Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

27.02.2018 [PERSON] звернулася із позовною заявою до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 29.06.2017 року вони із відповідачем уклали шлюб, від якого [INFO] року народилась донька [PERSON] та в свідоцтві по народження доньки був зазначений відповідач [PERSON]. Однак ще спочатку шлюбних відносин спільне життя з відповідачем не склалось, сторони разом проживали лише декілька місяців. Позивачка вважає, що дитина зачата ще до шлюбу від іншого чоловіка. Відповідач постійно із позивачкою не мешкав, дитина народилась за його відсутності, жодного разу дитину він не бачив та на теперішній час сторони відносини не підтримують. Крім того, позивач проживає разом із біологічним батьком дитини, який взяв на себе всі фінансові зобов'язання по утриманню доньки та жінки. Відповідач свідомо не приймає участь у вихованні та утриманні дитини. Шлюб розірвати позивачка не має можливості, оскільки дитині ще не виповнилося одного року. Відповідач не претендує на батьківство та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, про що свідчить нотаріально посвідчена заява. На підставі викладеного просила позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, згідно заяви відповідача [PERSON], засвідченої приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Бороздіною О.Г., відповідач позовні вимоги [PERSON] стосовно позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON], [INFO], визнає у повному обсязі. Також у зазначеній заяві просив розглянути позов про позбавлення його батьківських прав у його відсутність. Представник третьої особи - Адміністрації Заводського району Миколаївської міської радидо судового засідання не з'явився, суду надав заяву, в якій просить справу розглядати без присутності представника органу опіки та піклування, враховуючи думку стосовно спору викладену у наданому висновку. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29 червня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу у них народилася дитина - донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Матеріальної допомоги від [PERSON] позивач не отримує. Відповідач не турбується про стан дитини, не дбає про неї, не цікавиться її життям, не приймає участі у її вихованні, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не піклується станом її здоров'я. Позивач вважає, що відповідач не є біологічним батьком дитини та на теперішній час проживає із батьком дитини, який взяв на себе всі фінансові зобов'язання по її утриманню та утриманню дитини. Згідно заяви відповідача [PERSON], засвідченої приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Бороздіною О.Г. 27.12.2017 року, [PERSON] підтверджує, що позовні вимоги позивача [PERSON] стосовно позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої доньки [PERSON], [INFO], визнає у повному обсязі та цією заявою відповідач повідомляє, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно малолітньої доньки та йому роз'яснено зміст ст. 166 Сімейного кодексу України про правові наслідки позбавлення батьківських прав. Згідно висновку виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 24.04.2018 р. визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно дитини [PERSON], [INFO]. Частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. п. 2, 3 ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною певної середньої освіти. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СімейногоКодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та матеріальному утриманню дитини, її життям не цікавиться, позовні вимоги визнав в повному обсязі, а тому суд дійшов висновку про задоволення позову, що відповідає найвищим інтересам дитини. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved