Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

28 серпня 2015 року до суду із позовною заявою звернулось ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» до [PERSON] про стягнення коштів в порядку регресу. В позовній заяві зазначено, що 24 грудня 2012 року ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» та [PERSON] уклали поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ-0429682, забезпечений транспортний засіб «Honda Accord», д.н.з. [NUMBER]. Строк дії договору до 24 грудня 2013 року, франшиза 500 грн. 00 коп. 11 листопада 2013 року в с. Селище по вулиці Жовтнева відбулась дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були автомобіль «Volkswagen Caddy 1/9 TDI», д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобіль [NUMBER], яким керувала [PERSON] Зіткнення відбулося в результаті порушення відповідачем ПДР України. Згідно калькуляції № А015 від 12 лютого 2014 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Caddy 1/9 TDI», д.н.з. [NUMBER] становить 5\~933 грн. 60 коп. 27 січня 2014 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» із заявою про виплату страхового відшкодування. На виконання умов полісу та норм чинного законодавства позивач перерахував суму страхового відшкодування у розмірі 5\~433 грн. 60 коп. Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2013 року відповідач самовільно залишив місце ДТП. Крім того, відповідач не повідомив позивача про настання ДТП, і тому до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» перейшло право вимоги коштів у сумі 5\~433 грн. 60 коп. ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» направляло на адресу [PERSON] претензії щодо добровільної сплати коштів в порядку регресу, однак відповіді отримано не було і кошти на рахунок позивача перераховано не було. У звязку з вищевикладеним позивач просить стягнути на свою користь з відповідача суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 5 433 грн. 60 коп. та судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву, у якій просить суд розгляд справи провести за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлялась судом у встановленому законом порядку. Про що свідчать поштові повідомлення, які містяться у матеріалах справи. Про причину своєї неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Як було встановлено судом, що відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортний засобів № АЕ/0429682 від 24 грудня 2012 року, відповідальність власника транспортного засобу марки «Honda Accord», д.н.з. [NUMBER], [PERSON] застраховано. Страхувальником за полісом є [PERSON], а страховиком ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп». Розмір франшизи становить 500 грн. 00 коп. (а.с. 4). Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2013 року у справі № 127/28391/13-п про притягнення до адміністративної відповідальності, [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 18 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 306 грн. 00 коп. Даним судовим рішення встановлено, що в діях [PERSON] наявні ознаки порушення вимог п.п. 10.5, 2.10 ПДР України, а тому дії останньої охоплюються складом правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, за ознаками порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів (а.с. 5). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Слід зауважити, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої винесено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, це судове рішення є обов'язковим для суду в частині з'ясування питань чи мали місце такі дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи даний позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі перевіряти обставини ДТП, обговорювати вину особи і робити висновки про відповідальність осіб, причетних до ДТП, а може лише вирішувати питання про розмір відшкодування. На що також звернув увагу Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Судом встановлено, що згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» подія, яка сталася 11 листопада 2013 року, а саме: дорожньо-транспортна пригода, яка сталась в с. Селище по вулиці Жовтнева, учасниками, якої були автомобіль «Volkswagen Caddy 1/9 TDI», д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобіль [NUMBER], яким керувала [PERSON], є страховим випадком. Згідно ст.ст. 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На що також звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Постанові Пленуму № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». 27 січня 2014 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» із заявою на виплату страхового відшкодування, у звязку з страховим випадком, а саме: ДТП, який стався 11 листопада 2013 року у с. Селище, Тиврівського району, Вінницької області, поліс цивільно-правової відповідальності серія АЕ № 0429682 (а.с. 26). Згідно калькуляції № А015 від 12 лютого 2014 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Caddy 1/9 TDI», д.н.з. [NUMBER] становить 5\~933 грн. 60 коп. (а.с. 23-24). Як вбачається з заяви-погодження від 21 лютого 2014 року, адресовану ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп», [PERSON] погоджується із вартістю відновлювального ремонту згідно калькуляції страховика в сумі 5\~933 грн. 60 коп. (а.с. 27). Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування до справи № 140000005456 на підставі калькуляції № А015 від 12 лютого 2014 року, де страхувальником зазначено [PERSON], поліс № АЕ 0429682 від 24 грудня 2012 року, сума страхового відшкодування становить 5\~433 грн. 60 коп. (а.с. 28). На підставі страхового акту № 140000005456 від 25 березня 2014 року ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» виплатило [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 5 433 грн. 60 коп., що підтверджується платіжним дорученням № ЗР014041 від 26 березня 2014 року та відомістю № r14F97_20140326 від 26 березня 2014 року для виплати масових виплат по «Приват Мані» (а.с. 29, 32-33). ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» 09 квітня 2014 року та 09 листопада 2014 року на адресу, [PERSON] та для відома [PERSON] було направлено претензії вих. № 140000005456 (391) про відшкодування коштів в порядку регресу з вимогою перерахувати протягом десяти робочих днів від дня отримання даних претензій на рахунок ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 5 433 грн. 60 коп. (а.с. 30-31). Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» страховик має право вимагати компенсацію здійснення виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Згідно ч. 1 ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно підпункту «в» підпункту 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Відповідно до абзацу другого п. 12.1. ст. 12 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З огляду на вищевикладене суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, тому з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа вієнна іншуранс груп» в порядку регресу страхове відшкодування у розмірі 5 433 грн. 60 коп. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 88 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вище викладене та

Outcome: approved