overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

28 листопада 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 18 листопада 1989 року у Відділі ЗАГС Ленінського району м. Дніпропетровська вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 1879. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають Позивач зазначила, що вона та відповідач з грудня 2012 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, в зв'язку із відсутністю з боку чоловіка людяного відношення, ухиленням від сімейних обов'язків, повним ігноруванням її інтересів, небажанням займатися домашніми справами, укриванням доходів, нерозуміннями, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов, посилалася на підстави звернення до суду. Викладені в заяві, просила суд задовольнити вимоги, в разі розірвання шлюбу, її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, , посилався на те, що не згоден на розірвання шлюбу, сімейні відносини з дружиною припинені в березні 2013 року, за ініціативою дружини, йому не зрозумілі причини її поведінки. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 18 листопада 1989 року у Відділі ЗАГС Ленінського району м. Дніпропетровська сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 1879, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Сторони не мають неповнолітніх дітей від шлюбу. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом надавався сторонам шестимісячний строк для примирення, але, позивачка наполягала на розірванні шлюбу. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з березня 2013 року, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

28 листопада 2012 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на частку у спільному сумісному майні подружжя. В квітні 2013 року позивачка уточнила позовні вимоги, а в лютому 2014 року збільшила позовні вимоги. Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України у зв»язку зі складністю справи суд вважає можливим оголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

28 листопада 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, що 09 лютого 1990 року у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції він зареєстрував шлюб з відповідачкою, актовий запис № 82. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO]. Позивач зазначає, що на протязі останніх п'яти років відносини між ним та дружиною поступово погіршувалися, що призвело до припинення шлюбних відносин, з листопада 2009 року вони не проживають спільно, не ведуть спільне господарство, в зв'язку із різницею характерів, відсутністю взаєморозуміння, він втратив до дружини почуття любові та поваги, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. 15 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалася на те, що шлюбні відносини з чоловіком були припинені у вересні 2013 року з його ініціативи, він став проживати спільно з іншою жінкою. В зв'язку з наведеним, [PERSON] в зустрічному позові просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позов визнає, просила суд розірвати шлюб, в разі задоволенні позову її прізвище залишити без змін. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги сторін підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 09 лютого 1990 року у Кіровському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 82, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, втратили почуття довіри та поваги один до одного, , подальше спільне життя і збереження шлюбу вважають неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

28 листопада 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на його утримання, посилаючись на те, що відповідачка є його матір*ю, він навчається на денному відділенні Перевальського професійного гірничого ліцею, строк навчання з 1 вересня 2011 року по 31 січня 2015 року, отримує стипендію у розмірі 275 грн. Відповідачка добровільно матеріальну допомогу на його утримання не надає. Відповідачка працює, інших аліментних зобов*язань не має, не хворіє. Позивач просить суд стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Позивач у попереднє судове засідання не з*явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідачка в судове засідання не з*явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, з позовом згодна . Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст..174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON], який народився [INFO], є сином відповідачки, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження від 30 листопада 1995 року /а.с.2/. Згідно з довідкою учбового закладу від 11 листопада 2013 року позивач навчається на денному відділенні ДНЗ «Перевальський професійний гірничий ліцей» на неповному держзабезпеченні, строк навчання з 01 вересня 2011 року по 31 січня 2015 року/а.с.3/. У відповідності до ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України , якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв*язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов*язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти визначається судом з урахуванням відповідно до ст..182 цього ж Кодексу всіх обставин : відповідачка працює, аліментних зобов*язень не має, не хворіє; позивач отримує стипендію у розмірі 275 грн. /а.с.3/. Таким чином, визнання відповідачкою пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно зі ст..88 ЦПК УКраїни з відповідачки підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн.60 коп. Згідно зі ст..ст. 182,199,200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

28 листопада 2013 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області 20 листопада 2006 року про що зроблений запис в книзі реєстрації актів про одруження за № 113 . Вказує, що під час шлюбу в них з відповідачем народився син, а саме - [PERSON], [INFO] , який на даний час проживає з нею. Посилається на те, що в неї з [PERSON] весь час виникають сварки, сімейних стосунків вони не підтримують, спільне господарство не ведуть та протягом тривалого часу проживають окремо. Вважає спільне подружнє життя з відповідачем не можливе. Зазначає, що стосовно поділу спільного сумісного майна та місця проживання дитини суперечок з відповідачем в неї не має. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, пояснивши суду, що подальший шлюб із відповідачем є неможливим, та вказала що створила на даний час нову сім'ю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі, погодився на розірвання шлюбу. Наслідки визнання позову, передбачені ст. 174 ЦПК України, йому відомі та зрозумілі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області 20 листопада 2006 року про що зроблений запис в книзі реєстрації актів про одруження за № 113. Згідно свідоцтва про народження, в [PERSON] та [PERSON], під час шлюбу, народився син [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачкою, що сторони у справі визнали в судовому засіданні. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не бажають зберегти сім'ю та наполягають на розірванні шлюбу між ними. Позивачка на даний час фактично створила нову сім'ю, що підтверджено поясненнями обох сторін. Враховуючи наведене, суд вважає, що сім'я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб має бути розірваний. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід з відповідача стягнути судові витрати на користь позивачки в розмірі 229,40 грн. На підставі ст. ст. 112-114 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

28 листопада 2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 жовтня 2007 року відділом РАЦС Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, вказавши, що дітей від шлюбу не мають. На протязі останніх років відносини між ним погіршувались, між ними відсутні порозуміння та повага, що привело до припинення шлюбних відносин. Позивач [PERSON] просить шлюб розірвати, миритись вона не бажає. Відповідач [PERSON] в письмовій заяві до суду позов визнає, просить розглянути справу без його участі. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 2007 року. Шлюб зареєстрований відділом РАЦС Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 56. Від шлюбу дітей не мають. Через відсутність порозуміння та повага між ними, відносини між ними погіршились, сім'я розпалась. Наданий сторонам судом строк для примирення відносин між ними не змінив. Позивач після розірвання шлюбу бажає змінити прізвище на дошлюбне «[PERSON]». Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, наданий сторонам строк для примирення відносин в сім'ї не змінив, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, та приймаючи до уваги роз'яснення Постанови Пленуму ВС України № 11 від 21.12.2007 року п.10 ч.5 - якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

28 листопада 2013 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, посилаючись на те, що її донька [PERSON], [INFO] є інвалідом ІІ-ї групи та перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом помірна розумова відсталість F-71. Лікарі рекомендують їй постійний догляд, оскільки [PERSON] має стійкий психічний розлад здоров'я. Заявник просила визнати недієздатною [PERSON] для встановлення над нею опіки. У судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій справу просила розглядати за її відсутності, на задоволені заяви наполягала. Представник виконавчого комітету Борівської сільської ради Зміївського району Харківської області у судове засідання не з'явився, до суду надано заяву, в якій Борівська сільська рада просила розглядати справу у відсутності їх представника, проти задоволення заяви не заперечували. Від директора Зміївського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Зміївської РДА до суду надійшов лист з проханням провести розгляд справи за відсутності їх представника та прийняти рішення на захист прав [PERSON] У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження, серія [NUMBER] актовий запис №31. /а.с. 2/. З довідки виданої Борівською сількою радою Зміївського району Харківської області від 25.11.2013 року вбачається, що за адресою [ADDRESS], зареєстровані [PERSON] та її донька - [PERSON], 1993 року народження. /а.с.3/ Відповідно до копії виписки з історії хвороби № 9687, [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства з приводу помірної розумової відсталості та потребує постійного догляду та нагляду. Даний факт також підтверджується копією довідки МСЕК № 196503. /а.с. 4 -5/ Відповідно до акту обстеження матеріально - побутових умов малозабезпечених громадян і сімей від 25.11.2013 року, [PERSON] виховує доньку - інваліда [PERSON], [INFO] народження, яка потребує постійного догляду. /а.с.6/ Актом амбулаторної судово-психіатрічної експертизи від 28.01.2014 року №67 встановлено, що у [PERSON] на даний час, виявлено стійкий хронічний психічний розлад у формі розумової відсталості. По своєму психічному стану [PERSON], на даний час не має можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. /22-24/ Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON], а відповідно й задоволення заяви [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

28 листопада 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис №320, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння та сварки, різні погляди на життя. Шлюбні відносини між сторонами припинено з травня 2013 року, після чого відповідач перебуває у фактичних стосунках з іншою жінкою. Від даного шлюбу дітей сторони не мають. Спір про майно буде вирішено в іншому провадженні. Оскільки подальше сумісне життя і збереження сім'ї неможливе, а перебування в шлюбі з відповідачем суперечить інтересам [PERSON], позивач просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволені позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.06.2006 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 320./а.с. 4/ Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Дітей від шлюбу сторони не мають, спір про майно буде вирішено в подальшому. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

28 листопада 2013 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною, мотивуючи тим, що з ним у одному будинку проживає його сестра [PERSON], [INFO], яка є інвалідом першої групи з дитинства, з діагнозом: важка розумова відсталість внаслідок органічного ураження центральної нервової системи, і в зв'язку з захворюванням вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує стороннього догляду та опіки. Після смерті матері, [PERSON], яка померла [INFO] року і яка була опікуном сестри, сестра залишилась без засобів для існування і їй не виплачують пенсію, а тому просить визнати сестру недієздатною і призначити його опікуном над сестрою [PERSON]. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримав. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій не заперечує в задоволенні заяви і просить справу розглядати в його відсутності. Суд, заслухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається з довідки № 561, яка видана Дунаєвецькою центральною районною лікарнею, [PERSON] з 2008 року перебувала на обліку в психіатра і основний діагноз захворювання: важка розумова відсталість внаслідок органічного ураження центральної нервової системи і хвора потребує стороннього догляду і нагляду. З довідки до акту огляду МСЕК серія ХМ № 225365 від 26.07.2011 року видно, що [PERSON] встановлена група інвалідності - перша А, причина інвалідності - інвалід з дитинства, інвалідність встановлена довічно. Згідно пенсійного посвідчення [NUMBER], виданого Пенсійним фондом України 19.08.2010 року [PERSON] призначено пенсію у разі втрати годувальника. Відповідно до проведеної судом амбулаторної судово - психіатричної експертизи №4 від 13.01.2014 року [PERSON],[INFO], виявляє важку розумову відсталість, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно подання Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області орган опіки та піклування просить призначити опікуном над інвалідом дитинства [PERSON] її брата - [PERSON]. Суд, вважає, що дане подання підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що заявник доглядає свою сестру, яка проживає з ним в одному будинку і в його сім'ї.

Outcome: approved