Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

27 березня 2019 року [PERSON] звернувся в суд з заявою, в якій просить встановити факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,5818 га. серії [NUMBER], виданий 1 квітня 2005 року на підставі розпорядження голови Бродівської районної державної адміністрації від 14 грудня 2004 року № 354 на ім'я [PERSON], яка померла [INFO] року, належить [PERSON]; встановити факт, що заповіт, який складений 27 грудня 2005 року на ім'я [PERSON] від імені [PERSON], фактично складений від імені [PERSON]. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явився. Представник заявника адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явився, він подав суду заяву, в якій просить задовольнити вимоги заявника про встановлення факту, що має юридичне значення та слухання справи проводити у його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, але суду подано письмову заяву сільського голови Вербівчицької сільської ради Бродівського району Львівської області Саква В.В. № 53/2-12 від 09 квітня 2019 року, в якій заявлені вимоги [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення визнають в повному обсязі, слухання справи проводити у відсутності представника сільської ради. Суд розглянув справу без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи, взявши до уваги заяви сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8). Відповідно до заповіту від 27 грудня 2005 року, посвідченого секретарем Вербівчицької сільської ради Музичкою Л.М., все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, [PERSON] заповіла [PERSON], 1963 року народження (а.с. 7). [PERSON] за життя належала земельна ділянка розміром 0,5818 га., яка розташована на території Вербівчицької сільської ради Бродівського району Львівської області, що підтверджується, державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] (а.с. 9). Встановлено, що у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 20 березня 2015 року (а.с. 8) особу зазначено «[PERSON]», в заповіті від 27 грудня 2005 року (а.с. 7), у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 01 квітня 2015 року (а.с. 9) особу зазначено «[PERSON]». Факт того, що [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року і [PERSON] є одна і та сама особа підтверджується довідкою Вербівчицької сільської ради Бродівського району Львівської області від 27 березня 2019 року № 194 (а.с. 12). З пояснень заявника, зазначених в заяві, вбачається, що з приводу виправлення помилок у заповіті на його ім'я і в державному акті на право власності на земельну ділянку він звертався у відповідні органи, однак, йому було відмовлено у внесенні змін у заповіт і в державний акт на право власності на земельну ділянку і роз'яснено право звернутися з заявою в суд. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Оскільки підтвердження фактів, що має юридичне значення має значення для створення умов оформлення заявником майнових прав на спадщину і спору про право, який підлягав би вирішенню в порядку позовного провадження, не виникло, тому суд приймає визнання заяви і знаходить підстави для її задоволення.

Outcome: approved