Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

27.10.2014 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, у якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті [INFO] матері [PERSON] на земельну ділянку, площею 6,3195 га, розташовану на території Шевелівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала її покійній матері на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (після смерті батька позивача [PERSON]) та Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР № 041435, виданого на підставі рішення ХІІІ сесії І скликання Шевелівської сільської Ради народних депутатів Балаклійського району Харківської області від 30.10.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 118. [INFO] помер батько позивача [PERSON], [INFO] померла мати позивача [PERSON] Позивач у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте при формуванні спадкової справи виявилось, що мати позивача після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька позивача не зареєструвала Державний акт на право на приватну власність на землю в Балаклійському райвіділі земельних ресурсів. Тому, за роз'ясненням нотаріуса, позивач звернулась з даним позовом до суду. Наведені обставини підтверджені матеріалами справи. Позивач просив розглянути справу за її відсутності (а.с.24). Відповідач - Шевелівська сільська рада надала заяву про визнання позову, розгляд справи їхньої відсутності (а.с.23). Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] і [PERSON] (а.с.5). [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР № 041435, виданого на підставі рішення ХІІІ сесії І скликання Шевелівської сільської Ради народних депутатів Балаклійського району Харківської області від 30.10.2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 118, належала земельна ділянка площею 6,3195 га, розташована на території Шевелівської сільської ради Балаклійського району Харківської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.10). [INFO] [PERSON] помер (а.с.7). Мати позивача [PERSON] 26.02.2010 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] (а.с.9), проте не зареєструвала Державний акт на право на приватну власність на землю в Балаклійському райвіділі земельних ресурсів (Держземагенстві). [INFO] [PERSON] померла (а.с.8). За інформацією Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області від 06.11.2014 року, 05.07.2013р. секретарем виконавчого комітету Шевелівської сільської ради Балаклійського району Харківської області було посвідчено заповіт від імені [PERSON], померлої [INFO], згідно якого все своє майно вона заповіла доньці - [PERSON]. 12.12.2013р. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась донька померлої [PERSON], заведена спадкова справа. Також 12.12.2013 року із заявою про те, що відомо про зміст заповіту [PERSON], звернувся син померлої [PERSON], який не заперечував проти видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] 03.09.2014р. [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 6.8552 га, яка розташована на території Шевелівської сільської ради Балаклійського району Харківської області (а.с.22). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Балаклійською державною нотаріальною конторою Харківської області відмовлено позивачу в оформлені права на спадщину внаслідок не надання документу, що підтверджує право власності на спадкове майно - оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю на ім'я спадкодавця, зареєстроване згідно до ст.182 ЦК України у встановленому законом порядку (а.с.12). Осіб, що мають право на обов'язкову частку у спадщині, не встановлено. Вирішуючи цивільний позов, суд виходить з положень ст.1261 ЦК України, констатуючи наявність у позивача прав, як спадкоємиці першої черги за законом, на спадщину, що залишилась після смерті [INFO] [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 1299 ЦК України передбачено, що якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (статтею 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved