Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

29.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 08 липня 2011 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Подружнє життя не склалося внаслідок відсутності спільних інтересів, різних поглядів на життя та вирішення сімейних питань. Через постійні непорозуміння між ними втрачено почуття любові та взаємної поваги. З цих причин шлюбні стосунки з травня 2014 року припинено. Збереження сім'ї за викладених обставин вона вважає неможливим. Спору про розподіл майна немає. [INFO] року у неї (позивача) народилася донька - [PERSON]. Дочка народжена на час перебування у зареєстрованому шлюбі, проте вже в період окремого проживання з відповідачем, який не є батьком дитини. Відомості про нього як про батька вилучені із актового запису про народження дочки. Вказані обставини встановлені у рішенні Глобинського районного суду Полтавської області від 16.11.2015 року. Посилаючись на викладене, позивач прохала розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення в разі неявки відповідача не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не інформував, заперечень на позов не надіслав. За згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів (заочний розгляд). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів у їх сукупності та взаємозв'язку, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ст. 55 Сімейного кодексу України встановлено обов'язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 4 ст. 110 Сімейного кодексу України чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Виходячи із положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.07.2011 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 437. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області , яке набрало законної сили 02.12.2015 року, із актового запису №330 від 26.05.2015 року про народження [PERSON], [INFO], відомості про батька [PERSON], [INFO] - виключено. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 24.12.2015 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції батьками [PERSON], [INFO], зазначені [PERSON] та [PERSON]. Шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують з травня 2014 року, через виникнення непримиренних протиріч та непорозумінь, викликаних різними поглядами на подружнє життя та обов'язки, через втрату взаємоповаги та взаємодовіри один до одного. Проживають за різними адресами, спільного господарства та бюджету не ведуть. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved