Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

28 серпня 2018 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], у якій просить надати їй дозвіл на виїзд неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], за межі України у її супроводі без письмової згоди та без супроводу батька дитини [PERSON] на протязі 3 років. В обгрунтування позову посилається на те, що з 04 листопада 2006 року по 07 листопада 2008 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір`ю і знаходиться на її повному утриманні. Згідно рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 листопада 2008 року шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу з відповідачем не проживає, не веде спільне господарство. Відповідно до рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 01.04.2010 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття Гордія.Згідно довідки - розрахунку від 16.08.2018 року, виданої Південним відділом державної виконавчої служби м. Дніпродзержинська заборгованість по аліментам з часу їх присудження складає 91091,45 грн. З моменту розлучення і по сьогоднішній день, маючи реальну можливість приймати участь у вихованні та забезпеченні дитини, відповідач з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обовязків, не спілкується з дитиною, участі у житті сина свідомо не приймає. Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім`ї. Позивачка самостійно несе усі витрати по утриманню сина, відповідач на сина з дня його народження не витратив ані копійки. Позивачка має намір забезпечити повноцінний відпочинок сину [PERSON] в країнах ближнього та дальнього зарубіжжя, задля підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану його здоровя, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обовязків. З 2012 року позивачка з сином кожен рік виїжджають в літній період за кордон на відпочинок, двічі зверталася з позовом до відповідача щодо надання дозволу на виїзд дитини без його згоди, про що має заочні рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 2012 року та від 2015 року. У судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлений позов підтримала повністю і пояснила, що з відповідачем припинені шлюбні відносини з березня 2008 року. З цього часу дитина знаходиться на повному її утриманні. З цього часу відповідач не займається вихованням дитини, її утриманням, з дитиною не бачиться, має заборгованість по аліментам. Для оздоровлення дитини періодично тимчасово виїздить за кордон. В 2012 році та в 2015 році вже зверталась до суду з позовом про надання дозволу на виїзд\~дитини за\~кордон без\~згоди батька,\~рішеннями судуїй був наданий дозвіл на виїзд дитини за межі України у її супроводі без письмової згоди батька на протязі 3 років, але дія рішення закінчилася. В наданій суду письмовій заяві позивачка [PERSON] просить задовольнити\~позовні вимоги,\~закінчити розгляд\~справи без\~її участі,\~не заперечує\~проти ухвалення\~заочного рішення\~по справі,\~наслідки ухвалення\~заочного рішення\~зрозумілі. Представник третьої особи Служби у справах дітей Адміністрації Південного району Кам`янської міської ради [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що заперечень проти позову не має. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7, ч. 11 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзиву на позовну заяву до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 280 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги позицію сторін, дослідивши докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що сторони по справі зареєстрували шлюб 4 листопада 2006 року, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою [PERSON] і знаходиться на її повному утриманні. Згідно рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 07 листопада 2008 року шлюб між сторонами розірвано. Позивачка з березня 2008 року з відповідачем не проживає, не веде спільне господарство. [PERSON] намагається забезпечити дитині достатній рівень життя, її фізичного, інтелектуального, морального та соціального розвитку, тому має намір періодично тимчасово виїздити з сином за кордон. Згідно рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 травня 2015 року їй був наданий дозвіл на виїзд неповнолітнього сина за межі України у її супроводі без письмової згоди та без супроводу батька дитини на протязі 3 років. Неодноразово виїздила з сином на оздоровлення за межі України, але дія рішення закінчилася. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). З відсутності згоди одного із батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Суд вважає, що виїзд неповнолітньої [PERSON], [INFO], за межі України у супроводі позивачки без письмової згоди та без супроводу батька дитини на протязі 3 років відповідає інтересам дитини в частині її інтелектуального, морального та соціального розвитку . Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним задовольнити в повному обсязі позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Адміністрації Південного району Кам`янської міської ради, про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька. У зв'язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд

Outcome: approved