Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

28 грудня 2017 року ПАТ «[PERSON] національний Кредит» звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 11648,29 грн. та судових витрат у розмірі 1600,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 26.12.2013 року між ПАТ «[PERSON] Кредит» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №СК/01/000224, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4167,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% річних з кінцевим терміном повернення 25.12.2014 року. Відповідачем неодноразово порушувалися умови договору, а саме в частині погашення кредиту, сплати процентів та комісій, внаслідок чого станом на 19.12.2017 року утворилась заборгованість у розмірі 11648,29 грн., яка складається з наступного: - 4167,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 83,34 грн. заборгованість за нарахованими процентами; - 2441,13 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими в строк процентами; - 104,18 грн. заборгованість за нарахованою щомісячною комісією; - 4688,10 грн. заборгованість за нарахованою та несплаченою в строк щомісячною комісією; - 164,54 грн. заборгованість за пенею. Враховуючи те, що відповідач своїх зобов'язань не виконує, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, просив розглянути справу за його відсутності. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Справу розглянуто на підставі ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково\~ з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Судом встановлено, що 26.12.2013 року між ПАТ «[PERSON] Кредит» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту №СК/01/000224 , відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4167,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% річних з кінцевим терміном повернення 25.12.2014 року. Однак, в порушення умов договору [PERSON] несвоєчасно сплачував суми кредиту, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість за кредитом. З огляду на це суд зазначає наступне. Відповідно до ст.ст.1054, 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, видав позичальнику грошові кошти, проте у порушення умов договору відповідачем порушено умови погашення кредиту та процентів за користування кредитом внаслідок чого виникла заборгованість. Відповідно до довідки №06.2.-10/1964 від 19.12.2017 року, [PERSON] станом на 19.12.2017\~ року має заборгованість у розмірі 11648,29 грн., яка складається з наступного: - 4167,00 грн. - заборгованість за кредитом; - 83,34 грн. заборгованість за нарахованими процентами; - 2441,13 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими в строк процентами; - 104,18 грн. заборгованість за нарахованою щомісячною комісією; - 4688,10 грн. заборгованість за нарахованою та несплаченою в строк щомісячною комісією; - 164,54 грн. заборгованість за пенею. В той же час відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить м.Донецьк. В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079-р. Згідно із пунктом 23 додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м.Донецьк. З наданої довідки вбачається, що відповідачу [PERSON], який проживає у м.Донецьк, пеня, штрафи нараховані після 14.04.2014 року і таким чином є підстави для застосування вимог ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Проведене позивачем нарахування пені, штрафів після 14.04.2014 року у загальному порядку є неправомірним. Згідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання повинна бути стягнена з відповідача. Таким чином, суд вважає позовні вимоги частково доведеними, тому підлягають частковому задоволенню. Слід стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] Кредит» заборгованість у розмірі 11483,75 грн., яка складається з: - 4167,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 83,34 грн. заборгованість за нарахованими процентами; - 2441,13 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими в строк процентами; - 104,18 грн. заборгованість за нарахованою щомісячною комісією; - 4688,10 грн. заборгованість за нарахованою та несплаченою в строк щомісячною комісією. В іншій частині позову про стягнення пені у розмірі 164,54 грн., відмовити. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, слід стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] Кредит» судові витрати у розмірі 1577,40 грн. \~ \~ \~

Outcome: partial