overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

28.03.2014 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 29.04.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 22. У позовній заяві позивач посилається на те, що 29.04.2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб у кожного з подружжя перший. Від даного шлюбу сторони мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON], 2011 року народження. Позивач зазначає, що не має наміру проживати з відповідачем, оскільки подружні почуття втрачено. Спільне подружнє життя не склалося, через постійні сварки, почуття любові та взаємоповаги втрачено. Збереження сім'ї позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві, і просить суд задовольнити позов. Відповідач позовні вимоги визнає і не заперечує проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а також обставини, визнані судом загальновідомими. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 29.04.2011 року. (а.с. 4) До матеріалів справи долучено свідоцтво про народження спільної дитини сторін. (а.с. 6) Визнаючи позов, відповідач не заперечував зазначені у ньому обставини, а саме, що подружнє життя сторін не склалося і збереження сім'ї не можливе. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї суперечитиме інтересам кожного з подружжя. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб зареєстрований між сторонами 29.04.2011 року - можливо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

28.03.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі 50 грн. щомісяця. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем у справі вона з 05.10.2010 року по цей час перебуває в шлюбі і народила дитину [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не має постійної роботи, має мінливий дохід. Позивач подала до суду заяву, в якій підтримує позов і прохає розглянути справу без її участі, що суд вважає за можливе. Відповідач теж подав до суду заяву, в якій позов визнає повністю і прохає розглянути справу без його участі, що суд вважає за можливе. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Зі свідоцтва про народження виданого відділом РАЦС Барвінківського районного управління юстиції Харківської області 03.11.2010 року, актовий запис № 113, видно, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON], яка народилася [INFO] у [PERSON]. Відповідач, який є батьком дитини, відповідно до ст. 180 СК України, зобов'язаний матеріально утримувати свою дитину. Згідно з наявною в справі довідкою депутата Барвінківської міської ради Харківської області від 27.03.2014 року, дитина [PERSON], [INFO], дійсно проживає з матір'ю [PERSON] і знаходиться на її повному утриманні. З позовної заяви вбачається, що відповідач не працює, має мінливий дохід, тому аліменти з нього доцільно стягувати в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, вказані в ст. 182 СК України, те, що відповідач не працює і не має постійного заробітку, і доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі 50 грн. щомісячно, як того прохає позивач. Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

28.03.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог позивачка зазначила, що з 18.08.2012 року вона перебуває у шлюбі з [PERSON], який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №277. Від шлюбу з чоловіком дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, що у свою чергу приводило до конфліктів, сварок, непорозумінь, в зв'язку з чим втратили повагу один до одного. З 2013 року вони з відповідачем припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим та суперечить її інтересам. Претензії морального чи матеріального характеру один до одного - відсутні. В зв'язку з чим позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі, прізвище після розірвання шлюбу просила залишити - [PERSON]. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала заявлені позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі (а.с.13). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с.14). Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18.08.2012 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №277 (а.с.8). Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені в 2013 році, оскільки спільне життя не склалося через несумісність характерів, що у свою чергу приводило до конфліктів, сварок, непорозумінь, в зв'язку з чим сторони втратили повагу один до одного. Претензії морального чи матеріального характеру один до одного не мають. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

28.03.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтовування свого позову [PERSON] посилається на ті обставини, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, що був розірваний рішенням Жданівського міського суду Донецької області від 21 листопада 2012 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Після розірвання шлюбу вони з відповідачем вони проживають окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, проти позову не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини: Згідно з рішенням Жданівського міського суду Донецької області від 21 листопада 2012 року (а.с. ) між [PERSON] і [PERSON] шлюб розірвано. Згідно з свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO] (а.с. ) відповідач у справі [PERSON] є його батьком. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання свого сина не надає. Проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), та не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, та до дня повноліття дитини, тим самим позов задовольнити повністю. На підставі викладено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

28.03.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, про стягнення аліментів на утримання дитини: сина [PERSON] [INFO] у розмірі 14 частини з усіх видів заробітку відповідача, щомісяця до повноліття дитини. Позов мотивує тим, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 26 березня 2004 року. Від шлюбу [INFO] у них народився син [PERSON], дитина знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки фізично здоров, працює, має достатній дохід, аліментних зобов'язань перед іншими особами не має. У свідоцтві про народження дитини відповідач записаний батьком дитини. Вважає, що відповідач має матеріальну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 14 частини з усіх видів свого заробітку щомісячно, до повноліття дитини. Позивачка надала до суду заяву, з проханням слухати справу без її участі, на свої позовних вимогах наполягає. Відповідач до суду не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов визнав, на сплату аліментів згодний. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 26 березня 2004 року. Від сумісного життя мають малолітню дитину сина [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її вихованні та утриманні. Згідно свідоцтва про народження дитини, батьком дитини є відповідач. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дитини. Згідно ст.180 СК України на батьків покладений обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач ухиляється від матеріального утримання дитини, суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки, суд враховує стан здоров'я дитини, її вік і матеріальне становище, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який фізично здоров, працює, має постійний доход, не має аліментних зобов'язань перед іншими особами. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісяця до повноліття дитини. Згідно зі ст.367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення в частини стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

28.03.2014 року позивачка звернулася в суд із зазначеним позовом до відповідача , указав , що відповідач є батько неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , дитина мешкає з нею , відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає , просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1 - 4 частини з усіх видів заробітку щомісячно на утримання дитини. Позивачка у судове засідання не з,явилась надала заяву про розгляд справи у її відсутність . Відповідач у судове засідання не з,явився ,про час та дату розгляду справи його було повідомлено . . Дослідив матеріали справи суд встановив наступні обставини : Відповідач є батько не повнолітнього [PERSON] [INFO] , який проживає з позивачкою і знаходиться в неї на утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає , що порушує права позивачки передбачені ст 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття ,тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити з урахуванням матеріального становища сторін,стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1-4 частини з усіх видів заробітку ,але не менш ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

28.03.2014 року позивач ПАТ «Миколаївобленерго» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення збитків, в якій посилаючись на порушення відповідачем «Правил користування електричної енергією для населення», виявленого 13.12.2013 року працівниками філії Казанківського району, що привело до заподіяння збитків, просило стягнути з останнього в рахунок відшкодування завданих збитків 2193 грн. 78 коп. та судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача ПАТ «Миколаївобленерго» в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи в його відсутності, заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судового повідомлення, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 13 грудня 2013 року при обстеженні домоволодіння відповідача [PERSON], розташованого в по [ADDRESS], представниками філії ПАТ «Миколаївобленерго» Казанківського району виявлено порушення «Правил користування електричною енергією для населення», які зафіксовано актом про порушення за №D5491 (самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника, відкритою електропроводкою з порушенням схеми обліку, що можливо виявити під час контрольного огляду приладу обліку), допущені відповідачем. Зазначені докази вказують на порушення споживачем «Правил користування електричною енергією для населення». У відповідності до ч.1 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Свої зобов'язання, передбачені договором постачання енергетичними ресурсами, відповідач [PERSON] порушив, що привело до заподіяння енергопостачальнику ПАТ «Миколаївобленерго» збитків, розмір яких згідно до розрахунку складає 2193 грн. 78 коп. Згідно до вимог п.4 ст.611, ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Таким чином, дослідженні докази вказують на обґрунтованість вимог позивача, тому суд задовольняє заявлені вимоги в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ «Миколаївобленерго» належить стягнути судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

28.03.2014 року позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що 10.05.2011 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» та [PERSON] було укладено договір № 008-24703-100511 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. За умовами укладеного договору банк відкрив держателю картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні на загальну суму 100 000 грн. На день укладення договору ліміт кредитної лінії на рахунку становив в сумі 10 000 грн. Банк свої зобов'язання виконав повністю, проте позичальник належним чином не виконує умови укладеного кредитного договору в зв'язку з чим, станом на 16.01.2014 року, перед позивачем виникла заборгованість по сплаті кредиту в сумі 14 826 грн 54 к., що й зумовило останнього звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання представник позивача ПАТ «Дельта Банк» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, заявивши в цивільному позові клопотання про розгляд справи за його відсутності, надавши згоду на проведення заочного розгляду справи, за умов відсутності відповідача, що узгоджується з вимогами ч.2 ст.158 ЦПК України /а.с.4/. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, в силу положень ст.74 ЦПК України, була належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи /а.с.23,25,27/. Про причини неявки до суду не повідомила. Клопотань про розгляд справи за її відсутності не надала, в зв'язку з чим, суд, за письмовою згодою позивача, згідно ст.ст.224-226 ЦПК України, визнав можливим справу розглянути у відсутності відповідача за наявними доказами в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін в порядку заочного розгляду. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

28.03.2014 року позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що 14.06.2011 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» та [PERSON] було укладено договір № 007-24702-140611 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. За умовами укладеного договору банк відкрив держателю картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні на загальну суму 100 000 грн. На день укладення договору ліміт кредитної лінії на рахунку становив в сумі 7200 грн. Банк свої зобов'язання виконав повністю, проте позичальник належним чином не виконує умови укладеного кредитного договору в зв'язку з чим, станом на 16.01.2014 року, перед позивачем виникла заборгованість по сплаті кредиту в сумі 7 888 грн 15 к., що й зумовило останнього звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання представник позивача ПАТ «Дельта Банк» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, заявивши в цивільному позові клопотання про розгляд справи за його відсутності /а.с.4/. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, хоча був належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи /а.с.24/, подав до канцелярії суду письмову заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував щодо стягнення з нього заборгованості за кредитним договором /а.с.25/. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

28.03.2014 року представник Кредитної спілки «Християнська злогода» звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] в користь КС «Християнська злогода» заборгованість за кредитним договором в сумі 219377 грн 00 коп. Позовні вимоги мотивовано тим, що 26 версня 2007 року між КС «Християнська злогода» та гр.[PERSON] було укладено кредитний договір №302/07, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 219377 грн 00 коп строком на 12 місяців зі сплатою 60 відсотків річних за користування кредитом. Однак відповідач свої зобов'язання по укладеному договору не виконує. Станом на 31.12.2013 року заборгованість відповідача по кредитному договору становить 219377 грн 00 коп. В судове засідання представник КС «Християнська злогода» не з'явився, в поданій письмовій заяві представник позивача просить справу розглянути у його відсутності, заявлений позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явилася, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена судовою повісткою з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому суд вирішив за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що дійсно 26.09.2007 року між КС «Християнська злогода» та гр.[PERSON] було укладено кредитний договір №302/07, згідно якого відповідачу було надано кредит в сумі 219377 грн 00 коп строком на 12 місяців зі сплатою 60 відсотків річних за користування кредитом. Також сторони домовилися про графік погашення кредиту та відсотків за користування кредитом. На виконання укладеного договору позивачем було видано по видаткових касових ордерах грошові кошти в сумі 219377 грн 00 коп. Однак, як встановлено судом, в порушення умов укладеного договору відповідач [PERSON] свої зобов'язання по поверненню кредиту та сплати відсотків за користування кредитом належним чином не виконувала. Згідно ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, а також у встановлений строк його виконання. Згідно наявного розрахунку заборгованість відповідача по кредитному договору №302/07 від 26.09.2007 року станом на 31.12.2013 року становить 219377 грн 00 коп (сума заборгованоств по тілу кредиту). 2 Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] в порушення умов укладеного кредитного договору свої грошові зобов'язання належним чином не виконує, даний спір між сторонами в добровільному порядку не врегульовано, що є підставою для задоволення позовних вимог КС «Християнська злагода».

Outcome: approved