Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

29.03.2017 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій вказує, що її мати [PERSON], [INFO], народилася та про живала в м. Бахмут (Артемівськ) Донецької області. 05 листопада 2016 року [PERSON] із хірургічного відділення Бахмутської ЦРЛ було направлено на подальше лікування до інституту невідкладної та відновної хірургії імені [PERSON], розташованому у м. Донецьку, де 14 листопада 2016 року вона померла у відділенні інтенсивної терапії та реанімації. Заявник у заяві зазначила, що вона звернулася до Бахмутського міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції з заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON] Однак в реєстрації смерті їй було відмовлено з тих підстав, що наданий документ про смерть не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Заявник просить суд постановити рішення, яким встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженки [INFO] (Бахмут) Донецької області в день 14 листопада 2016 року в місті Донецьк Донецької області. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву про встановлення факту смерті підтримала та просила її задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Представник заінтересованої особи Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не зявився, надала клопотання, в якому вона просить розглянути справу без участі представника та вказала, що проти задоволення заяви не заперечує. Представник заінтересованої особи Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у судове засідання також не зявилася, подала заяву, в якій вказала, що проти задоволення вимог заяви не заперечує та просить розглянути справу за її відсутності, також повідомила, що [PERSON] перебувала на обліку в Бахмутському обєднаному управлінні ПФУ Донецької області. Суд, заслухавши доводи та пояснення заявника, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. У судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON], яка проживає в [INFO], є дочкою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб та копією її паспорта на а. с. 6, 8-11 та є належним заявником по справі. Відповідно до копії паспорту, яка мається в матеріалах справи на а. с. 5 [PERSON] народилася 30 вересня 1953 року в м. Артемівськ (Бахмут) Донецької області. Як встановлено судом, мати заявника [PERSON] померла 14 листопада 2016 року в м. Донецьку, причиною смерті є високі повні тонкокишкові свищі, що вбачається з довідки про причину смерті, дублікату лікарського свідоцтва про смерть № 14 від 10 лютого 2017 року, виданих «Інститутом невідкладної та відновної хірургії імені [PERSON] Міністерства охорони здоровя Донецької Народної Республіки». (а. с. 4). Також вказаний факт підтверджується фото, зробленим на цвинтарі. Заявник звернулася до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою про видачу свідоцтва про смерть, однак їй було відмовлено з тих підстав, що нею на підтвердження факту смерті [PERSON] предявлено документ про смерть, який не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», що підтверджується відмовою від 17.03.2017 року № 15.15-24-576. (а. с. 9). Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ) виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Місто Донецьк визнано тимчасово окупованою територією відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 р. № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказав, що він є батьком заявниці, йому достовірно відомо, що його колишня дружина, шлюб з якою у нього було розірвано, [PERSON] померла 14 листопада 2016 року в м. Донецьку та була похована на кладовищі «Южное» в м. Донецьку. Як виняток суд бере до уваги та оцінює разом з іншими доказами в їх сукупностідублікат лікарського свідоцтва про смерть № 14 від 10 лютого 2017 року, видане «Інститутом невідкладної та відновної хірургії імені [PERSON] Міністерства охорони здоровя Донецької Народної Республіки». Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, на підставі наданих заявником доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заява про встановлення факту смерті знайшла своє підтвердження, а тому, підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved