Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

27.06.2019 року позивач звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Вимоги обґрунтовані тим, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 18.07.2013 року, який розірвано рішенням Червоноградського міського суду від 18.03.2019 року. У сторін є син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею за адресою: [ADDRESS] . Відповідач коштів на утримання дитини не надає. 30.07.2019 року відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому просить закрити провадження у справі, посилаючись на те, що у провадженні Сокальського районного суду перебуває цивільна справа за його позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, оскільки син зареєстрований та проживає з ним у с . Хлівчани , Сокальського р-н. Зазначене свідчить про зловживання позивачем своїми процесуальними правами. 02.08.2019 року позивач подала пояснення на відзив, де вказала, що, починаючи з травня 2019 року, син проживає з нею за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом КП «ЧЖКС» від 14.06.2019 року №271. 12.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав, вказаних у позовній заяві, пояснила, що чотири м`ясці дитина проживає з нею, відповідач коштів на утримання сина не надає. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали. Представник відповідача пояснив, що на даний час дитина проживає з позивачем, до того 5 років син проживав з батьком, суд розглядає справу про визначення місця проживання дитини. Відповідач пояснив, що з травня 2019 року не надає кошти на утримання сина. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що позивача знає змалку, пів року вона проживає з нею по сусідству. Дитина проживає позивачем з кінця весни 2019 року, гуляє у дворі, ходить в дитячий садок, доглянута та чиста. Відповідача ніколи не бачила. Заслухавши пояснення, осіб які беруть участь у справі і з`явилися у судове засідання, свідка, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.07.2013 року, який розірвано рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 18.03.2019 року. Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно копії акта КП «ЧЖКС» №271 від 14.06.2019 року, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії акта обстеження умов проживання від 14.05.2019 року, за адресою [ADDRESS] умови проживання задовільні. [PERSON] працює підземним гірником шахта «Степова» ДП «Львіввугілля» від 28.12.2018 року №362, загальна сума доходу за період з травня 2018 року по жовтень 2018 року становить 85093, 80 грн. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не дає. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (реч. 1 ч.3 ст.181 СК України). Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ураховуючи вищенаведені фактичні обставини справи в їх сукупності: проживання дитини з позивачем, а також те, що відповідач з травня 2019 року не бере участі в утриманні сина, беручи до уваги інтереси дитини, виходячи з вимог справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, а отже, про його задоволення. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь Державної судової адміністрації України.

Outcome: approved