Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

27.07.2020 [PERSON] звернувся із вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, що зареєстрований 30.05.2006 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 30.05.2006 вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось, оскільки вони не мають спільних інтересів. Протягом двох останніх років проживають окремо, спільного господарства не ведуть з 2018 року. Примирення неможливе. Відзив на позовну заяву не надходив. Ухвалою від 03.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 31.08.2020 сторонам надавався строк для примирення два місяці. Сторони у судове засідання не з`явилися. Відповідачка про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання, шляхом направлення їй смс-повідомлення та за допомогою засобів телефонного зв`язку, про що складено телефонограму. Позивач згідно поданої заяви підтримав позов, надав згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Судом, відповідно до статті 280 ЦПК України, ухвалено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, 30.05.2006 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 4). Сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Оскільки позивач наполягав на розірванні шлюбу, наданий судом строк для примирення не дав позитивного результату, зважаючи на причини розірвання шлюбу ( припинення шлюбних відносин із 2018 року), з огляду на те, що добровільність шлюбу одна з основних його засад, суд доходить висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved