Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

27 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою до заінтересованої особи: Куп'янського управління пенсійного фонду України про встановлення факту належності правовстановлюючих документів з посиланням на ті обставини, що після реєстрації шлюбу 14 липня 1978 року заявниця змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», через що у трудову книжку були внесені виправлення. Виправлення в трудовій книжці потрібно підтвердити копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу але на даний момент вона не може отримати копію свідоцтва про реєстрацію шлюбу. Даний факт потрібен заявниці для нарахування їй пенсії за віком в повному обсязі, що й змусило заявника звернутися до суду. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особа - Куп'янське управління пенсійного фонду України в судове засідання не з'явився, був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, при вирішенні спору повністю покладається на розсуд суду. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Заявниця, [PERSON], народилася [INFO] в м. Куп'янськ-Вузловий, Куп'янського району, Харківської області, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис під №55 та видано свідоцтво про народження (а.с. 4). Під час перебування [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] у заявниці народився син [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження (а.с. 5). 07 вересня 1982 року було розірвано шлюб між [PERSON] та заявницею [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про розірвання шлюбу виданого відділом Урюпінського міського РАГСу Волгоградської області РФ, зроблено актовий запис №139. Після розірвання шлюбу заявниця залишила собі прізвище - «[PERSON]» (а.с. 6). Трудову книжку [PERSON] отримала 23 липня 1976 року, яка була записана на дівоче прізвище заявниці - «[PERSON]», а після реєстрації шлюбу та зміни прізвища до трудової книжки були внесені зміни, а саме було змінено прізвище на «[PERSON]», на підставі свідоцтва про шлюб, виданого Архангельським міським РАГСом від 14 липня 1978 році. Виправлення прізвища в трудовій книжці завірені підписом та печаткою відділу кадрів Урюпінського комбінату громадського харчування (а.с. 7-11). З 02 січня 1978 року по 15 травня 1978 року заявниця навчалася на курсах в учбовому комбінаті міністерства морського флоту м. Архангельська, де отримала кваліфікацію повара 3-го розряду, що підтверджується свідоцтвом [NUMBER] від 17 травня 1978 року на дівоче прізвище заявниці - «[PERSON]» та записом в трудовій книжці (а.с. 12). В довідці №35 від 12 березня 2014 року виданої комбінатом громадського харчування м. Бєлгород вказано, що [PERSON] працювала поваром в шкільній столовій з 09 листопада 1987 року по 07 квітня 1992 року, що також відповідає записам №19 - №23 в трудовій книжці на ім'я «[PERSON]» (а.с. 13). З заяви вбачається, що заявник не може отримати пенсію за віком у повному обсязі у зв'язку з тим, що в трудовій книжці зазначені виправлення не можуть підтвердитися копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу. Прізвище ім'я та по батькові заявниці записано в паспорті українською мовою, як «[PERSON]», а в свідоцтві про народження російською мовою, як «[PERSON]». Крім того, заявниця надала ксерокопію свідоцтва про розірвання шлюбу з громадянином [PERSON], що підтверджує факт реєстрації шлюбу та зміни прізвища. На підставі ст. 234 ч.2 п.5 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 256 ч.1 п.1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин. Відповідно ст. 256 ч.1 п.6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої зазначені в документі не збігаються з прізвищем зазначеним у паспорті або свідоцтві про народження. За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт належності правовстановлюючих документів можливо встановити. Тобто, мова в трудовій книжці від 23 липня 1976 року йде саме про [PERSON], яка народилася [INFO]. Зміна прізвища в трудовій книжці оформлена належним чином відділом кадрів установи де працювала заявниця на момент реєстрації шлюбу. Після реєстрації та розірвання шлюбу пройшло більше ніж 30 років, окрім того, шлюб був зареєстрований на території Російської Федерації, що й ускладнило отримання копії свідоцтва про реєстрацію шлюбу. Відомості зазначені в паспорті заявниці, а також у свідоцтві про народження, можуть підтвердити, що [PERSON] (українською мовою) та «[PERSON]» російською мовою - це однин і той же громадянин. На підставі викладеного,

Outcome: approved