Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

27 січня 2016 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] на підставі спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету Охтирського ОПО «Промзвязок» від 04.12.1990 року було виданого ордер на вселення сімї із пяти чоловік в кімнату №423 гуртожитку по вул. Ярославського, 4, м. Охтирка Сумської області, який при вселенні був переданий коменданту гуртожитку. [PERSON] звернулася до [PERSON] житлово комунального господарства Охтирської міської ради із заявою на приватизацію кімнати №423 гуртожитку та доданими до неї документами. Однак, у приватизації кімнати №423 було відмовлено у звязку з відсутністю у [PERSON] копії ордеру про надання їй та членам її родини кімнати площею 23 кв.м. в гуртожитку по вул. Ярославського, 4, м. Охтирка. Позивачі вважають, що видача ордера не відноситься до їх відання, іншого житла в користуванні та власності вони не мають, ані міською радою, ані балансоутримувачем претензій щодо незаконності їх проживання в спірній кімнаті не предявлялось. Позивачами були надані документи, що підтверджують користування кімнатою на умовах найму, тому вони мають право на приватизацію. В звязку з чим, в подальшому збільшивши позовні вимоги, просять визнати право на приватизацію за [PERSON] та [PERSON] на кімнату №423 по вул. Ярославського, 4, м.Охтирка Сумської області, зобовязати виконавчий комітет Охтирської міської ради вчинити дії по приватизації позивачами кімнати № 423 по вул. Ярославського, 4, м. Охтирка Сумської області; зобовязати [PERSON] житлово комунального господарства Охтирської міської ради видати свідоцтво про право власності на житло на імя [PERSON] та [PERSON] після винесення рішення виконавчим комітетом Охтирської міської ради. Позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача виконавчого комітету Охтирської міської ради в судове засідання не зявився, в письмовій заяві просить розгляд справи проводити без участі представника, позовні вимови вирішити на розсуд суду. Представник відповідача [PERSON] житлово-комунального господарства Охтирської міської ради [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити позов. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з 1968 року по 2003 рік працювала на заводі Охтирського ДВО «Промзвязок» разом з [PERSON], яка доводиться їй кумою. У 1990 році була членом профспілкового комітету. У той час працівники селилися до гуртожитку на підставі спільного рішення адміністрації і комітету профсоюзу Охтирського ДВО «Промзвязок» від 04.12.1990 року. В кімнаті № 423 гуртожитку подружжя [PERSON] проживали разом зі своїми трьома дітьми, не покидаючи це житло, потім двоє з дітей одружилися, створили власні сім`ї та виїхали з кімнати. Фактично проживають по даний час подружжя [PERSON] та їх син [PERSON]. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідка, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 30.07.1970 року по 18.09.2006 року працювала на різних посадах на заводі «Промзв`язок», який в послідуючому перетворено на ВАТ «Нафтопроммаш», що підтверджується записами в трудовій книжці (а.с.55). 04.12.1990 року на спільному засіданні адміністрації і профкому Охтирського ОПО Промзв`язок» було вирішено розподілити сімейний блок гуртожитку по вул. Ярославського, 4 та [PERSON] виділити на сім`ю із 5 чоловік кімнату № 423 жилою площею 23 кв.м. (а.с.83). В даний час у кімнаті № 423 гуртожитку по вул. Ярославського, 4 зареєстровані та мешкають три особи: [PERSON], її чоловік [PERSON] та їх син [PERSON] (а.с.57, 53, 54). За даними голови ОСББ гуртожитку «Звязківець», [PERSON] №423 та її чоловік [PERSON] зареєструвалися в кімнаті 13.03.1991 року, та їх син [PERSON] зареєструвався в кімнаті 30.09.2000 року (а.с.10). 04 липня 2011 року будівля гуртожитку передана з балансу ПАТ «Нафтопроммаш» на баланс ОСББ «Звязківець», про що було складено акт приймання передачі. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30 серпня 2011 року, яке набрало законної сили, було визнано протиправними дії Державного комітету України по нафті і газу щодо передачі приміщення по вул. Ярославського, 4, м. Охтирка Сумської області до статутного фонду ПАТ «Нафтопроммаш», визнано недійсним свідоцтво про право власності відкритого акціонерного товариства «Нафтопроммаш» на будівлю гуртожитку по вул. Ярославського, 4, м. Охтирка Сумської області, видане виконкомом Охтирської міської ради 11.06.2003 року, зобовязано КП «Охтирське бюро технічної інвентаризації» скасувати реєстрацію права власності ПАТ «Нафтопроммаш» на даний гуртожиток, зобовязано ПАТ «Нафтопроммаш» виключити будівлю гуртожитку зі статутного фонду. Рішенням Охтирської міської ради від 29.05.2012 року було надано згоду на прийняття безкоштовно у власність територіальної громади м. Охтирки будівлі за адресою вул. Ярославського, 4, м. Охтирка (а.с.32). Рішенням Охтирської міської ради від 06.05.2015 року №62 будівля гуртожитку за адресою вул. Ярославського, 4, м. Охтирка прийнято безоплатно до комунальної власності територіальної громади м.Охтирка (а.с.33). Рішенням Охтирської міської ради від 23.06.2015 року №1473-МР будівля гуртожитку за адресою вул. Ярославського, 4, м. Охтирка залишена в статусі гуртожитку та дозволена приватизація житлових і нежитлових приміщень, управлінню ЖКГ Охтирської міської ради сллід забезпечити приватизацію жилих приміщень в установленному законом порядку (а.с.34). Таким чином, гуртожиток по вул. Ярославського, 4, м. Охтирка є об`єктом приватизації відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» №500-IV від 04.09.2008 року. 18.08.2015 року [PERSON] звернулася до виконкому Охтирської міської ради із заявою про передачу (приватизацію) кімнати №423 у власність її чоловіку та сину (а.с.79). На вказану заяву їй надійшла відповідь, а саме, листом [PERSON] ЖКГ Охтирської міської ради від 05.10.2015 року було відмовлено, так заявник надала перелік документів, в яких відсутній ордер, наявність якого є обовязковим для здійснення приватизації жилого приміщення відповідно до п.18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396 (а.с.13). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» №500-IV від 04.09.2008 року, сфера дії цього Закону поширюється на громадян, які не мають власного житла, більше пяти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках та фактично проживають у них. Тобто законом передбачено, що під захист попадають особи, які дотримали певних умов. По-перше, це відсутність в особи власного житла, по-друге, це правомірність проживання у гуртожитку та користування гуртожитком, по-третє, це реєстрація за місцем проживання у гуртожитку більше 5 років на законних підставах, в-четвертих, це фактичне проживання протягом пяти років за місцем реєстрації у гуртожитку. Для вирішення питання, чи на законних підставах особи мешкають у гуртожитку, застосовуються загальні норми матеріального права, які регулюють питання вселення у гуртожиток та набуття права користування житловою площею у ньому. У такому разі мають застосовуватись положення житлового законодавства, а саме, статей 128, 129 ЖК УРСР та пункту 10 розділу ІІ Примірного положення про гуртожитки, пункту 69 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, згідно з якими на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. За змістом ст.128 ЖК УРСР, підставою для видачі ордеру є спільне рішення адміністрації підприємства, установи, організації та відповідного профспілкового комітету. Відповідно до ст.127 ЖК УРСР, гуртожитки призначені для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. Як вбачається з обставин справи, позивачі [PERSON], [PERSON] на підставі спільного рішення адміністрації підприємства та її профспілкового комітету як члени сім`ї [PERSON] правомірно вселилися і проживають у гуртожитку більше ніж протягом пяти років на законних підставах, з підстав, передбачених ЖК УРСР, в звязку з трудовими відносинами [PERSON] Судом також встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON] не мають у власності іншого житла (а.с.11,12) та не використали право на приватизацію (а.с.90). Суд зазначає, що отримання спеціального ордеру відповідно до ст.129 ЖК УРСР є формалізованим підтвердженням наявності спільного рішення адміністрації підприємства, установи, організації та відповідного профспілкового комітету. Враховуючи, що згідно Положення про гуртожитки, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 27.04.2015 року №84 (пункт 3 розділу ІІ), ордер при вселенні підляга здачі коменданту гуртожитку, відсутність у позивачів на руках ордеру за наявності спільного рішення профспілки та адміністрації підприємства не свідчить про відсутність у них права відповідно до Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» №500-IV від 04.09.2008 року на приватизацію займаного приміщення. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачі не мають іншого житла, право на приватизацію державного житлового фонду раніше ними не використане, на законній підставі вселилися, зареєструвалися та проживають у гуртожитку протягом 15 років, заборгованості з оплати комунальних послуг не мають, відтак підпадають під дію ст. 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» №500-IV від 04.09.2008 року та мають право на приватизацію займаного ними приміщення у гуртожитку кімнати№423 житловою площею 22,4 кв.м. В звязку з цим відповідачі мусять вчинити дії щодо приватизації позивачами за їх заявою займаного ними житлового приміщення. Відповідно до Положення про управління житлово-комунального господарства Охтирської міської ради, затвердженого рішенням Охтирської міської ради від 30.10.2014 року №1245-МР, управління є органом приватизації комунального майна територіальної громади м. Охтирка, та у сфері контролю, приватизації комунального майна, житлового фонду управління готує і вносить на розгляд виконавчого комітету проекти рішень, що стосуються забезпечення громадян житлом, у тому числі приватизації жилих приміщень, в межах повноважень вирішує інші питання, повязані з обліком, розподілом, обміном, бронюванням чи приватизацією житла згідно з чинним законодавством. Відповідно до п.14 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом №396 від 16.12.2009 року Міністерства з питань ЖКГ України, передача жилих приміщень у гуртожитках, які на момент набрання чинності Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» перебували у державній власності, у власність громадян здійснюється на підставі рішень органів місцевого самоврядування, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина (після передачі/прийняття гуртожитку у власність відповідної територіальної громади). Відповідно до п.2 ч.1 ст.18 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» №500-IV від 04.09.2008 року, органи місцевого самоврядування у житловій сфері щодо приватизації громадянами житла у гуртожитках приймають рішення щодо надання відповідним житловим комплексам статусу «гуртожиток» і одночасно про надання дозволу на приватизацію жилих і нежилих приміщень таких гуртожитків. Таким чином, органом, який приймає рішення щодо приватизації кімнат у гуртожитку вул. Ярославського, 4 м. Охтирка є виконком Охтирської міської ради, а [PERSON] ЖКГ Охтирської ради лише приймає документи та готує проекти відповідних рішень, відтак позов про зобовязання вчинити дії щодо приватизації підлягає задоволенню відносно виконкому Охтирської міської ради, а до [PERSON] ЖКГ Охтирської ради позовна вимога про зобовязання видати свідоцтво про право власності є передчасною. При зверненні позивачів до суду кожен з них сплатив судовий збір за кожну вимогу немайнового характеру, у відповідності до ч.6 ст.6 Закону України Про судовий збір на загальну суму 2204,80 грн. Так як в задоволенні однієї вимоги немайнового характеру відмовлено, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір у загальній сумі 1653,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial