Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

28.12.2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 02.05.2017 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку та земельної ділянки, розташованих за адресою: м. Словянськ, вул. Г.Сковороди (Шверника), буд. 7. Вказаний житловий будинок та приватизована земельна ділянка належали [PERSON] на підставі свідоцтва про спадщину, але право власності було зареєстровано лише на житловий будинок. Позивач отримав свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, а на земельну ділянку отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкодавець за життя не встигла зареєструвати свідоцтво про право на спадщину та отримати державний акт на право приватної власності на землю в Державному земельному кадастрі Держкомзему України. Власником земельної ділянки формально залишився чоловік спадкодавця - [PERSON], який помер 28.04.2004 року. У звязку з цим він змушений звертатись до суду за захистом своїх прав. Просить суд визнати за ним право приватної власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 0,0729 га, яка розташована за адресою: м. Словянськ, вул. Г.Сковороди (Шверника), буд. 7. Позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON], який діє на підставі ордеру серії ДН № 017835, в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволені позову (а.с.32-33) . Представник відповідача [PERSON] міської ради Донецької області до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, рішення просив ухвалити на розсуд суду (а.с.30). Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1403819642018 від 16.11.2018 року, земельна ділянка, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Шверника, 7, кадастровий номер 1414100000:01:014:1911 належить на праві власності [PERSON] (а.с.14-15). [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВВТ № 014466 від 17.12.2004 року спадкоємицею майна [PERSON], який помер 28.04.2004 року, була його дружина [PERSON] Спадкове майно складалось з жилого будинку з господарськими та побутовими будовами та спорудами та приватизованої земельної ділянки, розташовані за адресою: м. Словянськ, вул. Шверніка, 7 (а.с.13). З свідоцтва про смерть серії І-НО № 978620, виданого 04.05.2017 року [PERSON] міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області, вбачається, що [PERSON] померла 02.05.2017 (а.с.11). Відповідно до заповіту серії ВВТ № 274771, складеного 11.02.2005 року та посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], [PERSON] заповідала усе своє майно [PERSON] (а.с.12). З постанови приватного нотаріуса [PERSON] міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.12.2018 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: м. Словянськ, вул. Г.Сковороди, 7 у звязку з відсутністю реєстрації права власності на земельну ділянку (а.с.19-20). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 131 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. У відповідності зі ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем усього майна померлої [PERSON], фактично прийняв спадщину приватизовану земельну ділянку, розташовану за адресою: м. Словянськ, вул. Г.Сковороди (Шверника), 7. Приватний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку, у звязку з відсутністю реєстрації права власності на земельну ділянку. Іншого шляху, ніж визнання права власності на земельну ділянку по вул. Г.Сковороди (Шверника), 7, м. Словянська Донецької області в судовому порядку, у позивача немає. Дослідженням матеріалів спадкової справи № 45/2017, інших спадкоємців [PERSON] не встановлено. З огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що факт належності спірної земельної ділянки спадкодавцю у суду не викликає сумніву, а позивач прийняв спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом належного оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову. Позивач не вимагає відшкодування судових витрат.

Outcome: approved