Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

27 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 26.09.2003 року по 01.10.2007 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти, але добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, крім того, з моменту розлучення позивач неодноразово зазначала йому та його батькам в необхідності допомоги у забезпеченні сина, однак жодного разу її прохання не були задоволені, що і слугує підставою для звернення позивача із позовом до суду. Позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частин всіх видів заробітку відповідача але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача аліменти на дитину за минулий час, починаючи з липня 2012 року у розмірі 13794,30 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач не надає грошові кошти на утримання дитини, крім того у дитини є певні хвороби і тому вона просить також стягнути аліменти за останні три роки. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що працює на будівництві, не заперечує проти стягнення аліментів, однак заперечував проти стягнення аліментів на дитину за минулі роки. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 253847 від 13.04.2004 року ( а.с. 7). Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст. 180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обовязку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком неповнолітнього [PERSON], позовні вимоги в цій частині визнає, вимоги позивача про стягнення із нього аліментів є обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін, а також обов'язок відповідача по належному утримуванню дитини. В своїх позовних вимогах позивач також просить суд стягнути з відповідача аліменти за минулий час, починаючи з липня 2012 року у розмірі 13794,30 грн, однак суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні цієї частини вимог з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухилення останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Так, в судовому засіданні будь яких доказів на підтвердження обставин вживання заходів щодо одержання аліментів, та ухилення відповідача від їх сплати позивачем суду надано не було. У звязку з такими обставинами, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому замовленню, а саме стягненню аліментів у розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача починаючи з 27.07.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved