Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

27 травня 2019 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом. Як підставу позову позивачі вказували, що 08 липня 2016 року сталася ДТП з вини відповідача в результаті чого позивачам була завдана майнова шкоди, а саме у вигляді шкоди автомобілю, який належить ним на праві спільної сумісної власності. З наведених вище підстав позивачі просять суд стягнути з відповідача на їх користь у рівних частинах майнову шкоду у розмірі 74 875,81 грн. Представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача заперечив позовні вимоги та зазначив, що спір між позивачем [PERSON] та [PERSON] вже був предметом судового розгляду. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з наступних підстав. Вироком Апеляційного суду Рівненської області від 10.05.2018 року встановлено, що [PERSON] , 08 липня 2016 року приблизно о 12 год. 40 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем ВАЗ 21101, реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись автодорогою Луцьк Радомишль Демидівка - Дубно, зі сторони с. Хрінники Демидівського району Рівненської області у напрямку смт. Демидівка із швидкістю приблизно 100-120 км/год., що перевищує допустиму для вказаної автомобільної дороги, в порушення вимог пункту 2.3 підпункту «б», пункту 12.1. Правил дорожнього руху, на 36 км. + 100 м. даної дороги, що у межах Демидівського району Рівненської області, на заокругленні вказаної проїзної частини вліво, проявив неуважність до дорожньої обстановки не врахував її, не вибрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не впорався з керуванням і допустив виїзд на праве узбіччя по ходу руху з наступним заносом даного транспортного засобу та виїздом на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем VOLKSWAGEN Т4, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який був позбавлений технічної можливості уникнути зіткнення. Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля ВАЗ 21101, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , спричинено тілесні ушкодження, від яких він помер на місці події, а вказані транспортні засоби отримали механічні ушкодження. [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки без позбавлення права керування транспортними засобами (а.с. 51-53). Вказаний вирок суду набрав законної сили. Тобто факт керування відповідачем [PERSON] транспортним засобом ВАЗ 21101, реєстраційний номер [NUMBER] , з порушенням Правид дорожнього руху України, внаслідок якого вказаний автомобіль отримав механічні ушкодження є встановленим і доказуванню в силу положень ст. 82 ЦПК України не потребує. Крім того, з матеріалів справи слідує, що позивач [PERSON] з 23 червня 2000 року перебуває у шлюбі із [PERSON] , який, на час ДТП, був номінальним власником транспортного засобу ВАЗ 21101, реєстраційний номер [NUMBER] , який придбаний та зареєстрований ним 21 жовтня 2006 року, тобто під час шлюбу. В силу статті 60 СК України, вказаний автомобіль дійсно можливо, на момент виникнення ДТП, вважати спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] Одночасно, судом встановлено, що інший співвласник майна [PERSON] вже реалізував своє право на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди, яка завдана автомобілю ВАЗ 21101, реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Волинського апеляційного суду від 28 березня 2019 року у цивільній справі №161/11733/18 [PERSON] було відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди, яка завдана автомобілю. Вказане судове рішення набрало законної сили. Частиною першою та другою статті 65 СК України визначено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Крім того, у частині першій та другій статті 369 ЦК України визначено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Із зазначеного слідує, що співвласники у праві спільної сумісної власності володіють, користуються та розпоряджаються спільним майном за взаємною згодою. При цьому чинним сімейним та цивільним законодавством презюмується, що один співвласник реалізуючи право спільної сумісної власності діє за згодою іншого співвласника. Слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Тобто, право власника майна вимагати відшкодування завданої йому майнової шкоди є одним із форм захисту права власності. Такий захист, в своє чергу, є одним із елементом реалізації власником свого права власності. У розглядуваному випадку слідує, що [PERSON] , як співвласник спірного автомобіля, вже реалізував своє право на судовий захист права власності на спірний автомобіль, а саме пред`явив позов про відшкодування матеріальної шкоди, яка завдана автомобілю внаслідок ДТП за участю третьої особи, і цей позов був розглянутий судом. Реалізуючи своє право на захист права власності, презюмується, що [PERSON] діяв в інтересах та за згодою всіх співвласників спірного автомобіля, в тому числі і позивача [PERSON] Доказів того, що подаючи до суду цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди [PERSON] діяв не в інтересах сім`ї та без згоди іншого співвласника позивача [PERSON] , суду не надано. Оскільки право на пред`явлення позову про відшкодування матеріальної шкоди спільному сумісному майну подружжя позивача [PERSON] та [PERSON] , тобто право на захист свого права власності, вже було реалізовано одним із співвласників і з приводу цього вже існує відповідне судове рішення, яке набрало законної сили, суд дійшов висновку, що відсутні правові підстави для задоволення аналогічного позову іншого співвласника, а тому в його задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed