Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

28 березня 2019 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшли матеріали позовної заяви АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості солідарно. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що [PERSON] 13 серпня 2013 року підписала заяву про відкриття поточного рахунку , цією заявою приєдналась до «Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів Банку, що розмішені в інтернет мережі на відповідному сайті. Отже, таким чином 13 серпня 2013 року між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір № Б/Н (договір приєднання) у вигляді відновлюваної кредитної лінії з лімітом та на цілі, зазначені позичальником у заявці. З метою забезпечення зобов`язань позичальника 23 березня 2015 року АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки внаслідок чого [PERSON] надала поруку за виконання зобов`язань [PERSON] і тому зазначені особи є солідарними боржниками. На підставі зазначеного представник позивача зазначив, що внаслідок неналежного виконання покладених кредитних зобов`язань з боку [PERSON] станом на 29 листопада 2018 року виникла заборгованість у розмірі 76 563,89 грн., із яких: 29 563,19 грн. - заборгованість за кредитом, 29803,01 грн. - заборгованість за відсотками , нарахованими на поточну та прострочену заборгованість згідно Умов кредитування., а також 17 197,69 грн. - заборгованість з пені. Також просив вирішити питання стосовно розподілу судових витрат. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 червня 2019 року суд вирішив Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНОГО БАНКУ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості - задовольнити. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001 м. Київ, вул. Грушевського 1-Д, ЄДРПОУ :143605570) заборгованість за кредитним договором № б/н від 13 серпня 2013 року в сумі 76 563,89 гривень, із яких: 29 563,19 грн. - заборгованість за кредитом, 29803,01 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на поточну та прострочену заборгованість згідно Умов кредитування., а також 17 197,69 грн. - заборгованість з пені. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (01001 м. Київ, вул. Грушевського 1-Д, ЄДРПОУ :143605570) судові витрати по сплаті судового збору в рівних частинах - по 960, 50 гривень з кожного. Ухвалою суду від 30.09.2020 року за заявою [PERSON] заочне рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 червня 2020 року у цивільній справі № 212/2705/19 (провадж. 2/212/1713/19) за позовом АТКБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача: АТ КБ «Приватбанк» - адвокат Бражник Д.С. в судове засідання з`явився, на задоволенні позовних вимог, викладених у позовній заяві наполягав. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання з?явилася, позовні вимоги визнала частково, в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту. В решті позовних вимог просила суд відмовити, посилаючись на аргументи, викладені в заяві. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до підписаної заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг б/н від 13 серпня 2013 року, між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок . Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. АТ КБ «Приватбанк» належним чином виконав всі покладенні на нього обов`язки, згідно умов Договору, що не спростовано відповідачем та доказів цьому не надано. Зазначені обставини підтверджуються заявками на гарантійні платежі , які надані у якості доказів до матеріалів справи і які підтверджують виконання кредитодавцем умов договору. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачка [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, своєчасно не повертала банку кредитні кошти у зв`язку з чим станом на 29 листопада 2018 року становить 76 563,89 грн., яка складається із розрахунку : -29 563,19 - заборгованість за кредитом, - 29 803,01 грн. - заборгованість за відсотками - 17 197,69 грн. - заборгованість за пенею. В матеріалах справи міститься договір поруки № РОRI 1427100611256 від 23 березня 2015 року, укладений між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» за умовами якого є надання поруки за виконання [PERSON] зобов`язань за угодами приєднання. Договором передбачено, що [PERSON] відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язань в тому ж розмірі, що і Боржник. Пунктом 2.1 статті 2 договору поруки обумовлено, що поручитель зобов`язується у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником зобов`язань за кредитним договором виконати за нього зобов`язання перед кредитором на умовах, порядку і в строки, установлені кредитним договором, зазначеним у пункті 1.1. договору поруки, зі змінами і доповненнями до нього. У відповідності до ст.ст.553,554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У відповідності до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Водночас, матеріали справи не містять підтверджень, що витяг з Умов та Правил надання банківських послуг розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядку нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення Банку, який може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Також суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Наданий позивачем витяг з Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанком, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Вищевикладене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Велика Палата у вказаній постанові зробила наступний правовий висновок: витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису позичальника, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Вказаним спростовуються доводи позову про те, що наявність підпису на анкеті-заяві свідчить про укладення кредитного договору з одночасним узгодженням всіх істотних його умов. Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за процентами, заборгованості за пенею. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, позов підлягає задоволенню лише в частині стягнення з відповідача отриманої суми кредитних коштів, а саме заборгованості за тілом кредиту у розмірі 29 563,19 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачів слід стягнути судовий збір, пропорційно розміру задоволених позовних вимог у рівних частинах з кожного відповідача по 370, 75 грн.

Outcome: partial