Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

27.12.2019 ПрАТ «Київобленерго», після перейменування - ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ РЕГІОНАЛЬНІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», звернулось до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом про стягнення з [PERSON] заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 17778 гривень 05 копійок, мотивуючи свої вимоги тим, що Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» постачало електричну енергію відповідачу за адресою: [ADDRESS] . Порушуючи свої зобов`язання відповідач проводив оплату нерегулярно і не в повному обсязі, в результаті чого виникла зазначена заборгованість (а.с.1-2). Ухвалою від 20 січня 2020 року (а.с.16) було відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 20.10.2020 до суду представником [PERSON] подане клопотання, за змістом якого представник позивача позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а справу слухати без його участі. Відповідач у призначене судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю та відзиву на позовну заяву суду не направив. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається зі змісту долучених до позовної заяви рахунку на електроенергії №8637895577 за січень 2018 року від 31.01.2018 по особовому рахунку [NUMBER] та Акту звіряння розрахунків від 07 лютого 2018 року позивачем ПрАТ «Київобленерго» (після зміни найменування - ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ РЕГІОНАЛЬНІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ») надавало послуги з постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , споживач - [PERSON] (а.с.5,6). Як встановлено зі змісту вищезазначених рахунку та Акту станом на 31.01.2018 виникла заборгованість оплаті послуг за спожиту електричну енергію за вказаною адресою: [ADDRESS] ,- в розмірі 17778 гривень 05 копійок. Згідно з довідкою Любарецької сільської ради Бориспільського рацйону київської області від 16.01.2020 №22 (а.с.13) відповідно до записів по господарській книзі зареєстроване місце проживання [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Відповідно до п.4.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року (надалі ПРРЕЕ), розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Згідно абз. 2 п.4.10 ПРРЕЕ, побутові споживачі та суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установи та організації, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу. Виходячи з положень п.4.12 ПРРЕЕ, рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем або в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Відповідно до п.4.13 ПРРЕЕ, для здійснення розрахунків за фактичну спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. За змістом п.5.5.5 ПРРЕЕ, боржника зобов`язано, зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі Договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору. Відповідно ч.1 ст.77 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки відповідач, як споживач послуг в добровільному порядку заборгованість за спожиту електроенергію не сплачує, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнути з нього заборгованість у сумі 17778 гривень 05 копійок. Будь-яких заперечень по суті позову відповідачем надано не було, а також доказів, які б спростовували висновки суду, що розміру заборгованості за спожиту електроенергію, а також обов`язку відповідача як споживача погасити цю заборгованість, та не зазначено джерел їх здобуття. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати в сумі 1921 гривня, понесені позивачем по оплаті судового збору (а.с. 3), підлягають стягненню на його користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved