Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

28 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просить (згідно уточнення до позову від 14.03.2017 року) суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в сумі 16000 грн. та судові витрати. В обґрунтування заявленого позову [PERSON] посилався на те, що 14 грудня 2015 року позивач уклав з відповідачем договір позики грошей, згідно якого передав відповідачу грошові кошти у сумі 16000 грн. строком повернення до 14 грудня 2019 року. На підтвердження укладення договору [PERSON] була власноруч написана розписка 14 грудня 2015 року, про отримання [PERSON] від [PERSON] вищевказаної позики у розмірі 16000 грн. В порушення умов договору позики грошей відповідач свої зобовязання належним чином не виконав. У звязку з чим, за договором позики грошей станом на 14 листопада 2016 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість на суму 16000 грн. У судове засідання позивач, представник позивача не зявились, в поданій суду письмовій заяві представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву у якій уточнений позов визнав у повному обсязі. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14 грудня 2015 року за договором позики грошей № б/н, укладеного між [PERSON] та [PERSON], останній отримав грошові кошти на загальну суму 16000 грн. Відповідно до п.4.1. договору позики грошей, позичальник зобовязаний повністю повернути позику за цим договором згідно графіка частками в термін до 14 грудня 2019 року. Графік погашення боргу щомісячно встановлено п.4.2 договору позики. Згідно з ч.1 ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 16000 грн. згідно розписки від 14 грудня 2015 року. Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК). Відповідач в порушення умов вищевказаного договору позики грошей не виконував взятих на себе обовязків, щомісячно не повертав суму позику згідно п.4.2 договору позики від 14 грудня 2015 року у звязку з чим станом на 14 листопада 2016 року у відповідача перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 16000 грн. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved