Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

28 серпня 2017 року до Обухівського районного суду Київської області звернувся [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю спадкодавця. В обґрунтування заявленого позову зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] . До нотаріуса звернулись спадкоємці першої черги, а саме позивач, як син спадкодавця та відповідачі [PERSON] як дружина спадкодавця та [PERSON] , як донька спадкодавця. Між спадкоємцями існує спір щодо спадкового майна та порядку його поділу, що змушений звернутись за захистом своїх прав. Вважає, що земельна ділянка, що розташована у [ADDRESS] , площею 0,1550 га, кадастровий номер 3223155400:05:010:0156, вартістю 821 888, 00 грн.; земельна ділянка, що розташована на [ADDRESS] , площею 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:62:485:0012 вартістю 780 000 , 00 грн.; житлового будинку, що розташований у [ADDRESS] ), 300 вартістю 5000 000, 00 грн. є особистою приватною власністю спадкодавця, тому поділ має бути здійснений у рівних частках між спадкоємцями першої черги. Враховуючи, що спадкоємець перебував з 31.01.2007 року по день смерті у зареєстрованому шлюбі, а спірне майно набуте саме в цей період нотаріус при оформленні права на спадщину вважає вказане майно спільною сумісною власністю подружжя, внаслідок чого його розподіл здійснюється неправильно, а спірне майно здійснено та набуто особисто спадкодавцем, тому позивач просив визнати земельну ділянку, що розташована у [ADDRESS] , площею 0,1550 га, кадастровий номер 3223155400:05:010:0156; земельну ділянку, що розташована на [ADDRESS] , площею 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:62:485:0012; житловий будинок, що розташований у [ADDRESS] , особистою приватною власністю [PERSON] , який помер [INFO] . 13.10.2017 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог в якій просив визнати особистою приватною власністю [PERSON] , що помер [INFO] автомобіль марки «Тойота» д.н.з. [NUMBER] та автомобіль «Хюндай» д.н.з. [NUMBER] ; рахунок який знаходиться в АТ «Райффайен Банк Аваль» № [NUMBER] (дата відкриття 13.10.2011 року), залишок коштів на якому складає 130, 301 грн. 00 коп.; вкладний рахунок ПАТ КБ «Правекс-Банк» № [NUMBER] , залишок коштів на якому складає 740 000 грн. на відсотковому рахунку за даним договором №26289900156424 в розмірі 6324, 21 грн. 27.10.2017 року відповідно ухвали Обухівського районного суду Київської області у справі відкрито провадження та призначено відкрите судове засідання. 04.01.2018 року відповідно ухвали Обухівського районного суду Київської області відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду. 25.01.2017 року відповідно ухвали Обухівського районного суду Київської області клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду задоволено. 05.04.2018 року відповідно постанови Апеляційного суду Київської області ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 25.01.2018 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 20.06.2018 року відповідно ухвали Обухівського районного суду Київської області призначено по справі підготовче судове засідання. 23.07.2018 року відповідно ухвали Обухівського районного суду Київської області в задоволенні клопотань про витребування доказів відмовлено. 25.10.2018 року відповідно ухвали Обухівського районного суду Київської області клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів задоволено частково, витребувано від приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни ( [ADDRESS] ), належним чином завірену копію спадкової справи № 60165233, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; витребувано від Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві (01011, м. Київ, вул. Арсенальна 9/11) наступну інформацію про транспортні засоби, які були зареєстровані за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , зокрема, щодо автомобіля марки «Хюндай Санта Фе», державний номерний знак [NUMBER] , на якій підставі він був знятий з реєстрації, на чиє ім`я зареєстрований вказаний автомобіль і надати документи на підставі яких він був знятий з реєстрації та зареєстрований на нового власника; витребувано від Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві (01011, м. Київ, вул. Арсенальна 9/11) наступну інформацію про транспортні засоби, які були зареєстровані за [PERSON] , [INFO] , за період з 2007 по 2017 роки, зокрема щодо автомобіля марки Тойота», державний номерний знак [NUMBER] ; витребувано від AT «Райффайзен Банк Аваль» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9) належним чином завірену копію договору, укладеного з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , інформацію по рух грошових коштів по рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] з 2003 року по цей час та залишок грошових коштів; витребувано від ПАТ КБ «Правекс-Банк» (01021, м. Київ, Кловський спуск, 9/2) належним чином завірену копію договору укладеного з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , інформацію з 2003 року по цей час про рух грошових коштів по рахунку № [NUMBER] та залишок грошових коштів на цьому рахунку та на відсотковому рахунку за даним договором № 2628990015642; витребувано від Центрального відділення ПАТ «Промінвестбанк» (м. Київ, вул. Шевченка, 12) належним чином завірену копію договору, укладеного з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , інформацію по рух грошових коштів по рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] з 2003 року по цей час та залишок грошових коштів; витребувано від Центрального відділення AT «Укрексімбанк» (03150, м. Київ, вул. Німецька, 5) належним чином завірену копію договору, укладеного з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , інформацію по рух грошових коштів по рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] з 2003 року по цей час та залишок грошових коштів; витребувано від Кропивницькій ОДПІ (25019, м. Кропивницький, вул. Глинки, 2) інформацію про доходи [PERSON] ( [ADDRESS] ) за період з 2006 по 2010 роки; витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю «Холдингова компанія «Євробудінвест» (03035, м. Київ, вул. Петрозаводська, будинок 2-а) відомості та документи відносно таких питань: чи укладався між ТОВ «СХ «Євробудівнест» та [PERSON] договір підряду на будівництво житлового будинку від 01 лютого 2008 року; за якою адресою проводилися роботи за вищевказаним договором підряду, на чиє ім`я був оформлений дозвіл на початок проведення будівельних робіт і чи надавався цей дозвіл ТОВ «СХ «Євробудінвест», зазначити перелік робіт, який виконувався ТОВ «СХ «Євробудінвест», ким придбавалися будівельні матеріали для проведення робіт; документи, які оформлювалися на виконання вказаного договору підряду: кошторис на виконання робіт, акти виконання будівельних робіт, акти прийому-передачі будівельних матеріалів, акти на списання будівельних матеріалів, акт введення закінченого будівництвом об`єкту до експлуатації; документи про проведення оплати виконання робіт за вказаним договором [PERSON] : виписка із касової книги про прийом готівки від [PERSON] ; прибуткові касові ордери про прийом готівки від [PERSON] ; виписку зі банку про зарахування грошових коштів за договором підряду від 01 лютого 2008 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «ХК «Євробудівест». В задоволенні іншої частини вимог клопотань відмовлено. 15.01.2019 року відповідно ухвали Обухівського районного суду Київської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 10.06.2019 року відповідно ухвали Обухівського районного суду Київської області клопотання представника позивача задоволено частково витребувано з Голосіївського районного суду міста Києва належним чином засвідчені копії окремих матеріалів судової справи № 2/752/1606/13 (провадження № 2-1902/12) за позовом Державної організації «Автобаза Державного управління справами» до [PERSON] про стягнення коштів, зокрема рішення суду від 04.03.2013 року, інших судових рішень по суті спору (в тому числі судів апеляційної та касаційної інстанцій), а також наявних у справі документів щодо права власності на автомобіль «Toyota Corolla», державний номерний знак [NUMBER] ; витребувано з Києво-Святошинського районного суду Київської області належним чином засвідчені копії окремих матеріалів судової справи № 369/6045/16-п (провадження № 3/369/1853/16) щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, зокрема постанову судді від 18.07.2016 року, інших судових рішень по суті справи (в тому числі судів апеляційної інстанції), а також наявних у справі документів щодо права власності на автомобіль «Toyota Corolla», державний номерний знак [NUMBER] ; витребувано від Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (адреса: 03680, м. Київ-151, вул. Народного Ополчення, 5а) та Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) інформацію (довідку) з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків стосовно [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 01.01.2006 року по 16.01.2017 року включно. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні вказав, що за життя чи оспорював [PERSON] своє право власності йому не відомо, на рахунках померлого перебували кошти отриманих від сукупного доходу з різних джерел. Померлий проживав окремо від позивача, з офіційною дружиною [PERSON] Спірні автомобілі куплені померлим, відповідачка мала у власності «Тойоту». Представник відповідача [PERSON] підтримала відзив на позов, заперечивши вимоги позивача та вказала, що враховуючи презумпцію права спільної сумісної власності майна придбаного у період шлюбу, подружжю належить право захищати свої цивільні права та інтереси, померлий при житті не оспорював факт спільної сумісної власності майна, що було придбане у період шлюбу, позивач таким правом не наділений, тому його звернення до суду з даним позовом є неправомірним. Також зазначила що спірна земельна ділянка та житловий будинок придбані у шлюбі, а також відповідачем [PERSON] з реалізованих коштів від продажу свого майна вкладено у будівництво спірного будинку, яке в подальшому зареєстровано померлим як об`єкт самочинного будівництва. Спірні автомобілі «Тойота» придбана відповідачко [PERSON] , автомобіль «Хюндай» був придбаний у період шлюбу. На банківських рахунках знаходилась пенсія померлого, що є спільним майном подружжя і регулюються ст.ст.57, 60 СК України. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та вказав, що [PERSON] не порушувала права позивача, іноді вона проживала разом з померлим батьком, але після 2007 року він жив спільно з дружиною [PERSON] та чи були у них при житті спори відносно майна йому не відомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що придбали земельну ділянку відповідачка [PERSON] разом з її покійним чоловіком [PERSON] , за їх усним проханням та домовленістю допомагав їм по будівництву без документів наймав бригаду, дозволу на будівництво не було. На будівництво «коробки» будинку сплачував покійний, а роботи всередині будинку сплачувались за кошти відповідачки [PERSON] , а також з відповідачкою їздили до магазину для закупівлі оздоблювальних матеріалів, фарби, унітазу, шпаклівки. З відповідачкою [PERSON] зустрічався, але вона до будівництва не мала ніякого відношення, коштів не надавала. Близько десяти років тому будували другий поверх будинку з гаражем побудова проводилась протягом року. Відомо, що відповідачка [PERSON] продала квартиру задля вкладення коштів в будівництво будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є товаришем відповідачки [PERSON] , вийшла заміж за [PERSON] після чого вони товаришували родинами, робив їм металеві двері за кошти, що були надані подружжям, також вони замовляли меблі та столярку у Дніпропетровську у його знайомого. Господарство подружжя спільно вело, зі слів померлого і відповідачки вони спільно підбирали та купували земельну ділянку по [ADDRESS] ). Позивач та відповідачка [PERSON] на будівництві не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що померлий був її братом, будинок був побудований за його рахунок, він купував земельну ділянку, у нього були збереження, через продаж квартири, був підрядник, виконроб, що був знайомим відповідачки [PERSON] В її присутності двічі передавав брат кошти своїй жінці [PERSON] для здійснення розрахунку з підрядниками. Зі слів братової дружини за реалізовані з продажу квартири, що знаходилась на Оболонському районі м . Києва придбала трикімнатну квартиру в м . Дніпро . Також відомо зі слів покійного брата, що його дружина виконувала якусь частину у внутрішньому оздобленні. Все будівництво було здійснене за рахунок та кошти її покійного брата, однак на початку будівництва була здійснена допомога з боку племінниці, відповідачки [PERSON] Лікування та реабілітація брата відбувалось за допомогою його дітей, дружина мало за братом здійснювала догляд, оскільки часто їздила за кордон до дітей та працювала. У брата в сейфі була готівка, яку саме заробітну плату він отримував їй не відомо, він був заслужений юрист, як вона розуміла, що за його кошти він сплачував комунальні послуги, а також за його кошти проходило будівництво, проект будівництва робив знайомий відповідачки [PERSON] . Вислухавши представників сторін, свідків перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №968932 належить земельна ділянка площею 0,1550 га за адресою: [ADDRESS] , що придбана на підставі договору купівлі-продажу від 24.10.2007 року №10804. Відповідно свідоцтва про право власності на житло від 20.11.2006 року у рівних долях на праві спільної-часткової власності належала квартира [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] , яку в подальшому відповідно договору купівлі-продажу від 22.05.2007 року відчужили [PERSON] . [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №006930 належала земельна ділянка площею 0,1000 га за адресою: [ADDRESS] , що придбана відповідно рішення Київської міської ради від 16.10.2008 року №538/538. Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно підтверджується власність [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , на підставі Рішення виконкому Козинської селищної ради від 14.09.2010 року, яким вирішено узаконити самовільно побудований А - житловий будинок, Б - гараж, В-баня. Загальна площа будинку становить 163,5 кв.м., житлова площа будинку становить 31,9 кв.м. Житловий будинок та споруди знаходяться на власній земельній ділянці площею 0,1550 за адресою: [ADDRESS] та оформити право власності на житловий будинок на [PERSON] . Позивач [PERSON] є сином, а відповідачка [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, визнається сторонами. [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 31 січня 2007 року до дня смерті [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції м. Києва, серії [NUMBER] . [PERSON] , [INFO] помер, про що видано свідоцтво про смерть відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві 27.01.2017 року. За життя заповіту на спадкове майно [PERSON] не залишив. Його діти позивач у справі: [PERSON] та відповідач 2 [PERSON] , а також відповідач 1 - дружина спадкодавця [PERSON] , відповідно до положень ч. 1 ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцями першої черги за законом, які своєчасно, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини, звернулися до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. Відповідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №46575801 від 28.01.2017 року приватним нотаріусом Головкіною Я.В. заведено спадкову справу №2/2017 відносно спадкодавця [PERSON] . Постановою приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Головкіної Я.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку зі зверненням спадкоємця першої черги за законом [PERSON] з позовною заявою до суду про визнання особистою приватною власністю майна спадкодавця та у зв`язку з надходження заяви спадкоємців [PERSON] та [PERSON] про невидачу свідоцтва про право на спадщину до майна їх померлого батька [PERSON] Відповідно листа №31/10-5304 виданого Регіональним сервісним центром МВС в Київській області вбачається, що автомобіль «HYUNDAI SANTA FE» VIN -[NUMBER] номерний знак [NUMBER] , 12.01.2011 року був зареєстрований за [PERSON] та з часу реєстрації на нового власника не перереєстровувався, а за [PERSON] в період часу з 2007 року по 2017 рік транспортні засоби не реєструвались. Правовстановлюючих документів на інше спірне майно сторонами не подавалось, тому підстав вважати встановленим факт належності такого майна на правві власності спадкодавцеві [PERSON] судом не встановлено. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Частиною 1 ст. 61 Сімейного кодексу України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Частиною першою статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з частиною першою статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Статтею 163 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Доводи позивача щодо спірного майна, що належало померлому [PERSON] на праві особистої приватної власності, суд вважає такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного на час виникнення правовідносин і на цей час законодавства, позивач звернувся до суду із позовом не у своїх інтересах, враховуючи презумпцію права спільної сумісної власності майна придбаного у період шлюбу та обраний ним спосіб захисту суперечить нормам ст.16 ЦК України. Судом встановлено, що в період зареєстрованого шлюбу, з 2007 року за спільні кошти подружжя [PERSON] та [PERSON] придбали спірне майно: земельну ділянку розташована у [ADDRESS] , площею 0,1550 га, кадастровий номер 3223155400:05:010:0156, земельну ділянку, що розташована на [ADDRESS] , площею 0,1000 га, кадастровий номер 8000000000:62:485:0012; житловий будинок, що розташований у [ADDRESS] ; автомобіль марки «Тойота» державний номерний знак [NUMBER] ; автомобіль марки «Хюндай» державний номерний знак [NUMBER] ; рахунок який знаходиться в АТ «Райффайзен Банк Аваль» № [NUMBER] з залишком на рахунку 130 301, 00 грн.; вкладений рахунок ПАТ КБ «Правекс-Банк» № [NUMBER] залишок коштів на якому складає 740 000, 00 грн. на відсотковому рахунку за даним договором №26289900156424 в розмірі 6324, 21 грн. В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи та показами свідка [PERSON] , що земельна ділянка, яка розташована у [ADDRESS], площею 0,15550 га була придбана, зокрема, за рахунок коштів отриманих від продажу належної [PERSON] на праві власності квартири [ADDRESS] , будинок на вказаній земельній ділянці побудований за рахунок коштів відповідача 2 [PERSON] , що виступила замовником будівництва, відповідно до договору підряду на будівництво житлового будинку від 01.02.2008 року. Також, відповідно договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , що належала відповідачці [PERSON] , яку вона відчужила третій особі та виручені кошти від продажу були вкладені у будівництво будинку в [ADDRESS] , в якому і проживає на даний час відповідач 2. Разом із тим, на підтвердження заперечень відповідача [PERSON] проти позову свідчать сукупність зібраних доказів, з яких вбачається, що спірне майно придбане в період шлюбу, за рахунок різних джерел фінансування, які не виходять за межі спільних коштів подружжя, тому спірне майно набуте подружжям спільно і має правовий статус спільного сумісного майна подружжя. Так, сторонами не оспорюється, а правовстановлюючими документами підтверджується набуття спірного майна саме в період шлюбу [PERSON] та [PERSON] Пунктом 21 нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки від 24.10.2007 року передбачено, що покупець [PERSON] діє за згодою своєї дружини [PERSON] , що викладена на заяві справність підпису також нотаріально посвідчена. Вказане свідчить про те, за життя [PERSON] був обізнаний із тим, що набуте нерухоме майно придбане за спільні кошти подружжям, покупки здійснена в інтересах сім`ї, а набуте майно має правовий статус спільного сумісного майна подружжя. Враховуючи посилання сторін на те, що спадкодавець мав юридичну освіту, був визнаним фахівцем у галузі права, суд вважає, що будучи достатньо обізнаним із приписами чинного законодавства, яке регулює правовий статус майна подружжя, підписавшись у нотаріально посвідченому договорі із вказаними вище відомостями, [PERSON] вчинив дії, які можливо оцінити як такі, що свідчать про визнання ним факту належності спірного спадкового майна до спільного сумісного майна подружжя. Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Частка в спільній сумісній власності того з подружжя, хто пережив спадкодавця, не входить до складу спадщини і не включається до спадкового майна після смерті іншого з подружжя. Як вбачається з положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За правилами статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Позивач не послався у позові, представники сторін не повідомили у судовому засіданні відомості, а сторонами не було подано суду доказів щодо наявності обставин, які б вказували на те, що спадкодавець [PERSON] за життя будь-яким чином оспорював правовий статус спірного у цій справі майна як спільного сумісного майна подружжя, заявляв про особисту приватну власність щодо цього майна, тому з огляду на законодавчо визначену презумпцію суд вважає відсутніми підстави вважати наявність спору про право між спадкодавцем (за його життя) та його дружиною. Доводи про участь відповідача [PERSON] у фінансуванні здійснення будівництва спірного домоволодіння не мають правового значення для вирішення цього спору, оскільки вона позовних вимог у цій справі не пред`являла, подібні доводи виходять за межі наявних у справі позовних вимог, крім того, належних і допустимих доказів на підтвердження таких доводів суду не подавалось, тому суд позбавлений можливості достовірно встановити подібні обставини та прийняти їх до уваги при вирішенні цього спору. З урахуванням наведеного, суд вважає, що спірне у цій справі спадкове майно [PERSON] є об`єктами спільної сумісної власності подружжя. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК). Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення. Як неодноразово визначалось у судових рішеннях судів вищих інстанцій вирішуючи спір, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулась з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) порушено провадження у справі належним позивачем, відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову в задоволенні позову, незалежно від встановлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить, яка може вимагати виконання такого обов`язку від інших осіб. Отже лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність, чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно приймає рішення про захист порушеного права, або відмовляє позивачу у захисті встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених позовних вимог, але позивач не вказав, яке його право не порушено, а тому не встановивши, яке право не порушено, суд не має право його захистити. Обгрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що позов фактично має на меті захист інтересів його померлого батька на визначення обсягу частки у спільному майні подружжя, а відтак це безпосередньо не порушує особисті права чи законні інтереси позивача. При прийнятті спадщини позивач вправі її прийняти лише в межах ти прав та обов`язків, що належали спадкодавцеві [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відомостей про те, що визначені позовом відповідачі за життя спадкодавця порушували його права, зокрема право власності на спірне майно, що спадкодавець вживав заходи для захисту такого порушеного права тощо суду під час судового розгляду не повідомлено, тому суд вважає, що спірне майно не входить до складу спадщини в правовому статусі особистої приватної власності [PERSON] , а може бути поділене між спадкоємцями після визначення частки спадкодавця у спільному сумісному майні подружжя. Крім того, позивачем не наведено відомості про те, що саме визначені позовом відповідачі порушують його особисті права чи законні інтереси, зокрема і в частині спадкоємства. Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Пред`являючи позов, позивач додав до нього лише незавірені ксерокопії свідоцтва про смерть, витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі, державних актів на право власності на земельну ділянку, договорів купівлі-продажу, свідоцтва про право влансотсі на житло, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, договору підряду на будівництво житлового будинку за участю [PERSON] , що явно недостатньо для висновку суду про обгрунтованість позову, оскільки обставини, покладені в основу позову щодо належності спірного майна [PERSON] саме на праві приватної власності, а не на праві спільної сумісної власності як один із подружжя, залишились недоведеними. Надалі позивач до суду жодного разу не з`являлвся, будь-яких доказів не подавав. Суд вважає, що під час розгляду справи позивач не виконав свого процесуального обов`язку, передбаченого ст.81 ЦПК України, не довів обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог. Суд вважає неможливим прийняти визнання позову відповідачем [PERSON] та покласти таку позицію в основу судового рішення про задоволення позову, оскільки це порушує права та законні інтереси іншого відповідача [PERSON] як дружини спадкодавця і спадкоємця за законом першої черги. Крім того, це додатково підтверджує висновок суду про відсутність такого спору між позивачем та визначеним ним відповідачем, який би підлягав вирішенню в судовому порядку. Враховуючи те, що при вирішенні спору встановлено відсутність у позивача права чи законного інтересу, які б підлягали судовому захисту, тому не встановлено достатніх підстав для застосування повноважень суду щодо втручання у право власності відповідача [PERSON] в межах судового захисту порушених права позивача. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, при цьому заперечення відповідача [PERSON] ґрунтуються на законі та письмових доказах, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed