Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

28.02.2019 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла заява [PERSON] про встановлення факту батьківства. В якій заявник просить встановити факт батьківства [PERSON], який помер [INFO] в с. Лип'янка Шполянського району Черкаської області, стосовно [PERSON], [INFO], уродженки с. Лебедин Шполянського району Черкаської області. Свою заяву заявник мотивує тим, що її мати [PERSON] та її батько [PERSON], починаючи з 1984 року проживали однією родиною, без реєстрації шлюбу, по день смерті батька, а саме до [INFO]. Під час проживання батьків однією сім'єю [INFO] народилася [PERSON] (після укладення шлюбу - [PERSON]). Так, незважаючи на те, що її мати проживала в будинку її батька [PERSON] в с. Лип'янка Шполянського району Черкаської області, офіційним зареєстрованим місцем її проживання на день її народження був будинок в с. Лебедин Шполянського району Черкаської області, тому відповідно і реєстрація народження позивача відбувалася в Лебединській сільській раді Шполянського району Черкаської області. В свою чергу родинний зв'язок заявника з матір'ю [PERSON] підтверджується виданими на її ім'я документами: свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданого 23.09.2006 виконкомом Лип'янської сільської ради Шполянського району Черкаської області. А от ім'я батька заявника у свідоцтві про народження зазначено, як [PERSON]. Так, оскільки її батьки не були одружені, та при реєстрація її народження не було подано спільної заяви від матері та батька про її походження від нього, тому відомості про батька до актового запис були внесені відповідно до ч. 2 ст. 55 КпШС України, яка визначала, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. Отже прізвище «батька» заявника в актовому записі про її народження було записане за прізвищем матері, як «[PERSON]», а його ім'я та по батькові зі слів матері, як «[PERSON]», які ідентичні імені та по батькові чоловіка, з яким мати проживала однією сім'єю, а саме [PERSON]. Слід зазначити, що батько заявника [PERSON], завжди визнавав заявника своєю дочкою, оскільки постійно проживав із нею та її матір'ю однією сім'єю, виховував і забезпечував її, та лише по своїй необізнаності - за життя не подав до органів РАЦСу заяву про добровільне визнання свого батьківства. [INFO] [PERSON], помер. Після смерті свого батька заявник звернулася до нотаріальної контори із заявою на прийняття спадщини [PERSON] по заповіту, який батько відповідно зробив на її ім'я за життя, що також є доказом батьківського піклування. 30.09.2017 заявник отримала в Шполянській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину [PERSON], а саме на земельну ділянку площею 3,2373 га з кадастровим номером [NUMBER]. що розташована на території Лип'янської сільської ради Шполянського району Черкаської області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У лютому 2019 заявник одержала від Головного управління ДФС у Черкаській області лист про надання пояснень та їх документального підтвердження стосовно родинних зв'язків із спадкодавцем, а саме її належності до членів сім'ї останнього першого або другого споріднення. Тому, заявник звернулась до суду про встановлення факту батьківства. В судове засідання заявник та його представник з'явилися, підтримали повністю свої заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи - Шполянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області в судове засідання не з'явився, про дату час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, надав заяву про розгляд справи у його відстуність. Представник заінтересованої особи - Головного управління ДФС у Черкаській області - в судове засідання не з'явився, про дату час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 05.03.2019 було відкрито провадження по справі. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 23.03.1985, виданого Лебединською сільською радою Шполянського району Черкаської області, [INFO] народилася [PERSON], про що 23.03.1985 складено актовий запис №16. Батьками записані [PERSON] та [PERSON]. (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 23.09.2006, виданого виконкомом Лип'янської сільської ради Шполянського району Черкаської області, між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 23.09.2006 було зроблено відповідний запис №3. Після реєстрації шлюбу присвоєно прізвища чоловікові - [PERSON], дружині - [PERSON]. (а.с.10). Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 08.02.2017, виданого виконавчим комітетом Лип'янської сільської ради Шполянського району Черкаської області, [INFO] помер [PERSON], про що 10.01.2017 складено актовий запис №2. (а.с.11). Згідно довідки Лип'янської сільської ради Шполянського району Черкаської області від 25.02.2019 №153 [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], проживали починаючи з 1984 року по [INFO] однією сім'єю в [ADDRESS] проживали без реєстрації та вели спільне господарство мали спільний бюджет. Крім цього, [PERSON] та співмешканка [PERSON] виховували та утримували свою дочку [PERSON] [INFO]. (а.с.8). Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.09.2017, виданого державним нотаріусом Шполянської державної нотаріальної контори Курінним В.В., на підставі заповіту посвідченого Лип'янською сільською радою Шполянського району, Черкаської області 21.06.2013, зареєстрованого в реєстрі за №9, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON], 1945 року народження, який помер [INFO], є [PERSON], [INFO]. Спадщина на яку видане це свідоцтво складається з: земельної ділянки площею 3,2373 гектарів, яка розташована в межах Лип'янської сільської ради, Шполянського району, Черкаської області. Цільове призначення землі: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Категорія земель - землі сільськогосподарського призначення. Кадастровий номер земельної ділянки : [NUMBER], експертна грошова оцінка земельної ділянки становить 97119 гривень 00 копійок. (а.с.12). Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 98984838 від 30.09.2017 [PERSON] є власником земельної ділянки за адресою: Черкаська область, Шполянський район, с/рада. Лип'янська, кадастровий номер № [NUMBER], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1366572971257, підстава виникнення - свідоцтво про право на спадщину, за заповітом №1113, виданий 30.09.2017, видавник: Шполянська державна нотаріальна контора, номер запису про право власності 22607934, дата державної реєстрації 30.09.2017. (а.с.13). Відповідно до листа Головного управління ДФС у Черкаській області 387/156/23-00-13-0116 від 04.01.2019 «Про надання пояснень та їх документального підтвердження», адресованого [PERSON], Головним управлінням ДФС у Черкаській області встановлено отримання в 2017 році доходу в сумі 97119,00 грн., у вигляді спадщини від фізичної особи, що не є членом сім'ї першого та другого ступеня споріднення (а.с.14) Згідно посвідчення [NUMBER] виданого Шполянським управлінням Пенсійного фонду [PERSON], [INFO], з 26.01.2005 року вийшов на пенсію (а.с.20). 27.07.1994 [PERSON] отримав посвідчення водія [NUMBER] (а.с.20). За даними запису акта про народження №16 від 23.03.1985 відомості про батька дитини [PERSON], [INFO], вказані на підставі заяви матері [PERSON] (а.с.29). Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Відповідно до ст. 315 ч.1 п. 1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. За змістом п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Виходячи із змісту пункту 5 частини 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.1.ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Встановлення факту родинних відносин між заявником та її покійним батьком необхідне для підтвердження ступеню споріднення при оформленні спадщини для надання відповідних доказів спорідненості до Державної фіскальної служби України. Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. В п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, та стягнення аліментів», зазначено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК( 2947-14 ), істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС (2006-07 ), суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС ( 2006-07 ), беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Згідно п. 7 даної постанови у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК (2947-14). В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження батьком [PERSON], яка народилася [INFO], записаний [PERSON] (а.с.9). Відомості про батька вказані за заявою матері [PERSON] (а.с.29). Після укладення шлюбу прізвище заявниці [PERSON] було змінено на [PERSON]. (а.с.10). В той же час свідоцтвом про смерть підтверджується факт смерті [PERSON] (а.с.7). 30.09.2017 року заявниця отримала у власність згідно свідоцтва про спадщину за заповітом земельну ділянку площею 3,2373 гектарів, кадастровий номер [NUMBER], цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вартістю 97119,00 грн. (а.с.12-13). Дані обставини перешкоджають заявнику довести свою належність до членів сім'ї першого та другого ступеня спорідненості із померлим [PERSON], що в свою чергу зобов'язує її задекларувати свої доходи від отримання спадщини на суму 97119,00 грн., в 2017 році та сплатити податок на доходи, а також військовий збір, про що свідчить відповідний лист Головного управління ДФС у Черкаській області (а.с.14). За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина 1 статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір'ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї. Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц (провадження № 61-4163св18) та у постанові Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц (провадження № 61-26210св18), у постанові від 21 листопада 2018 року справа № 225/6301/15-ц, провадження № 61-30047св18 від 06 лютого 2019 справа № 607/10982/16-ц провадження № 61-14642св18. Частиною 2 ст.55 КпШС передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно до ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Оскільки [PERSON] народилася до 2004 року, а саме [INFO], то відносин щодо встановлення факту батьківства необхідно застосовувати норми КпШС України, який був чинним до 01.01.2004. Так, згідно ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON], які повідомили що за свого життя [PERSON] вважав себе батьком [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1984 року по [INFO], [INFO] у них народилася донька [PERSON]. Батьками записані були [PERSON] та [PERSON]. Відомості про батька було внесено до актового запису були внесені відповідно до ч.2 ст.55 КпШС України. В ході судового розгляду, враховуючи письмові докази та показання свідків, знайшла підтвердження та обставина, що [PERSON], померлий [INFO], за життя визнавав себе батьком [PERSON] (дошлюбне прізвище «[PERSON]») [INFO], крім того, він з матір'ю останньої [PERSON] спільно проживали та вели спільне господарства до народження дочки, а також спільно виховали та утримали дитину, заявника у справі, після її народження. Надані заявником докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, зокрема, вони підтверджують факт, який заявник просить установити. Оскільки встановлені у справі обставини підтверджують позицію заявника, покладену в основу заявленої вимоги, відтак, заявлена вимога підлягає до задоволенню. Згідно ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі,

Outcome: approved