Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

28 січня 2020 року [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, де просили встановити факт належності їм свідоцтва про право власності на житло видане житлово-комунальним відділом автомобільного заводу на підставі наказу №336 від 30 червня 1993 року, згідно якого квартира [ADDRESS] була передана у спільну сумісну власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог заявники посилаються, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Четвертої кременчуцької державної нотаріальної контори Ільїною Н.О., [PERSON] належить ? частка квартири [ADDRESS] . З метою реєстрації місця проживання заявник [PERSON] звернулася до Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, де їй було відмовлено в реєстрації місця проживання у зв`язку з неможливістю встановлення факту наявності правовстановлюючих документів власниками/співвласниками житла, в зв`язку з розбіжністю в написанні прізвищ. Під час перевірки документів було встановлено, що у належному їм свідоцтві про право власності на житло прізвища заявників вказано як « [PERSON] », « [PERSON] », тоді як у паспорті серії [NUMBER] виданому Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області 24.04.1998 прізвище заявника [PERSON] записано « [PERSON] », у свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] , виданому Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області прізвище заявника [PERSON] вказано теж як [PERSON] Оскільки виправити помилки в написанні прізвищ у вказаному ними свідоцтві про право власності на житло у позасудовому порядку не має можливості, то вони звернулися до суду з заявою про встановлення факту належності їм даного свідоцтва, що необхідно для підтвердження права власності на житло та реєстрації місця проживання. Заявники [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надали заяви, де просили розглянути справу у їх відсутність, свою заяву підтримали з зазначених підстав та просили задовольнити. Заінтересовані особи: Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області, Житлово-комунальний відділ автомобільного заводу в судове засідання своїх представників не направили, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими розписками про отримання судових повідомлень, з заявами про відкладення розгляду справи не звертались, причини неявки суду не повідомили. Заінтересована особа [PERSON] надала суду заяву, де просила розглянути справу у її відсутність, не заперечувала проти задоволення заяви. Суд, вивчивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному, безпосередньому дослідженні, приходить до таких висновків. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 263 ЦПК України передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України). Установлено, що у паспорті заявника [PERSON] серії [NUMBER] виданому Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області 24.04.1998 прізвище заявника [PERSON] записано « [PERSON] », у свідоцтві про шлюб серії [NUMBER] , виданому Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області прізвище заявника [PERSON] вказано як [PERSON] У свідоцтві про право власності на житло від 30.06.1993 прізвища заявників вказано як « [PERSON] », « [PERSON] », що має розбіжність з паспортом та свідоцтвом про шлюб. 23 травня 2020 року [PERSON] звернулася з заявою про реєстрацію місця проживання до Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, де під час перевірки документів було встановлено, що в свідоцтві про право власності на житло прізвище заявника вказано як « [PERSON] », що не відповідає її свідоцтву про шлюб серії [NUMBER] , виданому Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, де її прізвище вказано як [PERSON] Факт належності [PERSON] , [PERSON] свідоцтва про право власності на житло від 30.06.1993 підтверджується копією паспорту заявника [PERSON] , копією довідки про присвоєння їй ідентифікаційного номера, копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.10.2013, копією свідоцтва про шлюб [PERSON] , копією довідки № 154/2 про зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] . Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини суд приходить до висновку, що встановлення факту належності заявникам свідоцтва про право власності на житло необхідно для підтвердження права власності на майно та реєстрації місця проживання має для них юридичні наслідки та не порушує прав, свобод та інтересів, як учасників справи, так і інших осіб. До вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і

Outcome: approved