Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

28 серпня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 20 травня 2015 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON], який проживає з нею. Спільне життя припинено через розбіжність поглядів та несумісність характерів. На примирення не погоджується. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. До початку судового засідання позивач [PERSON] звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала повністю та просила його задовольнити (а.с. 23). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, відповідно до якої позов визнає повністю та просить розірвати шлюб (а.с. 22). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що з 20 травня 2015 року [PERSON], [INFO], та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу - [PERSON]), [INFO], перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 636 (а.с. 7). Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 6). Син проживає з позивачкою. Як убачається з позовної заяви, спільне життя припинено через розбіжність поглядів та несумісність характерів. Подружжя спільно не проживають, не поєднані спільним побутом. На примирення позивачка не погоджується. Враховуючи викладені позивачкою та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] слід залишити теперішнє прізвище [PERSON], оскільки бажання щодо зміни прізвища вона не виявила. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок (а.с. 1, 2). На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved