Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

27.04.2015 року позивач звернувся до суду з позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з [PERSON] на користь КП «ЖКС Вузівський», юридична адреса: 65088, м. Одеса, вул. Шишкіна, 60-А на р/р 26000263291 ПАТ «МАРФІН БАНК» в м. Іллічівськ МФО 328168, ОКПО 35303304, у розмірі 2\~714, 55 гривень, а також стягнути судові витрати у розмірі 243, 60 гривень. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач належним чином не виконує свій обовязок по сплаті наданих їй послуг, у звязку з чим у неї на початок 2008 року виникла заборгованість за отримані послуги із УБПТ. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. Представник позивача у судових засіданнях позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Також поясняла суду, що строк звернення до суду з даним позовом переривався зверненням з заявою про видачу судового наказу. Відповідач у судових засіданнях проти задоволення позову заперечувала, вказуючи на пропуск позивачем строку звернення до суду та відсутність у неї будь-якої заборгованості з липня 2011 року. Суд, вислухавши доводи сторін, ретельно дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та врегульовані положеннями ЦК України та ЖК України. Судом встановлено, що КП ЖКС «Вузівськийй» є юридичною особою. Будинок, в якому мешкає відповідач, належить до житлового фонду місцевих Рад та знаходиться на балансі КП ЖКС «Вузівський». Відповідно до п. «а» ст. 28 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет міської ради узгоджує плату за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які знаходяться на обслуговуванні організації. Відповідно до ст.19 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до ст.19 ч.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 2 ст.642 ЦК України встановлено, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму грошей або ін.), що засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Тобто, надання житлово-комунальних послуг, отримання житлово-комунальних послуг, надання рахунків на його оплату та їх оплата у встановленому порядку підтверджують правовідносини між споживачем і виконавцем. Згідно ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 162 ЖК України визначено, що плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Статтею 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою. У платіжному документі мають бути передбачені графи для зазначення поточних та попередніх показань засобів обліку споживання комунальних послуг, різниці цих показань або затверджених норм, ціни/тарифу на даний вид комунальних послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу. У разі зміни вартості житлово-комунальних послуг виконавець/виробник не пізніше ніж за 30 днів повідомляє про це споживача з визначенням причин зміни вартості та наданням відповідних обґрунтувань з посиланням на погодження відповідних органів. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 (далі - Правила), плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил). З розрахунку КП ЖКС «Вузівський» вбачається, що відповідач [PERSON] має заборгованість за використання комунальних послуг з утримання будинків, споруд, та прибудинкових територій, яка за період з 01.01.2008 року по 01.01.2015 року становить 2\~714, 55 гривень. Крім того, з вказаного розрахунку вбачається, що борг у розмірі 699,3 грн. існував у відповідача вже на січень 2008 року, а з липня 2011 року [PERSON] належним чином проводить усі необхідні платежі. Як вбачається з вимог статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Однак, як вбачається з поданого позову, позивач звернувся до суду з вимогами до відповідача лише 27.04.2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Однак, суд не може прийняти до уваги твердження представника позивача щодо того, що строк позовної давності був перерваний зверненням до суду у 2010 році, але, заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2010 року реалізовано не було. Як вбачається з вказаного рішення, прокуратура Київського району м. Одеси звернулась до суду з позовом в інтересах держави в особі КП «ЖКС «Вузівський» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 1596, 69 грн., яка склалась на за період з 01.03.2007 року по 01.06.2009 року і заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2010 року позов був задоволений, з відповідачів стягнута заборгованість за вказаний період, вирішено питання стягнення судових витрат. Як стверджує представник позивача, вказане рішення реалізовано ними не було, виконавчі листи не отримувались, однак, зазначена обставина, на думку суду, у будь-якому разі не може бути підставою для повторного стягнення заборгованості, що утворилась на січень 2008 року та накопичувалась до червня 2009 року у розмірі 1476,95гривень, так як отримання виконавчих листів та пред'явлення їх до виконання є виключним правом позивача. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 14.08.2013 року КП «ЖКС «Вузівський» звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу, в якій просило видати судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 959грн. 88коп., яка склалась за період з 01.08.2009р. по червень 2011 року. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.05.2014 року судовий наказ від 03.09.2013 року, виданий за вказаною заявою, був скасований. Суд погоджується з твердженнями відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом, так як, звертаючись до суду у серпні 2013 року з заявою про видачу судового наказу, заявник пропустив строк позовної давності, який за даними вимогами збіг ще у червні 2013 року. Таким чином, враховуючи вимоги ч.4 ст. 267 ЦК України, суд прийшов до висновку, що позов КП ЖКС «Вузівський» про стягнення заборгованості задовольню не підлягає. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed