Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

28 грудня 2015 року до суду звернулась позивач, в обґрунтування своєї заяви вказує, що 02 червня 2015 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина,яка складається з житлового будинку загальною площею 65, 0 кв. м., що знаходиться за адресою: вул.. Строканя Капітана , 19, у с. Ордо-Василівка, Софіївського району., в якому проживала разом зі своїм чоловіком та батьком позивача [PERSON], який помер 12 квітня 2012 року. Право власності на зазначений будинок належало та продовжує належати її батькові [PERSON] відповідно до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Після смерті 12.04.2012 року батька, мати [PERSON], до своєї смерті 02 березня 2015 року була зареєстрована та проживала в [INFO]. 17 грудня 2012 року [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на спадщину за законом на зазначений житловий будинок, але згідно ст. 1299 ЦК України, діючої на час отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, право на спадщину в обласному комунальному підприємстві «Софіївське бюро технічної інвентаризації» не зареєструвала. 01 січня 2013 року обласне комунальне підприємство «Софіївське БТІ» у звязку зі змінами у законодавстві втратило право на проведення державної реєстрації об»єктів нерухомого майна. Позивач звернулась до приватного нотаріуса Софіївської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 27 листопада 2015 року позивач отримала свідоцтво на право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,14 га. Цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована за адресою: с. Ордо-Василівка, Софіївський район, вул.. Строканя Капітана, буд. 19. Постановою від 07 грудня 2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку тим, що право власності не зареєстровано за [PERSON] в державній реєстраційній службі. У зв»язку із тим, що позивач не має можливості зареєструвати право на житловий будинок від імені померлої [PERSON], так як згідно ст. 15, 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право на реєстрацію права власності на нерухоме майно наділені тільки власники на це майно , на підставі викладено позивач позбавлена права на отримання свідоцтва на право на житловий будинок та її реєстрацію , тому позивач просить визнати право власності на житловий будинок. Позивач [PERSON], у судове засідання не з»явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник відповідача Ордо-Василівської сільської ради, у судове засідання не з»явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує. Третя особа приватний нотаріус [PERSON], у судове засідання не з»явилась, заяву про розгляд справи без її участі не надавала. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, всебічно й повно з»ясувавши обставини, суд встановив наступне. У судовому засіданні встановлено, що 02 березня 2015 року померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 610364 від 04.03.2015 року виданий виконкомом Ордо-Василівської сільської ради Софіївського району (а.с. 7). Померла приходиться [PERSON] матір»ю, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЯР № 333225 від 24.01.1959 року, виданий Ордо-Василівською с/ЗАГС Софіївського району (а.с. 6). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу позивач під час реєстрації шлюбу з [PERSON] позивач змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с. 6). Після її смерті відкрилася спадщина,яка складається з житлового будинку загальною площею 65, 0 кв. м., що знаходиться за адресою: вул.. Строканя Капітана , 19, у с. Ордо-Василівка, Софіївського району., в якому проживала разом зі своїм чоловіком та батьком позивача [PERSON], який помер 12 квітня 2012 року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 455587 від 13.04.2012 року (а. с. 8). Право власності на зазначений будинок належало та продовжує належати її батькові [PERSON] відповідно до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 16). Після смерті 12.04.2012 року батька, мати [PERSON], до своєї смерті 02 березня 2015 року була зареєстрована та проживала в [INFO], про що свідчить довідка видана Ордо-Василівською сільською радою № 1935 від 10.12.2015 року (а.с. 15). 17 грудня 2012 року [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на спадщину за законом на зазначений житловий будинок (а.с. 9), але згідно ст. 1299 ЦК України, діючої на час отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, право на спадщину в обласному комунальному підприємстві «Софіївське бюро технічної інвентаризації» не зареєструвала. 01 січня 2013 року обласне комунальне підприємство «Софіївське БТІ» у звязку зі змінами у законодавстві втратило право на проведення державної реєстрації об»єктів нерухомого майна. Позивач звернулась до приватного нотаріуса Софіївської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 27 листопада 2015 року позивач отримала свідоцтво на право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,14 га. Цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована за адресою: с. Ордо-Василівка, Софіївський район, вул.. Строканя Капітана, буд. 19. Постановою від 07 грудня 2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку тим, що право власності не зареєстровано за [PERSON] в державній реєстраційній службі (а.с. 10). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у\~постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 60 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано\~законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до\~ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві. Так, відповідно до ч.4\~ст.41 Конституції України\~ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України). Об»єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов»язки (ст.179 ЦК України). Статтею 1218 ЦК\~встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до роз'яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»\~суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 грудня 2012 року [PERSON] отримала житловий будинок у спадщину , який належав померлому [PERSON], за яким зареєстровано право власності на житловий будинок розташований за адресою с. Ордо-Василівка, вул.. Строканя Капітана, буд. 19, (а.с.14). Відповідно до\~ст. 392 ЦК України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, передумовою для застосування\~ст.392 ЦК України\~є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Стаття 328 ЦК України\~встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що позивачці перейшла у спадок земельна ділянка на якій розташований житловий будинок, крім того, належність житлового будинку спадкодавцю підтверджена доказами, наявними в матеріалах справи, саме тому у суду є всі підстави для визнання за нею права власності в порядку спадкування, оскільки іншого порядку визнання права власності в порядку спадкування при відсутності державної реєстрації права власності на майно, що належить спадкодавцю, не існує.\~\~\~\~ На підставі вищевикладеного, з урахуванням відсутності заперечень зі сторони відповідача щодо позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved