overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

26 червня 2014 року позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до відповідача [PERSON] з позовом, в якому вказує, що відповідач, відповідно до укладеного договору від 07 жовтня 2009 року отримав кредит. Щомісячно [PERSON] повинен був вносити гроші на погашення кредиту та сплати процентів за його користування. Але відповідач систематично не виконував свого зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 15017 грн. 49коп. Оскільки відповідач не виконує умов договору, тому просить стягнути з нього відповідно до умов договору борг за кредитом. В письмовій заяві представник позивача просить розглядати справу без участі представника банку, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, який, згідно з поштовим повідомленням, за зареєстрованим місцем його проживання повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, але в судове засідання не прибув, причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не направив. Суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір про отримання кредиту у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач [PERSON] не виконує вимоги угоди і не сплачує встановлених договором платежів. На час розгляду справи в суді [PERSON] зобов'язаний сплатити позивачеві борг в сумі 15017 грн.49 коп. Вказані обставини встановлені з документальних доказів, досліджених в судовому засіданні. Зокрема, розрахунком заборгованості за договором, витягом з Умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою, статутом банку. Відповідно до ст.526, 527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами за договором, у встановлені строки. Згідно ст..626 ЦК України боржник за прострочення грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний повернути суму боргу та сплатити проценти передбачені договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України якщо кредитним договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового припинення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що відповідач [PERSON] порушив умови виконання кредитного договору, тому позивачем обґрунтовано заявлені вимоги про стягнення всіх належних платежів за кредитним договором.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

26 червня 2014 року рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області позов [PERSON], третя особа на стороні позивача - [PERSON], до [PERSON], Єрковецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Переяслав-Хмельницького районного нотаріального округу [PERSON], колективне підприємство Київської обласної ради «Переяслав-Хмельницьке БТІ» та Переяслав-Хмельницька районна рада Київської області, про визнання рішення Єрковецької сільської ради та свідоцтва про право власності на будинок частково недійсним, визнання заповіту недійсним та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом був задоволений частково. Суд вирішив визнати будинок [ADDRESS] майном колишнього колгоспного двору; визнати рішення Єрковецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області №146 від 11 листопада 2008 року частково недійсним; визнати Свідоцтво про право власності на будинок [ADDRESS] на ім'я [PERSON] від 11 листопада 2008 року частково недійсним в частині 1/2 частини даного будинку; визнати, що 1/2 частина будинку [ADDRESS] є власністю [PERSON], як члена колишнього колгоспного двору, померлого [INFO] року; визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року [PERSON]. В решті позовних вимог відмовити. У заяві [PERSON] просить ухвалити додаткове рішення суду, оскільки суд ухвалив рішення, але вирішив питання про судові витрати, які були понесені [PERSON] при подачі позову. У відповідності з п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України це є підставою для ухвалення додаткового рішення. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явилися, просять слухати справу без їх участі, підтримали доводи заяви. Відповідачі та їх представники, а також представники третіх осіб в судове засідання не з'явилися, причин неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню. У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не було вирішено питання про судові витрати. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що при постановленій рішення за даним позовом суд не вирішив питання про судові витрати, які були понесені [PERSON] при подачі позову, хоча позивачка в своїх позовних заявах просила вирішити питання про судові витрати. При подачі даної позовної заяви [PERSON] сплатила 1761 грн. 29 коп. судових витрат. Отже, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, позивачка має сплатити половину вказаної суми - 880 грн. 65 коп., а решта суми підлягає стягненню на користь позивачки із [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

26 червня 2014 року Ульяновським районним судом Кіровоградської області винесено рішення у справі №402/316/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа на стороні позивача: Орган опіки і піклування Ульяновської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей Ульяновської районної даржавної адміністрації, про визначення місця проживання дитини, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа на стороні відповідача: Орган опіки та піклування Ульяновської районної державної адміністрації Кіровоградської області, про визначення місця проживання дитини - задоволено. Визначено місце проживання дитини [PERSON],[INFO] біля матері [PERSON], [INFO]. У задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], третя особа без самостійних вимог :Служба в справах дітей Ульяновьскої районної адміністрації, про визначення місця проживання дитини - відмовлено. При ухваленні судового рішення не вирішено питання розподілу судових витрат. До Ульяновського районного суду Кіровоградської області від апеляційного суду Кіровоградської області надійшла ухвала від 17.07.2014 року про повернення вказаної справи до суду першої інстанції для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України. У відповідності до п. 4) ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 09 вересня 2014 року від позивачки [PERSON] та від відповідача [PERSON] до суду надійшли заяви в яких вони просить розглянути питання щодо судових витрат за їх відсутності. Судом встановлено, що позивачкою сплачено судовий збір у розмірі243 грн.60 коп. ( а.с.1). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

26 червня 2014 року у суд із позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що з відповідачем по справі зареєструвала шлюб 27.11.2006 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку грошових коштів на утримання неповнолітнього сина не надає. Позивач у судове засідання не зявилася, але попередньо надала суду письмову заяву у якій просить справу слухати в її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе винести заочне рішення по справі, оскільки в справі є достатньо доказів, що підтверджують позов. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. По справі встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 3), та в порушення вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, ухиляється від обовязку утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд на підставі ст. 183 Сімейного кодексу України вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ст. 182 СК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

26 червня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON], який був зареєстрований 18.04.2009 р. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від даного шлюбу в сторін є дитина: [PERSON], [INFO] Останніми роками сімейне життя між сторонами погіршувалося, адже у них різні погляди на подружні обов'язки, що призвело до припинення шлюбних відносин. Два роки тому вони перестали вести спільне господарство. На даний момент вони проживають окремо. Їх шлюб існує формально. Примирення неможливе. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, покликаючись на наведені у позовній заяві обставини. Додав, що намір розірвати шлюб є остаточним. Просить позов задовольнити. Відповідачка судовому засіданні позов визнала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 18.04.2009 р. Від даного шлюбу в сторін є дитина: [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що останніми роками сімейне життя між сторонами погіршувалося, адже у них різні погляди на подружні обов'язки, що призвело до припинення шлюбних відносин. Два роки тому вони перестали вести спільне господарство. На даний момент вони проживають окремо. Їх шлюб існує формально.. Сторони відмовилися від запропонованого судом терміну на примирення. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Спору про поділ майна не заявлено. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

26 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння , внаслідок яких їх сім'я розпалася, з червня 2012 року вони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують. Позивачка до суду не з'явилась, в позовній заяві просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач повторно до суду не з'явився, подав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, позов визнав повністю. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони уклали шлюб 04 лютого 2006 року (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спільне життя між ними не склалося, з червня 2012 року сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують . Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.ст. 104 ,105,110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подружжя припинили сімейні відносини, тривалий час разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують. На думку суду подальше спільне життя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

26 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення опіки над недієздатною матірю [PERSON], [INFO], яка з 2014 року страждає на психічне захворювання, рішенням Костянтинівського міськраойнного суду Донецької області від 03 червня 2015 року її визнано недієздатною. Догляд за [PERSON] здійснює заявник [PERSON], опікується нею, забезпечує лікування. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила призначити її опікуном недієздатною матірю [PERSON] Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] та призначення її опікуном над [PERSON] Вислухавши заявника, зясувавши думку прокурора, який вважає, що недієздатній особі [PERSON] слід призначити опікуном її дочку, заявника по справі [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], з 2014 року страждає на психічне захворювання, в звязку з чим вона не може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, рішенням Костянтинівського міськраойнного суду Донецької області від 03 червня 2015 року її визнано недієздатною (а.с.8). Заявник [PERSON] є рідною дочкою недієздатної Т.Б., що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-НО № 375547, виданим 07 жовтня 1974 року Будинком Щастя м.Костянтинівка, Донецької області (а.с.11), згідно довідки амбулаторії № 4 КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Костянтинівської міської ради № 188/1 [PERSON] за станом здоровя може бути опікуном [PERSON] (а.с.10). Від [PERSON], яка також є дочкою [PERSON], надійшла заява, в якій вона відмовляється від прав та обовязків опікуна над [PERSON] (а.с.9). За таких обставин суд вважає обґрунтованою заяву [PERSON] про призначення її опікуном над недієздатною [PERSON] На підставі ст.ст. 39, 58, 60 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

26 червня 2015 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, з якого вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини відповідач не надає, через що позивачка звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення нею повноліття, на свою користь. Позивач в судовому засіданні, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні, не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.7). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, працює та має стабільний заробіток тому зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обов'язки не виконує. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

26 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 липня 1996 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] [INFO]. Посилаючись на те, що шлюбні відносини із відповідачем припинені через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на життя, просила задовольнити позовні вимоги. В судове засідання позивачка надала заяву про слухання справи у її відсутність, на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодна. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про слухання справи в його відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, строк на примирення не потрібен. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 липня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 289661 від 20 липня 1996 року виданого відділом РАЦС міста Первомайська Миколаївської області, актовий запис №197. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідотва про народження серії І-ФП № 184641 від 27 березня 2013 року виданого відділом ДРАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 312, та сина [PERSON] [INFO], що підтверджується даними свідотва про народження серії І-ФП № 011094 від 29 червня 2005 року виданого відділом ДРАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 312, які після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачкою. Судом встановлено, що причиною, яка спонукала позивачку звернутися до суду з вказаним позовом є відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на життя між подружжям. Сторони припинили шлюбні стосунки та наполягають на розірванні шлюбу. Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачка довела обґрунтованість своїх вимог, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

26 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позову посилається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 01 травня 1999 року. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивача. Діти потребують допомоги зі сторони батька, а тому [PERSON] згідно уточнених позовних вимог просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання синів в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та до повноліття дітей. Позивач [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи уточнені позовні вимоги визнав повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Ізяславським відділом реєстрації актів громадянського стану 01 травня 1999 року. Подружжя має двох синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти перебувають на утриманні позивача. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються сторонами. Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved