Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

27.04.2020 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 17.03.2014 року, та відповідно до якої отримав кредит у розмірі 12500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Крім того, вказує, що при укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Зазначають, що спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Станом на дату смерті [INFO] заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 17.03.2014 року становить 8500,25 гривень -заборгованість за тілом кредиту, в тому числі: 0,00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту; 8500,25 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту. Тому, підтримуючи вищевикладене, просять задовольнити позовні вимоги та стягнути з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованість в розмірі 8500,25 гривень та судові витрати сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду. Ухвалою суду від 26 червня 2020 року в даній справі за клопотанням представника позивача було залучено до участі в даній справі співвідповідача [PERSON] . Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотань про розгляд справи із повідомленням сторін та заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін до суду не надходило. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що 17.03.2014 року позичальник [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 17.03.2014 року, та відповідно до якої отримав кредит у розмірі 12500,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] підписав заяву та погодився з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», фактично уклав з Банком Договір. Також, як встановлено судом, згідно матеріалів справи, [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20 січня 2016 року, яке наявне в матеріалах справи. Згідно відповіді Хотинської державної нотаріальної контори № 60/02-14 від 07.02.2019 року, та матеріалів спадкової справи, яка була витребувана судом за клопотанням представника позивача, вбачається, що 06.02.2019 року Хотинська державна нотаріальна контора отримала від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» претензію кредитора відносно майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] в селі Рукшин, Хотинського району, Чернівецької області. При цьому, із вказаного листа встановлено, що 31 травня 2016 року до Хотинської державної нотаріальної контори надійшла претензія кредитора ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Дніпропетровськ, на підставі якої і була заведена спадкова справа № 234 за 2016 рік. Також із вказаного листа, вбачається, що станом на 07.02.2019 року до Хотинської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , ніхто із спадкоємців із заявами про прийняття спадщини не звертався. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Так, згідно довідки № 437 від 29.05.2020 року виданої виконкомом Рукшинської сільської ради Хотинського району Чернівецької області в тому, що дійсно покійний гр. [PERSON] , 1963 року народження постійно проживав і був прописаний в [ADDRESS] згідно по господарської книги № 4, особовий рахунок № [NUMBER] (стор. 124) за 2016-2020 роки по виконавчому комітеті Рукшинської сільської ради. На день смерті в даному господарстві проживали та були зареєстровані: мати - [PERSON] , 1930 року народження, дружина - [PERSON] , 1965 року народження, син - [PERSON] , 1987 року народження, невістка [PERSON] , 1987 року народження, онук - [PERSON] , 2008 року народження, онук - [PERSON] , 2012 року народження. Отже, як встановлено судом, спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є мати [PERSON] , 1930 року народження, дружина [PERSON] , 1965 року народження та син [PERSON] , 1987 року народження, що підтверджується вищевказаною довідкою № 437 від 29.05.2020 року виданою виконкомом Рукшинської сільської ради Хотинського району Чернівецької області. При цьому, судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , якого позивач також зазначає відповідачем в даній справі, станом на час відкриття спадщини з померлим [PERSON] за вказаною адресою не проживав та не був зареєстрований, окрім того як вбачається із матеріалів спадкової справи із заявою про прийняття спадщини до Хотинської державної нотаріальної контори не звертався, а тому суд вважає, що останній не є спадкоємцем майна померлого, а тому в цій частині позовних вимог позивачу слід відмовити. Як встановлено судом, станом на дату смерті ( [INFO] ) заборгованість позичальника [PERSON] перед банком за кредитним договором № б/н від 17.03.2014 року становить 8500,25 гривень - заборгованість за тілом кредиту, в тому числі: 0,00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту; 8500,25 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 609 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Частинами 1, 3 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч.1 ст.1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1281 Цк України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. У відповідності до положень ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям в натурі. Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки це у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Вимога може бути пред`явлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Даний строк не є строком, у який кредитор має звернутися до суду з позовом про стягнення боргу зі спадкоємця. Як встановлено судом, та відповідно до матеріалів спадкової справи Хотинської державної нотаріальної контори № 234/2016 заведеної 31 травня 2016 року відносно померлого [PERSON] ( [INFO] ) позивач із претензією кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України звернувся вчасно в строк встановлений чинним законодавством, а саме 31 травня 2016 року. Таким чином, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить висновку, що вимоги кредитора до спадкоємців боржника є обґрунтованими, та такими, що підлягають частковому задоволенню в межах вартості успадкованого майна, а саме стягненню з відповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості в розмірі 8500,25 гривень в рівних частках з кожного, по 2833,41 гривні. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 2102,00 гривень в рівних частках з кожного по 700,66 гривень. В решті позовних вимог позивачу відмовити. На підставі викладеного, та

Outcome: partial