overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

27 липня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13 грудня 2003 року , від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки працездатний, фізично здоровий, аліментних зобовязань на користь інших осіб не має. В звязку з чим, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності , суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 грудня 2003 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Між сторонами не досягнуто домовленості відносно утримання дитини, яка після припинення відносин між сторонами, проживає з позивачем. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України на батьків покладений обовязок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2)стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В звязку з чим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує стан здоровя дитини, її вік та її матеріальне становище, а також стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який працездатний, фізично здоровий, аліментних зобовязань на користь інших осіб немає, тому вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

27 липня 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив. В обґрунтування уточненого позову посилається на те, що 04\~серпня 2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів. Спір щодо утримання дитини відсутній, оскільки остання після розірвання шлюбу залишиться проживати з відповідачем. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 серпня 2007 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 303 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 8). 22 квітня 2009 року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 6). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені у 2011 році, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

27 липня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В судове засідання позивач не з»явився, про час та місце розгляду справи був попереджений у встановлений спосіб, направив до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позов задовольнити(а.с.19,27). Відповідачі в судове засідання не з»явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановлений спосіб, від [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до суду надійшли заяви про визнання позову повністю, та розгляду справи за їх відсутності, [PERSON] в судове засідання не з»явилася з невідомих причин(а.с.22-26). Представник третьої особи - органу опіки та піклування Лиманської міської ради, також був належним чином попереджений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явився з невідомої причини(а.с.20). З огляду на це,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

27 липня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18 липня 2011 року вони з відповідачкою уклали шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Баштанівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, актовий запис зроблено за №4. Від подружнього життя сторони мають одну дочку [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що протягом останнього часу вони з відповідачкою не підтримують подружніх відносин, у сторін по справі зникло взаєморозуміння, довіра, близькі відносини, спільного господарства вони не ведуть . Позивач вважає примирення з відповідачкою неможливим, саме тому просить не надавати їм час на примирення. Сторони по справі дійшли згоди щодо місця проживання та утримання дитини, [PERSON], [INFO] - остання після розірвання шлюбу буде мешкати з матірю. Матеріальне забезпечення дитині позивач зобовязується надавати у добровільному порядку. У звязку з тим, що сторони дійшли згоди щодо розірвання шлюбу, майна, проживання та утримання дитини, позивач звертається до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, оскільки вважає примирення між ним та відповідачкою неможливим. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.18). Відповідачка, [PERSON], у судове засідання не зявилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала (а.с.19). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Із свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖД №151946 від 18.07.2011 року (а.с.4), видно, що 18 липня 2011 року виконавчим комітетом Баштанівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області був зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що було зроблено відповідний актовий запис за №4. Прізвище дружини після укладення шлюбу змінено на «Парасківа». Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що 18 липня 2011 року сторони уклали шлюб, який було зареєстровано виконавчим комітетом Баштанівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, актовий запис зроблено за №4. Від подружнього життя сторони мають одну дочку, [PERSON], [INFO]. Спільне життя позивача з відповідачкою не склалося, сторони мешкають окремо протягом останнього часу, шлюбних стосунків не підтримують, спільного бюджету не мають. Спільна дитина проживає з відповідачкою. Спорів про місце проживання дитини та про спільне майно у сторін не виникало. Сторони по справі у збереженні шлюбу сенсу не бачать. Таким чином судом встановлено, що шлюб між сторонами наразі носить тільки формальний характер, відносини між сторонами зіпсувалися, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а в першу чергу інтересам дитини, у звязку з чим, суд вважає, що шлюб має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

27 липня 2016 року позивач звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовною заявою про розірвання шлюбу. В позові вказав, що з 14 липня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від шлюбу подружжя мають дитину, - доньку [PERSON] [INFO]. Шлюбне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на спільне сімейне життя, між сторонами постійно виникали сварки через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, сімя розпалася остаточно. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а розгляд справи провести без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи провести без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 14 липня 2013 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про що було зроблено запис за №1023. Від шлюбу у подружжя народилась донька, - [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області за актовим записом №3092. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо. Сторони втратили почуття кохання, виникають постійні сварки, шлюбні стосунки фактично припинені. За таких обставин, а також зважаючи на категоричну позицію обох сторін, щодо небажання перебувати у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

27 липня 2016 року позивач звернувся з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 22.07.2013 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, зобов'язання перед банком не виконав, внаслідок чого станом на 31.05.2016 року виникла заборгованість в сумі 11667 грн. 90 коп. З даної суми 295,34 грн. - заборгованість за кредитом, 7240,76 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 3100 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 531,81 грн. Просить стягнути з відповідача названу суму заборгованості та судові витрати в розмірі 1378 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання вдруге не з'явився, хоча своєчасно був повідомлений про місце, дату і час розгляду справи судовою повісткою, надісланою рекомендованим листом з рекомендованим повідомленням по зареєстрованому місцю проживання. Про причину неявки суд не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відповідно до анкети-заяви від 22.07.2013 року [PERSON] згоден з тим, що ця заява разом із пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з договором про надання банківських послуг і згоден з його умовами (а.с. 5). Згідно з п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.7.6, 2.1.1.12.6.1 Умов і правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором; при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+ 5 % від суми заборгованості; у випадку виникнення прострочених забов'язань на суму 100 гривень, клієнт виплачує банку пеню (а.с. 8-31). Відповідно до розрахунку заборгованість за договором станом на 31.05.2016 року становить 11667,91 грн. (а. с. 4). Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті кредиту, відсотків та комісії, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

27 липня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 09 серпня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння, різні погляди на сімейне життя та несхожості характерів, внаслідок чого виникали сварки, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини припинили у серпні 2014 року та з того часу спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо, оскільки відповідач виїхав проживати в Дніпропетровську область. Спору про поділ майна у них немає. У звязку з чим просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 серпня 2008 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області зроблено відповідний актовий запис за № 160 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 8). 08 лютого 2010 року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 9). Спільне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння, різні погляди на сімейне життя та несхожості характерів, внаслідок чого виникали сварки, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені в серпні 2014 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. У своїх письмових заявах, поданих до суду, сторони наполягали на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст.\~110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

27 липня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 15 вересня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 409, від спільного проживання дітей не мають, також зазначила, що шлюбно-сімейні відносини припинили з 20 червня 2015 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд, з'ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 15 вересня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 409, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.9). Сторони від спільного проживання дітей не мають. З 20 червня 2015 року сторони мешкають окремо, спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

27 липня 2016 року позивач звернулась до суду із дійсною позовною заявою в обґрунтування якої зазначила, що вона є пенсіонером за віком, інших доходів крім пенсії у розмірі 1049,00 грн щомісячно не має, за станом здоровя потребує постійного догляду. Її єдиний син [PERSON] матеріальну допомогу добровільно не надає, хоча інших утриманців не має. У звязку з цим вона змушена звернутись до суду і просить стягувати аліменти з [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 100,00 грн щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до зміни матеріального та сімейного стану сторін. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач надала заяву, в якій розглянути справу без її участі Відповідач до початку судового засідання також надав заяву згідно якої просив розглянути справу без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Від заінтересованої особи надійшла письмова заява, згідно якої вона просила справу розглянути без участі їх представника. Судом встановлено наступне. Як вбачається з копії свідоцтва про народження від 11.11.1948 року [PERSON] є матірю відповідача [PERSON] (а.с.5). Відповідно до довідки №2888 від 18.07.2016 року, [PERSON] зареєстрована на [INFO] та має склад сімї: сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно з довідкою №238/07-09 від 15.07.2016 року, яка видана Управлінням пенсійного фонду України в Луганській області, [PERSON] отримує пенсію за віком по 1049,00 грн щомісячно (а.с.6). З наданої Троїцьким територіальним медичним обєднанням інформації вбачається, що через хронічні захворювання [PERSON] самостійний догляд здійснювати за собою не може (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно зі ст..205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, інших осіб на утриманні не має, той факт, що інших дітей позивач не має, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У відповідності до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved