Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

28.10.2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 07.07.2015 року приблизно о 16 годині, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по вул. Фрунзе в м.Полтаві, поблизу будинку № 84, виконуючи маневр ліворуч, не пропустив автомобіль [NUMBER], який рухався у зустрічному напрямку. В результаті дорожньо транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. 07.08.2015 року [PERSON] постановою Октябрського районного суду м.Полтави визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення керувати транспортними засобами на строк 6 місяців. Внаслідок пошкодження транспортного засобу Volkswagen TRANSPORTER, д.н.з. [NUMBER] йому спричинено матеріальну шкоду у розмірі 104661,92 грн., яку позивач просив стягнути із відповідача на свою користь. У ході судового розгляду позивач змінив позовні вимоги та спросить суд у рахунок відшкодування матеріальної шкоди стягнути на свою користь із [PERSON] М 54661, 92 грн., із Моторного (транспортного) страхового бюро України ( далі МТСБУ) - 50\~000 грн. Змінені позовні вимоги обґрунтовані тим, що на час вчинення даної автотранспортної пригоди відповідач [PERSON] не застрахував у обовязковому порядку цивільно правову відповідальність, тобто не мав відповідного страхового поліса, у звязку з чим у відповідності до вимог ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ зобовязано відшкодувати йому спричинену шкоду у межах страхової суми, яка становить 50 000 грн. У жовтні 2015 року він звернувся до МТСБУ із заявою про страхове відшкодування шкоди, однак отримав відмову, так як неможливо встановити факт дорожньо транспортної пригоди, причини та обставини їх настання, розмір заподіяної шкоди. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], позов підтримав, наполягає на його задоволенні з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача [PERSON] ( відповідач 1) у судове засідання не зявився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи. Представник відповідача МТСБУ ( відповідач -2) у судове засідання не зявився. Надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов не визнають, оскільки обравши механізм отримання компенсації за спричинену шкоду шляхом звернення до МТСБУ, позивач не дотримався порядку реалізації такого права, визначеного Законом «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме на момент звернення позивача до МТСБУ пошкоджений транспортний засіб вже був відремонтованим. З цих підстав позивачу було відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Окрім цього, винуватець ДТП не повідомляв МТСБУ про настання страхового випадку, а отже не виконано обовязку щодо письмового надання повідомлення, чим не висловлено письмово згоду на відшкодування шкоди за рахунок відповідача 2. Вважають, що спричинена шкода повинна бути відшкодована за рахунок останнього. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази встановив наступне: 07.08.2015 року постановою Октябрського районного суду м.Полтави [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення керувати транспортними засобами на строк 6 місяців. (а.с.6). Із даної постанови слідує, що 07.07.2015 року приблизно о 16 годині, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по вул. Фрунзе в м.Полтаві, поблизу будинку № 84, виконуючи маневр ліворуч, не пропустив автомобіль [NUMBER], який рухався у зустрічному напрямку. В результаті дорожньо транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно даних технічного паспорта автомобіль [NUMBER] зареєстровано за ТОВ «Ді Стар». (а.с.7). Цивільно правова відповідальність ТОВ «Ді Стар» була застрахована Українською транспортною страховою компанією, що підтверджено полісом № 3586722 від 23.04.2016. Строк дії поліса із 27.4.2015 до 26.04.2016. (а.с.8). Згідно даних висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 17-08 від 10.08.2015 року: -вартість відновлювального ремонту КТЗ Volkswagen TRANSPORTER на дату дослідження, 10.08.2015 року складає: 98482, 92 грн.; -вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу КТЗ Volkswagen TRANSPORTER д.н.з. [NUMBER] на дату дослідження, 10.08.2015 року, складає: 98482, 92 грн.; -величина втрати товарної вартості КТЗ Volkswagen TRANSPORTER д.н.з. [NUMBER] на дату дослідження, 10.08.2015 року, складає: 6179, 92 грн.; -вартість матеріальних збитків, завданих власнику КТЗ Volkswagen TRANSPORTER д.н.з. [NUMBER] на дату дослідження, 10.08.2015 року, складає: 104661, 92 грн. (а.с. 50 - 55). На а.с. 31 наявна заява ТОВ «Ді Стар», датована 06.10.2015 про страхове відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілого, згідно якої останні просять МТСБУ відшкодувати шкоду, спричинену внаслідок пошкодження майна транспортного засобу Volkswagen TRANSPORTER д.н.з. [NUMBER] у розмірі 50000 грн. за рахунок коштів фонду захисту потерпілих. Листом № 3/1-05/33432 МТСБУ повідомлено позивача про відмову у відшкодуванні заподіяної шкоди. Відмова мотивована тим, що 20.10.2015 року призначеним аварійним комісаром за результатами проведеного огляду автомобіля [NUMBER] встановлено, що даний транспортний засіб не має зовнішніх механічних пошкоджень, у звязку з чим неможливо встановити факт дорожньо транспортної пригоди, причини та обставини їх настання, розмір заподіяної шкоди. (а.с. 30). Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно ст.1194 ЦК України - особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до п. 22.1\~ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону) \~страховик при настанні страхового випадку відшкодовує у встановленому цим\~Законом\~порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи відповідно до лімітів відповідальності страховика.\~\~\~\~ За змістом положень цього Закону та ст. 1194\~ЦК України\~питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого\~ст. 33 Закону\~обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Відповідно п. 5 ч. 1\~ст. 997 ЦК України страховик має право відмовити від здійснення страхової виплати у разі несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин\~\~про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків. Пунктом 19 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що з урахуванням змісту\~ст. 979 ЦК\~та\~ст. 16 Закону України «Про страхування»\~у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку\~\~(п. 5 ч. 1\~ст. 989 ЦК, п. 5 ч. 1\~ст. 991 ЦК) може бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у тому разі, якщо воно позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком. Таким чином, несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку саме по собі не може бути підставою для відмови від страхового відшкодування, а лише в тому випадку, коли воно позбавляє страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком, тобто якщо буде доведено, що відсутність у страховика відомостей про це могло вплинути на його обов'язок\~\~\~виплатити страхове відшкодування. Відповідно до\~ст. 25 Закону України «Про страхування»\~здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Частиною другою\~ст. 8 Закону України «Про страхування»\~визначено, що страховим випадком визнається подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій особі або іншій третій особі. Тобто, виходячи зі змісту цих норм, можна зробити висновок, що коли виникає страховий випадок, страховик зобовязаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком і має оцінюватись окремо у кожному випадку. Так, у судовому засіданні встановлено, що 07.07.2015 року приблизно о 16 годині, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по вул. Фрунзе в м.Полтаві, поблизу будинку № 84, виконуючи маневр ліворуч, не пропустив автомобіль [NUMBER], який рухався у зустрічному напрямку, чим порушив Правила дорожнього руху України і є винуватцем даної дорожньо транспортної пригоди. Звідси слідує, що у судовому порядку було встановлено факт дорожньо транспортної пригоди, її обставини, причини та постановою Октябрського районного суду м.Полтави від 07.08.2015 встановлено вину [PERSON] у спричиненні матеріальної шкоди позивачу. Водій [PERSON] на день вчинення дорожньо транспортної пригоди не мав договору обовязкового страхування цивільно правової відповідальності. При цьому, до МТСБУ із відповідною заявою він звертався. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону) - у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом в момент дорожньо транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки за та плата за послуги стоянки. Як доказ суду надано висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 17-08 від 10.08.2015 року, згідно якого вартість матеріальних збитків, завданих власнику КТЗ Volkswagen TRANSPORTER д.н.з. [NUMBER] на дату дослідження, 10.08.2015 року, складає: 104661, 92 грн. (з урахуванням ПДВ). Таким чином, суд приходить до висновку, що несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку саме по собі не може бути підставою для відмови від страхового відшкодування, оскільки таке несвоєчасне повідомлення не позбавило страховика, а саме МТСБУ, можливості дізнатися, що дана подія є страховим випадком. Тобто, страховик мав відповідні відомості про обставини даної дорожньо- транспортної пригоди, які були надано позивачем, а тому отримані відомості не могли вплинути на його обов'язок\~\~\~виплатити страхове відшкодування. Однак, законом України «Про обовязкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закону) визначено випадки, коли потерпілі мають можливість отримати відшкодування від МТСБУ. Згідно п. 41.1 ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Ст. 33 Закону визначено перелік дій осіб у разі настання дорожньо транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), зокрема, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обовязок, він має підтвердити це документально. ( П. 33.1.4). У відповідності до положень ст. 33-1 Закону страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобовязані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо транспортної пригоди, а саме: -надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика ( у випадках, передбачений ст. 41 цього Закону), МТСБУ про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально. У відповідності до вимог ст. 34 Закону визначено дії МТСБУ після отримання інформації про дорожньо транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування ( регламентної виплати). Так, п. 34.1 даної статті визначено, що страховик зобовязаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо транспортну пригоду страховик ( у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) зобовязаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. (П. 34.2). Якщо представник страховика ( у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону МТСБУ) не зявився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, - МТСБУ) зобовязаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).(П. 34.3). Згідно ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо транспортну пригоду подає страховику ( у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. П. 37.1.3 ст. 37 Закону визначено, що підставою для відмови у здійсненні стразового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обовязків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Із матеріалів справи вбачається, що дорожньо транспортна пригода мала місце 07.08.2015 року. 10.08.2015 експертом на замовлення позивача проведено автотоварознавче дослідження Volkswagen TRANSPORTER д.н.з. [NUMBER]. 06.10.2015 року позивач звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування. Таким чином, судом встановлено, що позивач самостійно провів визначення розміру заподіяної йому шкоди, при цьому на огляд страховика пошкоджений автомобіль не надав, оскільки на момент звернення із заявою про виплату страхового відшкодування даний транспортний засіб вже був відремонтований. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач не виконав обовязку щодо збереження транспортного засобу у тому стані, який існував після дорожньо транспортної пригоди, пошкоджений автомобіль відновлено до звернення до МТСБУ, що призвело до неможливості останніх встановити розмір заподіяної шкоди , а тому у відповідача відсутні правові підстави для відшкодування заподіяної шкоди. Згідно положень частин 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, в частині заявлених позовних вимог щодо отримання страхового відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 50\~000 грн. внаслідок пошкодження транспортного засобу суд вважає за необхідне відмовити. Одночасно, з урахуванням положень ст. 1166, ч.2 ст. 1187 ЦК України, в межах заявлених позовних вимог суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу позивача в частині стягнення із відповідача [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 54661, 92 грн., як з особи, яка спричинила цю шкоду. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Питання щодо судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України, а стягнення судових витрат підлягає пропорційно до задоволених позовних вимог. Таким чином, при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1583, 44 грн., а також понесено судові витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 900 грн. (а.с.49). З урахуванням цього, із відповідача -1 [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 791, 72 грн. та 450 грн. в рахунок витрат за проведення автотоварознавчої експертизи, а всього 1241, 72 грн.

Outcome: partial