Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

28 липня 2015р. позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що із 30 жовтня 2010р. перебуває із відповідачем [PERSON] у шлюбі і проживала із ним разом до квітня 2015р, від якого мають малолітню доньку [PERSON], 9.04.2011р.н, яка мешкає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач кошти на потреби сімї, в тому числі дитини не надає, про доньку не піклується, вживає наркотичні засоби. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 600грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитини повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та прохала його задовольнити у повному обсязі. Оскільки відповідач часто міняє місце роботи та очікує виклику в АТО, вона просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази що в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що із 30 жовтня 2010р. позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, серії І-КИ №179692 (а.с.6). Від сумісного шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], 9 квітня 2011р.н, що підтверджується свідоцтвом про її народження видане Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.5). Встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки з квітня 2015р. Ці обставини підтверджені поясненнями сторін та матеріалами справи. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на дитину, які підлягають стягненню із відповідача, суд приймає до уваги те, що інших дітей та непрацездатних осіб відповідач на своєму утриманні не має, а також його обов'язок по належному утриманню дітей, у звязку з чим вважає, що заявлена позивачем сума аліментів у розмірі 600грн. щомісячно співмірна із матеріальним становищем сторін, а тому підлягає стягненню щомісячно, що відповідатиме дійсним обставинам справи. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при предявлені позову була звільнена від сплати судового збору, на підставі вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243грн. 60коп.

Outcome: approved