Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

27 травня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1983р.н., яка мешкає за адресою: Синельниківський р-н, с. Первомайка, вул. Чкалова, 12. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 26.05.2016 р. о 24 год. 30 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора агресивна та становить безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала вимоги заяви та просила задовольнити. Пояснила, що стан заінтересованої особи змінився з лютого 2016 року. Перестала за собою доглядати. Проявляє агресію до своєї матері. Заінтересована особа [PERSON] заперечувала проти задоволення заяви та просила відмовити. Пояснила, що вона нікого не била. З матір'ю посварилася. Конфлікт був із-за того, що у неї не було грошей, бо вона не працює з 2015 року. З чоловіком розлучилася, є дитина. Захисник [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви. Зазначив, що підстави для госпіталізації відсутні. Прокурор Лихолат Б.Д. підтримав заяву та просив задовольнити. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, захисника, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 26.05.2016 р. о 24 год. 30 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Ситніка лікарні КЗ „ОЦЕМД та МК ДОС. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора відмовляється від їжі, агресивна до матері. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Разом з тим, в судовому засіданні заінтересована особа пояснила, що не вчиняє і не виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, здатна сама себе обслуговувати, від їжі не відмовлялася. В момент надання пояснень, [PERSON] не виявляла явної неадекватності, поводила себе спокійно, чітко висловлювала свою думку. В судовому засіданні не підтвердилася та обставина, що [PERSON] вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, безпорадна і не здатна самостійно задовольнити основні свої життєві потреби. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки передбачених ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» підстав для її примусової госпіталізації не вбачається.

Outcome: dismissed