Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

28.07.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розподіл майна подружжя. Мотивував тим, що в період його шлюбу із [PERSON] було придбано два житлові будинки: - на підставі договору купівлі-продажу від 22.02.2002 року, розташований в с. Горби Глобинського району Полтавської області на вулиці Овсієнка, 7, право власності на який оформлено на його (позивача) ім»я; - на підставі договору купівлі-продажу від 18.10.1994 року, розташований в с. Горби Глобинського району Полтавської області по вулиці Овсієнка, 19, право власності на який було оформлено на дружину [PERSON] Вказані будинки є спільною сумісною власністю подружжя. В 2005 році його дружина виїхала в Ізраїль (м. Хайфа) на тимчасову роботу по догляду за інвалідом, але вже в лютому 2006 року повідомила його, що проживає із своїм роботодавцем однією сім»єю, 12 грудня 2007 року у них народилася дитина. В 2015 році під час приїзду в Україну дружина ініціювала розірвання шлюбу та звернулася з відповідним позовом до суду. Посилаючись на відсутність домовленості між ним та відповідачем щодо поділу майна, нажитого в шлюбі, позивач прохав визнати за ним право власності на ? частку житлового будинку, розташованого по вул. Овсієнка, 7 у с. Горби Глобинського району, та право власності на ? частку житлового будинку, розташованого по вул. Овсієнка, 19 в с. Горби Глобинського району. 14.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя, в якому, із врахуванням уточнення позовних вимог, прохала визнати за нею право власності на ? частку житлового будинку, розташованого в с. Горби Глобинського району по вул. Овсієнка, 7, а також на ? частку будівельних матеріалів, з яких самочинно збудована прибудова літ. а1 до вищевказаного будинку, яка складається з приміщення для газу площею 5,8 кв. м, ванної кімнати площею 7,9 кв.м, кухні-їдальні - площею 13,1 кв.м, кімнати площею 20,4 кв.м.; та визнати за нею право власності на ? частку житлового будинку, розташованого по вул. Овсієнка, 19 в с. Горби Глобинського району. Мотивувала тим, що названі будинки придбані під час спільного проживання у шлюбі, тому вона претендує на половину майна, яке є спільною сумісною власністю. У судове засідання сторони [PERSON], [PERSON], їх представники [PERSON] та [PERSON], не з»явилися. Направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Вказали, що свої позовні вимоги підтримують. Суд, дослідивши надані письмові докази, встановив наступне. З 21 грудня 1993 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, мають спільних дітей, нині повнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 4 серпня 2015 року , яке набрало законної сили 13.09.2015 року, шлюб між сторонами розірвано. Вказаним рішенням суду встановлено, що [PERSON] та [PERSON] припинили підтримувати шлюбно-сімейні стосунки з жовтня 2005 року, проживають за різними адресами, спільного домашнього господарства не ведуть. В період шлюбу сторін 22.02.2002 року, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, оформленого, як на покупця, на [PERSON], було придбано житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по вул. Овсієнка, 7 в с. Горби Глобинського району Полтавської області. Договір зареєстровано в Кременчуцькому МБТІ за реєстровим номером 5/27, технічний паспорт видано на [PERSON], як на власника нерухомості. В період шлюбу сторін 18.10.1994 року, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, оформленого, як на покупця, на [PERSON], було придбано житловий глинобитний будинок, вкритий очеретом, загальною площею 40 кв.м. Договір зареєстровано у виконкомі Горбівської сільської ради. Довідкою названого виконкому від 27.07.2015 року № 335 підтверджено, що згідно записів в погосподарській книзі № 2 за № 0150-1 житловий будинок з господарськими будівлями 1946 року побудови, розташований по вул. Овсієнка, 19 в с. Горби Глобинського району належить [PERSON]. Право власності [PERSON] на вказаний об»єкт нерухомості зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою з вказаного реєстру (рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, індексний номер 28035963 від 2.02.2016 року). Згідно технічного паспорту, станом на 8.12.2015 року, інвентаризаційна вартість будинку з господарськими будівлями по вул. Овсієнка, 7 с. Горби Глобинського району становить 376461 грн. Прибудова а1 є самочинним будівництвом і складається: -з приміщення для газу загальною площею 5,8 кв.м; -з ванної кімнати загальною площею 7,9 кв.м; -кухні - їдальні загальною площею 13,1 кв.м; -кімнати загальною площею 20,4 кв.м. Інвентаризаційна вартість прибудови а1 становить 174675 грн. Відповідно до даних технічного паспорту інвентаризаційна вартість житлового будинку з господарською спорудою, розташованих по вул. Овсієнка, 19 с. Горби Глобинського району, становить 64537 грн., самочинного будівництва немає. Ч.1 ст. 355 ЦК України визначено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Ч.1 ст. 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба,тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.1 ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування, розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч.1 ст. 69 СК дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За приписом ч.1 ст. 70 СК у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За ч.1, ч.2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва (створення майна). З огляду на встановлені обставини та вказані норми законів, суд дійшов висновку, що житлові будинки з надвірними будівлями, розташовані в с. Горби Глобинського району Полтавської області по вул. Овсієнка, 7 (титульний власник [PERSON]О.) та вул. Овсієнка, 19 (титульний власник [PERSON]Г.) є спільною сумісною власністю сторін у справі, частки кожного з колишнього подружжя в названих об»єктах нерухомості є рівними, оскільки сторони не надали доказів про існування між ними іншої домовленості. Вказане майно підлягає поділу в рівних частках. Прибудова а-1 до будинку по вул. Овсієнка, 7 с. Горби, як самочинне будівництво, в цей поділ не включається. Доказів того, що прибудова приймалася в експлуатацію в установленому законодавством порядку, відповідно до вимог \~Законів України «Про основи містобудування», «Про планування і забудову територій»\~, що діяли на час створення названого майна, сторонами не надано. Відповідно до роз»яснення даного в п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Це майно не є об'єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку; на нього не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, у тому числі продаж його з прилюдних торгів. Вимоги особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно, або заінтересованої особи, що не пов'язані з правом власності на ці будівлі, зокрема, про визнання права на матеріали, одержані при їх знесенні, підлягають розгляду судами на загальних підставах. По цій причині\~\~\~і позивач і відповідач є власниками лише матеріалів, з яких збудовано прибудову а1. В той же час [PERSON], яка заявила позовну вимогу про визнання за нею права власності на ? частину будівельних матеріалів з яких побудована прибудова а1, доказів з приводу того, які саме матеріали були використані, їх кількість, вартість не надала. Клопотання про призначення експертизи для встановлення вказаних обставин не заявляла, тому позовні вимоги не є конкретними та доведеними, а тому в задоволенні вказаної позовної вимоги [PERSON] суд відмовляє. Крім цього, суд не може встановити ціни її позову в цій частині (оскільки інвентарна вартість прибудови та вартість матеріалів з яких вона збудована це різні речі).\~\~\~\~\~\~\~ Згідно пп.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ( в редакції чинній станом на дату подання обох позовів) ставка судового збору за позов майнового характеру складала 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (243 грн. 69 коп. та 3654 грн. відповідно). При поданні позову [PERSON] сплатив судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.,при поданні зустрічного позову [PERSON] сплатила судовий збір у сумі 325 грн. Ціна позовів обох сторін (після визначення вартості об»єктів нерухомого майна ) склала 117027.25 грн. (376461-174675):2 +64537:2 = 201786; 201786+ 32268.50 =234054.5 грн.; 234054.5 грн. : 2 =117027.25). До сплати кожним підлягає судовий збір у сумі 1170 грн. 27 коп., недоплачена сума судового збору для [PERSON] становить 926 грн. 67 коп. (1170.27 243.60 =926.67 грн.) , для [PERSON]Г - 845 грн. 27 коп. (1170,27 325.00 = 845.27) і підлягає з них стягненню на користь держави.

Outcome: partial