Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

28.04.2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] із вимогою про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який на даний час розірвано згідно рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області №299/2163/14-ц від 08.07.2014 року. Від даного шлюбу у сторін народилася донька, [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача. Згідно рішення Виноградівського районного суду від 30.04.2014 року з відповідача присуджено аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень. На даний час прожитковий мінімум на дітей зростає, потреби для забезпечення матеріально в повному обсязі дитини збільшуються, а кошти які стягуються з відповідача являються дуже мізерними, так як відповідач крім сплати аліментів не надає ніякої допомоги і не турбується її розвитком та забезпеченням побутових умов, для належного виховання та розвитку дитини, тому вона вимушена звернутися до суду із позовом про зміну розміру аліментів. Розмір заробітку відповідача носить мінливий дохід, а тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову визнав частково, просив визначити аліменти в розмірі 800 гривень. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 214 ЦПК України суд ухвалюючи рішення повинен вирішити такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд звертає увагу, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», (відомості Верховної Ради 2017, № 25, ст.291), а саме: ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» встановлений прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Так, для дитини віком до 6 років з 01 січня 2017 пo 30 квітня -1355 грн., з 01 травня пo 30 листопада -1426 грн., з 01 грудня -1492 грн. В судовому засіданні встановлено, що 08.07.2014 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], згідно рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області №299/2163/14-ц від 08.07.2014 року (а.с.4). В даному шлюбі у сторін народилась одна дитина: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим виконкомом Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області від 23 квітня 2012 року серія І-ФМ №225193 (а.с.5). Відповідно до рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області №299/1290/14-ц від 30.04.2014 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, з відповідача стягнуто на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно. На даний час, [PERSON] проживає [INFO], разом з донькою, яка знаходиться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Олешницької сільської ради Виноградівського району №692 від 26.04.2017 року (а.с.7). Відповідач на даний час не працює та має на утриманні дружину [PERSON], що підтверджується довідками виконкому Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, які долучені до матеріалів справи. Так, відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, законодавець не обмежує право сторони в справі про зміну розміру аліментів звернутися у суд тільки з підстав зміни матеріального стану чи стану здоровя, а вказує і на інші випадки передбачені Кодексом. Ці випадки не конкретизуються, однак можна дійти висновку про те, що з часу присудження аліментів у розмірі 500 грн. на дитину (квітень 2014 р.) економічна ситуація у країні змінилася кардинально в бік погіршення матеріального стану всіх верств населення і звичайно розмір аліментів в розмірі 500 грн. на дитину не є достатнім навіть для мінімального забезпечення дитини першочерговими необхідними речами. Згідно з офіційної інформації Держстату України від 24 травня 2017, середня місячна заробітна плата у Закарпатській області за І квартал 2017 року становить 5493 грн., а згідно до ч. 3 ст. 195 СК України, якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника даної місцевості. В даному випадку суд приходить до висновку, що дитина проживає разом з матірю, і так чи інакше, обовязок по утриманню дитини переважно лежить на позивачці. Безумовно, утримання дітей лежить на плечах обох батьків, однак воно не зводиться лише до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному аспекті (крім сплати аліментів) так і в моральному аспекті (виховання дітей, навчання їхнє дозвілля і т.д.). Сума стягуваних з відповідача аліментів в розмірі 500 гривень на утримання доньки є нижчою ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який, відповідно до змін ч.2 ст. 182 СК України, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що аліменти, які сплачує відповідач [PERSON] на утримання своєї дитини, не забезпечує належного рівня життя дитини, а саме: необхідного харчування, її медичного догляду, лікування, тощо. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини судом не встановлено. Про них не зазначили і сторони в справі. Приймаючи таке рішення суд виходив із встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину певного віку та того, що батьки в рівній мірі повинні забезпечувати необхідні умови для існування дитини. Тому суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обовязків батьків щодо виховання та утримання дітей, матеріальне становище відповідача, виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів дійсно підлягає збільшенню з 500 грн. на 1000 грн. Виконавчий лист, виданий по справі №299/1290/14-ц в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки підлягає відкликанню. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ч.1, 3 ст.88 ЦПК України, - слід стягнути з [PERSON] на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч.1 ст.191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial