Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-09 00:00:00

28.08.2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтувала тим, що вона 05.10.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, з січня 2020 року не підтримують подружніх стосунків, спільне господарство не ведуть. Причиною припинення шлюбних відносин стала відсутність в родинні взаєморозуміння, різні характери та погляди на стосунки подружжя в сім`ї, зникнення почуття кохання та поваги один до одного, постійні образи, докори та сварки. Через це в сім`ї виникали непорозуміння та сварки, які призвели до розпаду сім`ї. Тому, враховуючи викладене, позивач вважає, що подальше збереження сім`ї з відповідачем не можливе, тому шлюб між ними повинен бути розірваний. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 05.10.2013 року, про що 05.10.2013 року зроблено відповідний актовий запис №61, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області 05.10.2013 року (а.с.7). [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 13.02.2014 року (а.с.8). [INFO] у сторін народилася донька - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 12.09.2019 року (а.с.9). При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Ст. 112 СК України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи, що шлюбні відносин сторони припинили, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу та примирення сторони не вчиняли. Тому, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, примушення якої до шлюбу законом не допускається, тому позов слід задовольнити. Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] », що відповідає приписам ч.1 ст.113 СК України, якою закріплено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Також, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн. на користь позивача, який було сплачено нею при подачі позовної заяви до суду. На підставі ст.. 110, 112 СК України,

Outcome: approved