Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

29.04.2014 року до Баранівського районного суду Житомирської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики від 05.10.2011 року в розмірі 2972 грн. та судових витрат. В обґрунтування якого вказано, що 05.10.2011 року між сторонами укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 2800 гривень на умовах повернення всієї суми до 05.04.2012 року. Відповідач станом на 23.04.2014 року зобов'язання за договором позики не виконав, тому позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості за вказаним договором та трьох процентів річних від простроченої суми. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позов в частині стягнення з нього 2000 грн. за договором позики, в іншій частині заперечував проти задоволення позову, обгрунтовуючи тим, що 05.10.2011 року він отримав від позивача лише 2000 грн., розписку на суму 2800 грн. його примусили написати. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 05.10.2011 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 2800 грн. на умовах повернення всієї суми до 05.04.2012 року, що підтверджується розпискою (а.с. 12). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв'язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами строку повернення позики, станом на 23.04.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 2800 грн. та 172 грн. 14 коп. - трьох процентів річних (748 днів (06.04.2012 - 23.04.2014) х 3% / 365 днів х 2800 грн. (сума позики) = 172 грн. 14 коп.). Відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження написання розписки від 05.10.2011 року під впливом насильства, якому було роз'яснено, що згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за договором позики. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с.1, 13-15).

Outcome: approved