overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

27 липня 2020 року до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про про стягнення заборгованості за договором позики. З довідки відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської районної в м. Києві Державної адміністрації, яка надійшла до суду 04 вересня 2020 року, вбачається, що місце проживання відповідачки зареєстроване на території м. Києва. Частиною восьмою статті 28 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів. Зі змісту наявного в матеріалах справи договору позики, з приводу стягнення заборгованості за яким і пред`явлено даний позов, вбачається, що у ньому визначено місце виконання зобов`язань за договором, яке розташовується за адресою: [ADDRESS] , що у свою чергу свідчить про право позивача пред`явити даний позов за місцем виконання зобов`язань за вказаним договором саме до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області, а це у свою чергу свідчить про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідачки, яке надійшло до суду, щодо передачі позову [PERSON] за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Отже, вказана вище позовна заява підсудна Новгород-Сіверському районному суду Чернігівської області, підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження відсутні. Враховуючи характер та зміст спірних правовідносин суд, на підставі статей 19, 274 ЦПК України, приходить до висновку, що справа за вказаним позовом не може бути розглянута у порядку спрощеного позовного провадження, тому її розгляд слід здійснювати за правилами загального позовного провадження з призначення підготовчого судового засідання. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

27 липня 2020 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім`ї стала різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок, почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов`язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач та відповідач звернулись до суду із заявами про слухання справи в їх відсутність та просять задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. У відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 06 жовтня 2006 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м.Києва про що складено актовий запис №1211. Від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON] , [INFO] . Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Так, згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити його інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім`ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

27 липня 2020 року КЕВ м. Хмельницький звернувся до суду із позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що військовослужбовцю [PERSON] було надано для проживання кімнату [ADDRESS] . Разом із [PERSON] у кімнату вселився і її чоловік [PERSON] , з яким третя особа згодом розлучилась. Відповідач у кімнаті [ADDRESS] не проживає 8 років, з огляду на що позивач відповідно до ст.ст.71,72 ЖК України просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житлом. Представник позивача подав до суду заяву, в якій справу просив розглянути за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Третя особа [PERSON] також просила справу розглянути за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні працівнику ЗСУ [PERSON] 05 лютого 2015 року було видано спеціальний ордер на жилу площу у гуртожитку, а саме кімнату № [NUMBER] по [ADDRESS] разом із сином [PERSON] . Відповідно до довідки КЕВ м. Хмельницький №30 від 02 березня 2020 року разом із [PERSON] , [PERSON] проживав та був зареєстрований з 25 червня 2004 року [PERSON] . Гуртожиток по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14 листопада 2014 року належить на праві власності Державі в особі Міністерства оборони України. Актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 13 березня 2020 року зафіксовано, що [PERSON] не проживає за місце реєстрації протягом восьми років. Відповідні обставини не заперечив і сам відповідач надіславши суду заяву про визнання позову. Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст.72 цього Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи, що відповідач не проживає у кімнаті [ADDRESS] 8 років, шор підтверджується копією відповідного акту від 13.03.2020 року, суд приходить до висновку, що він втратив право на користування зазначеним житловим приміщенням. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати по справі становлять 840 грн. 80 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

27 липня 2020 року КП УМК «Центральна» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги в розмірі 4\~740,53 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідачі не регулярно сплачували за надані житлово-комунальні послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про здійснення розгляду справи без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань в судове засідання не направляли. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до\~ст. 67 Житлового кодексу України\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Незважаючи на неодноразові попередження про необхідність повного погашення заборгованості, відповідачі систематично недоплачують за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 4\~740,53 грн. Дані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості та іншими доказами, що знаходяться в матеріалах справи. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому з відповідачів на користь ҐКҐП УМК «Центральна» підлягає солідарному стягненню заборгованість за житлово-комунальні послуги. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі становлять 2 102 грн., які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

27 липня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначила, що з відповідачем зареєстрували шлюб 03 червня 2007 року. Від шлюбу мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Вказувала, що подружнє життя не склалось, через психологічну несумісність, змінились погляди на проживання однією сім`єю, втрата почуттів один до одного. Як подружжя разом не проживають. Як подружжя не проживають та не ведуть спільне господарство більше двох років. Ухвалою суду від 18 серпня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач [PERSON] відзив не подав. 17.09.2020 року позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву про слухання справи у її відсутності, просила суд шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про день, час та місце слухання судом справи повідомлений належним чином. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. Відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що між сторонами 03 червня 2007 року зареєстровано шлюб Понінківською селищною радою Полонського району Хмельницькій області, актовий запис №16, від спільного проживання мають одну малолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Через відсутність спільних інтересів, різні погляди на життя та непорозуміння, припинили сімейні відносини і спільне проживання. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони та їх дитини, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання між сторонами шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

27 липня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем зареєстрований 25.01.2003 року Малошкарівською сільською райдою Полонського району Хмельницької області, актовий запис №1. Від даного шлюбу у сторін є спільна дитина, [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів і різні погляди на життя. Спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження сім`ї не можливе. Між сторонами немає спору про поділ майна, що перебуває в спільній власності на момент розгляду справи. Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву в якій проти позову не заперечує, просить проводити розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Із письмової згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.280 ЦПК України, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, підстав для збереження сім`ї не вбачається, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

27 липня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 серпня 1988 року Відділом РАЦС Первомайського райвиконкому Харківської області, за актовим записом № 253, мотивуючи свій позов тим, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинені. Сім`я розпалась остаточно, подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Позивач у перше судове засідання не з`явилася, проте від неї до суду надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у перше судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла телефонограма про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Наслідки ст.206 ЦПК України йому роз`яснені. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 1988 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом РАЦС Первомайського райвиконкому Харківської області, Серії [NUMBER], актовий запис № 253 (а.с.4). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно - шлюбні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

27 липня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 11 лютого 2014 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №67. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з 2021 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, відповідач визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали заяви відповідача, надані письмові докази, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 11 лютого 2014 року. Шлюб зареєстровано Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №67. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з 2021 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

27 липня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на\~ утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі ? частини усіх видів її доходів, але не менше 50%\~ прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви. Ухвалою суду від 28 липня 2021 року позовну заяву\~ [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у\~ справі, розгляд справи ухвалено проводити у\~ порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням осіб, у зв`язку з чим судове засідання призначено о 08 год. 00 хв. 04 жовтня 2021 року / а.с.11 /. Ухвалою суду від 04 жовтня 2021 року, у зв`язку з першою неявкою належним чином повідомленого відповідача, проведення судового засідання у справі відкладено до 08 год. 00 хв. 25 жовтня 2021 року / а.с.17 /. Позивач [PERSON] на обумовлену дату до суду не з`явився, подавши письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі / а.с.15 /. Незважаючи на своєчасність повідомлення про дату, час і місце розгляду\~ справи,\~ відповідач\~ [PERSON] повторно у судове засідання не\~\~ з`явилася,\~\~ причин\~\~ своєї\~ неявки суду не\~ повідомила, клопотання про відкладення судового засідання не заявила. Крім того, відповідач [PERSON] не скористалася й правом надати суду відзив. Ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року розгляд справи ухвалено проводити у заочному порядку на підставі наявних у ній доказів. Перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній доказами, у\~ їх сукупності та\~ взаємозв`язку, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

27 липня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1999 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя з дружиною не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя, між сторонами постійно виникали суперечки та конфліктні ситуації, що призвело до втрати почуття любові та поваги. Відповідач відмовляється подавати спільну заяву до органів РАЦС про розірвання шлюбу, а тому позивач просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, оскільки вважає подальше його збереження таким, що суперечить його інтересам. В судове засідання [PERSON] не з`явився, надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явилася. Подала письмове клопотання, в якому просила розглянути справу за її відсутності. Позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, з`ясувавши позицію сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26 жовтня 1999 року, актовий запис №11. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов`язані, будь-які ознаки сім`ї відсутні. Таким чином, характер відносин, які склалися, свідчать про повний розпад сім`ї, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, оскільки останні не бажають підтримувати шлюбні відносини між собою та знайти спільну мову в сімейних питаннях. В зв`язку з цим, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved