Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

28 грудня 2014 року померла [PERSON]. До складу спадкового майна після її смерті входять, зокрема, земельні ділянки площею 0,7492 га та 3,3249 га, які розташовані на території Петриманської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. Крім неї, спадкоємцем за заповітом є [PERSON], який відмовився від своєї частки у спадщині на користь позивача. Позивач не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Ухвалою суду від 01 листопада 2016 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору було залучено [PERSON] (а.с. 18). Позивач у судове засідання не зявилася, просила справу слухати у її відсутності (позовна заява а.с. 4). Представник відповідача сільський голова Петриманської сільської ради у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій позов визнала і просила справу слухати у її відсутності (а.с. 20). Залучений до участі у справі в якості третьої особи [PERSON], 07 листопада 2016 року подав до канцелярії суду заяву, у якій просив провести розгляд справи у його відсутності, зазначив про визнання позовних вимог [PERSON] (а.с. 21-23). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: Об'єктом спадкового наступництва є спадщина, тобто вся сукупність прав та обов'язків спадкодавця, в яких він перебував на момент своєї смерті і які за своєю правовою природою є невіддільними від особи їх носія і здатні перейти до інших осіб. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (с. 1 ст. 1220 ЦК України). Свідоцтвом про смерть серії І-БВ № 243563, виданим 29 грудня 2014 року (а.с. 8) стверджується, що [PERSON] померла 28 грудня 2014 року у с. Песець Новоушицького району Хмельницької області. Довідкою виконавчого комітету Петриманської сільської ради № 127 від 07 квітня 2015 року (а.с. 11), копіями Державних актів на право власності на земельну ділянку (а.с. 12-13), витягом із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельних ділянок станом на 04 жовтня 2016 року (а.с. 14-15) стверджується, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входять земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,3249 га та 0,7492 га, які розташовані на території Петриманської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. Із дублікату заповіту (а.с. 9), посвідченого 06 грудня 2007 року (дублікат 25.05.2015 року) секретарем виконавчого комітету Петриманської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, вбачається, що [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON]. За даними виконавчого комітету Петриманської сільської ради заповіт не змінено і не скасовано. Факт наявності і чинності заповіту від імені [PERSON] на користь [PERSON] та [PERSON] стверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 40655766, виданою 12 червня 2015 року (а.с. 27). Частиною 1 ст. 1273 ЦК України передбачено право спадкоємця за заповітом або за законом відмовитися від прийняття спадщини протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК України (шість місяців). Із наявної у матеріалах спадкової справи № 129/2015 (а.с. 24-27) заяви [PERSON], поданої в межах шестимісячного строку (12.06.2015 року) слідує, що останній від спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], відмовився на користь дружини [PERSON] (а.с. 26). Та обставина, що позивач є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] і прийняла спадщину після її смерті, стверджується довідкою Петриманської сільської ради № 127 від 07 квітня 2015 року (а.с. 11) а також, оглянутою у судовому засіданні Спадковою справою № 129/2015 (а.с. 24-27). Частиною 1 ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 30 вересня 2016 року (а.с. 10), слідує, що оригінали державних актів на право власності на землю на прізвище [PERSON] втрачені, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (а.с. 16). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач та третя особа визнають позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за [PERSON] слід визнати в порядку спадкування право власності на земельні ділянки як спадкоємця [PERSON] за заповітом.

Outcome: approved