overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

26 січня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 04 жовтня 2014 року вона перебуває з відповідачем по справі у шлюбі, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 397. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який за домовленістю між сторонами проживає з позивачкою. Спільне життя між подружжям не склалося, останнім часом сторони не знаходять взаєморозуміння під час ведення домашнього господарства, використання сімейного бюджету, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки фактично припинені з грудня 2015 року. Позивачка вважає, що в подальшому підтримувати сімейні відносини сенсу немає. В судове засідання [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі та прохала розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, прохав розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають iз сімейних правовідносин, та на пiдставi ст.ст. 110, 112 СК України підлягають задоволенню. У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про шлюб /а.с.3/, вбачається, що 04 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 397, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. (а.с.4) Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, оскільки вона не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, та суперечитиме принципу добровільності шлюбу і визначеному ч. 3 ст. 56 СК України праву кожного з подружжя припинити шлюбні відносини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

26 січня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 04.10.2003 року, про що було зроблено актовий запис № 1709. Від шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. В сім'ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. За таких обставин вважає збереження шлюбу неможливим. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 04.10.2003 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про проведення судового засідання без її участі. Додатково зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про проведення судового засідання без його участі. Додатково зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04 жовтня 2003 року, про що було зроблено актовий запис № 1709 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7-8). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дітей, що підтверджено дослідженими судом доказами. Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати в сумі 551,20 грн. судового збору, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

26 січня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 11 червня 2009 року в Копичинецькій міській раді Гусятинського району Тернопільської області. Від спільного шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, через протилежні поняття щодо розуміння сім'ї та відносин між чоловіком та дружиною, розуміння один одного, відсутність спільних інтересів. Вважає, що збереження сім'ї та шлюбу є недоцільним, шлюб фактично розпався, носить формальний характер в якому немає взаємної поваги та любові. Тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище набуте у шлюбі. До проведення судового засідання позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить шлюб розірвати. До проведення судового засідання відповідач [PERSON] подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, згідний на розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

26 січня 2016 року [PERSON] звернулась до суду с позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 липня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 189. Від подружніх стосунків мають доньку - [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружні стосунки між ними припинені з 2010 року через відсутність злагоди та взаємопорозуміння, різні погляди на стосунки в сім»ї . Примирення вважає неможливим. В судове засідання позивач не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з»явився без поважних причин, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи, що 28 липня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції Харківської області зареєстровано шлюб між сторонами у справі, актовий запис № 189. Сторони спільно не проживають з 2010 року, припинили подружні відносини, втратили почуття одне до одного, позивач бажає розірвання шлюбу. У відповідності до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач вказує суду, що сім»я розпалась остаточно і існує тільки формально. Примирення вважає неможливим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. З урахуванням інтересів позивача суд задовольняє позовну заяву. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

26 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, зазначила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 05 листопада 2011 року. Для позивачки це другий шлюб, для відповідача-перший. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітній син: [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. [PERSON] в позовній заяві вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя. Шлюбні відносини між сторонами припинено з липня 2015 року. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надавши заяву, в якій розгляд справи просила провести у її відсутність. Позовні вимоги підтримала, та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином у відповідності до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України. Відповідно до положень ст. ст 77, 224 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 2011 року. Шлюб зареєстровано у відділі ДРАЦС по м. Миргороду Миргородського МРУЮ Полтавської області, актовий запис- № 445 (а.с.3). Від цього шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. (а.с.4). Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечило б інтересам сторін. Позивачка не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не надав суду жодних заперечень, позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

26 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей та на її утримання, який в подальшому було уточнено, а саме, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частки від доходу щомісяця, до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку. Від позовних вимог в частині стягнення аліментів на її утримання відмовилась. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що з відповідачем мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею та перебувають на повному її утриманні. У звязку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча офіційно працює у ТОВ «ПЖК-Запоріжжя», просила стягнути з нього аліменти на утримання дітей,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

26 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила шлюб з відповідачем розірвати. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 09 червня 2006 року перебуває зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через непорозуміння, що досить часто виникали у їх сім'ї. На даний час проживають окремо. Сімейні конфлікти в присутності дітей негативно впливає на їх виховання. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, збереження сім'ї вважає неможливим, а тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] пред'явлений позов підтримала, з підстав викладених у позовній заяві. Додатково суду пояснила, що постійні сварки з відповідачем призвели до припинення сімейних відносин. Неодноразові спроби примиритися бажаних результатів не дали. На даний час з відповідачем проживають окремо, втратили почуття любові один до одного, примирення неможливе. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пред'явлений позов визнав, просив шлюб розірвати. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 09 червня 2006 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що стверджується свідоцтвом про одруження Серія [NUMBER] від 09 червня 2006 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] від 13 жовтня 2008 року (а.с.6), та малолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] (а.с.7). У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін суд приходить до висновку про те, що подальше їх спільне життя та збереження сім'ї є неможливим, і таким, що суперечить інтересам позивача, а відтак позов підлягає до задоволення. Спору про місце проживання малолітніх дітей між сторонами немає. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 110, 112, 113, 160 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

26 січня 2016 року до Миргородського міськрайонного суду звернувся [PERSON] із позовом до Миргородської міської ради Полтавської області та [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування\~ на ? частину квартири [ADDRESS]. В своїй позовній заяві позивач посилався на те, що після смерті його матері, [PERSON], яка померла 30 січня 2009 року, відкрилася спадщина\~ на її майно.\~ За померлою в ДКП «Миргороддтехінвентаризація» зареєстровано право власності на згадану квартиру.\~ Він (позивач), прийнявши у встановленому законом порядку спадщину за законом, не може реалізувати свої спадкові права на спадкове майно своєї матері у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірну квартиру. Тому він просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач підтримував свої позовні вимоги в повному об'ємі. Представник\~ відповідача, Миргородської міської ради, в судове засідання не зявився, а звернувся до суду із клопотанням, яким просив справу розглянути у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю та просив його задовольнити. Заслухавши думку сторін, вивчивши та проаналізувавши в сукупності всі матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 30.01.2009 року в м. Миргороді Полтавської області померла [PERSON],\~ що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4), внаслідок чого згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на її права та майно. Згідно довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» (а.с.10)\~ право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON].\~ Права власності [PERSON] на згадану квартиру не оспорювали і сторони по цій справі. Відповідно до матеріалів спадкової справи спадщину за законом після [PERSON] прийняли\~ її діти: [PERSON] - позивач по справі\~ та [PERSON]- відповідач по справі . За змістом ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Отже позивачу в спірній квартирі належить право в порядку спадкування за законом на 1/2 частку. В зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спірну квартиру позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку\~ реалізувати своє право на належну йому частку в ній (а.с.6). Відповідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст. 16 ЦК\~ України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Оскільки\~ в судовому засіданні позивачем доведено його право спадкування за законом на 1/2 частку\~ в спірній квартирі, то суд вважає можливим в цій частині задовольнити його позовні вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

26 січня 2016 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 09 грудня 2005 року, який зареєстрований Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис №1810. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Від примирення позивачка в судовому засіданні відмовилася, наполягаючи на розірванні шлюбу. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з лютого 2015 року. Спір щодо спільного майна відсутній, як пояснили сторони. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

26 січня 2016 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначив, що 30 травня 2002 року між ним та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу вони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося: шлюбні стосунки з дружиною припинені, фактично їх сім'я вже тривалий час існує лише формально. За таких обставин вважає, що подальше спільне проживання, збереження шлюбу не можливі. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Надав суду пояснення аналогічні викладеним у позові. Також зазначив, що фактично шлюбні стосунки з дружиною припинені з травня 2013 року. З того часу він пішов з сім'ї та став проживати з іншою жінкою. На даний час він бажає з нею офіційно оформити стосунки. За таких обставин просив розірвати укладений з відповідачкою шлюб. Відповідач [PERSON] позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Зазначила, що дійсно з 2002 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачем, від якого вони мають спільну дитину - сина [PERSON], 2004 року народження. З травня 2013 року вони припинили фактично шлюбні відносини, оскільки чоловік покинув сім'ю та став проживати з іншою жінкою. Зазначила, що з того часу їх шлюб існує лише формально, відновленню він не підлягає. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що 30 травня 2002 року між сторонами укладений шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 530. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо: сторони втратили почуття взаємоповаги, кохання. З кінця травня 2013 року вони фактично припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, проживають окремо один від одного. Причиною припинення шлюбних стосунків стала подружня зрада чоловіка. За таких обставин, а також зважаючи на категоричну позицію сторін про небажання перебувати у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved