Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

28.08.2020 позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з нього заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 4850,84 грн. та моральну шкоду в розмір 5 000 грн. Позов обгрунтовано тим, що 20.05.2020 приблизно о 17.00 годині, [PERSON] разом зі своєю дружиною [PERSON] на своїй присадибній ділянці, що розташована за його будинком за адресою: [ADDRESS] , косив траву за допомогою мотокосилки. Потім вона побачила, що [PERSON] косить траву і на її присадибній ділянці, яка є сміжною і сказала сусідам про це. В подальшому між нею та [PERSON] , на грунті раптово виникли с неприязних відносин, виникла словесна сварка, в ході якої останній спричинив їй тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 38 від 05.06.2020 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вироком Марківського районного суду Луганської області від 23 липня 2020 року [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок. Умисними діями відповідача їй були спричинені тілесні ушкодження, з приводу яких з 11.05.2020 по 04.06.2020 вона знаходилася на амбулаторному лікуванні в Марківському РТМО. Лікування проводилось за її рахунок. На лікування вона витратила 1000,84 грн., на поїздки до смт. Марківки в лікарню та в поліцію вона витратила 3850 грн. Всього - 4850,84 грн. Відповідач до цього часу не відшкодував витрати на її лікування. Крім того, вважає, що неправомірними діями [PERSON] , спричинені їй моральні та фізичні стражданнями, які позначили негативні зміни у її житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, негативні переживання та спогади, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, з 20.05.2020 року по 04.06.2020 року вона змушена була терпіти біль від спричиненої відповідачем різаної рани, на яку накладали шви, постійно їздила в лікарню, що її пригнічувало та принижувало, був знижений та неспокійний настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість. В момент отримання тілесних ушкоджень, вона перенесла значний фізичний біль, пережила емоційний стрес, тривоги, страху за своє здоров`я. Вночі неможливо було нормально спати, внаслідок цього виникало безсоння, вранці виникала слабкість та сильний головний біль, був порушений звичний для її спосіб життя. Вона повинна була їздити в лікарню в смт.Марківку на перев`язки, що створювало незручності. Автобусного сполучення між с.Курячівка та смт.Марківка немає. Треба було винаймати таксі. Вона має дитину-інваліда за яким здійснює догляд. Все це потребувало додаткових витрат та спричиняло ряд незручностей та проблем. Сторони в судове засідання не з`явилися, про день час місце розгляду справи були повідомлені належним чином . Клопотань суду не надано Від відповідача наявна заява про часткове визнання позову в частині моральної шкоди на суму 1000 гривень. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Вироком Марківського районного суду Луганської області від 23 липня 2020 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покаранняу виді п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок. Вироком суду встановлено, що 20.05.2020, приблизно о 17-00 годині, [PERSON] разом зі своєю дружиною [PERSON] знаходився на своїй присадибній ділянці, що розташована за його будинком за адресою: [ADDRESS] , де косив траву за допомогою мотокоси. В цей час до них підійшла їх сусідка [PERSON] , яка почала сварку з [PERSON] через те, що її чоловік косив траву на її присадибній ділянці. В подальшому між [PERSON] та [PERSON] , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла словесна сварка, в ході якої останній спричинив потерпілій [PERSON] тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи №38 від 05.06.2020 тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Даний вирок суду набрав законної сили 26.08.2020. З приводу тілесних ушкоджень позивач з 11.05.2020 по 04.06.2020 перебувала на амбулаторному лікуванні в Марківському РТМО, що підтверджується копією витягів із амбулаторної картки, а також фотокартками тілесних ушкоджень. (а.с. 13-19). З виписки амбулаторної картки встановлено, що позивача 20.05.2020 доставлено швидкою допомогою та надано першу медичну допомогу о 19 год 45 хв. 21.05.2020 рекомендовано щоденні перев`язки та таблетки Кейвер при болях (а.с.17) Згідно чеків, виданих ФОП [PERSON] «Сімейна аптека» позивач 21.05.2020 та 04.06.2020 придбала медичний препарат Кейвер за ціною 71,00 грн. та 71,14 грн (.с.10). Згідно чека, виданого ФОП [PERSON] аптека «Вітамін» позивач 20.05.2020 о 21 год 23 хв. придбала медичні препарати (спирт, медичні перчатки, бинти, новокаїн, шприц) на загальну суму 155,90 грн. Крім того позивачем наданий розрахунки витрат на аркушах справи 11-12 складені від руки на власний розсуд на суму 160,90 грн (для накладення швів), 381,00 грн (перев`язки), 1680,00 грн( на поїздки до лікарні), 490,00 грн( на поїздки до поліції). Отже судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини, з приводу завдання моральної та матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням, що регулються нормами ст.23,1166,1167,1177 Цивільного Кодексу України . Вирішуючи спір, по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 11 ЦК України визначено підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, серед яких передбачено в тому числі і завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності(делікту) є склад цивільного правопорушення, необхідними елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.92 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно з положеннями ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Так вина відповідача [PERSON] у заподіянні шкоди позивачеві [PERSON] у повному обсязі встановлена вироком Марківського районного суду Луганської області від 23 липня 2020 року, який набрав законної сили 26 серпня 2020 року, та є преюдиційним для суду в межах даного провадження. Крім того, матеріали справи містять наступні докази зазнання [PERSON] майнової та моральної шкоди З приводу тілесних ушкоджень завданих кримінальним правопорушенням позивач з 21.05.2020 по 04.06.2020 перебувала на амбулаторному лікуванні в Марківському РТМО, що підтверджується копією витягів із амбулаторної картки, а також фотокартками тілесних ушкоджень. (а.с. 13-19). З виписки амбулаторної картки встановлено, що позивача 20.05.2020 доставлено швидкою допомогою та надано першу медичну допомогу о 19 год 45 хв. Згідно чека, виданого ФОП [PERSON] аптека «Вітамін» позивач 20.05.2020 о 21 год 23 хв. придбала медичні препарати (спирт, медичні перчатки, бинти, новокаїн, шприц) на загальну суму 155,90 грн. 21.05.2020 рекомендовано щоденні перев`язки та таблетки Кейвер при болях (а.с.17) Згідно чеків, виданих ФОП [PERSON] «Сімейна аптека» позивач 21.05.2020 та 04.06.2020 придбала медичний препарат Кейвер за ціною 71,00 грн. та 71,14 грн (.с.10). Всього підтверджено витрат фіскальними чеками на суму- 298,04 грн Отже, суд вважає, що позивачем доведено розмір майнової шкоди в сумі - 298,04 грн, який необхідно стягнути з особи, яка цієї шкоди завдала, а саме з відповідача. В задоволенні позову щодо стягнення матеріальної шкоди в сумі 4552,80 грн , суд вважає за необхідне відмовити, оскільки перелік понесених витрат написаний нею власноруч та не підтверджений жодними фіскальними чеками, квитанціями, а тому не є належними доказами в цій справі. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то судприйшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Визначення поняття моральної шкоди та способи її відшкодування і визначення розміру наведені у ст. 23 ЦК України. Згідно пунктів 1 і 2 частини 2 цієї статті моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Верховний суд України в п. 9 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4(з подальшими змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). На підтвердження факту заподіяння моральної шкоди позивач в позовній заяві посилається на те, щонеправомірними діями [PERSON] , спричинені їй моральні та фізичні страждання, які позначили негативні зміни у її житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, негативні переживання та спогади, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, з 20.05.2020 року по 04.06.2020 року вона змушена була терпіти біль від спричиненої відповідачем різаної рани, на яку накладали шви, їздила в лікарню, що її пригнічувало та принижувало, був знижений та неспокійний настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість. В момент отримання тілесних ушкоджень, вона перенесла значний фізичний біль, пережила емоційний стрес, тривоги, страху за своє здоров`я. Вночі неможливо було нормально спати, внаслідок цього виникало безсоння, вранці виникала слабкість та сильний головний біль, був порушений звичний для її спосіб життя. Вона повинна була їздити в лікарню в смт.Марківку на перев`язки, що створювало незручності. Автобусного сполучення між с.Курячівка та смт.Марківка немає. Все це потребувало додаткових витрат та спричиняло ряд незручностей та проблем Водночас, заявлена позивачем сума 5000 гр. явно не відповідає обставинам справи та не є адекватною нанесеній моральній шкоді, у контексті визначення справедливого розміру відшкодування моральної шкоди варто звернути увагу на такий елемент, як урахування притаманного конкретній країні рівня життя, адже некритичне слідування заявленим вимогам у частині визначення розміру відшкодування може призвести до істотного порушення балансу інтересів сторін з приводу відшкодування моральної шкоди. Позивач є молодою людиною у порівнянні з відповідачем, який згідно вироку народився у 1950 році, тобто є літньою людиною, пенсіонером за віком. При цьому і сума 1000 грн, яку визнав відповідач є явно заниженою. Суд вважає, що що стягнення моральної шкоди у розмірі 1700,00 грн. у повній мірі відповідатиме принципу розумності та справедливості, а також характеру і ступеню тілесних і душевних страждань, яких позивач зазнав, у зв`язку з неправомірними діями відповідача, що є достатнім для компенсації його немайнових втрат,які в інший спосіб відшкодувати неможливо На підставі ст.ст. 23, 1166, 1167, 1176, 1177 ЦК України, ст. ст.12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 265, 274, 279, 353, 355 ЦПК України, суд-

Outcome: partial