Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

27 серпня 2013 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом та просила встановити постійний безоплатний земельний сервітут на право проходу та проїзду транспортними засобами, який пролягає із провулка К. Маркса в м. Коростишеві через прибудинкові території будинків по вул. К. Маркса, 37-а та вул. Шевченка, 14-а до земельної ділянки №?1822510100:01:009:0046 площею 0,0252 га., яка розташована [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог, зазначила, що вона після бабусі [PERSON], померлої [INFO], є спадкоємцем усього її майна, в тому числі квартири [ADDRESS] та прибудинкової земельної ділянки під нею, на яку ще бабусею було отримано державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯБ №239861. Прохід до квартири здійснюється через двір сусідів, а саме ділянку землі, належній [PERSON] Відповідно до державного акту ЯБ №239861 на ім'я [PERSON], зображений прохід загального користування, через який і має здійснюватись доступ до квартири позивача, але у відповідності до плану меж державного акту ЯА №149651, виданого на ім'я [PERSON], ділянка землі, яка межує з відповідною ділянкою позивача, позначена як прохід загального користування, відсутня та з'єднана суцільною прямою й позначена як «землі [PERSON]». Таким чином, позивач вказує, що в державних актах наявні розбіжності, через які позивач позбавлена права вільного доступу до своєї нерухомості. Усі звернення позивача та [PERSON] до Коростишівської міської ради для позасудового вирішення питання вільного доступу до нерухомості не дали реальних результатів. Окрім того, позивач зазначає, що проїзд через двір багатоквартирних будинків є найбільш сприятливим для позивача, а проїзд через домоволодіння сусідів [PERSON], які не дають своєї згоди на постійне користування їхнім двором для проїзду до ділянки позивача, є порушенням їх прав як власників, відповідно до чинного державного акту ЯА №149651. [PERSON] було подано заяву до Коростишівської міської ради про облаштування в'їзду до її домоволодіння з боку багатоповерхівок, на що була надана відповідь, що дане питання можливе лише в разі погодження його з фактичним землекористувачем ділянки - КП «Коростишівська комунальна служба». 13.08.2013 року позивач зверталася до КП «Коростишівська комунальна служба» щодо можливості організації проїзду до ділянки, проте відповідь досі позивачеві не надана. Також, позивач зазначає, що встановлення сервітуту збитків володільцю земельної ділянки не завдасть, усі дії для облаштування під'їзду, а саме: перенесення пісочниці, дитячої гойдалки, облаштування воріт, буде здійснено за рахунок позивача. Просить встановити безстроково, оскільки підстави його встановлення мають постійний характер. Враховуючи викладене, позивач просить встановити постійний безоплатний сервітут на право проходу та проїзду транспортними засобами, який пролягає із провулка К. Маркса в м. Коростишів через прибудинкові території будинків по вул. К.Маркса, 37-а та вул. Шевченка, 14-а, до земельної ділянки №? 1822510100:01:009:0046 площею 0,0252 га., яка розташована [ADDRESS], шириною 3 метри та довжиною від провулка до початку земельної ділянки. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, стосовно розгляду справи покладається на розсуд суду. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Копією свідоцтва про право власності Серії САС №110751 підтверджується право власності позивача на квартиру [ADDRESS] яка складається з трьохкімнатної квартири загальною площею 89,7 кв.м. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії ВРТ №012634 [PERSON] заповіла своїй онуці [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0252 га. з кадастровим номером №?1822510100:01:009:0046, що знаходиться по [ADDRESS]. Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №239861 на ім'я [PERSON], встановлено, що на плані меж зображений прохід загального користування, шириною 3,12 м., через який і має здійснюватися прохід до квартири позивача, але ділянка межі з вказаним проходом виходить на земельну ділянку [PERSON] Окрім того, на плані меж державного акту серії ЯА №149651, виданного на ім'я [PERSON], ділянка землі, яка межує з відповідною ділянкою землі позивача, позначену як прохід загального користування, взагалі відсутня, а з'єднана суцільною прямою та позначена як землі «[PERSON]». Дані розбіжності у державних актах породжують певні розбіжності, через які позивач позбавлена права вільного доступу до її нерухомості. Згідно витягу із рішення Коростишівської міської ради від 17 лютого 2010 року, [PERSON] було відмовлено в облаштуванні в'їзду будинкового володіння [ADDRESS] з боку прибудинкової території багатоквартирних будинків по вул. Шевченка, 14-а і вул. К. Маркса, 37-а, та з боку будинковолодіння по вул. К. Маркса, 37, а натомість Коростишівська міська рада 5.08.2013 року, протоколом комісії по розгляду звернення гр. [PERSON] вирішили - рекомендувати гр. [PERSON] звернутися за погодженням до директора КП «Коростишівська комунальна служба» та мешканців 2-х багатоквартирних будинків, щодо вирішення питання заїзду до квартири, а в разі не вирішення питання звернутися досудових органів. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON], яка є матір'ю позивача та [PERSON], який є сусідом позивача. Свідок [PERSON] пояснила, що питання про оснащення під'їзду до квартири [ADDRESS] вже давно вирішувалося [PERSON], але вирішення данного питання не в судовому порядку не принесло жодних результатів. Свідок [PERSON] пояснив, що він добровільно надавав можливість проходу до земельної ділянки позивача, але якщо у подальшому дана ділянка буде відчужена, то він відмовляється надавати можливість проходу та підїзду до [ADDRESS] через свою земельну ділянку. Відтак встановлено, що вільний прохід (проїзд) до земельної ділянки позивача відсутній, іншим способом вона не може задовольнити свої потреби щодо нормального користування та розпоряджання своєю земельною ділянкою, зокрема для її відчуження. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ч. 1 ст. 98 ЗК України визначає право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою. Частина 1 ст. 401 ЦК України зазначає, що право користування чужим майном(сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Згідно із ч.1, 2 ст.100 ЗК України власник або землекористувач земельної ділянки має право вимагати встановлення земельного сервітуту для обслуговування своєї земельної ділянки. Земельний сервітут встановлюється за домовленістю між власниками сусідніх земельних ділянок на підставі договору або за рішенням суду. Відповідно до п.п.22-2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вирішуючи спори про встановлення сервітуту, суд має врахувати, що земельний сервітут встановлюється відносно певного об»єкта і не залежить від власників цих об»єктів, оскільки його дія зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої його встановлено до іншої особи (ч.1 ст.401 ЦК України, ч.1 ст.101 ЗК України). Види земельних сервітутів, які можуть бути встановлені рішенням суду визначені ст.99 ЗК України. Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має врахувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення є неможливість задовільнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд має чітко визначити обсяг прав особи, що звірт ається відносно обмеженого користування чужим майном. Згідно ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є коміанальною власністю. У комінальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крм земельних ділянок приватної та державної власності. Відповідно до висновку судової земельно- технічної експертизи №21/01 від 21 січня 2014 року експертом запропоновано чотири варіанти земельного сервітуту для проходу та два по організації проїзду до земельної ділянки, кадастровий номер №? 1822510100:01:009:0046 по [ADDRESS] за рахунок суміжних ділянок. Згідно із ч.ч.2,3 ст.402 ЦК України земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником( володільцем)земельної ділянки. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Виходячи з наведеного, обов»язковою умовою встановлення сервітуту є певна потреба у користуванні чужим майном або відсутність можливості у задоволенні цієї потреби іншим способом, як встановлення сервітуту з конкретним землекористувачем.

Outcome: approved