Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

28 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та його поділ, мотивуючи свій позов тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно: квартира [ADDRESS], що належить померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія ЯЯЯ №291532, виданого Головним управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення виконавчого комітету Полтавської міської ради, зареєстровану Колективним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 25.08.2005 року, реєстраційний номер 11798172, номер запису 20056, в книзі №149; ? частина квартири [ADDRESS], що належить померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно та на спадщину; автомобіль ВАЗ 217030, 2008 року випуску, номер шасі, кузова, рами [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованого Полтавським ВРЕР 20.05.2008 року, що належить померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. В період зареєстрованого шлюбу, укладеного 26.06.2002 року, нею разом з чоловіком придбано квартиру [ADDRESS] та автомобіль. Тому відповідно до статті 60 СК України дане спадкове майно належить їм на праві спільної сумісної власності. Квартира [ADDRESS] є особистою приватною власністю померлого. Згідно заповіту і статті 1235 ЦК України спадкоємцем майна [PERSON] є його син [PERSON]. У відповідності до статті 1241 ЦК України вона, як непрацездатна вдова померлого, має право на обов»язкову частку у спадщині, яка незалежно від змісту заповіту, становить половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом, тобто ? частина майна (1/2 : 2). Вона та відповідач спадщину прийняли шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Другої Полтавської державної нотаріальної контори. Таким чином, на підставі викладеного вона має право власності на 5/8 частин квартири [ADDRESS] і автомобіля (1/2+1/2:2:2 =5/8) та на 1/8 частини квартири [ADDRESS] (1/2:2:2=1/8). В позові вказувала, що на даний час у неї виникла необхідність отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, але зробити це в нотаріальному порядку вона не в змозі за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, які повинні знаходитись у відповідача, про що він заперечує. В зв»язку з цим 16.04.2014 року за №848/02-14 державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та її право власності на частку у спільному майні подружжя. Крім того, у неї з відповідачем виникає спір щодо розподілу спадкового майна. Вона проживала разом з чоловіком до дня його смерті у квартирі, яка належить на праві спільної сумісної власності, в порядку його поділу, просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], а за відповідачем [PERSON] право власності на її частки у квартирі [ADDRESS] та автомобіль, зі сплатою одній із сторін грошової компенсації різниці вартості майна при виділі його в натурі. Просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на квартиру [ADDRESS], що належить померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія ЯЯЯ №291532, виданого Головним управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення виконавчого комітету Полтавської міської ради, зареєстровану Колективним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 25.08.2005 року, реєстраційний номер 11798172, номер запису 20056, в книзі №149. За [PERSON] визнати право власності на ? частину квартири [ADDRESS], що належить померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно і на спадщину та на автомобіль ВАЗ 217030, 2008 року випуску, номер шасі, кузова, рами [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованого Полтавським ВРЕР 20.05.2008 року, що належить померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. Сплатити одній із сторін на користь іншої грошову компенсацію різниці вартості виділеного майна. Судові витрати покласти на відповідача. 17 червня 2014 року позивач [PERSON] звернувся в суд з зустрічною позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та його поділ, мотивуючи свій зустрічний позов тим, що 13.04.1998 року за життя його батько [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори Луговою Л.П. за №1-946, яким зробив розпорядження, що все майно належне йому на день смерті він заповів повністю своєму сину, [PERSON]. 26.06.2002 року між його батьком [PERSON], 1936 року народження та [PERSON], 1948 року народження укладено шлюб у Київському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського МУЮ Полтавської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №94. [INFO] помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно: квартира [ADDRESS], що належить померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія ЯЯЯ №291532, виданого Головним управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення виконавчого комітету Полтавської міської ради, зареєстровану Колективним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 25.08.2005 року, реєстраційний номер 11798172, номер запису 20056, в книзі №149. 01.02.2002 року між ТОВ «Фірма «Віола» в особі генерального директора Кравчука Бориса Анатолійовича, діючого на підставі статуту підприємства з однієї сторони та його батьком [PERSON] було укладено договір №6 на спільне будівництво житлового будинку по [ADDRESS]. 01.02.2002 року між ТОВ «Фірма «Віола» та його батьком [PERSON] укладено до договору №6 додаткову угоду №1 про вартість квартири [ADDRESS] та порядок розрахунків за дану квартиру, де зазначено, що [PERSON] повинен оплатити вартість квартири до 30.04.2002 року в сумі 74 685 грн. 24 коп. В додатковій угоді №1 до договору №6 від 01.02.2002 року «Вартість та порядок розрахунку» квартири [ADDRESS] на звороті зазначено, що сума в розмірі 74 685 грн. 24 коп. сплачено повністю до 08.02.2002 року та засвідчено головним бухгалтером «ТОВ «Фірма Віола» Бабанською В.М., а тому це вказує на те, що вищевказана квартира куплена його батьком [PERSON] до шлюбу та не є спільно нажитим майном подружжя. Згідно свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] від 03.03.1993 року квартира належала [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, а саме по 1/3 частини квартири кожному. Після смерті його матері [PERSON] спадщину у вигляді 1/3 частини даної квартири отримали за заповітом він, [PERSON], 2/9 частини квартири та його батько обов»язкову долю як непрацездатний за віком [PERSON] 1/9 частину квартири, про що зазначено в свідоцтві про право на спадщину за заповітом від 20.03.1997 року, яке видано державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори Луговою Л.П. серії АА1 №656823. Тому померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.03.1997 року у квартирі [ADDRESS], належить 1/3 частка його особиста + 1/9 частка отримана в спадок, що дорівнює 4/9 частин, що входить до спадщини та не є спільно нажитим майном подружжя. Спадковим майном є автомобіль ВАЗ 217030, 2008 року випуску, номер шасі, кузова, рами [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованого Полтавським ВРЕР 20.05.2008 року, що належить померлому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. В період зареєстрованого шлюбу, укладеного 26.06.2002 року між його батьком [PERSON] та [PERSON] придбано лише автомобіль ВАЗ 217030 державний реєстраційний номер [NUMBER]. Тому відповідно до статті 60 СК України, дане спадкове майно належить на праві спільної сумісної власності подружжя. Згідно заповіту та статті 1235 ЦК України спадкоємцями майна [PERSON] є його син [PERSON]. У відповідності до статті 1241 ЦК України [PERSON], як непрацездатна вдова померлого, має право на обов»язкову частку у спадщині, яка незалежно від змісту заповіту, становить половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом, тобто ? частина майна (1/2:2). Він та відповідач спадщину прийняли шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Другої Полтавської державної нотаріальної контори. Вважає, що має право на спадкове майно, а саме: 3/9 частини квартири [ADDRESS], ? частини квартири [ADDRESS], 3/8 частин із належних спадкодавцю ? частини автомобіля ВАЗ 217030, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованого Полтавським ВРЕР 20.05.2008 року. В даний час в нього виникла необхідність отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, але зробити це в нотаріальному порядку він не в змозі за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, яких він не має. В зв»язку з цим, 29.05.2014 року за №1167/02-14 державним нотаріусом Другої Полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просив суд в порядку поділу спадщини між спадкоємцями за заповітом після померлого [INFO] [PERSON] визнати за ним право власності на спадкове майно 3/9 частини квартири [ADDRESS], із належних 1/3+1/9=4/9 частини квартири померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно та на спадщину. Визнати за ним право власності на спадкове майно ? частини квартири [ADDRESS], що належить померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія ЯЯЯ №291532, виданого Головним управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення виконавчого комітету Полтавської міської ради. Визнати за ним право власності на спадкове майно - 3/8 частин із належних спадкодавцю ? частини автомобіля ВАЗ217030, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованого Полтавським ВРЕР 20.05.2008 року, що належить померлому [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. Визнати право на частки у спадщині за [PERSON] на 1/9 частину квартири [ADDRESS], із належних 1/3+1/9=4/9 частин квартири померлому [PERSON]; на ? частину квартири [ADDRESS], що належить померлому [PERSON]; на 1/8 частину із належних спадкодавцю ? частини автомобіля ВАЗ 217030, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованого Полтавським ВРЕР 20.05.2008 року, що належить померлому [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. 01серпня 2014 року позивач [PERSON] звернулась в суд з уточненнями до позовної заяви до відповідача [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та його поділ. В уточненнях до позовної заяви посилалася на факти та обставини, викладені в позовній заяві від 28.04.2014 року. Просила суд у задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та його поділ до неї, [PERSON], відмовити. В порядку поділу спадщини між спадкоємцями, після померлого [INFO] [PERSON] визнати за нею, [PERSON], право власності на спадкове майно на квартиру [ADDRESS], що належить померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія ЯЯЯ №291532, виданого Головним управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення виконавчого комітету Полтавської міської ради, зареєстровану Колективним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 25.08.2005 року, реєстраційний номер 11798172, номер запису 20056, в книзі №149, вартістю 541 760 грн.; за [PERSON] визнати право власності на 4/9 частини квартири [ADDRESS], що належить померлому [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житла УЖКГ ВБМО «Полтавабуд» від 03.03.1993 року на 1/3 частину та Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Другою Полтавською державною нотаріальною конторою 20.03.1997 року за реєстром №1-822 на 1/9 частину, зареєстрованих відповідно 03.03.1993 року та 01.07.1997 року Полтавським МБТІ в реєстрову книгу №115 під №15995, вартістю 196 373 грн. 33 коп.; визнати право власності за [PERSON] на автомобіль ВАЗ 217030, 2008 року випуску, номер шасі, кузова, рами [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованого Полтавським ВРЕР 20.05.2008 року, що належить померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], вартістю 77 212 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 105 809 грн. 17 коп. грошову компенсацію різниці вартості виділеного майна. Судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON], адвокат [PERSON] позовну заяву та уточнену позовну заяву підтримали повністю. Просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] відмовити за безпідставністю. Відповідач [PERSON], представник відповідача [PERSON] з позовною заявою [PERSON] та уточненнями до неї не згодні. Просили суд задовольнити в повному обсязі зустрічну позовну заяву [PERSON] Представник Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції [PERSON] в судове засідання не з»явився, але надав суду заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності. У вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Представник Другої Полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явилась, але надала суду лист, в якому просила слухати справу у її відсутності. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Віола» Кравець Н.М. в судове засідання не з»явилась, але надала суду лист, в якому просила слухати справу у їх відсутності. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності представника Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції [PERSON], представника Другої Полтавської державної нотаріальної контори та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Віола» Кравець Н.М. Суд, заслухавши позивача [PERSON], думку адвоката [PERSON], відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON], допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову та уточненнях до позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та його поділ необхідно відмовити за безпідставністю, зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та його поділ необхідно задовольнити. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мали сина [PERSON], [INFO] (а.с.101). Під час шлюбу сторонами була придбана квартира [ADDRESS]. На підставі Свідоцтва про право власності на житло від 03.03.1993 року (а.с.111) квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної сумісної власності належала [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме: на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.03.1997 року (а.с.109) на підставі заповіту, посвідченого Другою Полтавською державною нотаріальною конторою 28.12.1995 року і зареєстрованого в реєстрі за №1-4711 та за законом, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна [PERSON], померлої [INFO] є: на 2/9 частини син - [PERSON] та на 1/9 частину обов»язкова доля непрацездатного за віком згідно ст.535 ЦК України чоловік - [PERSON], що мешкають в [ADDRESS]. 13 квітня 1998 року [PERSON] склав заповіт (а.с.102), згідно якого на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все належне йому майно де б воно не було та з чого б воно не складалось, що на день смерті буде належати йому за законом повністю заповів синові - [PERSON]. 01 лютого 2002 року між ТОВ «Фірма «Віола» та [PERSON] було укладено договір №6 на спільне будівництво жилого будинку по [ADDRESS] (а.с.106). До даного договору між ТОВ «Фірма «Віола» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №1 до договору №6 від 01.02.2002 року (а.с.107) щодо вартості та порядку розрахунків. 26 червня 2002 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с.7). 10 березня 2004 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Полтавтрансбуд» було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (а.с.108). Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.08.2005 року (а.с.105) квартира [ADDRESS] належить [PERSON]. Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 20.05.2008 року [PERSON] було придбано автомобіль ВАЗ 217030, 2008 року випуску, номер шасі, кузова, рами [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованого Полтавським ВРЕР. [INFO] [PERSON] помер (а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS], на квартиру [ADDRESS] та на автомобіль ВАЗ 217030, 2008 року випуску, номер шасі, кузова, рами [NUMBER], державний реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованого Полтавським ВРЕР 20.05.2008 року. З заявами про прийняття спадщини до Другої Полтавської державної нотаріальної контори звернулись син померлого [PERSON] та дружина померлого [PERSON]. Відповідно до статті 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом після померлого [PERSON] є його син: [PERSON] та дружина [PERSON]. Крім того, відповідно до статті 1233 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем майна за заповітом після померлого батька [PERSON]. Частиною 1 статті 1241 ЦК України встановлено, що неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов»язкова частка). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] (а.с.5) є непрацездатною особою - вдовою [PERSON]. Отже, позивач має право на обов»язкову частку у спадковому майні [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що в період зареєстрованого шлюбу, укладеного 26.06.2002 року між [PERSON] та [PERSON] придбано лише автомобіль ВАЗ 217030 державний реєстраційний номер [NUMBER]. Тому відповідно до статті 60 СК України, дане спадкове майно належить на праві спільної сумісної власності подружжя. З урахуванням вимог ст.1233, ч.1 ст.1241, ст.1261 ЦК України, встановлених по справі фактичних обставин, наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку, що необхідно визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно 3/9 частини квартири [ADDRESS], із належних 1/3+1/9=4/9 частини квартири померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно та на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно ? частини квартири [ADDRESS], що належить померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія ЯЯЯ №291532, виданого Головним управлінням з питань житлово-комунального обслуговування населення виконавчого комітету Полтавської міської ради. Визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно - 3/8 частин із належних спадкодавцю ? частини автомобіля ВАЗ217030, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованого Полтавським ВРЕР 20.05.2008 року, що належить померлому [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. Визнати право власності на частки у спадщині за [PERSON] на 1/9 частину квартири [ADDRESS], із належних 1/3+1/9=4/9 частин квартири померлому [PERSON] Визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS], що належить померлому [PERSON] Визнати право власності на 1/8 частину із належних спадкодавцю ? частини автомобіля ВАЗ 217030, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрованого Полтавським ВРЕР 20.05.2008 року, що належить померлому [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. Суд не приймає до уваги доводи позивача [PERSON] та адвоката [PERSON], що з літа 1999 року вона та померлий [PERSON] проживали разом у квартирі [ADDRESS] разом однією сім»єю, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. Літом 2001 року вони переїхали проживати за адресою: [ADDRESS], де 26.06.2002 року уклали шлюб і проживали до березня 2004 року. В березні 2004 року вони переїхали проживати до доньки позивачки у квартиру [ADDRESS]. З 14.11.2005 року вони стали проживати в квартирі [ADDRESS], яку вони з [PERSON] будували для проживання їхньої сім»ї за спільні кошти, які сплачувалися ними весь цей час аж до самого вселення, в тому числі і після укладення шлюбу, по травень 2005 року. Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не надано суду доказів того, що з літа 1999 року вона та померлий [PERSON] проживали разом у квартирі [ADDRESS] разом однією сім»єю, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. Дані обставини в судовому порядку не встановлювалися. Не надано позивачем суду доказів того, що літом 2001 року позивач з [PERSON] переїхали проживати за адресою: [ADDRESS]. Не надано позивачем суду доказів того, що в квартирі [ADDRESS], яку вони з [PERSON] будували для проживання їхньої сім»ї за спільні кошти, які сплачувалися ними весь цей час аж до самого вселення, в тому числі і після укладення шлюбу, по травень 2005 року. Навпаки, в матеріалах справи є договір купівлі-продажу від 10.03.2004 року квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та ВАТ «Полтавтрансбуд». За продаж даної квартири [PERSON] отримав 79 740 грн. та здійснював ремонтно-опоряджувальні роботи в квартирі [ADDRESS]. Пунктом 1 частини 1 статті 57 СК України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що договір №6 про спільне будівництво жилого будинку по [ADDRESS] від 01.02.2002 року [PERSON] уклав до шлюб з [PERSON]. Кошти за квартиру [ADDRESS] в сумі 74 685 грн. 24 коп. сплатив повністю до 08.02.2002 року (а.с.107 зворот), що підтверджується записом головного бухгалтера ТОВ «Фірма «Віола» [PERSON] та листом ТОВ «Фірма «Віола» №21 від 13.10.2014 року, за підписом Генерального директора ТОВ «Фірма «Віола» Юрко О.Б. Суд оцінює критично посилання позивача та адвоката [PERSON], що квартира [ADDRESS] придбана подружжям [PERSON] та [PERSON] в шлюбі, оскільки згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.08.2005 року (а.с.8) та згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.08.2005 року (а.с.9) спірна квартира придбана та зареєстрована за [PERSON] тоді, коли він перебував в шлюбі з [PERSON]. Судом встановлено, що кошти за спірну квартиру [PERSON] сплатив до 08.02.2002 року. Посилання позивача та адвоката [PERSON] на квитанцію до прибуткового касового ордера без номера від 01.07.2005 року про те, що [PERSON] сплатив за 2-х кімнатну квартиру [ADDRESS] 1 292 грн., перебуваючи в шлюбі, а отже, квартира є спільною сумісною власністю подружжя, не підтверджує того факту, що спірна квартира придбана за час шлюбу подружжя [PERSON], а лише підтверджує ту обставину, що [PERSON] сплачував кошти за спірну квартиру. Таким чином, суд приходить до висновку, що квартира [ADDRESS] не є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] і не підлягає розподілу як спільне сумісне майно подружжя. Не підлягає задоволенню вимога позивача щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 105 809 грн. 17 коп. грошової компенсації різниці вартості виділеного майна, оскільки, по-перше, відповідач [PERSON] не погоджується щодо виплати йому грошової компенсації за спірне майно, по-друге, грошові кошти в сумі 105 809 грн. 17 коп. не перераховані позивачем [PERSON] на депозитний рахунок суду. А, отже, дана вимога позивача [PERSON] не може бути задоволена судом. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved