Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

28.11.2017 року [PERSON] звернулась до суду з цивільним позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Великомихайлівська районна державна нотаріальна контора Одеської області, [PERSON], [PERSON] про визнання відмови від спадщини недійсною та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину. 13.12.2017 року відкрито провадження у даній справі. Ухвалою суду від 02.01.2018 року, задоволено заяву головуючого - судді Криворучко П.В. про самовідвід. 03.01.2018 року справа передана судді Чеботаренко О.Л. Ухвалою від 11.01.2018 року за клопотанням позивача, витребувано з Великомихайлівської державної нотаріальної контори Одеської області повну копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON], який помер [INFO] 12.02.2018 року позивач уточнила позовні вимоги, зменшивши їх розмір та просила визнати недійсним: свідоцтво про право на спадщину № 218 від 27.01.2011 року, видане Великомихайлівською державною нотаріальною конторою Одеської області на ім'я [PERSON] на житловий будинок, будівлі і споруди, адреса об'єкта: [ADDRESS], свідоцтво про право на спадщину № 217 від 27.01.2011 року, видане Великомихайлівською державною нотаріальною конторою Одеської області на ім'я [PERSON] на грошові заощадження та майновий пай; свідоцтво про право на спадщину № 615 від 19.02.2009 року, видане Великомихайлівською державною нотаріальною конторою Одеської області на ім'я [PERSON] на спадщину, яка складається з земельної ділянки площею 3,67 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Федосіївської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що були видані після смерті [PERSON] в спадковій справі № 124/09. Ухвалою суду від 14.03.2018 року, задоволено заяву [PERSON] про відвід судді Чеботаренко О.Л. 27.03.2018 року справа передана судді Бурдинюк О.С. У ході підготовчого провадження представником позивача - адвокатом [PERSON] додатково долучено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.05.2018 року. Позивач у позовній заяві обґрунтувала свої вимоги тим, що 11.07.2008 року у с. Новокрасне, Красноокнянського району, Одеської області помер її чоловік - [PERSON]. Підчас шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Проживали вони в с. Новокрасне Федосіївської сільської ради Красноокнянського району Одеської області в будинку, який спільно побудували. Померлий до моменту смерті проживав разом з нею (позивачем) та був зареєстрований в будинку по [ADDRESS], тобто на момент смерті спадкодавця, вона проживала та була зареєстрована разом із ним. Право власності на побудований ними спільно будинок, якому присвоєно адресу: [ADDRESS], оформлено на [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане Федосіївською сільською радою 17.11.2005 року, серії [NUMBER] Прибудинкова земельна ділянка, розміром 0,2500 га. на праві власності належить позивачу - [PERSON], що підтверджується Державним актом серії [NUMBER], виданим 03 серпня 2009 року, на підставі рішення Федосіївської сільської ради від 13 листопада 2008 року №147-V. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер [NUMBER]. Відомості про неї, як про власника даної земельної ділянки внесено до Державного земельного кадастру, що підтверджується відповідним витягом [NUMBER]. Нещодавно, а саме: можливо біля року тому, можливо трішки більше, можливо трішки менше, у неї були підозри, потім, з моменту отримання повідомлення сільської ради, що долучено до позову, /чіткої доби та години вручення їй даного документу зазначити не може/, позивач дізналась, що юридичним власником житлового будинку, який вона побудувала разом із чоловіком, по [ADDRESS], стала її донька [PERSON], яка оформила своє право власності шляхом прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину остання отримала на все майно після смерті [PERSON] Після смерті чоловіка, [PERSON] переконала її, в тому, що вона прийме спадщину у вигляді земельної ділянки, яка належала [PERSON], а щодо житлового будинку, в якому проживала позивач по [ADDRESS], то [PERSON] оформить всі документи на її ім'я. Вона погодилась, і для оформлення необхідних документів, передала їй кошти в сумі 4000 грн. Житловий будинок належав їй (позивачу) та її чоловіку на праві спільної сумісної власності, а з моменту смерті чоловіка, вона вважала себе єдиним повноцінним власником будинку, так як 1/2 частки належить їй, а на іншу 1/2 частку, що належала чоловіку, вважала, що оформлена спадщина на її ім'я, так як вона фактично прийняла спадщину, залишаючись проживати у цьому будинку. Про те, що [PERSON] оформила спадкове майно в повному об'ємі на себе, їй відомо не було. Дані обставини змусили позивача звернутися до суду, оскільки вона вважає, що її незаконно позбавили спадщини. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити з наведених підстав. При цьому зазначила, що прожила разом з чоловіком більше ніж тридцять років. Будинок у селі Новокрасне вони почали будувати разом у 70-роках, потім оформили право власності. Після смерті чоловіка, вона так і залишилася проживати у їхньому будинку, тобто фактично прийняла спадщину. Про те, що її донька - [PERSON] оформила усе спадкове майно на себе, вона дізналася випадково. Чому донька так вчинили і досі не розуміє, хоча вона (позивач) ніколи не мала наміру відмовлятися від спадщини, оскільки окрім цього будинку їй взагалі ніде жити. У травні 2018 року вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про права на спадщину, однак їй було відмовлено, оскільки нотаріусом вже оформлено все на доньку. Представник позивача - адвокат [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити з наведених підстав. Відповідач, повідомлена належним чином, до суду не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, відзив не подала. Третя особа, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - [PERSON] у судовому засідання підтримала позов у повному обсязі, додатково пояснивши, що відповідач [PERSON] це її рідна сестра, чому вона так вчинила з матір'ю пояснити не може, оскільки на сьогоднішній день вони взагалі не спілкуються. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Великомихайлівська державна нотаріальна контора Одеської області, [PERSON] Суд заслухавши пояснення позивача, її представника, третю особу - [PERSON], дослідивши надані письмові докази, приходить до наступних висновків. 23.02.1973 року між позивачем та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Федосіївською сільською радою Красноокнянського району Одеської області (а.с.8 зв.) 11.07.2008 року у с. Новокрасне, Красноокнянського району, Одеської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11 .07.2008 року, видане Федосіївською сільською радою Красноокнянського району Одеської області (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, яке складалось з: житлового будинку, житловою площею - 78,5 кв.м, загальною площею - 100,6 кв.м, та будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS], вулиця без назви, будинок без номера, що належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого Федосіївською сільською радою Красноокнянського району Одеської області 17.11.2005 року (а.с.193-195); грошових заощаджень, що знаходяться у філії Красноокнянського відділення Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 2830/06 на рахунках: [NUMBER] - залишок 6798,75 грн., [NUMBER] - залишок - 235,00 грн., [NUMBER] - залишок - 1735 грн., [NUMBER] - залишок - 4,46 грн., [NUMBER] - залишок - 0,77 грн., [NUMBER] - залишок - 0,77 грн., з належними відсотками, що підтверджується довідкою банку від 20.01.2011 року (а.с.198); майнового паю в пайовому фонді Колективного сільськогосподарського підприємства «Мир» с. Новокрасне Красноокнянського району, Одеської області в розмірі 10 726 грн., що належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії А № 168, що видане Федосіївською сільською радою Красноокнянського району Одеської області 09.12.2010 року (а.с.196); земельної ділянки площею 3,67 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Федосіївської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Красноокнянською районною державною адміністрацією Одеської області 15.06.2004 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 58. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). [PERSON] заповіт не залишив, відтак спадкування здійснюється за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч.1 ст.1261 ЦК України). Спадкоємцями першої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], дочка [PERSON], дочка [PERSON], син [PERSON] Зі спадкової справи №124/09 (а.с.163-205) вбачається, що 19.02.2009 року відповідач [PERSON], яка є рідною донькою померлого [PERSON], звернулась до Великомихайлівською державною нотаріальною конторою Одеської області про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.105). 19.02.2009 року державним нотаріусом Великомихайлівської державної нотаріальної контори Одеської області видане свідоцтво про право на спадщину за законом серії [NUMBER], зареєстроване в реєстрі за №2-615, по спадковій справі №124/09 на земельну ділянку площею 3,67 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Федосіївської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно якого спадкоємицею зазначено [PERSON] (а.с.181-182). 27.01.2011 року державним нотаріусом Великомихайлівської державної нотаріальної контори Одеської області видане свідоцтво про право на спадщину за законом серії [NUMBER], зареєстроване в реєстрі за №2-217, по спадковій справі №124/09 на грошові заощадження, що знаходяться у філії Красноокнянського відділення Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» № 2830/06 на рахунках: [NUMBER] - залишок 6798,75 грн., [NUMBER] - залишок - 235,00 грн., [NUMBER] - залишок - 1735 грн., [NUMBER] - залишок - 4,46 грн., [NUMBER] - залишок - 0,77 грн., [NUMBER] - залишок - 0,77 грн., з належними відсотками та майновий пай в пайовому фонді Колективного сільськогосподарського підприємства «Мир» с. Новокрасне Красноокнянського району, Одеської області в розмірі 10 726 грн., згідно якого спадкоємицею зазначено [PERSON] (а.с.199, 202). 27.01.2011 року державним нотаріусом Великомихайлівської державної нотаріальної контори Одеської області видане свідоцтво про право на спадщину за законом серії [NUMBER], зареєстроване в реєстрі за №2-218, по спадковій справі №124/09 на житловий будинок, житловою площею - 78,5 кв.м, загальною площею - 100,6 кв.м, та будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS], вулиця без назви, будинок без номера, згідно якого спадкоємицею зазначено [PERSON] (а.с.200-201). Разом з тим, на момент смерті спадкодавця разом з ним була зареєстрована та проживала його дружина - позивач - [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Матеріали спадкової справи не містять заяви [PERSON] про відмову від спадщини, таким чином, вона вважається такою, що її прийняла. Статтею 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Частино 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно зі ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Пунктом 27 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відповідно до статті 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на імя кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців (ст.1297 ЦК України). За згодою всіх спадкоємці, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину (ч.ч.1.2 ст.1300 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, у травні 2018 року позивач звернулася до Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка. 17.05.2018 року державним нотаріусом Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] після смерті [PERSON], яке мотивоване тим, що 19.02.2009 року, 27.01.2011 року вже видані свідоцтва про право на спадщину за законом дочці спадкодавця - [PERSON] та у документах, які були подані нею ([PERSON]) були відсутні відомості щодо наявності інших спадкоємців. Крім того, як встановлено у ході розгляду справи, згоди між спадкоємцями на внесення змін до свідоцтв про право на спадщину між спадкоємцями не досягнуто, що і спонукало позивача звернутися до суду. Слід також звернути увагу, що житловий будинок, який на даний час зареєстрований за відповідачем на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], був придбаний померлим у 2005 році, тобто підчас перебування у шлюбі з позивачем. На момент смерті шлюб не розірвано. Відповідно до ч.1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Разом з тим, нотаріусом підчас оформлення спадщини, також не враховано даного факту, і видано свідоцтво про право на спадщину на ім'я доньки на будинок в цілому. Таким чином, оскільки підчас видачі свідоцтв про право на спадщину були порушені права позивача, суд вважає позов обґрунтованим та задовольняє його у повному обсязі. Розглядаючи питання про відшкодування судових витрат, суд виходить із наступного. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при подачі позову 28.11.2017 року сплачено судовий збір у розмірі 1280 грн. із розрахунку 640 грн. за дві позовні вимоги. У ході розгляду справи позивачем уточнено позовні вимоги, а саме зменшено їх розмір до однієї вимоги та подано заяву у зв'язку з цим про повернення надмірно сплаченого судового збору. Відповідно до ч.1 п.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Таким чином, сума судового збору у розмірі 640 грн. підлягає поверненню позивачу. Крім того, задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 640 грн. (судовий збір) пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved