Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

27.11.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 07.05.2018 року уточнила та просить в порядку спадкування за законом визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. Ізмаїльська, буд. 41 та земельну ділянку площею 3,32 га, яка розташована на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, свої вимоги мотивує тим, що земельна ділянка площею 3,32 га, яка розташована на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить [PERSON]. 29.03.2009 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на вищевказана земельну ділянку. Спадкоємцем за законом першої черги являється син спадкодавця [PERSON]. Останній проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто, вважається таким, який прийняв спадщину. 06.05.2016 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до якого входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. Ізмаїльська, буд. 41 та земельна ділянка площею 3,32 га, яка розташована на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємці за законом першої черги, діти спадкодавця, [PERSON], [PERSON], спадщину у встановлений законом строк не прийняли. [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої доньки спадкодавця [PERSON], від прийняття спадщини відмовилась. Спадкоємцем за законом другої черги після [PERSON] являється його сестра [PERSON].Позивач прийняла спадщину за законом шляхом подачі у встановлений законом строк нотаріусу заяви про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачу було розяснено про неможливість оформлення спадщини після смерті [PERSON], у звязку з тим, що відсутні необхідні документи для проведення реєстрації права власності на підставі п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій, п. 1, підп. 4 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої [PERSON], [PERSON], в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 3,32 га, яка розташована на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 895557, виданого 27.12.2005 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.05.521.00468, кадастровий номер земельної ділянки 5122084800:01:002:0328. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 170918, виданого 30.03.2009 Озерненською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер 29.03.2009 року. Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 3,32 га, яка розташована на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 51954240 від 17.05.2018 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON], інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого 2.03.2009 року відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЯК № 38080, виданим 26.03.1968 року Озерненською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. Ізмаїльська, 41, що підтверджено довідкою Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області № 4315 від 24.10.2016 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 457366, виданого 06.05.2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 06.05.2016 року. Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. Ізмаїльська, буд. 41, на підставі запису в погосподарській книзі №5 виконавчого комітету Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, що підтверджено довідкою №4495, виданою 31.10.2016 року Озерненською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, земельна ділянка площею 3,32 га, яка розташована на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку він успадкував після батька [PERSON]. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) 45753182 від 11.11.2016 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON]І,, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого 06.05.2016 року відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дочка [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 044631, виданим 10.04.2006 року Озерненською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; - син [PERSON]; - донька [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживала, із заявою про прийняття спадщини не звертались, тобто вважаються такими, які спадщину не прийняла. [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої дочки [PERSON], надала заяву яку повідоми, що на спадкове майно не претендує і звертатись до суду з заявою про визнання права власності на спадкове майно не буде. Згідно ч.2 ст. 1258 ЦК України - кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємцем за законом другої черги відповідно до ст. 1262 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - сестра [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЯК № 38080, виданим 26.03.1968 року Озерненською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, де батьками записані: [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 203536, виданим повторно 07.12.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, де батьками записані: [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом про одруження серії І-АБ № 295686, виданим 08.12.1973 року Озерненською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на «Баліка». Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], у встановлений законом строк звернулась з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою в матеріалах спадкової справи № 88/2016, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] № 541/02-14 від 22.11.2017 року позивачу було розяснено про неможливість оформлення спадщини після смерті [PERSON], у звязку з тим, що відсутні необхідні документи для проведення реєстрації права власності на підставі п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій, п. 1, підп. 4 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв'язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved