Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

27 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Блюдниківської сільської ради і просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця, [PERSON], яка померла 21.10.2015 року, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 0,4329 га. в межах згідно з планом, кадастровий номер: 2621280300:06:001:0079, розташованої на території Блюдниківської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області. Позивач посилається на ті обставини, що 21 жовтня 2015 року померла його тітка, [PERSON]. Після смерті останньої відкрилась спадщина за заповітом, оскільки ще за життя [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, яким земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва розташованої на території Блюдниківської сільської ради Галицького району заповіла йому, [PERSON] Цей заповіт не змінювався і не скасовувався, про що свідчить відмітка на ньому. В даний час останній бажає оформити свої права на спадкове майно, на земельну ділянку. Однак перешкодою є те, що на майно спадкодавця відсутній оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку. В судове засідання позивач не зявився, подав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, а також у заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. Представник Блюдниківської сільської ради також подав до суду письмову заяву із змісту якої вбачається, що щодо задоволення позову позивача не заперечує, справу просить розглядати у відсутності представника Блюдниківської сільської ради. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 21 жовтня 2015 року померла тітка позивача, [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-НМ № 220673 від 21 жовтня 2015 року (а.с. 7). З копії заповіту посвідченого Блюдниківською сільською радою від 19 червня 2015 року вбачається, що [PERSON] заповіла позивачу, [PERSON] належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 0,4329 га., розташованої на території Блюдниківської сільської ради Галицького району (а.с.8). Даний заповіт не змінювався і не скасовувався, про що свідчить відмітка на ньому. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом, а саме на вищевказану земельну ділянку. В даний час [PERSON] бажає оформити свої права на спадкове нерухоме майно після смерті [PERSON] Однак через те, що на майно спадкодавця відсутній оригінал державного акта на право власності на земельну ділянку, він не може цього зробити і змушений звертатися з позовом до суду. Згідно повідомлення державного нотаріуса нотаріальної контори від 17 січня 2017 року вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю за заповітом [PERSON]- [PERSON] на дане спадкове майно не може бути видано через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу (а.с.10). Відповідно до інформації Головного управління держгеокадастру в Івано-Франківській області відділу держгеокадастру у Галицькому районі вбачається, що нормативно грошова оцінка сільськогосподарських угідь становить 12\~259 грн. 80 коп. Виконком Блюдниківської сільської ради щодо визнання за позивачем права власності на спадкове майно не заперечує, про що свідчить письмова заява. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За наведених вище обставин і доказів суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. На підставі ст. ст. 317, 319, 392, 1233 ЦК України,

Outcome: approved