overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

28 вересня 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 8/2007/980-К/5124-ПП, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 10000 гривень строком по 17 вересня 2010 року на умовах, визначених цим договором. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 11 грудня 2013 року в сумі 33432,09 гривень, яка складається з: заборгованість за сумою кредиту - 9485,11 гривень; заборгованість за відсотками - 17181,35 гривень; пені 3575,63 гривень; штрафу 3190 гривень, яку представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача 334,32 гривень судового збору. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день слухання справи сповіщена. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, кредитного договору № 8/2007/980-К/5124-ПП від 28 вересня 2007 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримала кредит у розмірі 10000 гривень строком до 17 вересня 2010 року зі сплатою відсотків згідно умов договору. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконала, заборгувавши станом на 11 грудня 2013 року в сумі 33432,09 гривень, яка складається з: заборгованість за сумою кредиту - 9485,11 гривень; заборгованість за відсотками - 17181,35 гривень; пені 3575,63 гривень; штрафу 3190 гривень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконала зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат - 334,32 гривень судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

\~\~\~\~28 вересня 2011 року померла [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно: \~житловий будинок з господарськими будівлями в с. Ясенове-2 Любашівського району Одеської області та належна їй земельна ділянка, розташована на території Ясенівської сільської ради Любашівського району Одеської області розміром 5.66 га, що підтверджується державним актом серія ЯА № 085196. \~\~ Посилаючись на те, що нотаріусом, при огляді його документів, йому було повідомлено, листом № 283/01-16 від 18.02.2016 року, що видати свідоцтво не є можливим, у звязку з тим, що у свідоцтві про народження в графі «мати» [PERSON], а в свідоцтві про смерть та інших документах померла записана - [PERSON]. У звязку з чим, йому було рекомендовано звернутись до суду з питання встановлення факту родинних відносин між ним та померлою [PERSON] - для подальшого оформлення спадщини. Він являється єдиним спадкоємцем 1 черги на указане спадкове майно за законом після смерті матері, але не може оформити спадщину нотаріально із-за розбіжності в написанні імені його матері, заявник звернувся до суду з наведеною заявою. \~ Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав суду заяву (а.с. 17) про розгляд справи в його \~відсутність та про те, що проти задоволення заяви не заперечує. Факт родинних відносин з померлою матірю [PERSON] підтверджується: свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с.8), повідомленням \~нотаріальної контори (а.с. 14), довідками Ясенівської сільської ради (а.с.6-7,11), копією свідоцтва про \~народження заявника (а.с. 12) та рішенням Любашівського районного суду 18 грудня 2013 року по справі № 507/1849/13-ц за позовом про визнання права власності на спадкове майно яке залишилось після смерті матері позивача - [PERSON], де в описовій частині рішення встановлено (із показань свідків [PERSON] та [PERSON] М.) його родинні відносини з [PERSON], при цьому юридичний факт не встановлювався. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини і тому має для нього юридичне значення. На підставі викладеного заява підлягає задоволенню повністю згідно ч.2 п 5 ст. 234, ст. 235, 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

28 вересня 2012 року Києво-Святошинський районний суд Київської області позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності задоволено. 03.02.2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовною заявою [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності в якою визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS], що у місті Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, яка розташована на пятому поверсі девяти поверхового будинку і згідно технічного паспорту на квартиру складається із двох ізолюваних кімнат житловою площею 24,4 кв.м., у тому числі 1а кімната - 12,0 кв. м., 2а кімната - 12,4 кв.м., а також із кухні площею 7,8 кв.м, санвузлу - 3,2 кв.м., коридору - 5,8 кв.м.,лоджії - 3,0 кв.м., а всього Загальною площею 44,2 кв.м. Визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частину квартири [ADDRESS], яка знаходиться на пятому поверсі девяти поверхового будинку і згідно технічного паспорту на квартиру складається із двох ізольованих кімнат житловою площею 24,4 кв.м, у тому числі 1а кімната - 12,0 кв.м.,2а кімната - 12,4 кв.м., а також із кухні площею 7,8 кв. м., санвузлу - 3,2 кв.м., коридору - 5,8 кв. м., лоджії - 3,0 кв.м., а всього загальною площею 44,2 кв. м. У судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Враховуючи те, що згідно ч. З ст. 220 ЦПК України присутність сторін не є обов'язковою, суд дійшов висновку про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення про судові витрати за відсутності сторін. Дослідивши матеріали заяви та справи, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у справі з наступних підстав. Відповідно до ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які брали участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення , якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до технічного паспорту, виготовленого Київським міжміським бюро технічного інвентаризації квартира [ADDRESS] стосовно якої були заявлені вимоги про визнання права власності за позивачко, та яка була предметом розгляду має наступні характеристики - квартира складається із двох ізолюваних кімнат житловою площею 24,4 кв.м., у тому числі 1а кімната - 12,0 кв. м., 2а кімната - 12,4 кв.м., а також із кухні площею 7,8 кв.м, санвузлу - 3,2 кв.м., коридору - 5,8 кв.м.,лоджії - 3,0 кв.м., а всього Загальною площею 44,2 кв.м. Таким чином, суд вважає , що стосовно визначення технічних характеристик об'єкта нерухомого майна на яке за позивачкою згідно з рішенням суду визнано право власності, потрібно ухвалити додаткове рішення та доповнити пятий та шостий абзац резолютивної частини рішення. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

28 вересня 2012 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 7208,47 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованності здійснюється починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 09 лютого 2014 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 9765,08 грн., заборгованість за кредитом - 6572,49 грн, заборгованність по процентам за користування кредитом - 915,60 грн, штрафи за п.п.2.2. Генеральної угоди - 1335,80 грн, а також штрафи відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг -500,00 грн та 441,19 грн., всього загальна сума забогованості склала 9765,08 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором 28 вересня 2012 року в розмірі 9765,08 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день слухання справи сповіщена, заява про розгляд справи без її участі на адресу суду не надходила, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за її відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 28 вересня 2012 року укладена Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 7208,47 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованності здійснюється починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично логується на такий же термін. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 09 лютого 2014 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 9765,08 грн., заборгованість за кредитом - 6572,49 грн, заборгованність по процентам за користування кредитом - 915,60 грн, штрафи за п.п.2.2. Генеральної угоди - 1335,80 грн, а також штрафи відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг -500,00 грн та 441,19 грн., всього загальна сума забогованості склала 9765,08 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

28 вересня 2012 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І ЖД № 317420. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки кадастровий номер 5123581800:01:002:0095, розміром 6,96 гектара, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 906056, який виданий 10 серпня 2006 року Миколаївською районною державною адміністрацією Миколаївського району Одеської області, що знаходиться на території Ісаївської сільської ради, Миколаївського району, Одеської області. Для отримання спадщини, позивачка не змогла вчасно звернутися із заявою у нотаріальну контору, так як доглядала за хворим чоловіком [PERSON], який помер 04 квітня 2014 року. Крім того позивачка необізнана у діючому законодавстві і вважала, що так як вона зберігає документи на земельну ділянку, то вже є спадкоємцем, який прийняв спадщину. Крім позивачки інших спадкоємців немає, так як мама [PERSON], померла 16 жовтня 2004 року. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачка, як дочка, є спадкоємцем першої черги і має право на спадкування за законом. Вона є єдиним спадкоємцем, так як інших спадкоємців немає. Нещодавно вона звернулася в нотаріальну контору з питання оформлення спадщини. Проте вона не може її оформити, тому, що пропущений встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визначити для [PERSON], додатковий строк тривалістю один місяць, починаючи з наступного дня після набрання чинності рішення суду, для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її батька [PERSON], який помер 28 вересня 2012 року в с. Ісаєве, Миколаївського району, Одеської області, оскільки вона його пропустила з поважної причини, так як необізнана у діючому законодавстві. Данні обставини підтверджується матеріалами справи, копією паспорта [PERSON] ( а.с. 4 5 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 6 ), копією свідоцтва про одруження [PERSON] ( а.с. 7 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 8 ), копією Державного акту на право приватної власності на землю на імя [PERSON] ( а.с. 9 ), копією свідоцтва про одруження [PERSON]. ( а.с. 10 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 11 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 12 ). На підставі ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

28 вересня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 30 березня 2012 року перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки не склалися через несхожість характерів та різні погляди на життя. На протязі останнього часу винекли непорозуміння, що призвели до взаємного відчуження. З травня 2014 року сімейні стосунки припинено, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Примирення не можливе, шлюб носить формальний характер. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.2). Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позов і розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.8). Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с.9). Розглянувши доводи, викладені позивачем, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 30 березня 2012 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 30 березня 2012 року, актовий запис 57 (а.с.3). В шлюбі у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилася дитина: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17 травня 2012 року, актовий запис 283 (а.с.4). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

28 вересня 2015 року [PERSON] в інтересах якого діє [PERSON] звернувся до суду з позовом до Мукачівського міського відділу ДМС України у Закарпатській області, [PERSON], третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчого комітету Мукачівської міської ради про визнання реєстрації неправомірною та зобовязання вчинити певні дії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] з 12 лютого 2010 року без згоди [PERSON] та без жодних правовстановлюючих документів на вказане житло. Реєстрація відповідача [PERSON] проведена з порушенням вимог ч.2 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ч. 2.2 Наказу № 1077 від 22.11.2012 року «Про затвердження Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів», а тому її слід визнати неправомірної та скасувати. У\~ судовому\~ засіданні\~позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні\~ вимоги\~ підтримали повністю, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві, просили\~ їх\~ задоволити\~ в\~ повному\~ обсязі. У\~ судовому\~ засіданні\~ представник\~ відповідача [PERSON] [PERSON] позовні\~ вимоги\~ заперечив\~ повністю, просив\~ у\~ задоволенні\~ позову\~ відмовити\~ у звязку з пропуском строку позовної давності. У судовому\~ засіданні\~ представник Мукачівського МВ ДМС України у Закарпатській області позовні вимоги та їх мотиви не визнала повністю, просила відмовити в задоволенні позову так як Мукачівський МВ ДМС України у Закарпатській області не є належним відповідачем. Крім того, в повноваження Мукачівського МВ ДМС України у Закарпатській області входить зняття з реєстрації, а не її скасування. У судовому\~ засіданні\~ представник\~ третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - виконавчого комітету Мукачівської міської ради вирішення справи залишив на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд констатує наступне. [PERSON] 12 лютого 2010 року зареєстрований в [INFO], що підтверджується ксерокопією паспорту серії ВР № 351941 (а.с.11). Факт реєстрації [PERSON] за адресою в м.Мукачево, вул. Миру, 24/13, підтверджується також довідкою ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» № 012660 від 22.07.2015 року (а.с. 15 ), повідомленням Мукачівського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області № 4780 від 10.10.2015 року (а.с.37). Вимогами ст. 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові у відповідності до ч.4 ст. 267 ЦК України. Позивач та його представник не заявляли вимог про поновлення строку позовної давності, а також не подали суду доказів поважності причини пропущення позовної давності для його захисту згідно ч.5 ст. 267 ЦК України. З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Згідно з ст. 88 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

28 вересня 2015 року [PERSON] звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою він перебуває у шлюбі з 04 грудня 1982 року; шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Баглійського районного виконкому м. Дніпродзержинська за актовим записом № 867. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з вересня 2015 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна сторони не мають. В наданій до суду письмовій заяві позивач [PERSON] зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити і розглянути справу без його участі. Відповідачка [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без її участі, зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, взявши до уваги позицію позивача та відповідачки, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 04 грудня 1982 року відділом реєстрації актів громадянського стану Баглійського районного виконкому м. Дніпродзержинська за актовим записом № 867 (л.с. 10). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Як зазначив позивач і проти чого не заперечувала відповідачка, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з вересня 2015 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачкою подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна сторони не мають. З письмової заяви відповідачки (л.с. 15) вбачається, що вона не заперечує проти розірвання шлюбу та обставин, викладених позивачем в позовній заяві. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивача так і відповідачки, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved