overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

28 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 07 червня 2005 року. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Основою розпаду сім'ї послугувало те, що вони з дружиною мають різні погляди на життя і з цього приводу між ними відсутнє взаєморозуміння.Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому він просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не зявилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 07 червня 2005 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції Сумської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №28, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 7). [PERSON] та [PERSON]М є батьками малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а. с. 8-9). Як вбачається з позовної заяви, основою розпаду сімї послугувало те, що у подружжя було відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на подружнє життя. Відповідач про причини розпаду сім'ї своєї думки суду не висловила. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище відповідачу після розірвання шлюбу необхідно залишити [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

28 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 08 жовтня 1994 року. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Основою розпаду сім'ї послугувало те, що вони мають різні погляди на життя і з цього приводу між ними відсутнє взаєморозуміння.Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому він просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі 08 жовтня 1994 року зареєстрували шлюб у виконкомі Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №25, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а. с. 3). [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітньої [PERSON], [INFO], та малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а. с. 4-5). Судом встановлено, що однією сімєю сторони проживали до серпня 2016 року. З цього часу сімя фактично розпалася. Основою розпаду сімї послугувало те, що у подружжя було відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на подружнє життя. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище відповідачу після розірвання шлюбу необхідно залишити [PERSON]. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

28 листопада 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної неповнолітьої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не мнеше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з'явилась, але надала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі. Одночасно наполягала на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Відповідач в судове засідання також не з'явився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглянути без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини позивача: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини: серії [NUMBER] від 14 жовтня 2011 року (а.с.3) та не заперечується відповідачем. Дитина знаходиться на утриманні позивача, що стверджується позивачем в позовній заяві та також не заперечується відповідачем і підтверджується довідкою виданою виконкомом Березняківської сільської ради Смілянського району № 1470 від 27 листопада 2017 року (а.с.8). Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

28 листопада 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільних малолітніх дітей в розмірі 35 % частки від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі. Одночасно уточнив позовні вимоги та просив стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання їх спільних малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання також не з'явився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглянути без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідач є батьком малолітніх дітей позивача: доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 09 січня 2015 року, сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 05 липня 2016 року та не заперечується відповідачем. Дитина знаходиться на утриманні позивача, що стверджується позивачем в позовній заяві та також не заперечується відповідачем. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

28 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 лютого 2015 року у виконавчому комітеті Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області, вказавши, що від спільного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], однак на протязі останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося із-за того, що вони мають різні погляди на життя, тому між ними постійно виникали сварки, відповідач зловживає спиртними напоям та застосовує до позивачки фізичну силу, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Разом не проживають з серпня 2017 року. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Строк на примирення не бажає. У разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Власенко». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Хоча повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 2015 року. Шлюб зареєстрований у виконавчому комітеті Лебединської сільської ради Шполянського району Черкаської області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння між ними, зловживання відповідача алкогольними напоями та застосування до позивачки фізичної сили примирення між сторонами неможливо, тому позивач наполягає на розірванні шлюбу. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «Власенко». Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивач миритись не бажає, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

28 листопада 2017 року [PERSON] звернулась із позовною заявою\~ до [PERSON] Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 2008 року. Від шлюбу дітей не мають. Подружні відносини припинились в зв'язку зі втратою поваги, взаєморозуміння, різних поглядів на життя, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно Ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 2008 року. Від шлюбу дітей не мають. Подружні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть. Сім'я припинила своє існування остаточно, подальше її збереження неможливе. Майновий спір не заявлявся. Відповідно до ч. 1\~ст. 21 Сімейного кодексу України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

28 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 01 листопада 1991 року Новокіркаєштською сільською радою народних депутатів Чимишлийського району Молдови. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейні стосунки припинені, через прояви неповаги з боку відповідача та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у звязку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не зявилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 листопада 1991 року Новокіркаєштською сільською радою народних депутатів Чимишлийського району Молдови, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 4 (а. с. 5), від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

28 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання недієздатною її матір [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що внаслідок перенесеного інсульту мати не може самостійно пересуватися, не розмовляє, ледве рухає лише лівою рукою, у зв`язку з чим їй встановлена 1 група інвалідності. Захворювання призводить до того, що мати не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного медичного нагляду та лікування, а також сторонньої допомоги та контролю. Заявник просить визнати [PERSON], яка є її матірю, недієздатною та призначити її опікуном . У судовому засіданні заявник та представник заявника [PERSON] підтримали заяву та просили її задовольнити з підстав, викладених у заяві. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечувала проти заяви та підтримала подання про призначення опікуном, у разі визнання [PERSON] недієздатною, [PERSON]. Заслухавши пояснення заявника, представника заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0848887 [PERSON], [INFO], визнана інвалідом першої групи з 08 вересня 2017 року та група інвалідності встановлена безстроково ( а.с.10). Відповідно до акту судово-психіатричного експерта № 73 від 14 лютого 2018 року [PERSON] виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у вигляді судинної деменції та ступень недоумства у [PERSON] є таким, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними( а.с.39-42). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною. Відповідно зі ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно з поданням Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради у разі визнання [PERSON] недієздатною просять призначити її опікуном [PERSON], яка є її дочкою ( а.с.61). Передбачених ст. 64 ЦК України обмежень, для призначення заявника опікуном [PERSON] не встановлено, вони знаходяться в родинних відносинах, заявник характеризується позитивно, за станом здоровя може виконувати обовязки опікуна, а тому суд вважає встановити опіку над [PERSON] та призначити її опікуном [PERSON], яка є її дочкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

28 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просить розірвати укладений нею з [PERSON] шлюб та залишити на її утриманні та вихованні дитину [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними. Шлюбні відносини припиненні з 27 листопада 2017 року, спільне господарство не ведеться. У підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] подала заяву про зменшення позовних вимог, а саме, просила суд не брати до уваги позовну вимогу щодо залишення на її утриманні спільної з відповідачем дитини [PERSON], [INFO]. Позовну вимогу щодо розірвання шлюбу з відповідачем підтримала та просила її задовольнити. У підготовчому судовому засіданні відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову [PERSON] про розірвання шлюбу. Також відповідач зазначив, що наслідки визнання позову, передбачені ст. 206 ЦПК, йому розясненні та зрозумілі. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. ст. 206, 207 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи те, що відповідач у підготовчому судовому засіданні подав заяву про визнання позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

28 листопада 2017 року до суду звернулась [PERSON] із заявою, в якій просить встановити факт належності її батьку [PERSON], який помер [INFO] року сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], встановити факт належності її матері [PERSON], яка померла [INFO] року сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON]. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини. Заявник у судове засідання не з'явилась, до його початку надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер батько заявника [PERSON]. 11.11.1996 року [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН [NUMBER], виданий Чернігівською районною державною адміністрацією на підставі рішення Чернігівської районної державної адміністрації №430 від 20 вересня 1996 року. З матеріалів справи, а саме: з копії свідоцтва про смерть, копії свідоцтва про народження, копії свідоцтва про одруження вбачається прізвище батька заявника «[PERSON]». [INFO] року померла мати заявника [PERSON]. 11.11.1996 року [PERSON] отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН [NUMBER], виданий Чернігівською районною державною адміністрацією на підставі рішення Чернігівської районної державної адміністрації №430 від 20 вересня 1996 року. З матеріалів справи, а саме: з копії свідоцтва про смерть, копії свідоцтва про одруження вбачається прізвище матері заявника «[PERSON]». Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином судом достовірно встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН [NUMBER], виданий 11.11.1996 року Чернігівською районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON], з помилкою в написанні його прізвища, належить [PERSON] та сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН [NUMBER], виданий 11.11.1996 року Чернігівською районною державною адміністрацією на ім'я [PERSON], з помилкою в написанні її прізвища, належить [PERSON], у зв'язку з чим заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved