overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

27 січня 2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В заяві позивач зазначила, що 11 листопада 1989 року вони з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу в сім'ї сторін народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї, є те що чоловік зловживає спиртними напоями, окреме проживання на території Російської Федерації та заведення ним стосунків з другою жінкою. Спільне проживання між ними припинені з 2011 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше сумісне проживання однією сім'єю позивачка вважає неможливим, а тому прохає шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач була відсутня, але від неї надійшла заява зі змісту якої вбачається, що вона позов підтримує та просить розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи судом повідомлявся належним чином, судові повістки були повернуті на адресу Валківського районного суду за закінченням терміну зберігання на поштовому відділенні. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши докази, що є у справі, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11 листопада 1989 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER], видане відділом Записів актів громадянського стану Валківського районного виконавчого комітету Харківського району, актовий запис № 100. (а.с. 4). Від спільного життя у сторін мається неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтво про народження серії [NUMBER]. (а.с. 8) Як вбачається з пояснень позивача в судовому засіданні, подальше їх з відповідачем сумісне подружнє життя не можливе та суперечить її інтересам. За таких обставин, суд вважає неможливим збереження сім'ї, а тому шлюб має бути розірваний. Згідно ст.112 Сімейного кодексу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

27 січня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 08 серпня 2008 року та стягнути на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1200 грн. щомісяця до його повноліття. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У зв'язку з неявкою сторін, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 08 серпня 2008 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1103 (а/с 3). Від даного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги закону та визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1200 грн. щомісяця, до досягнення нею повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

27 січня 2014року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послалася на те, що 08.11.1980року вона уклала шлюб з відповідачем. Шлюбні відносини між ними не склалися та погіршувалися на протязі останніх років через відсутність порозуміння, постійні сварки, різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого відповідач з січня 2007рокі почав проживати окремо. Позивач зазначила, що від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], неповнолітніх дітей сторони не мають. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просила суд справу розглядати без її участі та вказала, що позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив суд справу розглядати без його участі та вказав, що позов визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.11.1980року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданим 08.11.1980року Новоодеським районним відділом РАГС Миколаївської області. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], неповнолітніх дітей сторони не мають. Шлюбні стосунки між подружжям не склалися, позивач на примирення не згодна та наполягає на розірванні шлюбу, відповідач на розірвання шлюбу згоден. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню. Клопотання позивача про залишення їй після розірвання шлюбу шлюбного прізвища слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

27 січня 2014року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послалася на те, що 28 серпня 2007року вона уклала шлюб з відповідачем. Шлюбні відносини між ними не склалися та погіршувалися на протязі останніх років через відсутність порозуміння, постійні сварки, різні погляди на сімейне життя. Позивач зазначила, що від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просила суд справу розглядати без її участі та вказала, що позов підтримує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.08.2007року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданим 28.08.2007року ВРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження. Шлюбні стосунки між подружжям не склалися, позивач на примирення не згодна та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню. Оскільки клопотань від позивача про зміну її прізвища після розірвання шлюбу не надходило, суд вважає за доцільне залишити їй шлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

27 січня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем у них не склалося, близько 2 років проживають окремо. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги, просить шлюб розірвати, оскільки вона з чоловіком не проживає вже кілька років спільним життям. При одруженні вона та члени її сім'ї попередили чоловіка, що в неї із 13 років є захворювання цукровим діабетом, але це не було перешкодою для їх одруження. В ході спільного проживання чоловік зловживав спиртним, зраджував їй у подружній вірності, були і інші випадки , що привели до різкого погіршення здоров'я, в результаті чого вона зараз є дуже важкохворою людиною. На її думку це і стало причиною того, що чоловік припинив проживати з нею і виїхав в іншу область. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, також погоджується на розірвання шлюбу, пояснив, що на даний час вже має іншу сім'ю, в якій має однорічну дитину, тому підтримувати жодних стосунків з позивачем не бажає і просить строк на примирення не давати. Представник позивача [PERSON] доповнив пояснення позивача про обставини спільного подружнього життя молодої сім'ї, підтвердивши факти негативної поведінки відповідача щодо своєї дружини, які привели як до розпаду сім'ї так і до значного погіршення її здоров'я. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд з'ясував наступні обставини. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції Тернопільської області [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 12 липня 2007 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Лановецького районного управління юстиції Тернопільської області за № 4. Від даного шлюбу у подружжя дітей немає. Відносини між подружжям свідчать про те, що сім'я розпалась. За час розгляду справи в суді відносини між сторонами не змінились і примирення не досягнуто. Сторони наполягають на припиненні шлюбу. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення. Проаналізувавши докази, надані сторонами, також враховуючи встановлені в судовому засіданні фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що мають істотне значення, а тому є законні підстави для розірвання шлюбу. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] позивач змінювала своє прізвище при реєстрації шлюбу і бажає його залишити. Дане клопотання підлягає задоволенню на підставі ст. 113 СК України, де визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

27 січня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з 23 жовтня 2010 року з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від яких [INFO] народилася дочка [PERSON]. Шлюб між сторонами не розірваний, але разом не проживають. Дитина проживає разом з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Її коштів для повноцінного утримання їх спільної дитини не вистачає. Відповідач на даний час працює в Роменському УЕГГ ПАТ «Сумигаз», регулярно отримує заробітну плату, має задовільний стан здоров'я, на його утриманні інших неповнолітніх дітей, а також непрацездатних батьків не має. За таких обставин просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/ 4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки [PERSON], [INFO], починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засіданні позивачка не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач також надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Судом встановлено, що сторони з 23 жовтня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від яких [INFO] народилася дочка [PERSON]. Шлюб між ними не розірваний, але разом не проживають. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про її народження (а. с. 4). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні (а.с. 6). Матеріально забезпечувати дочку в добровільному порядку відповідач відмовляється. [PERSON] на даний час офіційно працевлаштований, працює в Роменському управлінні по експлуатації газового господарства ПАТ «Сумигаз» електрогазозварником, регулярно отримує заробітну плату, що стверджується довідкою (а.с. 5), інших дітей та непрацездатних батьків на його утриманні не має. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про задоволення позову. В силу ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

27 січня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 03 листопада 2010 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ Донецької області, від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини сторони припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, з квітня 2013 року мешкають окремо. Позивачка вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказуючи, що позовні вимоги підтримує, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище - [PERSON] (а.с.14). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував (а.с.15). Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 03 листопада 2010 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 378, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ Донецької області (а.с.4). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]., що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ Донецької області (а.с.5). З квітня 2013 року сторони мешкають окремо, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

27 січня 2014року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей ,зазначивши ,що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 08.11.2008 року , який було розірвано згідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу 12 липня 2013 року . Від сумісного життя з відповідачем мають 2 неповнолітніх дітей - доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У зв'язку з тим, що матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає , вона просить суд стягувати з аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача щомісяця , починаючи від дня подачі позовної заяви і до повноліття дітей . Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність , позов підтримала, просила ухвалити рішення при заочному розгляді справи . Відповідач у судове засідання не з'явився ,про день та час розгляду справи повідомлений належно , причини неявки суду невідомі . На підставі наявних у справі доказів та зі згоди представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Проаналізувавши матеріали справи, взявши до уваги заяви позивачки та відповідача , суд знаходить вимоги позивачки обґрунтованими і підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні , сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08 листопада 2008 року , який було розірвано згідно рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 липня 2013 року . Від сумісного життя вони мають 2 доньок - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою і перебувають на її утриманні . Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей які потребують допомоги, а згідно зі ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі , або в частці від заробітку. Оскільки діти , що потребують допомоги , перебувають на утриманні позивачки, то відповідач зобов'язаний виплачувати на їх утримання аліменти . Розмір аліментів які просить позивачка у розмірі 1/3 частини заробітку відповідача , суд вважає достатнім для забезпечення життєдіяльності дітей . Оскільки вимоги позивачки обґрунтовані, то суд їх задовольняє. Крім того, суд стягує з відповідача і судовий збір в доход держави, а згідно зі ст. 367 п.1 ЦПК України зазначене рішення підлягає негайному виконанню в розмірі стягнення платежів за один місяць На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

27 січня 2014 року позивачка звернулася до Іллічівського райсуду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 25 лютого 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 109. Від шлюбу мають дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати шлюб, оскільки спільне проживання з відповідачем не можливо через відсутність взаєморозуміння. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності в якій зазначила, що шлюбні стосунки між нею відповідачам припинені у зв'язку з несумісністю характерів з серпня 2013 року. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище - [PERSON]. Відповідач до судового засідання не з'явився, до суду надійшла заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що шлюбні стосунки припинені у зв'язку с несумісністю характерів з серпня 2013 року. Позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася з серпня 2013 року, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved