Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

27 вересня 2011 року помер син позивача - [PERSON], щодо якого було винесено вирок від 24.06.2010 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу по ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України. Позивачем була подана заява до Криворізької державної нотаріальної контори №4 про прийняття спадщини, до якої входить 1/3 частина квартири [ADDRESS] (надалі частка квартири), позивач отримав відмову, в звязку з тим, що в межах виконавчого провадження щодо виконання виконавчого документа №1-405 виданого Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу про конфіскацію усього особистого майна [PERSON], на частку квартири накладено арешт. 16.07.2013 року позивач звертався до відповідача з проханням зняти арешт з частки квартири, але відповідач відмовив позивачу. Позивач просить суд звільнити з-під арешту 1/3 частки квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належала на праві приватної власності [PERSON]. Позивач у судове засідання не з'явився, надав повноваження представнику (а.с.15 копія договору про надання послуг адвоката). Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву (а.с.74 заява) позовні вимоги підтримав, просить задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача 11.09.2015 року у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, під час розгляду справи надав наступні пояснення: 13.09.2011 року виконавче провадження про конфіскацію всього майна [PERSON] було завершено, в звязку з тим, що податкова служба відмовилася фінансувати виконавчі дії. Оскільки виконавче провадження зберігається 3 роки, вказане, виконавче провадження було знищено, тому надати будь яку інформацію не надається можливим. Суд, відповідно до ст.169 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №34587918 від 21.06.2012 року (а.с.11,12 - копія витягу) [PERSON] та позивачу на праві приватної спільної сумісної власності належить 2/3 квартири яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно вироку Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг від 24.07.2010 року (а.с.8-10 копія вироку) все майно [PERSON], яке належить йому на праві власності - конфісковано. Згідно свідоцтва про смерть від 30.09.2011 року (а.с.7 копія свідоцтва) [PERSON] помер. Відповідно відомостям з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с.46 копія витягу) на все нерухоме майно [PERSON] накладено арешт. Згідно спадкової справи №645/2011 від 25.10.2011 року (а.с.64-71 копія спадкової справи) позивач звернувся до нотаріуса з заявою (а.с.65 копія заяви) про прийняття спадщини після [PERSON]. Відповідно до листа №17567 від 17.07.2013 року (а.с.13 копія листа) 13.09.2011 року виконавче провадження про конфіскацію всього майна [PERSON] було повернуто стягувачеві відповідно до п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», так як стягувач не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій. Відповідно ч.4 ст.174 Кримінально-процесуального кодексу України, суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові. За урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є не обґрунтованими, не доведеними, та такими, що не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного, ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», ч.4 ст.174 КПК України,

Outcome: dismissed