Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-04 00:00:00

27.04.2020 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтувала так. 15.04.2015 року позивачка уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований у відділі ДРАЦС РС Міжгірського РУЮ у Закарпатській області, за актовим записом № 14. Від шлюбу у сторін дітей немає. Відповідач покинув сім`ю та проживає в Республіці Польща, де і працює. Вже більше чотирьох місяців позивачка з відповідачем не спільно проживає та не підтримує шлюбних стосунків. Позивачка вказує, що відповідач зателефонував їй та повідомив, що фактично проживає з іншою жінкою та не має наміру зберегти шлюб та сім`ю, тому наполягав, щоб позивачка звернулася до суду з цим позовом. Дані обставини змусили позивачку звернутися з позовом до суду про розірвання шлюбу. Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 05.05.2020 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду та ухвалено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Заперечення з приводу цього з боку сторін або клопотання про розгляд справи з участю сторін до суду не надходило. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Позивачкою 05.05.2020 року подано суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заявлений позов підтримує, просить такий задовольнити, наполягає на розірванні шлюбу. У разі неявки відповідача не заперечує щодо розгляду справи в заочному провадженні. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав. Відповідно до вимог ч.11 ст. 128, ст.129 ЦПК України відповідач викликався в судове засідання розгляду справи на 22.05.2020, 05.06.2020 року судовою повісткою та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщено на веб-сторінці Міжгірського районного суду Закарпатської області. Станом на 05.06.2020 року від відповідача заяв, клопотань до суду не надходили. Суд ухвалив, за згодою позивачки [PERSON] про заочне провадження в справі, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Оцінивши позицію позивачки та подані в справу докази, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Сторони не підтримують шлюбних відносин та стосунків з ознаками сім`ї, проживають окремо вже більше чотирьох місяців, дітей від шлюбу не мають. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не подав суду клопотання про вжиття заходів для примирення у шлюбі або відзив (заперечення) на позов. За наведених обставин, суд, вважає, що у справі відсутні обставини для вжиття заходів для примирення сторін і вважає, що відновлення шлюбу між сторонами є неможливим. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України. Позивачка заявила клопотання про стягнення з відповідача понесених нею судових витрат у виді судового збору. Отже, на підставі ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею судові витрати у виді судового збору в сумі 840,80 грн. судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду.

Outcome: approved