Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

28.07.2020 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , за рішенням Валківського районного суду Харківської області у справі №615/1102/17 від 31.10.2017 року з 1/4 до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття, припинивши з цього часу стягнення аліментів в розмірі ј частини. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначає,\~що 01.06.2019\~року уклав\~шлюб із\~ [PERSON] ,\~від якого\~ [INFO] в\~них народився\~син [PERSON] ,\~який знаходиться\~на його\~утриманні,\~тому вважає,\~що після\~ухвалення вказаного\~рішення суду\~його сімейний\~стан змінився.\~Повідомив,\~що за\~рішенням суду у\~справі №615/1102/17\~від 31.10.2017\~року аліменти сплачує вчасно і в повному обсязі, заборгованості не має. Вказав, що у зв`язку з тим, що на його утриманні перебуває ще одна малолітня дитина та дружина, яка перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Валківської РДА і також потребує\~матеріальної допомоги,\~враховуючи рівень\~його заробітної\~плати, не може виплачувати аліменти в тому обсязі, який було визначено рішенням Валківського районного суду Харківської області у справі №615/1102/17 від 31.10.2017 року, оскільки після сплати аліментів залишається коштів менше, ніж прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у 2020 році. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 14.08.2020 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. 08.09.2020 року відповідач надала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог. Повідомила, що єдиною метою позивача після стягнення аліментів стало бажання їх несплати. Саме тому 05.12.2017 року він подав позов про оспорювання батьківства, який після тривалого розгляду та призначення експертизи, ухвалою суду від 01.06.2018 року залишено без розгляду за заявою позивача. Вказала, що протягом всього часу після розлучення позивач з дитиною не спілкується, ніякої додаткової допомоги не надає, ані в формі подарунків, ані в іншій формі. Дитина слово «батько» не знає взагалі, тобто його участь у виховані дитини обмежується виключно тим, що він сплачує аліменти в розмірі 1600 грн. Основний тягар з утримання дитини покладений на відповідача, оскільки дитина проживає з нею. Повідомила, що отримує зарплатню в розмірі 3700 грн., які фактично витрачаються на дитину, яка має хронічне захворювання. З цього ж приводу відповідач з дитиною змушені їздити до м. Харків, проводити консультації та обстеження. Дитині потрібна вітамінотерапія та повноцінне харчування, яке відповідач забезпечує. Знайти додаткову роботу відповідач не може, оскільки тоді не залишиться часу для догляду і виховання дитини. Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на викладені в позові обставини. Відповідач заперечила проти задоволення позовних вимог, оскільки дитина через захворювання потребує додаткових витрат на оперативне втручання та повноцінне харчування. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.04.2016 року Благодатненською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис №06. Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 31.10.2017 року у справі №615/1102/17, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.09.2017 року до досягнення дитиною повноліття. В інформації КНП «Валківський районний центр первинно медико-санітарної допомоги» Валківської районної ради Харківської області №686 від 29.08.2020 року, дитина [PERSON] перебуває на «Д» обліку у лікаря педіатра з приводу вродженої вади розвитку цілина м`якого піднебіння. 09.06.2017 року консультована стоматологом-хірургом ОДКЛ №1, рекомендовано оперативне лікування. З 09.06.2019 року по 12.06.2019 року та з 12.07.2020 року по 15.07.2020 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в ОДКЛ з діагнозом: гострий гнійний періостит нижньої щелепи зліва, загострення хронічного періодонтиту. 10.06.2020 року оглянута педіатром [PERSON] , стан дитини задовільний, направлена на проведення проби Манту. На даний час дитина проходить обстеження з приводу відхилення від норми в загальному аналізі сечі та потребує консультації дитячого невролога. Дитячим хірургом рекомендовано оперативне лікування з приводу вродженої вади розвитку (щілини м`якого піднебіння), нагляд дитячого стоматолога, вітамінотерапію та повноцінне харчування. Разом з тим, із виписок з медичної картки стаціонарного хворого ОДНБ №1 слідує, що дитині рекомендовано лише амбулаторний нагляд у стоматолога-хірурга. 01.06.2019 року позивач зареєстрував шлюб із [PERSON] , після чого їй присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого того ж дня відділом ДРАЦС по Валківському та Коломацькому районах ГТУЮ в Харківській області, актовий запис №39. Від шлюбу з [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчать дані свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.08.2019 року відділом ДРАЦС по Валківському та Коломацькому районах ГТУЮ в Харківській області, актовий запис №115. Як вбачається із довідки виконкому Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області №02-29/201 від 28.05.2020 року, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] та має склад сім`ї: [PERSON] дружина, [PERSON] син. Дружина позивача [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Валківської РДА та їй відповідно до ст.ст.10,12 ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» призначено допомогу при народженні дитини. Допомога призначена на дитину [PERSON] , [INFO] з 01.08.2019 року по 31.08.2022 року (довідка про отримання допомоги №01-115/307 від 09.06.2020 року). Згідно довідок про доходи №50,81, виданих 28.05.2020 року, 26.08.2020 року відділом освіти, молоді та спорту Валківської РДА Харківської області, [PERSON] займає посаду вчителя закладу загальної середньої освіти, загальна сума доходу за період з 01.12.2019 року по 31.05.2020 року без урахування аліментів становить 41 038,16 грн. Відповідач займає посаду медичної сестри, загальна сума доходу за період з 03.03.2020 року по 31.08.2020 року без урахування аліментів становить 29\~751,58 грн. Зі змісту довідок про наявність у громадян земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого селянського господарства, городництва, сінокосіння і випасання худоби, земельної частки (паю) та інших №№361, 08-09/26 від 28.08.2020 року та 08.10.2020 року вбачається, що сторони будь-яких земельних ділянок у своєму володінні (користуванні) не мають. У відповідності до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року\~та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ст.141 СК України\~встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 СК України). Згідно ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181,\~192 СК України\~розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Як зазначено в п.23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд виходить з принципів судочинства про змагальність судового процесу та ухвалення рішення судом лише на підставі доказів, наданих сторонами. Позивач посилався на те, що після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів змінилися обставини, що впливають на визначений розмір аліментів у зв`язку з тим, що у нього змінився сімейний стан та матеріальне становище - він одружився та в нього народилася ще одна дитина, яка потребує його матеріальної допомоги, тобто на даний час у нього на утриманні перебуває двоє дітей, тому він не має можливості сплачувати аліменти у раніше визначеному розмірі. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що після ухвалення рішення суду про стягнення з позивача аліментів у нього дійсно змінилося матеріальне становище та сімейний стан, і ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Відповідно до\~ст.182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд відповідно до\~ст.182 СК України\~повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів;\~наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.1\~ст.183 СК України\~встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У той же час відповідно до ч.2\~ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.5\~ст.183 Сімейного кодексу України\~той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті,\~на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Отже, гарантований розмір аліментів, який повинен стягуватись з платника аліментів на утримання двох дітей становить 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів. Тобто на кожного з 2-х дітей припадає по 1/6 частці (1/6+1/6=1/3), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд доходить висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, що стягуються на утримання дитини з позивача на користь відповідача за рішеннями суду з ј до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. За правилами\~ст.191 СК України лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Суд приймає до уваги, що відповідно до ст.185 СК України батько, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). На підставі викладеного,

Outcome: approved