Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

27.06.2019 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , свідоцтва про право власності на житло - 14/100 частин комунальної квартири [ADDRESS] , виданого Відділом приватизації житлового фонду ХМР від 11.07.2006 року, реєстр. №2-06-254180-Ц2 згідно розпорядження від 11.07.2006 року №6725-Ц2, зареєстрованого КП «ХМБТІ» 12.07.2006 року за №П-2-26031 на ім`я [PERSON] . В обгрунтування вказаних підстав посилається на наступне. [PERSON] є матір`ю заявника. Шлюб між батьками заявника [PERSON] та [PERSON] розірвано, та змінено прізвище на дівоче « [PERSON] ». Матір заявника тричі змінювала паспорт громадянина України, у 1994 році, 2004 році, та 2014 році. Таким чином, після реєстрації шлюбу матір заявника взяла прізвища батька заявника - « [PERSON] », у зв`язку з чим змінила паспорт з прізвища « [PERSON] » на « [PERSON] ». Потім, після розірвання шлюбу з батьком заявника у 1985 році, матір повернула собі дівоче прізвище « [PERSON] », але не звернулась до відповідного органу з метою зміни паспорту громадянина України на підставі зміни прізвища. У 2004 році за загальним обміном матір заявника отримала паспорт України на прізвище « [PERSON] », та лише у 2014 році оформила паспорт громадянина України у зв`язку зі зміною прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] ». 11.07.2006 року матір заявника реалізувала своє право на приватизацію житла та отримала свідоцтво про право власності на житло - 14/100 частин комунальної квартири [ADDRESS] на ім`я [PERSON] згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого на ім`я [PERSON] , [INFO] року Київським РВХМУ УМВС України в Харківській області. [INFO] матір заявника померла, та після її смерті відкрилась спадщина. Заявник у встановленому законом порядку звернувся до 8 ХДНК із заявою про прийняття спадщини, на підставі чого було заведено спадкову справу №935/2015. Батько заявника [PERSON] [INFO] - помер, а рідна сестра заявника [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини, а тому заявник є єдиним спадкоємцем після смерті матері. У зв`язку з тим, отримати свідоцтво про право власності на спадщину після смерті [PERSON] , яка складається з 14/100 частин комунальної квартири [ADDRESS] , не надається можливим, оскільки право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано на ім`я [PERSON] , а від так заявник звернувся до суду за захистом свого права. Представник заявника [PERSON] та заявник в судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі, та просили її задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку. 27.06.2019 року справа надійшла до суду, та розподілена судді Зуб Г.А. Ухвалою судді від 05.07.2019 року було відкрито окреме провадження по даній справі, та призначено судове засідання. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту п`ятого частини другої ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. . Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану, при цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне. Як роз`яснено в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що матері заявника на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.07.2006 року реєстр. №2-06-254180-Ц2 належала 14/100 частин квартири на праві приватної власності, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Матір заявника померла [INFO] , та після її смерті заявник звернувся до 8 ХДНК із заявою про прийняття спадщини, в наслідок чого була заведена спадкова справа №935/2015. Заявник є єдиним спадкоємцем. Однак, свідоцтво про право на спадщину заявник отримати не в змозі, так як свідоцтво про право власності на житло видано на ім`я [PERSON] , а не [PERSON] , що і стало підставою для звернення до суду. Так, судом встановлено, що дівоче прізвище матері заявника - « [PERSON] », після укладення шлюбу з батьком заявника воно було змінено на « [PERSON] ». Шлюб між батьками заявника [PERSON] та [PERSON] розірвано, та матір`ю заявника змінено прізвище на дівоче « [PERSON] ». Матір заявника тричі змінювала паспорт громадянина України, у 1994 році, 2004 році, та 2014 році. Таким чином, після реєстрації шлюбу матір заявника взяла прізвища батька заявника - « [PERSON] », у зв`язку з чим змінила паспорт з прізвища « [PERSON] » на « [PERSON] ». Потім, після розірвання шлюбу з батьком заявника у 1985 році, матір повернула собі дівоче прізвище « [PERSON] », але не звернулась до відповідного органу з метою зміни паспорту громадянина України на підставі зміни прізвища. У 2004 році за загальним обміном матір заявника отримала паспорт України на прізвище « [PERSON] », та лише у 2014 році оформила паспорт громадянина України у зв`язку зі зміною прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується наданою до суду довідкою від 05.06.2019 року виданою Київським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області. 11.07.2006 року матір заявника реалізувала своє право на приватизацію житла та отримала свідоцтво про право власності на житло - 14/100 частин комунальної квартири [ADDRESS] на ім`я [PERSON] згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого на ім`я [PERSON] , 25.03.2004 року Київським РВХМУ УМВС України в Харківській області, який видавався матері заявника. Відповідно до наданих до суду копій паспорта матері заявника, остання була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 20.10.2004 року. З урахуванням викладеного та того, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що спір про право власності на спірну частину квартири в даному випадку відсутній, та вказаний факт належності правовстановлюючого документу знайшов своє повне підтвердження в судовому засіданні, в зв`язку з чим суд задовольняє заяву в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved