overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

28 грудня 2017 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка здана нею на пошту 23 грудня 2017 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 18 квітня 2008 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. На утримання дочки [PERSON] відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу. Однак, добровільно матеріальну допомогу на утримання другої дитини [PERSON] не надає. Відповідач має постійний дохід, отримує пенсію по інвалідності 3 групи, вона не працює. На підставі наведеного позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з дня звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлені такі обставини та відповідно до них про відносини. Позивачка є матірю, а відповідач - батьком дитини [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою та знаходиться у неї на утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо способу виконання обов'язку утримувати дитини відповідачем, який проживає окремо, у зв'язку з чим кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню з нього за рішенням суду. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідач не працює, є інвалідом 3 групи, сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини свого доходу на утримання дочки [PERSON], дитина джерела засобів до існування не має. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку батька, щомісячно, з 23 грудня 2017 року, дня подання позову, і до повноліття дитини. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у зв'язку із тим, що позивачку, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. ст.180, 181 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

28 грудня 2017 року Національний банк України звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі укладеного з Національним банком України договору № 5449/12-07-32к від 03.12.2012 року відповідач отримав кредит на споживчі та соціально-побутові цілі у розмірі 20 000, 00 грн. з терміном користування до 20.01.2016 року. Згідно з п.3.1 Кредитного договору, позичальник взяв на себе зобов'язання здійснювати повернення кредиту шляхом уповноваження Національного банку України щомісячно відрахувати кошти з отриманого доходу позичальника для здійснення повернення кредиту в сумі 541, 00 грн. починаючи з січня 2013 року, а в останній місяць користування кредитом в сумі - 524,00 грн., а також відраховувати кошти для здійснення плати за користуванням кредитом. Позивач посилався на те, що відповідно до п.3.2 Договору за користування отриманим кредитом на споживчі цілі позичальник зобов'язався щомісячно здійснювати плату в розмірі 8% річних. У позовній заяві позивач зазначив про те, що Банк свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, однак відповідач в порушення норм закону та умов Договору свої зобов'язання за Договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 03.04.2017 року має заборгованість в розмірі 1397,97 грн., а саме: 1065,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 123,90 грн. - прострочені проценти за користування кредитом; 194,93 - пеня за простроченим кредитом; 14,14 грн. - пеня за простроченими процентами. На підставі вищевикладеного, а також

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

28 грудня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] Вказав, що йому на підставі договору купівлі-продажу квартири від 20 грудня 2017 року належить квартира [ADDRESS].У вказаній квартирі крім позивача значиться зареєстрованою [PERSON]. Остання з січня 2016 року у квартирі не мешкає, кореспонденцію не отримує. Її речей у житлі також не має. З 04 жовтня 2016 року позивач мешкає по [ADDRESS]. Позивач [PERSON] несе витрати по сплаті комунальних послуг за відповідача. Своїми діями відповідач [PERSON] чинить перешкоди позивачу у користуванні і розпорядженні своєю власністю. Позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні його власністю, визнавши відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловою площею в квартирі [ADDRESS]. У судове засіданні позивач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, надав суду заяву, в якій на позові наполягає і просить суд розглянути справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явилася, судові повістки відповідачу вручалися комунальним підприємством «Комсервіс» Дружківської міської ради, відповідача за місцем реєстрації виявлено не було, про що був зроблений відповідний запис. Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. Згідно з копією договору купівлі-продажу квартири від 20 грудня 2017 року № 6866 квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON]. Відповідно до п. 4.10 вказаного договору «сторони домовилися, що квартира, яка відчужується, буде звільнена продавцем, ( а також будуть зняті з реєстрації особи, які в ній зареєстровані) до 31 грудня 2017 року». Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 108279802 від 20 грудня 2017 року підтверджено, що 1/1 частка квартири [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON]. Відповідно до довідки № 4059 від 13 листопада 2017 року, виданої комунальним підприємством «Комсервіс» Дружківської міської ради Донецької області та копії домової книжки, відповідач [PERSON] зареєстрована у квартирі [ADDRESS] Згідно з копію виду на житло іноземного громадянина 82№1317083 від 04 жовтня 2016 року [PERSON] значиться зареєстрованою по [ADDRESS]. Строк дії вказаного документу з 04 жовтня 2016 року до 04 жовтня 2021 року. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ці права власник втрачає разом із втратою права власності на майно. І власник, згідно зі ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своєю квартирою. Та обставина, що відповідач зареєстрована у квартирі позивача, порушує права останнього як власника квартири володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Відповідач не є членом сім'ї власника квартири, тому вона втратила право користуватися житловим приміщенням у цій квартирі. У зв'язку з цим, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

28 грудня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що з 08 листопада 2008 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають з ним неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В листопаді 2016 року вони припинили спільне життя, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, з часом вони перестали піклуватися про створення сімейних стосунків, не дбали про взаємоповагу один до одного. Все це призвело до припинення шлюбних відносин. Позивач вважає, що сімейні відносини припинені назавжди, їх поновлення і збереження не можливе, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. До суду надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. До суду надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, проти позову заперечень не надав. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 08 листопада 2008 року [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції Донецької області уклали шлюб, актовий запис № 249. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторони не бажають поновляти сімейні стосунки. Майнового спору між сторонами немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

28 грудня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 червня 2015 року, Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 351. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені, в зв'язку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. 19 січня 2018 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. 28 березня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 27 квітня 2018 року. 27 квітня 2018 року, сторони в судове засідання не з'явилися, у зв'язку з чим ухвалою суду розгляд справи було відкладено. 29 травня 2018 року сторони в судове засідання не з'явилися, позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 червня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). Як вбачається з матеріалів справи подружні стосунки сторін фактично припинили. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

28 грудня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі виконкому Дружківської міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 26 грудня 2016 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 37, розташованого по вул. Корольова в м. Дружківка Донецької області та автомобіля марки М-21, 1968 року випуску (двигун №V=2300 куб. см., шасі (рама) № 523584, кузов (коляска) № 209557, тип ТЗ легковий седан, реєстраційний номерний знак № [NUMBER]). Вказаний автомобіль був зареєстрований 30 квітня 2004 року у МРЕВ м. Краматорська в Донецькій області. 01 березня 2016 року покійний батько позивача надав їй довіреність для розпорядження вказаним автомобілем. Крім позивача [PERSON] інших спадкоємців більше не має. Після смерті батька позивач зверталася до нотаріуса і прийняла спадщину за спадковим договором на будинок. На автомобіль документів не надала, тому що вважала, що має право за довіреністю розпоряджатися автомобілем. Однак зараз, маючи намір укласти договір купівлі-продажу транспортного засобу, позивач дізналася, що довіреність припинила свою дію. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на автомобіль, у звязку з пропуском шестимісячного строку. Позивач просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] на вказаний автомобіль. У судове засіданні позивач [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляну справи сповіщена належним чином. Просить суд розглянути справу у її відсутність. Представник виконкому Дружківської міської ради Донецької області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Надав суду клопотання про розгляд справи без його участі та про повне визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1272 ЦК України встановлює наслідки пропущення строку для прийняття спадщини. Відповідно до цієї статті якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що причини, зазначені позивачем [PERSON], є поважними, у звязку з чим вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком у три місяці з дати набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

28 грудня 2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. На підтвердження позовних вимог зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 08 серпня 1998 року. Від даного шлюбу у подружжя є діти: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. [PERSON] в позовній заяві зазначив, що спільне життя між ним та [PERSON] не склалося у звязку різними поглядами на життя. Спору майнового характеру між сторонами немає. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між сторонами припинено з червня 2016 року. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Володько». Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій розгляд справи просив провести у їі відсутність. Позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 1998 року. Шлюб зареєстровано Кибинською сільською радою Миргородського району, актовий запис - № 6 (а.с.3). Від даного шлюбу у подружжя є діти: дочка [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження а.с.4) та син [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження а.с. 5). Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони наполягали на розірванні шлюбу позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки, позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

28 грудня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив суд, розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 17 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області за актовим записом №431, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER]. У позові він зазначив, що у них з відповідачем не склалось спільне життя у зв'язку з несумісністю характерів, різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння та почуттів один до одного. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, представник позивача надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. . Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

28 грудня 2017 року представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до ЗУ «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» між відповідачем [PERSON] та Торецьким (Дзержинським ВУВКГ) було укладено договір про погашення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення. Згідно п.1.2 зазначеного договору відповідач зобов'язався своєчасно рівними частинами здійснювати виплату заборгованості, однак останній тривалий час ухиляється від сплати боргу за договором, а також від щомісячних обов'язкових платежів, у разі чого виникла заборгованість станом на 01.12.2017 року в розмірі 5818,63 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача надала суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні вимог. Належно повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст.280 ЦПК України - заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Торецьким (Дзержинським) ВУВКГ був відкритий особовий рахунок [NUMBER] на [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.5) Відповідно до ЗУ «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» між [PERSON] та Торецьким (Дзержинським) ВУВКГ було укладено договір про погашення заборгованості № 108655 від 08.09.2015 року (а.с.4) Згідно п.1.2 зазначеного договору відповідач зобов'язався своєчасно рівними частинами здійснювати виплату заборгованості. Відповідно до особового рахунку № 108655 заборгованість за комунальні послуги на 01.12.2017 року складає 5818,63 грн. (а.с.5) Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст.67 ЖК Української РСР плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, а ст. 68 ЖК Української РСР передбачає, що відповідач повинен щомісячно сплачувати надані послуги по водопостачанню та водовідведенню. Відповідно до п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року №630 споживач зобов'язаний своєчасно, в установлений термін, оплачувати надані послуги. Таким чином, суд вважає позовні вимоги доведеними, тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved