Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

29.04.2021 позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» в особі представника за довіреністю Кіріченка Віталія Михайловича, звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача як спадкоємця боржника на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 13.02.2012 у розмірі 10814,84 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 13.02.2012 [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписав Анкету-заяву, в якій підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на сайті позивача, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Позивач виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому у договорі, шляхом відкриття кредитного рахунку та установлення початкового кредитного ліміту. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Позивач вказує, що згідно з положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців, що таким чином відбується передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В даному випадку, на думку позивача, спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] . Вказану обставину підтверджує копіями паспортів позичальника та відповідача. Крім того, позивач вказує, що 24.06.2020 ним було направлено претензію кредитора до приватного нотаріуса Клименка Л.О. та 07.07.2020 отримано відповідь, згідно якої вказувалося, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися, а спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії кредитора. З огляду на викладене позивач вважає, що [PERSON] прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника, так як спадкування обов`язків відбулося згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, відповідач не відмовлявся від спадщини у передбачений цивільним законодавством строк. Тому на думку позивача [PERSON] повинен сплатити на користь позивача заборгованість у розмірі 10814,84 грн. за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 13.02.2012. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 13.05.2021 відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, розгляд справи по суті постановлено розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі 12.06.2021; задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів; витребувано від Центру надання адміністративних послуг Краснопільської селищної ради Сумської області довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] , станом на дату смерті позичальника померлого [INFO] [PERSON] ; витребувано від приватного нотаріуса Клименка Леоніда Олексійовича, копію спадкової справи, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] , дата народження: [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] ; запропоновано позивачу у строк до 11.06.2021 подати письмові пояснення щодо того, коли та у який спосіб йому стало відомо про смерть позичальника [PERSON] та про прийняття спадщини відповідачем (або одержання ним свідоцтва про право на спадщину). 13.05.2021 Краснопільським районним судом Сумської області за супровідним листом вих. №578/417/21/3902/2021 надіслано за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] копію вищевказаної ухвали та копію позову з копіями доданих до нього документів на 33 арк. у одному примірнику. 18.05.2021 за вх. № 1904/21 до суду від Центру надання адміністративних послуг Краснопільської селищної ради Сумської області та за вх. №ЕП-724/21 від приватного нотаріуса Клименка Леоніда Олексійовича надійшли витребувані судовою ухвалою від 13.05.2021 документи. 20.05.2021 за вх. №ЕП-745/21, 27.05.2021 за вх. №2076/21 до суду від позивача надійшли письмові пояснення на виконання ухвали від 13.05.2021. 14.06.2021 відповідача про розгляд справи повідомлено шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України від 14.06.2021. 22.06.2021 поштове відправлення, направлене відповідачеві з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, повернуто на адресу суду, причиною повернення (досилання) вказано «за закінченням терміну зберігання». Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, в судове засідання не прибув, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином з урахуванням положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, 14.06.2021 його повідомлено про розгляд справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін у порядку частин 5, 7 ст. 279 ЦПК України від учасників справи не надходило, про відповідну можливість сторонам роз`яснено в ухвалі суду про відкриття провадження у справі. З урахуванням положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України справа розглянута у письмовому провадженні за наявними у ній матеріалами. У відповідності до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі докази, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 13 лютого 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з ПАТ КБ «ПриватБанк» на АТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] шляхом підписання ним бланку Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку був укладений договір про надання банківських послуг (а.с.19). У заяві зазначено, що [PERSON] згоден з тим, що дана заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та\~Правилами надання\~банківських послуг\~і тарифами,\~становить між\~ним та\~банком договір\~про надання\~банківських послуг,\~а також,\~ [PERSON] \~ \~підтвердив,\~що він\~ознайомився та\~згоден з Умовами та\~Правилами надання\~банківських послуг\~і тарифами,\~які були\~надані йому\~для ознайомлення\~в письмовому\~вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті www.privatbank.ua. До позовної заяви позивачем додана копія Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та копія Витягу з Умов і Правил надання банківських послуг у редакції, що діяла на момент підписання заяви. Жоден із зазначених документів не містить підпису [PERSON] . Як зазначено у позовній заяві, виникнення заборгованості у розмірі 10814,84 грн обумовлене неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором. Із позову вбачається, що позичальник свої зобов`язання за вказаним кредитним договором при житті належним чином не виконував протягом тривалого часу, не здійснював відповідні платежі на погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом. Згідно наданої разом з матеріалами позовної заяви копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.03.2019 позичальник [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у смт Краснопілля Сумської області (а.с. 51), також смерть позичальника підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису №00026835676 від 26.06.2020 (а.с. 91-93). Станом на дату смерті заборгованість позичальника [PERSON] перед банком за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 13.02.2012 становила 10814,84 грн. У зв`язку з виникненням заборгованості за кредитним договором позивач звернувся з позовом до відповідача, посилаючись на те, що він проживав разом з позичальником на день смерті та прийняв спадщину, тому є його спадкоємцем та просить стягнути з відповідача за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 13.02.2012 заборгованість у розмірі 10814,84 грн, а також понесені судові витрати. Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина 1статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах 3, 4 статті 1268, статті 1269 ЦК України. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. Як передбачено ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). За змістом ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власне активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі №14-53цс18. У поданих до суду письмових поясненнях, які надійшли до суду 20.05.2021 та 27.05.2021 позивач підтвердив, що дізнався про факт смерті [PERSON] [INFO] . Однак наявними у справі доказами підтверджується, що позивач звернувся до нотаріуса з претензією кредитора від 26.05.2020 тільки 24.06.2020, про що свідчить копія поштової квитанції до реєстру згрупованих поштових відправлень - рекомендованих листів від 24.06.2020, відтиск поштового штемпеля на цьому реєстрі, тобто поза встановленим законодавством шестимісячним строком. Відтак суд доходить висновку щодо недотримання позивачем строку звернення з вимогою до спадкоємця. Відповідно до ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи пропуск позивачем строку, встановленого ст. 1281 ЦК України для звернення з вимогами до спадкоємців боржника, суд вважає, що вказана обставина є достатньою підставою для відмови у задоволенні позову. Крім того, суд зауважує, що реєстрація боржника та відповідача за однією адресою не є безумовною підставою для висновку про обов`язок відповідача задовольнити вимоги кредитора. Так положення Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні»не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця реєстрації. Місцем проживання особи може бути будь-яке жиле приміщення, у якому особа проживає постійно або тимчасово, яке належить цій особі на праві власності або праві користування, що визнається власником жилого приміщення. Отже, реєстрація будь-якої особи зі спадкодавцем не є безумовним підтвердженням того, що ця особа є спадкоємцем померлого. Такі ж правові висновки зроблені Першою судовою палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 15 березня 2018 року у справі № 489/2924/16-ц, підстав відступити від яких не встановлено. Крім цього, позивач не надав суду доказів про наявність спадкового майна, в межах вартості якого відповідно до ст.\~1282\~ЦК України можливе стягнення за боргами спадкодавця. Судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, в силу статей 133,141 ЦПК України відшкодуванню не підлягає. З урахуванням викладеного та

Outcome: dismissed