Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

28.03.2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 30.03.2011 року [PERSON] отримав кредитну картку «Універсальна». 07.06.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну карту на престижну картку «Gold» та відкрито картковий рахунок, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 7400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використанням, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за Договором на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 29.02.2016 року має заборгованість за кредитом у сумі 31557,40 грн., яка складається з наступного: 7383,55 грн. заборгованість за кредитом; 20050,56 заборгованість за процентами за користування кредитом, 2144,37 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1478,92 грн. штраф (процентна складова), яку просили стягнути з відповідача на власну користь разом із судовими витратами. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], який був належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, до судового засідання не з'явився і не повідомив суд про причину своєї неявки, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: 30.03.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту б/н у розмірі 7400,00 грн., зі сплатою 27,60% відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.13-22). Станом на 29.02.2016р. заборгованість відповідача за кредитним договором складає 31557,40грн. (а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, … сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. ст. 549, 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання; неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця. Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) в строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа (фізична або юридична) має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, доказування вимог покладено на позивача, а відповідач, у разі невизнання позовних вимог, зобовязаний надати докази на підтвердження обставин, на підставі яких він не визнає позовні вимоги. Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» надав суду свої докази на підтвердження заборгованості за кредитним договором б/н від 30.03.2011 року на загальну суму 31557,40 грн. Відповідач [PERSON] жодних доказів суду на підтвердження поважних обставин не виконання ним умов кредитного договору та/або не визнання ним позову суду не надав. Відповідно до ч. 2 Закону України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-VІІ на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінету Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (проводили)свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. НБУ листом від 05.11.2014р. № 18-112/64483 нагадав установам банків України про необхідність неухильного дотримання вимог ч. 2 ЗУ «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-VІІ та відповідальність керівників банків за їх невиконання. Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.03.2011 року у загальній сумі 31557,40 грн., яка складається з наступного: 7383,55 грн. заборгованість за кредитом; 20050,56 заборгованість за процентами за користування кредитом, 2144,37 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1478,92 грн. штраф (процентна складова). Заборгованість за пенею в сумі 2144,37 грн., згідно розрахунку заборгованості (а.с. 7-8) виникла після 14.04.2014р., тому, відповідно до ч. 2 Закону України від 02.09.2014р. № 1669-VІІ зазначена заборгованість з пені та штрафи (фіксована частина та процентна складова) не підлягають нарахуванню, а в разі їх нарахування в порушення вимог цього Закону України не підлягають стягненню. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, так, як відповідач [PERSON] не виконував своїх обовязків за кредитним договором, тому з нього потрібно стягнути на користь позивача 7383,55 грн. заборгованість за тілом кредитом; 20050,56 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: partial