкритого на імя відповідача. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

27.08.2019 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.09.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв`язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Нормами ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей та вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

27.08.2019 позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем уклала шлюб 27.07.2013, який був зареєстрований виконавчим комітетом Любинської сільської ради Яворівського району Львівської області, актовий запис № 09. Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем припинено, оскільки через розбіжність у поглядах на життя, спільне проживання сторін, існування сім`ї та збереження шлюбу виявилося не можливим. Посилається, що почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення, за таких обставин, не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Тому вважає, що їх шлюб розпався остаточно і поновити його неможливо. 27.08.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 03.09.2019 в справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 20.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, з якої вбачається, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення останніх. Також, просить розглядати справу за його відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 27.07.2013, який був зареєстрований виконавчим комітетом Любинської сільської ради Яворівського району Львівської області, актовий запис № 09 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-7). Судом також встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, подальше спільне проживання у шлюбі та його збереження стало неможливим, оскільки взаєморозуміння та почуття любові між ними втрачено, і строк для примирення за таких обставин не вплине на збереження та покращення сімейних стосунків. Спірні питання щодо поділу майна між сторонами на даний час відсутні. Діти залишаються проживати з позивачем. За таких обставин, подальше спільне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

27.08.2019 р. до суду заявлено позов, в якому позивач просить визнати за нею право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , вона є єдиною спадкоємцем цієї спадщини за заповітом, у визначений строк [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття цієї спадщини, однак в зв`язку з відсутністю даних у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок № [NUMBER] від 12.05.1991 р. про належну частку житлового будинку голові колгоспного двору [PERSON] та іншим його членам, крім того форма власності на будинок зазначена як колгоспний двір та особиста, тому [PERSON] не може нотаріально оформити спадщину. Позивач в судове засідання не з`явилася, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглядати без неї (а.с.56). Представник Михайлівської сільської ради та Кучеренко В.І. в судове засідання не з`явилися, письмово позовні вимоги визнали, справу просили розглянути без них (а.с. а.с. 52,53). З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [INFO] померла її мати [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , [PERSON] є єдиною спадкоємцем цієї спадщини за заповітом, у визначений строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття цієї спадщини, однак в зв`язку з відсутністю даних у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок № [NUMBER] від 12.05.1991 р. про належну частку житлового будинку голові колгоспного двору [PERSON] та іншим його членам, крім того форма власності на будинок зазначена як колгоспний двір та особиста, тому [PERSON] не може нотаріально оформити спадщину. Вказані правовідносини регулюються: - ст.328 ЦК України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; - ч.5 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] як спадкоємиця за заповітом спадкового майна після смерті [INFO] [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] не може нотаріально оформити своє спадкове право в зв`язку з відсутністю даних у свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок № [NUMBER] від 12.05.1991 р. про належну частку житлового будинку голові колгоспного двору [PERSON] та іншим його членам, крім того форма власності на будинок зазначена як колгоспний двір та особиста, то суд визнає за необхідне позов задовільнити, визнати за позивачем право приватної власності вказаної нерухомості в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

27.08.2019 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останніх чотирьох місяців з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, спільних дітей від шлюбу немає, майновий спір відсутній. Позивач письмово просила розглянути справу у її відсутність, позов задовольнити. проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.23). Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляв, відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України він був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. З урахуванням письмової позиції позивача, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ст. 280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають разом протягом останніх чотирьох місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Спірні правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, разом вони не проживають протягом останніх чотирьох місяців, суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін. З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

27.08.2019 р. до суду заявлено позов, у якому представник позивача вказав, що між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 23.02.2011 р. укладено кредитний договір б/н у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредиту в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, позичальник зобов`язався сплачувати щомісячні обов`язкові мінімальні платежі в останній робочий день поточного місяця та відсотки за користування кредитом, але цих зобов`язань не виконує, в зв`язку з чим станом на 15.07.2019 р. виникла заборгованість в розмірі 12499,96 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві просив справу розглянути без нього, позовні вимоги підтримав повністю, у разі неявки відповідача постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів (а.с. 34). Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення справи не заявляв, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України повідомлення про час та місце розгляду справи вручалось йому належним чином. З урахуванням позицій позивача, дослідження матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю з таких підстав. Доведено, що 23.02.2011 р. між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір б/н у розмірі 5000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредиту в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, позичальник зобов`язався сплачувати щомісячні обов`язкові мінімальні платежі в останній робочий день поточного місяця та відсотки за користування кредитом, але станом на 15.07.2019 р. виникла заборгованість в розмірі 12499,96 грн. Вказані правовідносини регламентуються: -ст.ст. 525,526,530 ЦК України, за якими одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; -ст. 1054 ЦК України, за якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Оскільки [PERSON] добровільно не виконує взятих на себе зобов`язань по сплаті кредиту та відсотків за користування ним на підставі укладеного ним з АТ КБ «Приватбанк» договором б/н від 23.02.2011 р., в зв`язку з чим станом на 15.07.2019 р. виникла заборгованість в розмірі 12499,96 грн., то з метою захисту законних інтересів позивача борг з відповідача й судові витрати в сумі 1921 грн. необхідно стягнути рішенням суду. В зв`язку з повним задоволенням вимог АТ КБ «Приватбанк» з [PERSON] на його користь стягуються всі судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

27.08.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, в яких просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 06.11.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ширяївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 65. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося у зв`язку з різністю характерів та морально-етичними поглядами на життя. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 06.11.2010 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Ширяївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 65 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від даного шлюбу є малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до матеріалів справи шлюбні відносини між сторонами припинені з 2015 року, спільне господарство не велось, проживають окремо. Основною причиною припинення сімейних відносин є відсутність спільних інтересів та різність характерів. Майнового спору та про місце проживання дітей у сторін не має. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

27.08.2019 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він перебуває в шлюбі з відповідачем з 11.11.2012 року, який зареєстрований 11.11.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1476. Від шлюбу вони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, сторони не ведуть спільного господарства, шлюб існує формально, на примирення позивач не згоден. Просить суд шлюб розірвати. Позивач подав суду письмову заяви про розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами справи. Позивач просить суд позов задовольнити та розірвати шлюб. Відповідач подав заяву про розгляд справи у її відсутності за наявними матеріалами справи, позов не визнає. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З свідоцтва про шлюб (виданий повторно) серія [NUMBER] від 22.08.2019 року встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 11.11.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1476 (а.с. 4). Сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 14). В судовому засіданні встановлено, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, сторони не ведуть спільного господарства, шлюб існує формально, на примирення позивач не згоден. Відповідач позов не визнає. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. Судові витрати у справі за заявою залишити за позивачем. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved