Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

27.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 2575 грн 16 коп. у відшкодування збитків, завданих виплатою суми страхового відшкодування, яка спричинена дорожньо-транспортною пригодою, що відбулася з вини відповідача. Одночасно позивач подав заяву про розгляд справи за відсутності його представника. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 28.09.2013 року в м. Чернігові відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), внаслідок якої пошкоджено автомобіль «Форд», реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON]. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 18.10.2013 року відповідача визнано винним в порушенні пункту 2.3(а) Правил дорожнього руху, що стало причиною ДТП. Як встановлено судом (а. с. 35), відповідач, перед початком руху не перевірив технічну справність належного йому автомобіля ЗАЗ 1103, реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок чого під час його руху відбулося заклинення руля і наїзд на припаркований автомобіль «Форд», реєстраційний номер [NUMBER]. У зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача на той час була застрахована позивачем, останній виплатив суму страхового відшкодування в розмірі 2575 грн 16 коп., яку просить стягнути з відповідача в порядку регресу. Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, спрямовані на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, врегульовано Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон). Відповідно до частини першої статті 38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: 38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону; д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування). В якості підстави позову позивач посилається на невідповідність технічного стану та обладнання транспортного засобу, яким керував позивач, існуючим вимогам Правил дорожнього руху (підпункт «г» пункту 38.1.1 частини першої статті 38 Закону). Втім, правовий аналіз наведеної вище норми Закону дає суду підстави для висновку, що страховик має право пред'явити регресний позов до страхувальника лише в тому разі, якщо належний останньому транспортний засіб має самовільні переобладнання, які не передбачені технічними вимогами, і, при цьому негативно впливають на експлуатаційні характеристики транспортного засобу, в тому числі й на безпеку руху, або в разі існування технічних несправностей транспортного засобу, які впливають на безпеку руху, про які було достовірно відомо власнику забезпеченого транспортного засобу. Проте, зазначені обставини підлягають доведенню в суді страховиком, який пред'являє регресний позов, у встановленому цивільним процесуальним законодавством України порядку. Раптове виникнення в автомобілі технічної несправності, якої раніше не існувало, вже під час руху, і яку об'єктивно не можливо було виявити водієві до початку руху автомобіля, за умови завчасного проходження його технічного огляду, не підпадає під дію підпункту «г» пункту 38.1.1 частини першої статті 38 Закону, що є безумовною підставою для відмови в задоволенні позову.

Outcome: dismissed