overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

27 серпня 2014 року заявник звернувся з заявою до суду . Просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є його батьком та встановити факт прийняття заявником спадщини після смерті батька. В судовому засіданні заявник вимоги підтримав повністю. Пояснив, що [INFO] року помер його батько. Оскільки у свідоцтві про народження заявника померлий зазначений як [PERSON] , у свідоцтві про смерть записаний як [PERSON], а відповідно до паспорту заявник є [PERSON], тому він не в змозі довести факт родинних відносин. Після смерті батька він прийняв спадщину, а саме зробив ремонт в будинку, став користуватись речами , що залишились після батька. Представник заінтересованої особи Малинської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без участі представника . В судовому засіданні будучи допитаними в якості свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що померлий [PERSON] та [PERSON] є відповідно батьком та сином і , що після смерті батька заявник прийняв спадщину, а саме вступив в управління та володіння спадковим майном став проживати в будинку по [ADDRESS] , який належить його батьку , зробив там ремонт. Суд, заслухавши заявника, дослідивши надані докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 п.1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 549 ЦК України ( в редакції 1963 року ) визнається , що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном . Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року. У свідоцтві про народження заявника батьками зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON]. В паспорті заявник зазначений як - [PERSON] [INFO]. Свідоцтвом про право особистої власності на будівлю від 09 березня 1977 року підтверджується , що за [PERSON] зареєстровано право власності на будинок [ADDRESS] 03 квітня 1998 року [PERSON] заповідав належний йому житловий будинок [ADDRESS] [PERSON] ( арк..с. 6 ) [INFO] року помер [PERSON]. Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть від 02 листопада 2002 року. Відповідно до листа Малинської державної нотаріальної контори від 10 вересня 2014 року встановлено, що спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] не заведена. При таких обставинах суд встановлює факт родинних відносин між заявником та [PERSON] та встановлює факт прийняття спадщини , що залишилась після смерті [PERSON] Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

27 серпня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» пред'явив позов про стягнення з відповідача [PERSON], заборгованості по кредитному договору у розмірі 17735,21 гривень. Позов обґрунтовує тим, що 25.10.2013 року з відповідачем було укладено кредитний договір №003-13014-251013. Відповідно до заяви, яка є, згідно ст.207 ЦК України, доказом укладення кредитного договору у письмовій формі позивач надав відповідачу кредит у розмірі 15065,18 гривень. Відповідач натомість зобов'язаний здійснювати погашення частини суми заборгованості, яка виникла. Однак, відповідач не виконує належно свої зобов'язання, в результаті чого у нього виникла заборгованість у розмірі 17735,21 гривень, з яких: 15065,18 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 397,24 гривень - заборгованість за процентами; 2272,79 гривень - заборгованість за комісіями. Відповідача було повідомлено про суму заборгованості, однак він її не погасив. Представник позивача в судове засідання не з'явився, зазначив у позовній заяві, що просить проводити судовий розгляд справи у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що 25.10.2013 року з відповідачем було укладено кредитний договір №003-13014-251013. Відповідно до заяви, яка є, згідно ст.207 ЦК України, доказом укладення кредитного договору у письмовій формі, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 15065,18 гривень. Відповідач був ознайомлений з тарифами та умовами кредитування. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 17735,21 гривень, з яких: 15065,18 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 397,24 гривень - заборгованість за процентами; 2272,79 гривень - заборгованість за комісіями. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Однак відповідач даного обов'язку не виконав. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти. Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 243,60 гривень в користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

27 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказав , що шлюб з відповідачем уклали 08.08.2006 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2014 року. У зв»язку з несумісністю характерів, постійних суперечок та сварок, відсутності поваги один до одного просить розірвати шлюб, укладений між ним на відповідачкою [PERSON] В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка визнала позовні вимоги у повному обсязі, підтвердила факт припинення шлюбних відносин з березня 2014 року, вважає, що примирення між нею та позивачем неможливо. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, з»ясувавши обставини по справі і перевіривши їх доказами , вважає , що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачкою 08.08.2006 року був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 304.( а.с. 7) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] ( а.с. 6). Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинились з 01 березня 2014 року, у позивача фактично склалася інша сім»я., примирення між сторонами неможливо. Спору майнового характеру між сторонами не існує. Спір з приводу місця проживання дитини - [PERSON], [INFO], між сторонами відсутній- дитина залишається проживати з матір»ю, відповідачкою по справі. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

27 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25.01.2011 року він уклав шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 17 з відповідачкою по справі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з червня 2014 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 25 січня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 17 (а.с. 10). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 11). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2014 року через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище - [PERSON], відповідач просить залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

27 серпня 2014 року позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 26 серпня 2006 року він уклав шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 359 з відповідачкою по справі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть, а тому позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 26 серпня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 359 (а.с. 4). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу відповідач просить залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

27 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 13.05.1989 року виконкомом Колінковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 12, між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у неї з відповідачем неповнолітніх дітей немає. На протязі останніх восьми років їхні з відповідачем стосунки погіршились, по різних причинах вони постійно сварилися. Вказала, що останні вісім років вони з відповідачем сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя та примирення буде суперечити її інтересам. Просила після розірвання шлюбу залишити її прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але від них на адресу суду надійшли заяви, в яких вони просять справу слухати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, але був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надав, доводів позивача не спростував. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 13.05.1989 року, зареєстрованому у виконкомі Колінковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 12 (а.с.5). Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає, сторони протягом восьми років шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам однієї із сторін. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

27 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Вказує, що перебуває із 07.09.1998 року з відповідачем у шлюбі. За час спільного сімейного життя у них народилося троє неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які перебувають на її утриманні та вихованні. Оскільки відповідач не надає коштів на утримання дітей, тому просить стягувати із відповідача аліменти в сумі 2500 грн. щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала із врахуванням їх уточнення, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. на утримання дітей. Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши подані суду докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 07.11.1998 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 23.09.1999 р.н. (а.с.4). За час перебування у шлюбі, в подружжя народилися діти: донька - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO] (а.с.5-7). Батьком дітей є відповідач по справі. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні дітей. Доказів, які б вказували на те, що у відповідача є на утриманні інші особи та він має незадовільний матеріальний стан, стан здоров'я, суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. і до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави в розмірі 243 грн. 60 коп. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

27 серпня 2014 року позивач звернувся до відповідача із вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15 лютого 2002 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Солом`янського управління юстиції у м. Києві. Після розірвання шлюбу між сторонами у 2004 році, син проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, згоди між батьками про добровільне виконання свого обов`язку з приводу утримання дитини до досягнення нею повноліття не досягнуто. У судове засідання з`явився позивач, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 13). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

27 серпня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 05 квітня 2013 року, про що було зроблено актовий запис № 457. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Вказує, спочатку їхнє спільне сімейне життя складалось добре, але потім шлюбні відносини між ними поступово погіршувались. Зазначає, що з відповідачем мають різні точки зору на суттєві питання спільного життя, а тому вони фактично припинили шлюбні відносини з березня 2014 року і ведення спільного господарства. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 05 квітня 2013 року та відновити її дошлюбне прізвище. Позивач в судове засідання не з'явилась, поштою надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково зазначив, що позов визнає в повному обсязі, проти розлучення не заперечує. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 05 квітня 2013 року, актовий запис № 457 (а.с. 3). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що підтверджено дослідженими судом доказами. Також суд приходить до висновку, що задоволенню у відповідності до ст. 113 СК України підлягає позовна вимога щодо відновлення після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища позивачки - [PERSON]. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору (а.с. 4), доказів наявності підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору суду не надано, а тому стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved