overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

27 січня 2017 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із вказаною заявою. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що під час звернення до Очаківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської областідізнався про існування розбіжностей в написанні його прізвища у трудовій книжці. Так, у цьому документі прізвище помилково вказано як «Яремішин», тоді як фактично його прізвище [PERSON]. Посилаючись на викладене, просив встановити факт належності йому даного документу. У судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримав. Представник заінтересованої особи Очаківське обєднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області в судове засідання не зявився, заінтересована особа надала заяву про розгляд справи без участі її представника. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, суд може встановлювати факти\~\~належності особі\~\~документів, у тому числі трудової книжки та іншого документа про трудовий стаж. 01 серпня 1974 року було видано трудову книжку на імя «Яремишина Владимира Николаевича» (російською мовою), [INFO] (а. с. 5-7). Згідно з паспортом серії ЕР 573094, виданим 14 жовтня 2016 року, прізвище заявника вказано як [PERSON] (а. с. 2). Вказана розбіжність у написанні прізвища ставить під сумнів належність трудової книжки саме заявникові. 23 січня 2017 року Очаківським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Миколаївської області заявникові відмовлено у врахуванні стажу роботи при призначенні пенсії за даними трудової книжки та запропоновано звернутися до суду (а. с. 9). Факт належності [PERSON] трудової книжки підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру (а. с. 2, зв.бік) та свідоцтвом про народження (а. с. 8), з яких вбачається, що прізвище заявника [PERSON]. З урахуванням викладеного, а також з огляду на необхідність встановлення юридичного факту для реалізації заявником свого права на отримання пенсії, суд дійшов висновку, що зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що вказана вище трудова книжканалежить саме [PERSON], [INFO], але при її виготовленні неправильно зазначено прізвище, а тому вимогизаявника про встановлення цього факту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

27 січня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого у відділі РАЦСу Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 07.12.2007, актовий запис № 3994. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Сумісне проживання вони припинили з лютого 2014 року. На примирення не згодний і тому вважає, що шлюб необхідно розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. В матеріалах справи від нього є заява, в якій він просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явилася, подала заяву в якій справу просила розглянути у її відсутності, позов визнала, згодна на розірвання шлюбу, строк на примирення просить не надавати. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється через неявку всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.01.2017 (а.с. 5). Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відносин не підтримують. В шлюбі народилася дочка - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб між сторонами існує формально, його збереження є неможливим і буде суперечити інтересам сторін, в зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

27 січня 2017 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 23 травня 2009 року; шлюб зареєстрований Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 94. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з червня 2016 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. В наданій до суду письмовій заяві позивачка [PERSON] зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити і розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, взявши до уваги позицію позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 23 травня 2009 року Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 94 (л.с. 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (л.с. 7). Як зазначила позивачка і проти чого не заперечував відповідач, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з червня 2016 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачем подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. З письмової заяви відповідача вбачається, що він не заперечує проти розірвання шлюбу та обставин, викладених позивачкою в позовній заяві. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивачки так і відповідача, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-20 00:00:00

27 січня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 17 вересня 2011 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Відділом державної реєстрації цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 405. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з квітня 2016 року у звязку з різними поглядами на сімейне життя. Мешкають разом, однак спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги визнав, просив розглянути справу за його участі. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 405. Сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2016 року у звязку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

27 січня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, який в подальщому уточнювала, в якому просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття та 200 грн. на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона з 17 жовтня 2014 року перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Проте їх відносини не склались, тому вони проживають окремо та дитина проживає разом з нею. В судове засідання позивач не з'явилась, але надала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі. Одночасно наполягала на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Відповідач в судове засідання також не з'явився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглянути без його участі, позов визнав повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідач є батьком малолітньої дитини позивача: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини: серії [NUMBER] від 17 жовтня 2014 року (а.с.5) та не заперечується відповідачем. Дитина знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою виконкому Костянтинівської сільської ради № 162 від 23 січня 2017 року (а.с.6) та також не заперечується відповідачем. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю, та перебуває на її утриманні, то позивач має право на стягнення з відповідача аліментів як на утримання дитини до досягнення нею повноліття, так на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття та стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох річного віку, що на думку суду відповідає можливостям відповідача. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

27 січня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 28 грудня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 601. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що за час шлюбу відносини між нею та чоловіком поступово погіршувалися, внаслідок різниці характерів, поглядів на життя, внаслідок чого відбувалися сварки, конфлікти та непорозуміння та привело до припинення відносин. З січня 2017 року вона та відповідач не проживають спільно, не підтримують сімейні відносини і не ведуть сумісного господарства, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, вимоги підтримує, в разі розірвання шлюбу її прізвище змінити на дошлюбне. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 28 грудня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 601, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з січня 2017 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв'язку з наведеним, вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими, та вона має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~27 січня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] В своїй заяві зазначала, що 29 вересня 1990 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб. Мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проте шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися і були припинені з 2006 року, сумісного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Позивачка вважає, що сумісне життя і збереження шлюбу неможливе, але від розірвання шлюбу через органи РАЦСу відповідач ухиляється, тому вона звернулася до суду з цим позовом. [PERSON] надіслала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 11, 19-20), у звязку з чим суд вважає можливим розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно свідоцтва про шлюб І-КГ№ 410696, виданого Петрівською сільською радою Білозерського району Херсонської області, сторони зареєстрували шлюб 29 вересня 1990 року, про що здійснено актовий запис про шлюб за №5. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «Пилипів» на «Колеснікова» (а.с. 17). Проте шлюбні стосунки між ними не склалися та сторони фактично припинили шлюбні відносини, і мешкають окремо один від одного. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, а також враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою, тому шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

27 січня 2017 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимого зазначила, що з 2011 року вона проживала однією сімєю з [PERSON], від якого народила сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. З 2014 року [PERSON] матеріальної допомоги на сина не надає, угоди про добровільну сплату аліментів не досягнуто. [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення ним повноліття щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, в її особі. Допустити негайне виконання рішення. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: Згідно свідоцтва про народження серії I-КИ №383910, виданого виконавчим комітетом Словянської сільської ради Межівського району Дніпропетровській області 01 жовтня 2012 року, [PERSON] народився 05 вересня 2012 року, батьком якого записано [PERSON], а матірю [PERSON] Довідкою виконкому Словянської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області №520 від 20 січня 2017 року підтверджується, що до складу сімї позивача входить син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положенням ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки відповідач [PERSON] позов визнав повністю, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

27 січня 2017 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований 19.07.2014р. Погребищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Погребищенського районного управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 38, через відсутність взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів їх шлюб з відповідачем остаточно розпався, більше шести місяців вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують. Позивачка в судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, наполягала на розірванні шлюбу (а.с. 12). Відповідач в судове засідання не зявився, проте телефонограмою повідомив суд про неможливість зявитись в судове засідання, просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу (а.с. 13). З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. На підставі викладеного та

Outcome: approved