Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

27.01.2021 позивач [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування якого вказує, що вона є власником нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] . Будинок перебуває на балансі КП «ХТМ». [PERSON] приватизувала квартиру, відповідно до розпорядження від 21.12.2019. Новий власник не зобов`язаний повертати борги попереднього власника. 03.07.2020 [PERSON] звернулась до КП «ХТМ» з проханням оформити договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води для задоволення власних побутових потреб. 289.07.2020 позивач отримала відповідь про те, зо станом на 01.07.2020 заборгованість за надані послуги з теплопостачання складає 84422,65 грн ті позивачу було оформлено у оформленні договору. КП «ХТМ» нараховує [PERSON] ще за період 2011 по 2020, що на думку позивач, є неправомірним. Заборгованість у зазначеному розмірі утворилась за попереднім власником та відношення до нового власника не має. У зв`язку з чим позивач просить зобов`язати КП «ХТМ» відкрити новий особистий рахунок з [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та укласти новий договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Зобов`язати КП «ХТМ» здійснити перерахунок заборгованості, а саме за період з 28.01.2020 за надання послуг за адресою [ADDRESS] . 09.03.2021 представником КП «ХТМ» подано відзив на позов, у якому зазначено, що з позовом не погоджується. Позивач [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 31.05.1994 по теперішній час, а отже вона не новий власник, а була і є споживачем послуг з теплопостачання за вказаною адресою. З попередніми власниками позивач знаходилась у родинних відносинах, по суті є спадкоємицею житла. [PERSON] нарівні з іншими особами несе обов`язок щодо оплати за послуги з теплопостачання. В квітні 2012 позивач набула повноліття, тому з цього періоду вона наділена права та обов`язками нарівні з іншими членами сім`ї, які зареєстровані в жилому приміщенні та є споживачами комунальних послуг. У зв`язку з чим представник відповідача просила відмовити у задоволені позову. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, уповноважила адвоката Клименко Т.В. представляти її інтереси. Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі, просила його задовольнити, з підстав, викладених у ньому. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, з підстав, викладених у відзиві на позов. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до приписів ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряжаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази\~ подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів\~\~змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 21.12.2019, реєстраційний номер 1-19-322609-Ц2, яке видане відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради. З витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що [PERSON] є власником кв. [ADDRESS] , дата державної реєстрації 27.01.2020, підстава виникнення: свідоцтво про право власності. [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 31.05.1994, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою відділом реєстрації місця проживання Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради від 10.09.2019 №03-49910-2019. З наданих позивачем [PERSON] копій свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області). [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції). Листом КП «ХТМ» від 28.07.2020 №3/Л-4163/20/18 було відмовлено [PERSON] в укладенні договору про надання послуг та перерахунку заборгованості. Вважаючи свої права порушеними позивач [PERSON] звернулась до суду. Згідно з частиною першою\~статті 16 ЦК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Отже, при розгляді спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Крім того, відповідно до частини першої\~статті 11 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути як правочини (пункт 1), так і інші юридичні факти (пункт 4). Таким чином, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов`язків (статті\~3,\~6,\~12-15,\~20 ЦК України) можна дійти висновку про те, що в разі відмови виконавця від укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, який відповідає вимогам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі пункту 1 частини другої\~статті 16 ЦК України. Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08 травня 2018 року в справі № 757/45133/15-ц (провадження№ 14-114цс18). Відповідно до частин першої та третьої\~статті 626 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Пунктом 2 частини першої\~статті 208 ЦК України\~передбачено, що правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за винятком випадків, передбачених частиною першою\~статті 206 цього Кодексу. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша\~статті 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у\~статтях 642-643 ЦК України. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частина перша\~статті 628 ЦК України\~передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За\~договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання (стаття 714 ЦК України). Відповідно до частин другої та третьої\~статті 714 ЦК України\~до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає зі суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладання та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Згідно зі\~статтею 1 Закону України «Про теплопостачання»\~у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач (п. 13). індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (п. 6). П. 1 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»\~ передбачає, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. П. 2 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»\~ визначає, що виконавцем комунальної послуги є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Виконавець комунальної послуги зобов`язаний готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором (п. 2 ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»).\~ Зазначеними положеннями Закону на КП «ХТМ» покладено обов`язок виготовити та укласти із споживачем договір про надання комунальних послуг, в свою чергу цим же Законом на позивача [PERSON] також покладено обов`язок укласти договір про надання житлово-комунальних послуг. Зазначені положення закону конкретизовані у\~Законі України «Про теплопостачання»\~та у Правилах користування тепловою енергією, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198\~(далі - Правила користування тепловою енергією) Так, згідно з частинами другою, третьою\~статті 24 Закону України «Про теплопостачання»\~основними обов`язками споживача теплової енергії є:\~своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; додержання вимог договору та нормативно-правових актів; забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання; забезпечення безперешкодного доступу до власного теплового обладнання, вузлів обліку представникам теплогенеруючої чи теплопостачальної організації, за умови пред`явлення відповідного посвідчення при виконанні службових обов`язків; недопущення провадження будь-яких видів господарської діяльності в охоронних зонах теплових мереж без погодження з власником об`єкта теплопостачання. Споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом. Пунктом 4 Правил користування тепловою енергією встановлено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання. З огляду на викладене, відмова відповідача КП «ХТМ» в здійсненні дії щодо укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води з посиланням на існуючі борги є незаконною, порушує права позивача [PERSON] щодо реалізації своїх прав на належне їй нерухоме майно, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог [PERSON] про перерахунок заборгованості за період з 28.01.2020, тобто з моменту набуття права власності, суд зазначає наступне: Як встановлено в судомовому засіданні позивач [PERSON] набула право власності на квратиру [ADDRESS] 21.12.2020, що підтверджується свідоцтвом про право власності. Проте, судом також встановлено, що [PERSON] зареєстрована у зазначеній квратирі з 31.05.1994, тобто через 50 днів з моменту її народження. Повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття) ( ч.1\~ст.34 ЦК України). [PERSON] набула повноліття 12.04.2012. Ст. 156 ЖК України визначено, що повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Як встановлено у судовому засіданні та не заперечується сторонами, позивач [PERSON] проживала та була зареєстрована у квартирі [ADDRESS] з 31.05.1994 разом з матір`ю та батьком, які, на теперішній час, померли. З наданої предстанвиком відповідача КП «ХТМ» довідки про нарахування та оплату за послуги з теплопостачання вбачається, що заборгованість за надані послуги теплопостачання та гарячої води існує за адресою [ADDRESS] , в тому числі за період з грудня 2012. Отже, з моменту набуття повнолітня позивач [PERSON] зобов`язана була брати участь у витратах зі сплати за комунальні послуги. Вимога позивача щодо зобов`язання КП «ХТМ» здійснити перерахунок заборгованості підлягає частковому задоволенню, слід зобов`язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості з моменту досягнення повноліття позивачем, а не як просить позивач з 28.01.2020, моменту набуття права власності. Заборгованість яка утворилась до 12.04.2012 не має відношення до [PERSON] , оскільки остання була неповнолітньою, договору з відповідачем не укладала, а отже відповідальність, передбачену ст. 33 ЦК України , не несе. Вина позивача у тому, що її батьки заборгували перед КП «ХТМ», у період її неповноліття, відсутня. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду із даним позовом звільнена від сплати судового збору на підставі\~ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. При звернені до суду позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру. Ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» передбачає, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Відповідно до ставок судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру встановлено судовий збір у розмірі 0,4% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день пред`явлення позову становить 908 грн. Отже, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1452,80 грн (80% від загальної суми судового збору), що є пропорційним до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial