Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

28 травня 2020 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] , ТОВ Видавничий дім «Нова інформація», ТОВ «Ласмак» про визнання інформації недостовірною, зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 11 вересня 2020 року позов задоволено частково. У вересні 2020 року представник [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення. Просить стягнути з відповідачів на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 26360 гривень. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 11 вересня 2020 року позов задоволено частково. Заявник просить суд ухвалити додаткове рішення, а саме стягнути з відповідачів на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 26360 гривень, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000 гривень та витрат за оплату проведення експертизи в розмірі 6360 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктами 1, 2 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази. 25 травня 2020 року між Адвокатським бюро «Архіпова» та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги № 03-05/20 та додаткову угоду № 1 до договору. Крім того, у матеріалах справи міститься акт про надання правової допомоги за Додатковою угодою № 1 від 11 вересня 2020 року, ордер на надання правової допомоги від [PERSON] на адвоката Архіпова О.Ю. та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Вбачається, що стороною позивача не надано суду доказів оплати наданих послуг, а саме відповідної квитанції про їх сплату. З огляду на наведене, у задоволенні вимоги заявника про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 20000 гривень слід відмовити. Представник [PERSON] також просить суд стягнути з відповідачів витрат за оплату проведення експертизи в розмірі 6360 гривень. Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. У матеріалах справи міститься експертний висновок за результатами проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет від 09 червня 2020 року № 128/2020-ЕВ. Крім того, заявником на підтвердження понесення вказаних витрат надано суду рахунок на оплату № 1-1695 від 01 червня 2020 року щодо оплати експертного висновку у сумі 6360 гривень, розрахунок вартості замовлення № 1-1695 від 01 червня 2020 року та копію квитанції № 0.0.1723713072.1 від 01 червня 2020 року про оплату згідно рахунку № 1-1695 від 01 червня 2020 року в сумі 6360 гривень. За таких обставин, вимога про стягнення витрат за оплату проведення експертизи в розмірі 6360 гривень підлягає задоволенню. Представник заявника просить стягнути зазначені витрати на користь [PERSON] з усіх відповідачів. Разом з тим, автором статті, яка містить інформацію, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 11 вересня 2020 року визнана недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] , був саме відповідач [PERSON] . За таких обставин, витрати за оплату проведення експертизи в розмірі 6360 гривень підлягають стягненню з [PERSON] . З огляду на наведене, в справі підлягає ухваленню додаткове рішення.

Outcome: approved