Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

29.02.2016 року позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до місцевої територіальної громади в особі Новоград-Волинської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, а саме - на житловий будинок [ADDRESS] В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вищезазначений будинок належав його прабабці [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 09.05.1953 року. [INFO] вона померла. Спадкоємцем за законом була дочка (баба позивача) [PERSON], яка проживала разом із спадкодавцем та прийняла спадщину. Остання мала двох синів - [PERSON] 1963 р.н. та [PERSON] 1964 р.н., який був батьком позивача. [PERSON] помер [INFO] року. На день смерті батька позивач був неповнолітній та фактично проживав однією сім'єю з ним. [INFO] померла [PERSON], яка не встигла оформити право власності на спірний будинок, але зробила заповіт на користь свого сина [PERSON], (дядько позивача). Після смерті баби відкрилась спадщина на вищевказаний будинок. Спадкоємець за заповітом [PERSON] відмовився від спадщини на користь позивача.. Оскільки позивач є спадкоємцем прав свого померлого батька [INFO] позивач звернувся до приватного нотаріуса Новоград-Волинського районного нотаріального округу, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі такого свідоцтва позивачу було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. За таких обставин, враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просить суд визнати за ним право власності на вказану частку квартири. У судовому засіданні позивач просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подали заяву, в якій зазначили, що проти задоволення позову не заперечують та просять проводити розгляд справи без участі представника Новоград-Волинської міської ради. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних доказів. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] (власник будинку відповідно до договору купівлі-продажу а.с. 7-10) померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане міським відділом ДРАЦС Новоград-Волинського МУЮ 26.01.2011 р. (а.с. 11) З повідомлення державного нотаріуса О.Д. Ружицького, встановлено, що до майна померлої [PERSON] спадкова справа не заводилась. Спадкоємцем померлої за законом була її дочка [PERSON], яка прийняла спадщину, але право власності на спадкове майно не оформила. Відповідно до ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації , передбаченої цим законом за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена у відповідності до законодавства , що діяло на час їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Згідно ч. 2 ст. 548 ЦК України 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], було визначено, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Наданими доказами підтверджується, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON], отже, набула право власності на житловий будинок № [ADDRESS], який увійшов до спадкової маси після її смерті. Родинний зв'язок позивача з [PERSON] підтверджується свідоцтвом про його народження та свідоцтвом про народження його батька [PERSON] (а.с. 15) Судом встановлено, що [PERSON] - позивач у справі, прийняв спадщину та з метою оформлення спадкових прав подав заяву про прийняття спадщини (а.с. 21) Постановою приватного нотаріуса [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від .02.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] після смерті [PERSON], яка прийняла спадщину, але не встигла оформити свої спадкові права, так як померла [INFO], оскільки у позивача відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок (а.с. 22). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народився [INFO], батьками вказано - [PERSON], [PERSON] (а.с. 15). Згідно свідоцтв про смерть [PERSON] помер [INFO] р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане міським відділом ДРАЦС Новоград-Волинського МУЮ 27.02.2004 р. (а.с. 16) Тобто, судом встановлено, що [PERSON] є онуком [PERSON] та правнуком [PERSON] З копії довідки № 4999 від 21.12.2015 р., видно, що на момент смерті [PERSON], [INFO] разом з нею проживали та були прописані на протязі 6-ти місяців - [PERSON] та [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с. 12) Відповідно до заповіту за № 374 від 03.03.2004 року [PERSON] заповіла все своє майно сину - [PERSON] (а.с. 17). Як видно з копії заяви від 30.11.2015 р. спадкоємця [PERSON], який відмовився від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (а.с. 24). Таким чином, відповідно до ст. ст. 1261, 1266 ЦК України, позивач є спадкоємцем першої черги за законом по праву представлення. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 6 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що відомості про реєстрацію права власності на домоволодіння за адресою: Житомирська область, м. Новоград-Волинський, вул. Лермонтова, 11- відсутні. Таким чином, є підстави вважати, що будь-які правочини щодо спадкового майна за життя спадкодавця ним не вчинялись. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved