Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

27.06.2013 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права спільної сумісної власності подружжя на будинковолодіння, поділ майна та визнання недійсним свідоцтва про право власності не нерухоме майно. У позовній заяві позивач з урахуванням уточнених позовних вимог від 30.01.2015 року просить суд визнати частину будинку за адресою Львівська область Пустомитівський район с. Зимна Вода, вул. Чорновала, 32, загальною площею 65,8 м.кв. та конструктивні будівельні матеріали обєкту незавершеного будівництва, як частини вказаного будинку спільною сумісною власністю позивача [PERSON] та відповідача [PERSON]; визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 23.01.2004 року на частину будинку за адресою с. Зимна Вода вул. Чорновола,32, загальною площею 65,8 кв.м., що видане Зимноводівською сільською радою на імя відповідача [PERSON]; поділити, з урахуванням інтересів трьох неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем, частину вказаного будинку площею 65,8 м.кв., що обєктом права спільної сумісної власності подружжя, визначивши частку позивача у цьому майні в розмірі 1/ 2 а частку відповідача 1/2; поділити з урахуванням інтересів трьох неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем, конструктивні будівельні матеріалу обєкту незавершеного будівництва за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с. Зимна Вода, вул. Чорновола,32,загальною площею 431,5 м.кв., що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя визначивши частку позивача у цьому майні в розмірі 2/ 5 а частку відповідача 3 /5; судові витрати покласти та відповідача. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог, покликається на наступні обставини: з 04.09.1999 року по 31.03.2006 року сторони перебували у шлюбі. Під час перебування у шлюбі сторони здійснювали реконструкцію частково збудованого будинку в с. Зимна Вода по вул. Чорновола,32, який належав відповідачу. Вказані роботи виконувалися за спільні кошти і спільною працею сторін з залученням фінансової допомоги батьків та родичів позивача. Після завершення всіх будівельних, ремонтних робіт 23.01.2004 року відповідач зареєстрував право власності на частину приміщень вказаного будинку площею 65,8 м.кв. на власне імя. Відтак, оформлення права власності відповідачем відбулось за час перебування у шлюбі. Відповідно до ст. 60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, вважається, що кожна річ набута за час шлюбу крім речей індивідуального користування є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. І оскільки, таке майно (частина житлового будинку) було створено (факт створення повязується із моментом державної реєстрації права власності на нерухоме майно) під час шлюбу, воно належить позивачеві та відповідачу на праві спільної сумісної власності, незалежно від того , що право власності було оформлено лише на відповідача. Крім цього згідно матеріалів інвентаризаційної справи на будинок № 32 по вул. Чорновола, с. Зимна Вода, Пустомитівського району Львівської області, загальна площа будинку становить 497, 3 м.кв., з яких 65,8 м.кв. оформлено право власності відповідачем, а приміщення загальною площею 431,5 м.кв.- право власності досі не оформлено, у звязку з чим відповідно до ст. 331 ЦК України ця частина будинку вважається будівельними матеріалами. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, її представник [PERSON] подав заяву про уточнення позовних вимог в якій просить позовну вимогу щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.01.2014 року серія САА № 879081 залишити без розгляду, позовну заяву в іншій частині підтримує повністю, просить розгляд справи проводити у відсутності позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився повторно, хоча належними чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від останнього не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши докази у справі в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: Сторони у справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04.09. 1999 року, що стверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СГ№ 058032 від 04.09.1999 року /а.с.45/. За період шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії 1-СГ № 232687, 1- СГ № 201294 , 1-СГ № 058645 / а.с.5-6/. Рішенням Франківського районного суду Львівської області від 31.03.2006 року № 2-20231/06 шлюб між сторонами розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія І-СГ № 085141 від 24.07.2013 року./а.с.44/. На момент одруження у відповідача був недобудований будинок в с. Зимна Вода вул. Чорновола, 32, Пустомитівського району Львівської області, який не був введений в експлуатацію та право власності на який оформлено не було. Дані обставини підтверджуються довідкою № 1684, виданою Зимноводівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, згідно якої за [PERSON] у с. Зимна Вода, по вул. Чорновола,32 Пустомитівського району числиться житловий будинок. Впродовж 1999 2005 років позивач з відповідачем з спільно здійснювали добудову та реконструкцію вказаного будинку. Вищевказані роботи виконувалися за спільні кошти і спільною працею. Також при виконанні багатьох ремонтних робіт допомагали батьки позивача [PERSON], [PERSON] та брат [PERSON] Омеляновия, які були допитані в судовому засіданні в якості свідків. Після завершення всіх будівельних, ремонтних та інших робіт, [PERSON] зареєстрував за собою право власності на частину приміщень вказаного житлового будинку площею 65,8 кв. м., з яких житлова площа становить 31,9 кв.м, що пітверджується свідоцтвом про право власності, яке видане 23.01.2004 року Зимноводівською сільською радою на підставі рішення виконкому від 06.11.2003 року № 251. /а.с. 84-85/. Дані обставини підтверджуються також листом ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 31.01.2014 року № 268, з якого слідує, що згідно архівних даних станом на 29.12.2013 року на підставі свідоцтва про право власності від 23.01.2004 року, що видане Зимноводівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, частина приміщень житлового будинку № 32 на вул. Чорновола, у с. Зимна Вода, Пустомитівського району була зареєстрована за [PERSON]. /а.с. 69/ Відповідно до інвентаризаційної справи на житловий будинок за адресою Львівська область Пустомитівський район, с . Зимна Вода вул. Чорновола, 32, загальна площа вказаного будинку становить 497,3 м. кв., з яких на 65,8 м.кв. зареєстровано право власності відповідачем, а на приміщення загальною площею 431,5 м.кв., право власності не зареєстровано. / а.с. 70-85/. Згідно ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом спільної сумісної власності подружжя. Оскільки, майно, а саме частина будинку було створено (факт створення повязується із моментом державної реєстрації права власності на нерухоме майно) під час шлюбу, воно належить позивачу та відповідачу на праві спільної сумісної власності. Окрім цього, відповідно до ч.1 ст.61 СК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно з ч.3 ст.331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Оскільки конструктивні будівельні матеріали обєкту незавершеного будівництва, як частини будинку № 32 по вул. Чорновола, с. Зимна Вода, Пустомитівського району не належать до майна, виключеного з обороту, тому можуть бути обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч.1 ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду обєктом права спільної сумісної власності. Таким чином нормами Сімейного кодексу України передбачений судовий порядок визнання права спільної сумісної власності на майно, яке належало одному з подружжя, але за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат одного з подружжя. Оскільки вартість конструктивних будівельних матеріалів обєкту незавершеного будівництва після виконання позивачем спільно із відповідачем за час шлюбу робіт по його ремонту та реконструкції, на які виділялися спільні сімейні кошти, так і кошти батьків позивача, значно збільшилася, є всі підстави для визнання його обєктом спільної сумісної власності подружжя. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна подружжя суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один з подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім»ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім»ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Аналогічна позиція викладена у п.30 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно якої при вирішенні спору про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2, 3 ст. 70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). При визначити частки майна, що належить позивачу при поділі майна, суд враховує, те, що відповідач протягом подружнього життя не мав з поважної причини самостійного заробітку не дбав про сім»ю та матеріально не забезпечував, що визнано відповідачем та зафіксовано в рішенні Франківського районного суду від 31.03.2006 року про розірвання шлюбу. Суд також враховує, те, що з позивачем проживають троє неповнолітніх дітей, аліменти на які позивач сплачує в недостатньому для їх утримання розмірі. Дані обставини дозволяють суду відійти від засад рівності часток при поділі майна подружжя. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] не скористався цим наданим йому правом та не надав суду доказів на спростування тверджень позивача про те, що частина будинку за адресою Львівська область Пустомитівський район с. Зимна Вода вул. Чорновола, 32 площею 65,8 м.кв. та конструктивні будівельні матеріали обєкту незавершеного будівництва, як частини вказаного будинку, загальною площею 431,5 м.кв., який числиться за відповідачем, збудований за час шлюбу з позивачем, спільною працею та за спільні кошти подружжя. Також з відповідача, згідно ст.88 ЦПК України, слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 215,00 грн.

Outcome: approved