Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

28.08.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, штрафних санкцій та процентів. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 05.09.2012 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач позичив, а відповідач прийняв у борг грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн. строком повернення 05.10.2012 року включно. 11.09.2012 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач позичив, а відповідач прийняв у борг грошові кошти в розмірі 1000 дол. США строком повернення до 25.09.2012 року включно. 10.07.2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач позичив, а відповідач прийняв у борг грошові кошти в розмірі 73 300 (сімдесят три тисячі триста) грн. та 2 800 дол. США строком повернення до 05.09.2013 року. На підтвердження укладення вказаного договору відповідач написав розписки. Оскільки відповідач свої зобов'язання за вказаним договором не виконав, зокрема у зазначений в договорах строк відповідач суму позики не повернув, в зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу в розмірі 155 205,72 грн., суму штрафних санкцій в розмірі 22 704, 01 грн. в тому числі інфляційні витрати - 13 605,60 грн. та 3% річних - 9098,41 грн., суму процентів від суми позики в розмірі - 15 317, 60 грн. та судовий збір в розмірі - 1932, 27 грн. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі ст. ст.169,224 ЦПК України, суд вважає за можливим провести заочний розгляд справи за відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. 05.09.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач позичив, а відповідач прийняв у борг грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн. строком повернення 05.10.2012 року включно. 11.09.2012 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач позичив, а відповідач прийняв у борг грошові кошти в розмірі 1000 дол. США строком повернення до 25.09.2012 року включно. 10.07.2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач позичив, а відповідач прийняв у борг грошові кошти в розмірі 73 300 (сімдесят три тисячі триста) грн. та 2 800 дол. США строком повернення до 05.09.2013 року. Позивач виконав свої зобов'язання за вказаним договором перед відповідачем, надав останньому грошові кошти в розмірі 30 000,00 грн., 1000 дол. США, 73 300 грн. та 2 800 дол. США що підтверджується розписками відповідача отримання грошових коштів (а.с.34-36). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики на суму, яка не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян повинен бути укладений у письмовій формі - ст.1047 ЦК України. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором - ст.1049 ЦК України. У відповідності зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу - ст.526 ЦК України. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно договору позики від 05.09.2012 року, відповідач, який є позичальником, взяв на себе зобов'язання повернути суму позики позивачу не пізніше 05.10.2012 року. Відповідно до договору позики від 11.09.2012 року, відповідач, який є позичальником, взяв на себе зобов'язання повернути суму позики позивачу не пізніше 25.09.2012 року. У відповідності до договору позики від 10.07.2013 року, відповідач, який є позичальником, взяв на себе зобов'язання повернути суму позики позивачу не пізніше 05.09.2013 року Разом з тим, взяті на себе за вищезазначеними договорами зобов'язання, зокрема: з повернення у визначений договорами строк суми позики відповідач не виконав, в зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість за договорами позики в сумі 155 205, 72 грн. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене, у зв'язку із простроченням виконання грошового зобов'язання, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: загальна сума боргу за усіма розписками в розмірі 51 905, 72 грн. + 30 000, 00 грн. + 73 300, 00 грн. = 155 205, 72 грн., загальна сума 3% річних за розписками складає - 3053,28+1701,36+4343,77 = 9098,41 грн., загальна сума інфляційних витрат за розписками складає - 3930,00+9675,60=13 605, 60 грн. та загальна сума процентів від суми позики за розписками становить - 5926,54 грн+6574,37 грн+2816,69 грн. = 15 317,60 грн. Отже, факт порушення відповідачем умов договорів позики в судовому засіданні знайшов своє підтвердження, а відтак суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1932 грн. 27 коп., що документально підтверджені. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved