Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

27.07.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 27.07.2016 року до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що 23 листопада 2002 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстровано у Володимирівській сільській раді Приазовського району Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис № 05. Від шлюбу народилося двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Відповідач по справі [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей. З серпня 2014 року вона проживає окремо від відповідача по справі [PERSON], а діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач [PERSON], від надання допомоги на утримання неповнолітніх дітей ухиляється, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча не звільнений від цього обов'язку. На переконання позивачки, за законом батьки мають рівні права та обов*зки щодо дитини, а отже, батько повинен також приймати участь у матеріальному забезпеченні неповнолітніх дітей. Хоча на теперішній час відповідач офіційно не працевлаштований, проте на думку позивачки, він має можливість надавати допомогу на утримання дітей. Свої вимоги щодо визначення частки відрахування із заробітку (доходу) відповідача в розмірі 1/3 частини обґрунтовує засадами розумності, виваженості та справедливості. Позивачка [PERSON] в судове засідання не прибула, будучи сповіщеною про день та час розгляду справи, надала суду заяву щодо розгляду справи в її відсутність, просила суд позов задовольнити і не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення суду ( а.с.22). Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, надав суду заяву щодо розгляду справи в його відсутність і зазначив, що проти позову не заперечує, обставин, які б вплинули на зменшення розміру аліментів, він не має ( а.с.29-31). Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини: - із свідоцтва про народження (а.с.6) вбачається, що [PERSON] народилася 21.09.2003 року, а [PERSON] народився 08 травня 2013 року ( а.с.5), батьком як [PERSON] так і [PERSON] є [PERSON]; - із довідки, яка видана Володимирівською сільською радою Приазовського району Запорізької області 19.07.2016 року ( а.с. 7) вбачається, що до складу сім*ї [PERSON] входить донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які перебувають на її повному утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст..114 СК України мати і батько мають рівні права та обов*язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов*язків щодо дитини. Таким чином, виходячи із зазначено принципу рівності обов*язків обох батьків щодо дітей, кожен із них зобов*язаний забезпечувати утримання дітям не менше відповідного прожиткового мінімуму, що діє на час вирішення спору, при відсутності домовленості між батьками про розмір сплати аліментів. Відповідно до положень ст..8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до Законів України. Відповідно до положень статті 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст..10 ЦПК України , цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з*ясуванню обставин справи: роз*яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов*язкі, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов*язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказів, які б вплинули на зменшення розміру аліментів, який визначила позивачка, відповідачем надано не було. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 27 липня 2016 року до досягнення ними повноліття. Відповідно до п.1ч.1ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про , зокрема, стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч. 3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладено,

Outcome: approved