Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

28 жовтня 2016 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що за час спільного шлюбу з відповідачем народилася дитина [PERSON] 23.04.2009 року. Дитина проживає разом із позивачем та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, працює, має задовільний стан здоровя, інших виплат по аліментам не здійснює. Тому просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до її повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в письмовій заяві просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в письмовій заяві просить справу розглядати без його участі, з позовом згоден. В зв'язку з чим справа розглядається відповідно до ст. ст.\~169,\~197 ЦПК України\~у відсутність сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу. Суд проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23.04.2009 року народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області (а.с.8), батьком якого є відповідач і який згідно закону зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини. Згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статті 182 ч. 1 п. 1 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Частина 1 ст. 183 Сімейного кодексу України визначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З довідки по заробітній платі, виданої 15.11.2016 року, вбачається, що [PERSON] працює в Публічному акціонерному товаристві «Укрнафта» Нафтогазовидобувне управління «Охтирканафтогаз», має постійний доход. Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Аналізуючи зібрані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з тих підстав, що відповідач має постійний дохід у вигляді щомісячної заробітної плати, визнав позов у повному обсязі, при цьому визнання позову відповідачем не порушує прав інших осіб, не суперечить закону. Положенням частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно статті 367 ч. 1 п. 1 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] необхідно стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. в доход держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved