Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

27 квітня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 07.02.2008 року в сумі 79 684,06 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, щона підставі договору № DN81AR100130384 від 07.02.2008 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], останньому було надано кредит в сумі 68 206,00 грн. зі сплатою 9,6 % річних на залишок заборгованості строком користування до 06.02.2013 року. Як зазначає позивач, ним виконані взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, в той же час відповідач не виконує належним чином умов договору в повному обсязі та кошти в строки, визначені договором не повертає, а тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості з відповідача, що станом на 02.04.2015 року становить 199 607,60 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 36 066,48 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 16 603,40 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 11 936,05 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 135 001,67 грн., від цієї заборгованості віднімається сума, у розмірі 123 956,11 грн., яка стягнута за рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.02.2013 року, різниця становить 75 651,49 грн., а також штрафи: штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) - 3 782,57 грн. Отже заборгованість становить 79 684,06 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07.02.2008 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк»було укладено Кредитно-заставний договір № DN81AR100130384. За даним договором [PERSON]було надано кредит у сумі 68 206,00 грн. строком з 07.02.2008 року до 06.02.2013 року зі сплатою 9,6 % річних та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 0,50%. Договір підписаний [PERSON], що підтверджує те, що він погодився на умови, викладені в заяві. Також зазначено, що Позичальник своїм підписом підтверджує факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку. Як вбачається із розрахунку заборгованості, станом на 02.04.2015 року становить 199 607,60 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 36 066,48 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 16 603,40 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 11 936,05 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 135 001,67 грн. Заочним рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15.02.2013 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк»заборгованість за кредитним договором № DN81AR100130384 від 07.02.2008 року станом на 14.12.2012 року в сумі 113 956,11 грн. Як зазначено в рішенні суду, в зазначену суму враховано заборгованість по кредиту - 36 066,48 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 16 510,72 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 11 253,99 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 53 984,15 грн., штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) - 5 890,77 грн. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.2 ст.612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України позивач має право вимагати повернення всієї суми кредиту внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення чергової суми кредиту. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання зобов'язання. Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконував свої зобов'язання в повному обсязі та не сплачував заборгованість, що встановлено зокрема рішенням суду. З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем нарахована пеня в розмірі 135 001,67 грн. при загальній заборгованості за кредитом та відсотках - 52 669,88 грн. Відповідно до ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Застосовуючи ст. 551 ЦК України та зменшуючи розмір пені суд виходить з того, що пеня значно перевищує суму основного боргу, а тому, враховуючи принцип розумності та справедливості, зменшує її розмір до 52 669,88 грн. Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» в пункті 27 роз'яснює, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Проте суд вважає, що застосування ст.551 ЦК України до правовідносин, які виникли між сторонами є правомірним, оскільки Закон - це нормативно-правовий акт, який приймається в особливому порядку органом законодавчої влади, регулює найбільш важливі суспільні відносини, виражає волю й інтереси більшості населення, має вищу юридичну силу щодо інших нормативно-правових актів, є загальнообов'язковим для всього населення і держави та охороняється державною владою. Проте, враховуючи, що рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15.02.2013 року вже стягнута пеня в сумі 53 984,15 грн., суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог позивач про стягнення пені. Відповідач в судове засідання не з'явився, документів на спростування суми заборгованості суду не надав. А тому суд приходить до висновку про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача, що становить різницю між стягнутими сумами за рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 15.02.2013 року та нарахованою заборгованістю за кредитним договором станом на 02.04.2015 року: заборгованість по процентам за користування кредитом - 92,68 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 682,07 грн., штраф (фіксована частина) - 250,00 грн., штраф (процентна складова) - 3 782,57 грн., а всього заборгованість становить 4 807,32 грн. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial