Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-02 00:00:00

29.06.2021 року представник ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на те, що 25 січня 2018 року між ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО», предметом якого були майнові інтереси Страхувальника, повязані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «AUDI A5», д.н.з [NUMBER] . 22.06.2018 року о 10 год. 16 хв. у м. Києві на вул. Набережно-Хрещатицька, 19/21 сталася ДТП, за участю велосипеду під керуванням відповідача та застрахованого автомобіля «AUDI A5», д.н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП застрахованому автомобілю було завдано механічні пошкодження. Винним в ДТП, за рішенням суду, визнано [PERSON] .. На підставі страхового акта позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 62790,95 грн. Відповідач в добровільному порядку розмір витрат не відшкодував, що змусило страхову компанію звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2021 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі і призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.09.2021 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав на електронну пошту суду клопотання в якому просив розгляд справи здійснювати в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи судом встановлено, що 25 січня 2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія УНІКА» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 030140/4605/0000032. Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням зокрема транспортним засобом «AUDI A5», д.н.з [NUMBER] . Зі змісту п. 1.2.1 Договору, страховим ризиком визнається, зокрема дорожньо-транспортна пригода. Як вбачається з довідки нацполіції №3018177406552168, 22.06.2018 року о 10:16 год. у місті Києві по вул. Набережно-Хрещатицька, 19/21 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі двох транспортних засобі: велосипеду під керуванням [PERSON] та застрахованого автомобіля «AUDI A5», д.н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.09.2021 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Частиною четвертою ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В результаті вказаного ДТП, був пошкоджений застрахований автомобіль «AUDI A5», д.н.з [NUMBER] . На момент ДТП, велосипед «TECHNIUM», реєстраційний номер [NUMBER] не був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 22.06.2018 року страхувальник звернувся до ПрАТ «СК «УНІКА», як страховика, із заявою про подію, що має ознаки страхового випадку, та в подальшому із заявою про виплату страхового відшкодування. Для встановлення характеру та розміру шкоди, заподіяної власнику автомобіля марки «AUDI A5», д.н.з [NUMBER] , ПрАТ «СК «УНІКА» було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу, про що складено Протокол № 71С/06/18 від 25.06.2018 року. Відповідно до Звіту складеного ПП «ГАЛавтоекспертиза» № 71с/06/18 про оцінку вартості матеріального збитку завданого власнику КТЗ від 06.07.2018 року, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику внаслідок пошкодження КТЗ «AUDI A5», д.н.з [NUMBER] , складає 44580,20 грн, при цьому вартість відновлювального ремонту КТЗ складає 66390,95 грн. Як убачається зі страхового акта № 00263770, затвердженого керівником Київського центру врегулювання збитків, ПрАТ «СК «УНІКА» прийнято рішення про визнання вказаної події страховим випадком і належним до сплати власнику, пошкодженого у ДТП транспортного засобу, яка мала місце 22.06.2018 року, страховим відшкодуванням у розмірі 62790,95 грн. 20.07.2018 року ПрАТ «СК «УНІКА» було видано наказ № 00263770 про виплату [PERSON] страхового відшкодування в сумі 62790,95 грн. На виконання вказаного наказу, ПрАТ «СК «УНІКА» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 62790,95 коп, шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням № 033802 від 24.07.2018 року. 06.08.2018 року та 04.10.2019 року позивач направив відповідачу претензію №22850, однак в добровільному порядку вказана сума відповідачем не сплачена та до теперішнього часу збиткі відповідачем не відшкодовані. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових виплат), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових коштів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» (та ст. 993 ЦК України) до страховика, який здійснив виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно із ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 Цивільного кодексу України повинна відшкодувати особа, яка завдала збитків. Відповідно до Правового висновку, наданого Верховним Судом України у справі за № 6-2969цс16 від 31 травня 2017 року (Судова палата у цивільних справах) вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку - це та сума, яку за Законом № 1961-IV має сплатити страховик як страхове відшкодування. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. При цьому страховик, який виплатив страхове відшкодування потерпілому, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого відшкодування. Отже, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то страховик, який виплатив страхове відшкодування, на підставі статті 1194 ЦК України має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим Законом, та договором обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності. Обов`язок відшкодувати витрати, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу покладено на страховика особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність. Аналогічна правова позиція, викладена у Постановах Верховного суду України від 22 березня 2017 року у справі 3-1344гс16 та Постанові Верховного суду України від 22 березня 2017 року у справі 3-1304гс16 (Судова палата у господарських справах). Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку позовні вимоги позивача грунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, з урахуванням встановлених судом обставин, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved