Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

28.08.2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 26.07.2014 року вона передала [PERSON] 12 000, 00 грн. на покупку будматеріалів для ремонту її квартири, що підтверджено розпискою. Однак, відповідач будівельні матеріали не придбав і кошти не повернув. 04.04.2015 року на прохання відповідача [PERSON] позичила останньому ще 2 000, 00 дол. США, що також підтверджено розпискою. 27.06.2015 року [PERSON] повернув 50, 00 дол. США. Направлену 09.07.2015 року на його адресу вимогу про повернення боргу, що залишився проігнорував. Просила стягнути з [PERSON] у примусовому порядку неповернену позику у розмірі 57 958 грн., з підстав невиконання зобов»язання - 3 % річних у розмірі 956, 77 грн., 14 065, 46 грн. втрат від інфляції, 12 606, 63 грн. пені, 2 500, 00 грн. моральної шкоди, а також судові витрати при зверненні в суд з позовом у розмірі 890, 00 грн. У судове засідання позивач не з»явилася, подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, повідомивши суд, що заявлений позов підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився повторно, направлена судова повістка за зареєстрованим у встановленому законом порядку його місцем проживання повернута до суду з відміткою відділу зв'язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку про належне повідомлення сторони. З огляду на викладене, врахувавши думку позивача, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений до [PERSON] позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.07.2014 року [PERSON] передала [PERSON] 12 000, 00 грн. на покупку будматеріалів та сантехніки, що підтверджується розпискою (а.с. 2). Судом також встановлено, що 04.04.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, що підтверджується розпискою (а.с. 3). Відповідно до змісту зазначеної вище розписки, [PERSON] 04.04.2015 року позичив у [PERSON] грошові кошти в сумі 2 000, 00 дол. США, які зобов»язався повернути позикодавцеві до 01.06.2015 року. Статтями 627, 628, 629 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст. 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України: за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов»язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За правилами ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За даними графіку погашення кредиторської заборгованості [PERSON] 27.06.2015 року повернув [PERSON] 50, 00 дол. США (а.с. 5). Звертаючись в суд з позовом, позивач зазначила, що у визначений договором строк, відповідач не виконав у повному обсязі свої зобов»язання щодо надання послуги та повернення отриманих грошових коштів, оскільки у добровільному порядку повернув тільки 50, 00 дол. США. 09.07.2015 року позивачем на адресу [PERSON] була направлена претензія з вимогою повернення коштів протягом десяти днів з моменту отримання претензії, однак остання залишена без виконання (а.с. 6). За правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Крім того, відповідно до правил ст. 533 ЦК України, грошове зобов»язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов»язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Наразі, зазначені позивачем вимоги про повернення грошових коштів, отриманих [PERSON] за договором про надання послуг, а саме купівлю будматеріалів на виконання якого [PERSON] було передано [PERSON] 12 000, 00 грн. та договору позики від 04.04.2015 року відповідно до якого [PERSON] позичила [PERSON] 2 000, 00 дол. США, ґрунтуються на вимогах закону, який підлягає застосуванню до правовідносин, що склалися між сторонами у справі, однак заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню. З підстав невиконання відповідачем зобов»язань за зазначеним вище договором, позивач має право на отримання штрафних санкцій, які передбачені ст. 625 ЦК України. За розпискою від 26.07.2014 року [PERSON] має право на повернення: 12, 000 грн., що складає суму основного боргу; 6 634, 60 грн. втрат від інфляції; на 3 % річних у розмірі 392, 55 грн., а також на пеню у розмірі 1 322, 31 грн. За розпискою від 04.04.2015 року має право на отримання суми основного боргу, що складала 2 000, 00 дол. США за мінусом 50, 00 дол. США, що повернуті [PERSON] 27.06.2015 року. З огляду на правила ст. 533 ЦК України, зазначена позика підлягає стягненню у гривні відповідно до офіційного курсу долара на день платежу. За даними довідки про офіційний курс гривні щодо іноземних валют з 14 год. 00 хв. 22.12.2015 року офіційний курс гривні до долара становить 23, 51. Відтак стягненню з відповідача за договором позики, предметом якого є іноземна валюта - долар підлягає (2000, 00 - 50, 00 х 23.51 = 45 844, 5) 45 844, 5 грн. Також за договором позики від 04.04.2015 року позикодавець має право на: 3 % річних у розмірі (45 844, 5 х 3 % / 100 % / 365 днів х 263 дні) = 990, 99 грн. та пеню у розмірі (45 844, 5 х 30 % (відповідно до постанови Правління НБУ № 894 від 17.12.2015 року) / 100 % / 365 х 263 дні) = 9 909, 94 грн. Щодо позовних вимог у частині відшкодування моральної шкоди, то такі вимоги не підлягають задоволенню судом, оскільки позивачем не надано суду доказів на її підтвердження. З огляду на висновки суду про часткове задоволення заявлених позивачем позовних вимог, відповідно за правилами ст. 88 ЦПК України підлягають відшкодуванню останньому відповідачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 770, 95 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial