Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

28 вересня 2016 року прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] до відповідача, в якому просить визнати за ними право власності на 1/2 частину за кожним земельних ділянок площею 3,53 га та 0,09 га, що розташовані на території [PERSON] районної ради [PERSON] (нині Вітовського) району Миколаївської області, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В обґрунтування заявлених вимог прокурор посилається на те, що з 09 вересня 2009 року неповнолітні [PERSON] та [PERSON] навчаються в Комунальному закладі Загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів центр загальної і професійної освіти та комплексної реабілітації Миколаївської обласної ради. 20 грудня 1999 року їх батько [PERSON] та мати [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 20 грудня 1999 року зроблено відповідний актовий запис за № 31. 11 серпня 2012 року померла їх мати - [PERSON]. Батько неповнолітніх [PERSON] рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 лютого 2013 року позбавлений батьківських прав та на теперішній час проживає в [INFO] Вітовського ([PERSON]) району Миколаївської області. 20 листопада 2011 року померла їх бабуся по лінії матері [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок, що розташовані на території [PERSON] районної ради [PERSON] (Вітовського) району Миколаївської області площею 3,53 га та 0,09 га, що призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті матері неповнолітніх - [PERSON] відкрилася спадщина, до якої увійшли вищевказані земельні ділянки, які вона фактично успадкувала після смерті свої матері. Неповнолітні діти - [PERSON] та [PERSON], оскільки були зареєстровані та проживали зі спадкодавцем є такими, що фактично прийняли спадщину. 05 квітня 2016 року [PERSON] відділ Миколаївської місцевої прокуратури № 2 звернувся із запитом до Відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Миколаївської області щодо видачі державного акту замість втраченого. Листом № 99-14.15-99.4-803/2-16 від 06 квітня 2016 року відділ Держгеокадстру [PERSON] районі Миколаївської області повідомив, що видати державний акт замість втраченого неможливо, через те, що 01 січня 2013 року втратила чинність постанови Кабінету Міністрів України № 1021 від 09 вересня 2009 року та № 749 від 18 серпня 2010 року. Інші спадкоємці першої черги відсутні. 14 грудня 2016 року нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори Миколаївської області винесено постанову про відмову у видачі неповнолітнім [PERSON], [PERSON] свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на землю, тому прокурор звернувся до суду з позовом про визнання права власності за неповнолітнім на 1/2 частину земельних ділянок за кожним. Прокурор в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та пояснила про вищевикладене, просила позов задовольнити. Представник комунального закладу Загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ступенів центр загальної і професійної освіти та комплексної реабілітації Миколаївської обласної ради в судове засідання не зявилась, направив до суду заяву, відповідально до якої просив справу розглядати за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] сільська рада Вітовського ([PERSON]) району Миколаївської області свого представника в судове засідання не направила, надіслала до суду листа з проханням розглядати справу за відсутністю представника сільської ради, заявлені позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала. Третя особа Вітовська державна нотаріальна контора Миколаївської області направила до суду листа з проханням вирішити на розсуд суду та слухання справи без участі їх представника. Третя особа Вітовська райдержадміністрація в Миколаївській області в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника райдержадміністрації, просила рішення прийняти на розсуд суду. Служба у справах дітей Вітовської РДА також звернулась до суд із заявою, в якій просила розглянути справу за позовом прокурора в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] без участі їх представника. Позовні вимоги підтримала. Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши письмові докази у справі, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів, судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] 20 грудня 1999 року уклали шлюбу, що зареєстрований Мішково-Погорілівською сільською радою Вітовського району Миколаївської області, актовий запис № 31 (а.с. 20). В період шлюбу у них народились діти: [PERSON], [INFO] (а.с. 11-12, 48) та [PERSON], [INFO] (а.с. 9-10). В зв'язку з ухиленням від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, батьки на підставі рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03.06.2009 року були позбавлені батьківських прав (а.с. 18-19). Розпорядженням [PERSON] районної державної адміністрації № 527-р від 10.07.2009 р. дітям був наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 13). На підставі розпорядження [PERSON] районної державної адміністрації № 550-р від 20.07.2009 р. діти були направленні до державних дитячих закладів на повне державне утримання (а.с. 13-15). На даний час діти виховуються в КЗ Загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів центр загальної профільної освіти та комплексної реабілітації (а.с. 16-17). 20 листопада 2011 року померла [PERSON], що підтверджується повним витягом з Державної реєстрації актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00016669393 від 19.05.2016 р. (а.с. 21), яка є матір'ю [PERSON] (повний витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00016640778 від 12.05.2016 р) (а.с. 24-25), та бабусею неповнолітніх [PERSON] та [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді двох земельних ділянок площею 3,53 га та 0,09 га, що розташовані в межах території [PERSON] районної ради [PERSON] (Вітовського) району Миколаївської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка була виділена померлій [PERSON] на підставі розпорядження [PERSON] райдержадміністрації від 12.12.2003 року № 539-р , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії МК № 006778 (а.с. 26) та книгою № 41 записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян (а.с. 75-79) . Оскільки мати неповнолітніх на день смерті [PERSON] була зареєстрована з нею, тому [PERSON] є такою, що фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] (ст.ст. 1261, ст. 1268, 1269 ЦК України), але не оформила її належним чином (а.с. 39). За даними [PERSON] (Вітовської) державної нотаріальної контори Миколаївської області від 15.06.2016 року (а.с. 36) спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. За такого, єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після спадкодавця [PERSON] є її донька [PERSON] 11.08.2012 року [PERSON] - мати неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вищевказаних земельних ділянок, які вона фактично успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] Відповідно до вимог ч.4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. За вищевказаного, неповнолітні [PERSON] та [PERSON] є такими, що фактично прийняли спадщину після своєї матері [PERSON]. Підстави, з яких прокурор був змушений звернутися до суду із цим позовом підтверджуються змістом постанов про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 14.12.2016 року та від 14.03.2016 року приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], а саме: відмовою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку [PERSON] та [PERSON], в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно. Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як вказує прокурор, оригінал правовстановлюючого документу Державного акту щодо вказаного майна втрачено, а у видачі дублікату прокурору відмовлено у звязку з втратою чинності 01.01.2013 року постанови Кабінету Міністрів України № 1021 (а.с. 34). Втім, з досліджених письмових доказів, в тому числі копії Державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 006778, згідно даних Книги № 41 записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян (а.с. 75-78) слідує про належність спадкодавцю [PERSON] права власності щодо земельних ділянок загальною площею 3,62 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території [PERSON] районної ради Жовтневого району Миколаївської області. Вказаний Державний акт видано на підставі розпорядження [PERSON] райдержадміністрації від 12.12.2003 року № 539-р (а.с. 26, 75-78). Відповідно до листа [PERSON] сільської ради Вітовського району Миколаївської області № 421-04-08 від 22.06.2016 року на даний час спірною земельною ділянкою, без правовстановлюючих документів користується ТОВ Голдкор. Згоди на користування земельними ділянками сільська рада нікому не надавала, з відповідними заявами до неї ніхто не звертався (а.с. 51). В зв'язку з тим, що здійснюється самовільне зайняття вказаних земельних ділянок, було відкрито кримінальне провадженні № 42016151020000073 від 18.05.2016 року (а.с. 40). Відповідно до ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладена функція представництва інтересів держави в суді у випадках визначених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист. [PERSON] та [PERSON] є неповнолітніми особами, спеціальних знань у галузі права не має, а тому прокурор обґрунтовано звернувся з вказаним позовом. Враховуючи викладене, та встановивши, що спадкові правовідносини не вичерпано, та відповідно до ст.1261, ст. 1268 ч. 4 ЦК України, неповнолітні [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті матері [PERSON] та спадщину фактично прийняли, суд вважає, що спадкові права неповнолітніх підлягають захисту. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи наведене, приписи ст. 1218 ЦК України, та встановивши, що вказане майно входить до спадкової маси, що відповідно до вимог ст.ст.1261,1268 Цивільного кодексу, [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями після смерті матері [PERSON], та відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України їх право на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку неможливе у звязку із втратою оригіналу правовстановлюючого документу на спірне майно, а тому, на підставі до ст.16 ЦК України, суд вважає що цивільне право [PERSON] та [PERSON] підлягає захисту судом, шляхом визнання за ними права власності на вказане спадкове майно в рівних частках. Щодо вимог прокурора про стягнення на користь прокуратури з відповідача суми судового збору, то відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»\~- При пред'явленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно судовий збір визначається судом, виходячи із загальної вартості майна, і витрати на його оплату покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки (п. 12 абз. 3), тобто у справах за позовами спадкоємців стосовно їх прав на спадкове майно витрати з судового збору та їх компенсація за рахунок відповідача відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України не здійснюється.

Outcome: dismissed