Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

27 березня 2019 року до Шевченківського районного суду м. Львова звернулося Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» з позовною заявою, яка в подальшому була уточнена, якій просить суд визнати нерухоме майно, а саме однокімнатну квартиру, загальною площею 42,1кв.м. житловою площею 15,7 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] такою, що передана в іпотеку як забезпечення вимог Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», що випливають з кредитного договору №001-2914/756-0187 від 21.09.2007 року, укладеним між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] ; звернути стягнення на заставлене майно (предмет іпотеки), а саме однокімнатну квартиру загальною площею 42.1кв.м. житловою площею 15,7кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] , шляхом продажу предмету іпотеки на електронних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №001-2914/756-0187 від 21.09.2007, укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] у сумі 36587,66 швейцарських франків. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] 21.09.2007 року укладено Кредитний договір №001-2914/756-0187 на загальну суму 43410,00 швейцарских франків з терміном повернення кредиту до 10.09.2037року. Зазначений кредит [PERSON] отримала на придбання квартири. 21.08.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний Банк», правонаступником всіх прав і обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», та [PERSON] був укладений договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. за реєстровим №7322. Згідно положень договору іпотеки, майнові права за Договором №24-1/0051-07 про участь у Фонді Фінансування будівництва виду А «Нове місто», укладеного між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем 21.09.2007. Характеристика нерухомого майна, майнові права на отримання якого у майбутньому складають предмет іпотеки, нам пайову участь в будівницві житлового будинку за адресою: [ADDRESS] - надалі за текстом «Предмет Іпотеки», та всіх додатків до Інвестиційного договору, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Будівельна компанія «Нове місто», а також право вимоги зобовязаннями по вище вказаним договорам, які можуть виникнути в майбутньому. Позивач вказує на те, що [PERSON] 05.03.2018 відчужено вищезазначену квартиру шляхом перетворення його Договором дарування №287 від 05.03.2018 на [PERSON] , що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріальго округу Савицькою Т.О. Вважає, що [PERSON] свідомо переоформила предмет іпотеки на нового власника без згоди на це Іпотекодержателя, з метою унеможливити в подальшому виконання зобовязань за кредитним договором. Зазначає, що [PERSON] з 2016 року не погашає кредит. З урахуванням зазначеного, просить позов задовольнити. Відповідач правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалася, відзив не було подано. Третя особа письмових пояснень на позовну заяву не подала. Ухвалою від 29.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Цією ж Ухвалою від 12.04.2019 в порядку забезпечення позову накладено арешт на однокімнатну квартиру, загальною площею 42,10 кв.м., житловою площею 15,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та заборонено відчужувати квартиру у будь-який спосіб. Ухвалою від 17.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою від 15.10.2019 вирішено проводити заочний розгляд справи Представник позивача в судове засідання призначене на 15.10.2019 не прибув, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не прибула повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, та повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення, що повернулося на адресу суду та долучені до матеріалів справи /арк.спр.92/, відзиву на позовну заяву нею подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-282 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Савицька Т.О. в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому порядку належним чином. 28.05.2019 подала заяву щодо розгляду справи у її відсутності /арк.спр.53/. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із такого. Суд встановив, що між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] 21.09.2007 року укладено Кредитний договір №001-2914/756-0187 на загальну суму 43410,00 швейцарських франків з терміном повернення кредиту до 10.09.2037року. Зазначений кредит [PERSON] отримала на придбання квартири /арк.спр.21-28/. 21.08.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний Банк», правонаступником всіх прав і обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М. за реєстровим №7322 /арк.спр.18-21/. Згідно положень договору іпотеки, майнові права за Договором №24-1/0051-07 про участь у Фонді Фінансування будівництва виду А «Нове місто», укладеного між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем 21.09.2007. Характеристика нерухомого майна, майнові права на отримання якого у майбутньому складають предмет іпотеки, на пайову участь в будівницві житлового будинку за адресою: [ADDRESS] - надалі за текстом «Предмет Іпотеки», та всіх додатків до Інвестиційного договору, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Будівельна компанія «Нове місто», а також право вимоги зобовязаннями по вище вказаним договорам, які можуть виникнути в майбутньому. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Так, статтею 5 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, яка була чинною на час укладення договору іпотеки) був визначений вичерпний перелік об`єктів, які могли бути предметом іпотеки за іпотечним договором. Предметом іпотеки могли бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернено стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом. Предметом також міг бути об`єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Частина об`єкта нерухомого майна могла бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості чи приєднання її до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості. Водночас поняття «іпотека майнових прав» і порядок регулювання відносин при передачі в іпотеку майнових прав у цій редакції закону були відсутні. Майнове право, що є предметом застави (іпотеки), це обумовлене право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, що є необхідними й достатніми для набуття речового права. Положення статті 5 Закону України «Про іпотеку» (у редакції чинній на час укладення договору іпотеки) передбачали, що предметом іпотеки може виступати об`єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору. Пунктом 1.1.1 договору іпотеки від 21 серпня 2007 року, що був укладений між сторонами, передбачено, що майнові права по інвестиційному договору включають права вимоги будівництва (будівництва, реєстрації та передачі у власність на підставі інвестиційного договору та договору цесії) квартири [ADDRESS] 38,45 [ADDRESS] кв [ADDRESS] , яке стане власністю іпотекодавця після завершення будівництва об`єкта, що є забезпеченням виконання зобов`язань боржника у повному обсязі за договором, що обумовлює основне зобов`язання. Так, позивач, виступивши іпотекодавцем майнових прав за спірним договором іпотеки, тим самим надала згоду на передання в іпотеку майнових прав на незавершену будівництвом квартиру, яка у майбутньому стане її власністю. При цьому іпотекодавцем виступив не забудовник житла, а позичальник кредиту, тобто особа, яка згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» (у редакції на час укладення договору іпотеки) подала докази того, що нерухоме майно стане її власністю після укладення договору іпотеки. Отже, на підставі вище наведених норм, суд приходить переконання, що нерухоме майно, а саме однокімнатна квартира загальною площею 42.1кв.м. житловою площею 15,7кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] є такою, що передана в іпотеку, як забезпеченням вимог Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», що випливають з кредитного договору №001-2914/756-0187 від 21.09.2007 року та укладеним між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] . У цій частині позов є підставний та підлягає до задоволення. Щодо позовних вимог про звернення майна на предмет іпотеки шляхом продажу предмету іпотеки на електронних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №001-2914/756-0187 від 21.09.2007, укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] у сумі 36587,66 швейцарських франків, то суд приходить такого. Позивачем надано розрахунок щодо наявності заборгованості за кредитним договором №001-2914/756-0187 від 21.08.2007 року та станом на 15.02.2016 року становить 36587,66 швейцарских франки. /арк.спр.13-17/. Відповідно до статей 12 і 33 Закону одним зі способів захисту прав та інтересів іпотекодержателя є звернення стягнення на предмет іпотеки. Закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина третя статті 33 Закону): судовий (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду); позасудовий: захист прав нотаріусом (звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса) або самозахист (згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя). Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, є (частина третя статті 36 Закону): 1) передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону; 2) право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону. Способами задоволення вимог іпотекодержателя під час звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду є: 1) реалізація предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (стаття 39 Закону); 2) продаж предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону) від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону, можливе лише за умови, що сторони договору іпотеки не передбачили цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, яке прирівнюється до такого договору за юридичними наслідками. Якщо ж сторони договору іпотеки передбачили такий спосібзадоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону, є неналежним способом захисту. Частина друга статті 36 Закону, яка встановлює, що визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки, означає, що у разі, якщо у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили обидва, вказані у частині третій статті 36 Закону, способи задоволення вимог іпотекодержателя (статті 37, 38 Закону), то їх наявність не перешкоджає іпотекодержателю застосувати: 1) судовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом задоволення вимог іпотекодержателя у спосіб реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах; 2) позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса. За змістом припису частини другої статті 35 Закону визначена у частині першій цієї статті процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору (яка передує прийняттю іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб на підставі договору) не є перешкодою для реалізації іпотекодержателем права звернутись у будь-який час за захистом його порушених прав до суду з вимогами: 1) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб його реалізації шляхом проведення прилюдних торгів (статті 41-47 Закону) - незалежно від того, які способи задоволення вимог іпотекодержателясторони передбачили у відповідному договорі (в іпотечному застереженні); 2) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб продажу предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону) - якщо у відповідному договорі (в іпотечному застереженні) сторони цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя, встановлений статтею 38 Закону, не передбачили. Суд приходить переконання, що обрання певного способу правового захисту, зокрема досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом або договором досудового способу врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не вважається обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист. Отже, позивач обрав неналежний спосіб захисту його прав іпотекодержателя, а тому позов в частині звернення майна на предмет іпотеки шляхом продажу предмету іпотеки на електронних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №001-2914/756-0187 від 21.09.2007, укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] у сумі 36587,66 швейцарських франків підлягає до задоволення.

Outcome: approved