Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

28.02.2014 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу в розмірі 63386,51 гривень, мотивуючи тим, що він передав у борг відповідачу 60500 гривень, що було оформлено розпискою. Відповідач зобов'язався повернути кошти до 04.12.2012 року. До теперішнього часу [PERSON] суму боргу позивачу не повернув. На неодноразові вимоги позивача повернути борг, відповідач не реагує. Просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на його користь суму неповернутого боргу у розмірі 60500 гривень, а також 3 відсотки річних від суми боргу, яка станом на 24.02.2013 року складає 2222,75 гривень, разом 63386,51 гривень, а також судовий збір у розмірі 663,76 гривень. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та надав пояснення відповідно до позовної заяви. Просив задовольнити позовні вимоги. [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього суми боргу у розмірі 63386,51 гривень та судового збору у розмірі 663,76 гривень, але просив відстрочити сплату боргу до 01.10.2014 року у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем. Суд, дослідивши вимоги та обґрунтування позову, надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. За розпискою відповідач [PERSON] отримав безпосередньо у [PERSON] кошти в розмірі 60500 гривень, з зобов'язанням їх повернути 04.12.2012 року. Судом встановлено, що до теперішнього часу відповідач не виконав умови розписки та борг не повернув. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, що засвідчує передачу йому позикодавцем певної грошової суми. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. . У відповідності до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. За ст. 625 ч.2 ГК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно до ч.2 ст. 625 ГК України, з відповідача підлягає стягненню 3 проценти річних від суми боргу, яка станом на 24.02.2014 року складає 2222,75 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 663,76 гривень. Крім того, суд вважає можливим задовольнити клопотання відповідача та відстрочити сплату боргу до 01 жовтня 2014 року.

Outcome: approved