overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

27.10.2014 року позивач звернулась до суду з позовом та просила постановити рішення суду, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, до його повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Допустити стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. В обґрунтування позову вказала, що останній регулярно не надає допомоги на утримання сина у добровільному порядку, а тому вона звернулася до суду з цим позовом. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, проте у судових дебатах фактично позовні вимоги зменшила та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн.. У свою ж чергу, відповідач первинні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 400 грн.. Доповівши позовні вимоги, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьком якого у свідоцтві про його народження зазначений відповідач. Останній регулярно у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина у достатньому розмірі, хоча таку змогу має, оскільки є здоровим та працездатний, інвалідності та інших утриманців не має. Доказів на спростування даних обставин суду не надав. Неповнолітній [PERSON] знаходиться на утриманні позивача. Зазначені обставини стверджуються копією свідоцтв про народження дитини (а.с.4) та довідкою з місця проживання позивача (а.с.3). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 ч. 1 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати допомогу на утримання неповнолітнього сина [PERSON], як-то передбачено ст.ст. 180, 182 та 184 СК України, а тому визнає позов обґрунтованим та задовольняє його, при цьому враховує стан здоров'я та матеріальне становище неповнолітньої дитини, стан здоров'я відповідача, його матеріальне становище, інші обставини справи, та стягує аліменти у твердій грошовій сумі, у розмірі 400 грн., до повноліття сина, починаючи з дня подачі заяви до суду. Крім того, суд рахує за необхідне у частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання та стягнути з відповідача на користь держави судовий збір. Разом з тим, суд не вирішує вимогу позивача щодо застереження, «але не менше 30 відсотків на дитину відповідного віку», з тих підстав, що остання не була підтримана позивачем у судових дебатах. Більше того, дане застереження застосовується лише у разі стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

27.10.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача і просить змінити розмір стягуваних з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], а саме, просить змінити розмір аліментів, присуджених Новоград-Волинським міськрайонним судом 12.11.2010 із 270 грн., збільшивши їх до 500 грн. щомісячно з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття сина. В обґрунтування позову посилається на те, що за рішенням суду з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 270 грн., щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття. Зазначила, що такий розмір є замалий, тому змушена звернутися з цим позовом про зміну розміру аліментів та збільшення суми аліментів. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Додатково пояснила, що син, окрім школи відвідує платну школу мистецтв, та, окрім цього хворіє, що потребує значних коштів. Відповідач позовні вимоги не визнав, заперечив про стягнення з нього аліментів у розмірі 500 грн.. Повідомив, що на даний час не працює. Зазначив, що зможе платити по 400 грн. щомісячно. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що відповідно до копії виконавчого листа, виданого Новоград-Волинським міськрайонним судом № 2-2025/10 від 12.11.2010 року, відповідач зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON], позивача у справі, аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 270 грн., щомісячно (а.с. 6). На даний час позивач [PERSON] не працює, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 7). Дитина хворіє та потребує проведення довготривалого лікування, що підтверджується довідкою № 445 від 02.07.2014 року (а.с. 10). Окрім цього, дитина відвідує платну школу мистецтв м. Новоград-Волинський (а.с. 12). Згідно довідки № 75 ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3 від 29.09.2014 року дитина повністю знаходиться на утриманні [PERSON], [PERSON] навчанням дитини не цікавиться, вихованням сина не займається (а.с. 11). За таких обставин суд дійшов висновку, що розмір аліментів, які стягуються на даний час з позивача на утримання сина у розмірі 270 грн. є замалий, у той же час і позовні вимоги позивачки стягувати з відповідача аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно, є необґрунтованими, оскільки позивачкою не надано доказів на можливість сплати [PERSON] зазначеної суми, але й на лікування та утримання дитини потрібні більші кошти ніж присуджені аліменти у 2010 році, тому слід збільшити стягувані аліменти з відповідача шляхом задоволення позовних вимог частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

27.10.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] з підстав, встановлених статтею 405 ЦК України. Позов мотивує тим, що відповідач з квітня 2012 року не проживає в квартирі без поважних причин і не бере участі в оплаті житлово-комунальних послуг. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. За згодою позивача, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач є власником 2/3 частин квартири № [ADDRESS] (далі - квартира). Власником іншої 1/3 частини квартири є онука позивача - [PERSON]. В квартирі зареєстрований і відповідач. Як убачається з акту від 11.09.2014 року (а. с. 25) та пояснень позивача, які узгоджуються між собою, відповідач не проживає в квартирі без поважних причин з квітня 2012 року. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У зв'язку з доведеністю факту непроживання відповідача в квартирі без поважних причин понад один рік, є законні підстави для визнання його таким, що втратив право користування квартирою. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

27.10.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача суми банківського вкладу, нарахованих процентів в розмірі 54105 грн. 86 коп., з урахуванням 3% річних, що разом складає 54168 грн. 68 коп. В обґрунтування позову послалася на невиконання відповідачем своїх зобов'язань, що виникли з договору банківського вкладу, в частині повернення суми вкладу та нарахованих процентів на письмову вимогу вкладника. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, завчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 27.08.2013 року сторони уклали договір банківського вкладу ВАШ СТАБІЛЬНИЙ № 2630/29/129321 відповідно до якого позивач внесла на відкритий відповідачем депозитний рахунок грошові кошти в сумі 50000 грн. 00 коп., строком на 385 днів зі сплатою за користування грошовими коштами 20,2% річних (далі - Договір). 15.09.2014 року та 09.10.2014 року позивач звернулася до відповідача з письмовою вимогою про повернення суми вкладу та нарахованих відсотків. Втім, у порушення вимог Договору відповідач суму вкладу в розмірі 50000 грн. 00 коп і нараховані проценти в сумі 4105 грн. 86 коп. позивачеві не повернув. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов Договору сума вкладу та нараховані проценти, з урахуванням 3% річних а всього 54168 грн. 68 коп. підлягають стягненню з нього в судовому порядку. Згідно частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі 62 грн. 82 коп. є такою, що ґрунтується на законі, а тому підлягає задоволенню. В силу положень частини третьої статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїм вимог або заперечень. Таким чином, всього з відповідача підлягає стягненню 54168 грн. 68 коп. [50000, 00 - сума вкладу + 4105,86 - нараховані проценти + 62,82 - 3% річних].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

27.10.2014 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, в якому просили визнати право власності в порядку спадкування після смерті матері - [PERSON] за кожним на 1/4 частину квартири [ADDRESS]. Від позивачів через канцелярію суду надійшли заяви про розгляд справи без їх особистої участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався завчасно належним чином. Від третіх осіб надійшли заяви про розгляд справи без участі представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі на підставі наступного. Судом встановлено, що [PERSON] набула право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Деснянської райради 25.11.1994 року. Також, [PERSON] на підставі Договору дарування частини квартири від 05.10.1998 року, набула у власність іншу 1/2 частину вказаної квартири. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до ст. 1261 ЦК України в першу чергу право на спадщину по закону мають діти спадкодавця, чоловік або дружина яка пережила померлого та батьки. На момент смерті [PERSON] спадкоємцями є її доньки -[PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07.09.1979 року, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 31.08.1974 року та свідоцтвами про народження. У зв'язку з тим, що за життя спадкодавця право власності на ? частину квартиру не було зареєстроване в ЧМБТІ, нотаріальна контора не може видати позивачам свідоцтво про право на спадщину без правовстановлюючого документу на спадкове майно. Згідно ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право становиться під сумнів або не визнається іншою особою, а також у випадку втрати їм документа, що засвідчує його право власності. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

27.10.2014 року позивачі звернулися до суду з позовом і просять визнати за ними право власності в ? частці кожному на ? частку у праві власності на квартиру [ADDRESS], яка належала їхньому сину [PERSON], померлому [INFO] року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони після смерті сина [PERSON], як спадкоємці за законом, подали заяву про прийняття спадщини. Однак, їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в ? частці кожному на ? частку у праві власності на дану квартиру, оскільки відсутній документ, який підтверджує реєстрацію права власності на неї. Позивачі у судове засідання не з'явились, надали заяви, у яких просять справу розглядати без їхньої участі, позов підтримують у повному обсязі, просять його задовольнити. Представник Новоград-Волинської міської ради у судове засідання не з'явився, надали заяву, в якій просять справу слухати без їхньої участі, щодо позовних вимог покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Згідно свідоцтва про народження померлий [INFO] року [PERSON] є сином позивачів - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4, 24). Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: ? частин квартири [ADDRESS] (а.с. 3). У зв'язку з відсутністю документа, який підтверджує реєстрацію права власності на вказану вище квартиру, на звернення позивачів про видачу їм свідоцтва про право на спадщину, державним нотаріусом було відмолено у вчиненні нотаріальної дії, пов'язаної із видачею свідоцтва про право на спадщину за законом в ? частці кожному на ? частку у праві власності на дану квартиру (а.с. 6). Відповідно до повідомленням КП «Новоград-Волинське МБТІ» від 09.07.2014 року № 895 право власності на дану квартиру за померлим не зареєстровано. (а.с. 7). Враховуючи, те що документи, які підтверджують реєстрацію права власності на вказану квартиру [ADDRESS], на ім'я [PERSON] не зареєстровано, але він фактично є власником ? частки даної квартири, а тому визнання права власності на вищевказану квартиру при встановлених обставинах можливе лише в судовому порядку. Приймаючи до уваги всі докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] обґрунтованими і задовольняє їх у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

27.10.2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 26.06.2010 року з відповідачем зареєструвала шлюб. Від цього шлюбу має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Чоловік працює, від утримання дитини ухиляється, добровільно матеріальної допомоги не надає, у зв'язку із чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів доходу, до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву, якою позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву якою позовні вимоги визнав повністю та просить розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Сторони не оспорюють, що від шлюбу позивачка народила доньку [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Сторони не оспорюють факт окремого проживання та знаходження дитини на утриманні позивачки. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач має постійне місце роботи, тому є підстави відповідно до вимог ст. 183 СК України, для задоволення позову в частині визначення аліментів в частковому відношенні до заробітку відповідача. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

27.10.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначила, що вона з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 24.09.2014 року вони розірвали. Від спільного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовився надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання доньки, тому змушена звернутись до суду з вказаним позовом і просить суд стягувати з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно на утримання доньки і до її повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій справу просить розглянути у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій справу просить розглянути у його відсутність. Позовні вимоги визнає повністю, згоден сплачувати аліменти в розмірі по 500 гривень щомісячно на утримання доньки. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Із копії свідоцтва про народження (а.с.3) судом встановлено, що батьком [PERSON] є [PERSON] Із копії рішення Літинського районного суду Вінницької області від 24.09.2014 року (а.с.4) судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Довідка Івчанської сільської ради (а.с.5) свідчить, що дочка [PERSON], [INFO] перебуває на утриманні матері. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання його дитини. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позов і стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі по 500 гривень на утримання доньки до досягнення нею повноліття, оскільки відповідач офіційно ніде не працює, не має інших доходів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

27.10.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона перебували у зареєстрованому шлюбі з відповідачем до 14 березня 2014 року, від якого вони мають неповнолітніх дітей - доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На даний час вони проживають окремо, діти мешкають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання дітей не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку кожного місяця та до повноліття дітей. У судове засідання позивачка [PERSON] та представник позивачки [PERSON] не з'явилися, надана заява, в якій вони просять справу розглянути за їх відсутність й задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів ухваливши заочне рішення. Позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Всебічно та об'єктивно вивчивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітніх дітей - доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.8-9). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, вимоги позивачки підлягають задоволенню, і з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітків (доходу) відповідача щомісяця. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягнення на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

27.10.2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 05.10.2004 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований в Годинівській сільській раді Мостиського району, про що зроблено актовий запис за № 6. Від шлюбу в них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Стверджувала, що спільне життя з відповідачем не склалося, так як останній зловживає спиртними напоями, зневажає її як дружину, часто був ініціатором суперечки, що супроводжувались образами, нецензурною лайкою з його сторони, а також застосовував фізичну силу та завдавав побої. Намагання порозумітись ніяких результатів не дали, фактично шлюб існує формально. Зазначала, що через постійні сварки та конфлікти, надалі перебувати в таких шлюбних відносинах немає наміру. На сьогоднішній день їх шлюб існує формально, жодних подружніх відносин вони не підтримують, на примирення не згідна. З огляду на наведене, просила суд ухвалити рішення, яким розірвати їхній шлюб. Окрім цього, після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватись прізвищем «[PERSON]». Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлено, що 05.10.2004 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у Годинівській сільській раді Мостиського району Львівської області за актовим записом № 6. У даному шлюбі в останніх народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалося, між ними постійно виникають скандали та конфлікти, так як відповідач зловживає спиртними напоями, внаслідок чого остання втомився від таких сімейних відносин і не бажає примирення. Подальше подружнє життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дітей, які є свідками конфліктів між батьками, що негативно впливає на їхній психологічний розвиток та ставлення до батьків, а тому згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Крім того, у відповідності до ст.113 СК України є всі підстави для залишення позивачці за її вимогою прізвища «[PERSON]», яке вона обрала під час реєстрації шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved