Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

27.11.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що за рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 31.07.2012 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки від усіх видів заробітку. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з нього стягнено аліменти на користь [PERSON] на її утримання у розмірі 800 грн. та на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки від усіх видів заробітку, що в сумі складає 60 % його доходу. Його матеріальний стан не дає можливості сплачувати аліменти у розмірі 60% від його заробітну, оскільки, він був призваний на військову службу за контрактом та приймав участь в АТО в Донецькій та Луганській областях. Крім того на його утриманні перебуває непрацездатна матір, яка є пенсіонером, також погіршився стан його здоровя. Посилаючись на ці обставини, просив суд зменшити розмір аліментів. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила у позові відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася направляла до суду заяви у яких просила розглядати справи без її участі. Крім того, у задоволені позову просила відмовити. Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 31.07.2012 року з позивача на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] стягнено аліменти у розмірі ? частки від усіх видів заробітку. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з позивача стягнено аліменти на користь [PERSON] на її утримання у розмірі 800 грн. та на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки від усіх видів заробітку. Позивач проходить службу у Збройних Силах України за контрактом, та отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою про грошове забезпечення та інші доходи (а.с.85). Відрахування з позивача аліментів за виконавчими листами підтверджується звітом про здійснення відрахування та виплати (а.с.86,87) Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В частині 1 ст. 3 Конвенції, наголошується, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства»передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частинами 7, 8\~ст. 7 Сімейного кодексу України\~встановлено, що при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно дост.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами\~ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Під зміною матеріального положення сторін розуміється, як покращення так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів; під зміною сімейного стану розуміється зявлення у сімї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобовязані надавати утримання і які фактично знаходяться на їх утриманні. Зі змісту наведеної норми вбачається, що для вирішення питання про зменшення в даному випадку розміру аліментів, визначених за рішеннями судів, позивачу необхідно довести, що після ухвалення рішення і до звернення до суду з цим позовом у нього змінився матеріальний, сімейний стан чи стан здоров'я в бік погіршення, що об'єктивно впливає на можливість матеріального утримання неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що при ухваленні рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 31.07.2017 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів суд врахував, що відповідач вже сплачує аліменти в розмірі 1/4 на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частки зі всіх видів заробітку. Рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили. Доказів того, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини заробітку (доходу) позивача, змінився матеріальний стан позивач не надав.\~\~Посилання позивача на те, що його матеріальний стан змінився, а саме погіршився не заслуговують на увагу, оскільки позивач працює та має постійний дохід. Крім того, частиною 3\~ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження»№ 1404-VIII від 02.06.2016 року\~передбачено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. У відповідності до ч. 3\~ст. 128 КЗпП України, обмеження щодо розміру відрахувань з заробітної плати, не поширюються на відрахування при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Судом встановлено, що з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей за двома виконавчими листами по ? частці заробітку за кожним, що становить 50 % та 800 грн. на утримання дружини. Виходячи з вищенаведених норм суд вважає, що посилання позивача про неможливість сплачувати аліменти у загальному розмірі 60 % безпідставними, оскільки вони не перевищують 70 відсотків. Посилання позивача, що на його утриманні перебуває непрацездатна матір, яка є пенсіонеркою, суд не приймає до уваги, оскільки, жодних доказів позивачем до суду не надано. Крім того, позивачем не надано доказів погіршення його стану здоров'я (встановлення інвалідності, наявність тяжкої хвороби), отримана у лютому 2015 року травма є побутовою та на його матеріальний стан не вплинула. Оскільки з часу ухвалення останнього рішення про стягнення аліментів з [PERSON], даних про зміну його матеріального стану, сімейного стану чи стану здоров'я не встановлено, відповідно підстави для зменшення розміру аліментів, відсутні. Відповідно до\~статті 12 ЦПК України, цивільне\~судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до\~ст. 77 ЦПК України\~\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. У відповідності до частини 3 статті\~12, частини 1 статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини,\~на\~які\~вона посилається \~як\~на\~ підставу\~ своїх\~ вимог\~або заперечень,\~крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому суд вважає, що розмір стягуваних з [PERSON] аліментів є розумним та не суперечить чинному законодавству, інтересам сторін та неповнолітніх дітей. Обставини, на які посилається позивач, як на підставу зменшення розміру аліментів не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у звязку з чим суд прийшов до висновку що, позовні вимоги є необгрутнованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed