Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

28.07.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором позики. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 15.03.2016 року позичила відповідачам грошові кошти в сумі 100000,00 грн. до 15.06.2016 року. У встановлений строк відповідачі борг не повернули, тому з посиланням на ст.ст. 526, 1049 ЦК України просила стягнути з відповідачів на свою користь суму боргу в розмірі 100000,00 грн. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки, яка заявою просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст.224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідачів і ухвалює заочне рішення, проти чого позивачка у своїй заяві не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Згідно письмової розписки від 15.03.2016 року позивачка передала відповідачу в позику 100000,00 гривень, які відповідачі зобовязалися повернути до 15.06.2016 року (а.с. 8). Згідно з ст.1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК). Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Оскільки відповідачі не повернули позивачці суму отриманих в позику коштів в обумовлений строк та на момент вирішення справи, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved