Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

27.09.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, із неприватизованої земельної ділянки площею 0,41 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та призначена для обслуговування житлового будинку та господарських будівель 0,20 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,21 га. Вищезазначена земельна ділянка належала померлому [INFO] [PERSON] , батьку [PERSON] , відповідно до рішення 17 сесії Старосанжарської сільської ради народних депутатів 21 скликання від 27.12.1993 року. Спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , успадкувала його дружина [PERSON] , але здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку та виготовити на власне ім`я державний акт на право власності на землю не встигла, так як померла [INFO] . Спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , в тому числі і вищезазначену земельну ділянку, успадкував її син [PERSON] та отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08 червня 2015 року та від 08 травня 2016 року. Однак, за час свого життя [PERSON] теж не встиг здійснити державну реєстрацію права власності та виготовити на власне ім`я державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,41 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та призначена для обслуговування житлового будинку та господарських будівель 0,20 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,21 га. Позивач заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області подала вчасно, однак їй було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку, що і змусило її звернутися до суду. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30.09.2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява № 1243 від 08.10.2019 року про розгляд справи у його відсутність. Позов визнає повністю, просить його задовольнити. Давши оцінку\~матеріалам справи,\~суд приходить\~до наступних\~висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до рішення сімнадцятої сесії Старосанжарської сільської ради народних депутатів двадцять першого скликання від 27.12.1993 року, вирішено передати безкоштовно [PERSON] у приватну власність земельну ділянку площею 0,41 га, з яких 0,20 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та 0,21 га для ведення особистого підсобного господарства (а.с. 6). Даний факт підтверджується довідкою виконавчого комітету Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 2724 від 11.09.2019 року (а.с. 27). [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 26.12.2002 року (а.с. 7). Згідно довідки виконавчого комітету Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 2728 від 11.09.2019 року на день смерті [INFO] [PERSON] проживав разом із дружиною [PERSON] та вів з нею спільне господарство (а.с. 30). З свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 лютого 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори Полтавської області та зареєстрованого в реєстрі за № 225, вбачається, що спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , успадкувала його дружина [PERSON] та отримала вказане свідоцтво на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.11.2011 року (а.с. 11). Згідно довідки виконавчого комітету Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 272 від 11.09.2019 року на день смерті [INFO] [PERSON] проживала разом\~із сином\~ [PERSON] і\~невісткою [PERSON] та вела з ними спільне господарство (а.с. 29). [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.10.1951 року (а.с. 25). Згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 08 червня 2015 року та від 08 травня 2016 року, посвідчених приватним нотаріусом Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області та зареєстрованих в реєстрі за № 733 та № 276 відповідно, [PERSON] успадкував після померлої [INFO] матері [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані на неприватизованій земельній ділянці площею 0,41 га за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13, 15). [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 22.10.2018 року (а.с. 18). Згідно довідки виконавчого комітету Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 2726 від 11.09.2019 року на день смерті [INFO] [PERSON] проживав разом із дружиною [PERSON] та вів з нею спільне господарство (а.с. 28). [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23.02.1974 року (а.с. 26). Згідно постанови приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.09.2019 року, після померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа № 32/2018 від 24.10.2018 року (а.с. 31). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель і споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою на якій вони розміщені. Згідно з п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Згідно з п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI). Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК України). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved