Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

28 жовтня 2016 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідачів. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що вона є дружиною [PERSON], який помер 08 січня 2016 року, знаходячись на заробітках в Португалії. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами до нього, які розташовані у м.Пологи Запорізької області, вул.Лісова (Потьомкіна),21. Зазначений житловий будинок із господарським будівлями та спорудами до нього складається з житлового будинку літери «А»; навісу літераи «а»; ганку літери «до а»; гаражу літери «Ж»; погрібу літери «під Ж»; сараю літери «М»; сараю літери «Л»; вбиральні літери «У»; паркану №1; воріт №2; паркану №3; паркану №4; замощення №I; водопровідної колонки літери «К». Після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом є, вона, позивач, як дружина, яка має право на 1/2 частину будинку як переживший член подружжя за Сімейним кодексом України, і її сини [PERSON] і [PERSON] відповідачі у справі. Позивач зазначила в позові, що вона в належний за законом шестимісячний термін звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Її сини- відповідачі по справі не бажають приймати спадщину, і відмовляються від прийняття спадщини на її користь, але в шестимісячний строк вони не подали заяву в нотаріальну контору про відмову від прийняття спадщини на її, позивача,користь, у звязку з чим вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом. Позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка площею на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 71,8 кв.м, в тому числі житловою 37,4 кв.м, розташованого у м.Пологи Запорізької області по вул.Лісова (Потьмкіна),21, з господарськими будівлями та спорудами до нього. Позивач, будучи належним чином повідомленою про явку в судове засідання, у судове засідання не явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.44,50). Представник позивача за угодою про надання правової допомоги адвокат [PERSON] своєю письмовою заявою до суду від 01 грудня 2016 року підтримала позовні вимоги свого довірителя, просила задовольнити їх. Просила справу розглянути в її відсутність (а.с.51). Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про явку в судове засідання, у судове засідання не явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення (а.с.45,46,52,53). Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем і її представником, зясувавши міркування відповідачів щодо заявленого позову, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Так, судом встановлено, що померлий 08 січня 2016 року [PERSON] є чоловіком позивача у справі [PERSON], що підтверджується даними паспорту позивача (а.с.4, зворот) і копією свідоцтва про укладення щлюбу (а.с.55). С удом також встановлено, що [PERSON] помер 08 січня 2016 року (а.с.31). З копії свідоцтв про народження на а.с.6,56 судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є синами [PERSON] і [PERSON]. З копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого комунальним підприємством «Імпульс» Пологівської районної ради від 05 жовтня 2016 року, а також інформаційної довідки т.в.о. директора комунальногопідприємством «Імпульс» Пологівської районної ради від 13 жовтня 2016 року судом встановлено, що житловий будинок №21 по вул.Лісова (Потьомкіна) у м.Пологи Запорізької області належить [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 01 липня 1985 року та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння, затвердженого рішенням виконкому Пологівської міськради №270 від 14 грудня 1993 року (а.с.7-9,11,34). З відповіді державного нотаріуса Пологівської державної нотаріальної контори Запорізької області і Інформаційних довідок до неї встановлено, що після смерті [PERSON] спадкові справи не заводилися, заповіти від його імені не посвідчувалися (а.с.47-49). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст.182 ЦК України, право власності на інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до положення ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених Законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого права, при цьому, охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом обєктивного і прямо не опосередкований у субєктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним обєктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечить Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам. Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає способи захисту цивільних прав, одним з яких є визнання відповідного права. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17 липня 1997 року №475/97ВР, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Оскільки судом встановлено, що відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], сини померлого, у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після померлого їх батька не зверталися, і відсутність від них зав до державної контори позбавило можливості позивача оформити свої спадкові права шляхом отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом; що відповідачі у справі бажають, щоб спадкове майно було оформлено на користь позивача; відповідачі по справі [PERSON], [PERSON] в своїх заявах до суду не заперечують проти задоволення позову [PERSON]В, факт прийняття спадщини позивачем відповідачі не оспорюють, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку №21 по вул.Лісова (Потьомкіна) у м.Пологи Запорізької області з господарськими будівлями і спорудами до нього.

Outcome: approved