Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

27 червня 2018 [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд Інновейшен» (далі по тексту - ТОВ «Гранд Інновейшн») на його користь 13000, 00 грн. у рахунок погашення заборгованості по виплаті заробітної плати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01 листопада 2017 року позивача було прийнято за сумісництвом на посаду фахівця з безпеки ТОВ «Гранд Інновейшен» на визначений строк до 27 травня 2018 року з окладом у розмірі мінімальної заробітної плати. Після його звільнення ТОВ «Гранд Інновейшен» не провело на користь позивача виплату всіх сум, що належать йому від підприємства, зокрема, не здійснило виплату заробітної плати на день звільнення. Позивач вважає, що невиплата ТОВ «Гранд Інновейшн» на його користь заробітної плати у день звільнення є порушенням ст. 116, 117 Кодексу законів про працю, ст. 21 Закону України «Про оплату праці», а тому просить суд стягнути з ТОВ «Гранд Інновейшен» на його користь 13000, 00 грн. у рахунок погашення заборгованості по виплаті заробітної плати. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити його. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову з підстав наведених у відзиві. Заслухавши надані сторонами пояснення, повно та всебічно дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Відповідно ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року за № 475/97-ВР передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. Частинами 3, 4 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що [PERSON] наказом ТОВ «Гранд Інновейшен» від 01 листопада 2017 року за № 1-КЗ прийнято на посаду фахівця з безпеки ТОВ «Гранд Інновейшен» за сумісництвом з окладом згідно штатного розпису (а.с.5). У періоди з 07 серпня 2017 року по 07 березня 2018 року та з 27 березня 2018 року по 27 травня 2018 року [PERSON] був уповноваженим представником ТОВ «Гранд Інновейшен» що посвідчується довіреностями виданими на його ім'я від 07 серпня 2017 року з терміном дії з 07 серпня 2017 року по 07 грудня 2017 року (а.с.99), від 07 серпня 2017 року з терміном дії з 07 серпня 2017 року по 07 березня 2018 року (а.с.15, 100), від 27 березня 2018 року з терміном дії з 27 березня 2018 року по 27 травня 2018 року (а.с.6, 16, 98). У період з 04 грудня 2017 року по 25 травня 2018 року [PERSON] здійснював представництво ТОВ «Гранд Інновейшен» у кримінальному провадженні № 12017060080000933 від 08 грудня 2018 року. Наведене підтверджується : -ухвалою Малинського районного суду Житомирської області від 04 грудня 2017 року у справі № 283/2283/17 (а.с. 18) та супровідним листом № 283/2283/17/10867/2017 від 05 грудня 2017 року, адресований на ім'я [PERSON] (а.с. 17); -повідомленням № 2524/216/04-2018 від 03 квітня 2018 року про реєстрацію заяви у кримінальному провадженні № 12017060080000933 від 08 грудня 2018 року, адресованого на ім'я позивача (а.с. 19); -витягом з кримінального провадження № 12017060080000933, в якому [PERSON] зазначений, як особа, що діє від імені ТОВ «Гранд Інновейшен» (а.с. 101); -заявою від 27 березня 2018 року про залучення до кримінального провадження № 12017060080000933 ТОВ «Гранд Інновейшен» як потерпілого (а.с 21); -постановою від 27 квітня 2018 року про задоволення клопотання представника потерпілого [PERSON] у кримінальному провадженні № 12017060080000933 (а.с.23) та супровідним до неї, адресований на ім'я [PERSON] (а.с.22); -клопотанням від 25 травня 2018 року про закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12017060080000933 підписане позивачем як представником потерпілого (а.с. 24); -заявою про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні № 2017060080000933 від 25 травня 2018 року підписана [PERSON] як представником потерпілого (а.с. 102); -поясненням про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні № 12017060080000933 від 25 травня 2018 року за підписом позивача (а.с. 103); -клопотанням про забезпечення заходів у кримінальному провадженні 2017060080000933 від 25 травня 2018 року підписана [PERSON] (а.с. 104); -постановою слідчого Малинського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції С.О. Поліщук від 30 травня 2018 року про закриття кримінального провадження № 12017060060000933 від 08 грудня 2017 року (а.с. 26) та супровідним до неї (а.с.25), адресованих на ім'я [PERSON]; Також встановлено, що позивач в позасудовому порядку 09 липня 2018 року подав до Дніпровського управління поліції ГУ НП у м. Києві заяву про грубе порушення директором ТОВ «Гранд Інновейшен» законодавства про працю, грубе порушення угоди про працю, невиплату заробітної плати, в якій просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину визначеними уст. 172, 173, 175 КК України (а.с. 28-29). У звязку з цим, 07 серпня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження № 12018100040007411 щодо протиправних дій з боку посадових осіб ТОВ «Гранд Інновейшен» передбачених ст. 356 КК України (а.с 43). Згідно табелів обліку використання робочого часу ТОВ «Гранд Інновейшен» з 01 серпня 2017 року по 31 грудня 2017 року, облік робочого часу на товаристві здійснювався відносно однієї особи - директора [PERSON] (а. с. 56-60). Зі звітів ТОВ «Гранд Інновейшен» про суми нарахованої заробітної плати у період серпень 2017- грудень 2017 років, встановлено, що середньооблікова кількість штатних працівників на товаристві складала одну особу. Осіб, що в зазначений періоди виконували роботи (надавали послуги) товариству за договорами цивільно-правового характеру у даних звітах не зазначено (а.с. 61-85). Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 5 ст. 12 ЦПК України зазначено, що суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість : керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення чи невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, тощо. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків встановлених у ч. 2 ст. 13 ЦПК України. Відповідно ч. 3 вказаної статті учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Так, відповідно ч. 2 ст. КЗпП працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Згідно ст. 3 КЗпП законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Відповідно ст. 21 КЗпП трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Статтею 24 КЗпП визначено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За наведених обставин,суд приходить висновку, що між [PERSON] та ТОВ «Гранд Інновейшен» існують трудові правовідносини оформлені наказом № 1-кз від 01 листопада 2017 року про зарахування позивача до товариства на посаду фахівця з безпеки за сумісництвом з окладом згідно штатного розпису. Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року за № 236 затверджено Положення про Державну фіскальну службу України, п. 1 якого встановлено, що Державна фіскальна служба є центральним органом виконавчої влади, який, зокрема, реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування. Порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року за № 413, якою визначено, що повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування за встановленою формою згідно до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором. Інформація, що міститься у повідомленні про прийняття працівника на роботу, вноситься до реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування». Відповідно п. 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом від 29 липня 1993 року за № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. На осіб, які працюють за сумісництвом, трудові книжки ведуться тільки за місцем основної роботи. Згідно п. 2.14 вказаної Інструкції робота за сумісництвом, яка оформлена в установленому порядку, в трудовій книжці зазначається окремим порядком. Запис відомостей про роботу за сумісництвом провадиться за бажанням працівника власником або уповноваженим ним органом. Відповідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтвердженими певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом встановлено, що позивач, всупереч вимог ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України не надав суду жодних доказів на підтвердження існування домовленостей / договору між ним та ТОВ «Гранд Інновейшн» щодо строковості виконання зобов'язань, а саме виключно до 27 травня 2018 року. У зв'язку з цим суд критично оцінює надані [PERSON] до суду копії довіреностей та інших процесуальних документів з інших справ, оскільки вони не узгоджуються з положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України та не можуть слугувати доказом вищевказаної домовленості між позивачем та відповідачем. За змістом ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Разом з тим, суду не надано доказів порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи інтересів позивача, оскільки [PERSON] не звертався в позасудовому порядку до товариства з вимогою про усунення порушень трудових прав щодо невиплати чи невчасної виплати, не в повній мірі виплати заробітної плати. Доказів протилежного суду сторонами не надано. Крім того, позивач, всупереч наданим головуючим роз'яснень на підставі ч. 5 ст. 12 та п. 5 ч.2 ст. 197 ЦПК України, не скористався правом передбаченим ч. 1 ст. 84 ЦПК України щодо заявлення клопотань з метою витребування у відповідача та інших осіб належним чином завірених копій : штатного розпису; копії трудової книжки; трудового договору; довідки про середньоденний та середньомісячний заробіток; довідку про виплату заробітної плати з зазначенням місяця, року та його розміру з та без відрахуванням податків; довідки про наявний розмір заборгованості щодо виплати заробітної плати; відомостей з фіскальної служби щодо [PERSON] за період з 01 листопада 2017 року по день звернення до суду з даним позовом. Слід також звернути увагу на те, що суд розглядає справи виключно в межах заявлених позивачем вимог. У зв'язку з цим, але не виключно з цієї підстави, головуючим ухвалою суду від 02 липня 2018 року було залишено позов без руху, роз'яснено вимоги ст. 175, 177 ЦПК України та надано час на усунення вказаних в ухвалі суду недоліків. Однак [PERSON] не скористався своїм правом та не уточнив своїх вимог, а саме : не зазначив за який саме період виникла заборгованість щодо виплати заробітної плати та не зазначив за який період суд має її стягнути з відповідача на користь [PERSON]. Також вимоги позивача жодним чином не обгрунтовано та не надано належних і допустимих доказів щодо визначення заборгованості по заробітній платі саме в розмірі 13000 грн. 00 коп.. Зважаючи на вказане, повно та всебічно дослідивши подані сторонами письмові докази у їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить висновку що позивач не довів існування порушеного права, яке підлягає захисту у судовому порядку. Відтак у задоволені позову [PERSON] слід відмовити. Судовий збір при зверненні до суду з даним позовом [PERSON] не сплачувався на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Зважаючи на те, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України слід віднести на рахунок держави. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed