Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

26 травня 2016 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення наданої тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] повинен був сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідно до виконавчого листа Самарського районного суду м. Дніпропетровська. [PERSON] аліменти не отримувала, так як відповідач ухилявся від їх сплати. 01 червня 2010 року остання звернулась до позивача за призначенням тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів та 19 липня 2010 року останній була призначена зазначена допомога на період з 01 червня 2010 року по 30 листопада 2010 року. Надалі [PERSON] зверталася за призначенням допомоги 06.07.2011 року, 04.01.2012 року, 02.07.2012 року, 02.01.2013 року, 01.07.2013 року, 09.01.2014 року, 01.07.2014 року, 05.01.2015 року, 01.07.2015 року, та кожен раз їй призначалася допомога. 12.10.2015 року [PERSON] виповнилось 18 років. Сума, яка підлягає поверненню відповідачем за періоди з 01.06.2010 року по 30.11.2010 року та з 01.07.2011 року по 31.10.2015 року склала 20566,20 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 20566,20 грн. як суму наданої державної допомоги у звязку з тим, що останній ухилявся від сплати аліментів. Представник позивача в судове засідання не з»явився, повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву в якій позовні вимоги підтримував в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлений належним чином причина неявки суду не відома, у зв»язку з чим суд вважає за можливе, розглянути справу в заочному порядку відповідно до положень ст. 169, 224-225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа Самарського суду м. Дніпропетровська від 12.01.2005 року з [PERSON] підлягає стягненню на утримання сина [PERSON] суми аліментів у розмірі ? частини від всіх видів заробітку. (а.с. 5). Згідно довідок Самарського ВДВС Дніпропетровського МУЮ [PERSON] не отримувала аліменти згідно виконавчого листа ( а.с. 6-8) у звязку з тим, що боржник ухиляється від сплати аліментів (а.с.5). 01 червня 2010 року [PERSON] звернулась до позивача за призначенням тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів та 19 липня 2010 року останній була призначена зазначена допомога на період з 01 червня 2010 року по 30 листопада 2010 року. Надалі [PERSON] зверталася за призначенням допомоги 06.07.2011 року, 04.01.2012 року, 02.07.2012 року, 02.01.2013 року, 01.07.2013 року, 09.01.2014 року, 01.07.2014 року, 05.01.2015 року, 01.07.2015 року, та кожен раз, відповідно до рішень управління їй призначалася допомога ( а.с. 9-36). Згідно до п. 10 ст. 181, Сімейного Кодексу України, суми наданої тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України в судовому порядку. Так, сума, яка підлягає поверненню [PERSON] за період з 01.06.2010 року по 30.11.2010 року та з 01.07.2011 року по 31.10.2015 року склала 20566,20 грн, що підтверджується розрахунком управління ( а.с. 37). Вказані вище спірні відносини регулюються Сімейним кодексом України. Частинами 8, 9 ст. 181 Сімейного кодексу України визначено, що якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно із п. 2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.02.2006 року № 147, тимчасова допомога призначається у разі, коли: рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення; Відповідно до ч. 10 ст. 181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Згідно з вимогами ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Відповідно до п. 10 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189, виплата тимчасової допомоги припиняється у разі досягнення дитиною 18-річного віку. В пункті 12 цієї ж постанови зазначено, що якщо виникла можливість стягувати аліменти з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими, а отже вважає за необхідне задовольнити їх в повному обсязі та стягнути з відповідача суму наданої тимчасової державної допомоги у зв»язку з тим, що відповідач ухилявся від сплати аліментів у розмірі 20566,20 грн, а також судові витрати по справі у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved