Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

27 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилається на те, що сторони перебували у шлюбі з 29 липня 2005 року. Від шлюбу подружжя має малолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем. Вказує, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно та до її повноліття. У судове засідання [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. У відповідності до положень ст.ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, якщо розгляд справи здійснюється судом у відсутності осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правилами ст. 182 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. З роз'яснень п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони перебували в шлюбі з 29 липня 2005 року. У сторін є малолітня донька - [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивача. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи. Приймаючи до уваги зазначені обставини, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved