Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

27.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 26 жовтня 2014 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось, подружні стосунки припинені через різні характери та погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, матеріальне забезпечення на ґрунті чого в сімї постійно виникали суперечки та непорозуміння і подальше сумісне проживання та збереження сімї стало неможливим. Рік однією сімєю не проживають. Розірвати шлюб через органи ДРАЦС відповідач відмовляється. Просить також відновити її дошлюбне прізвище «Іжаківська» та стягнути з [PERSON] на її користь сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в сумі 551,20 грн. У судове засідання сторони не зявилися. Від позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON] позов підтримує, відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 жовтня 2014 року (а.с.5). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки припинені, сторони наполягають на розлученні, миритись не бажають. Причиною розпаду сімї стали суперечки та непорозуміння, що виникали на ґрунті різних характерів та поглядів на сімейне життя, ведення домашнього господарства. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved