Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-06 00:00:00

26 лютого 2019 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області надійшла цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, дана заява обґрунтована тим, що позивач з відповідачем перебувають у шлюбі з 27 січня 2015 року, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 31. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. З 12.02.2019 року позивач з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, разом не проживають, не мають спільного бюджету та не ведуть спільне господарство. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, тому позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, однак через канцелярію суду надав заяву, в якій вимоги позивача визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв?язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб серії І-НО № 369974, 27 січня 2015 року [PERSON], [INFO], та [PERSON] (Медведь до шлюбу) [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 31. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії І-НО № 679401 від 27.03.2015 року). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально-правові основи шлюбу відсутні. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом було сплачено 768,40 грн. судового збору, тому з огляду на задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 грн.

Outcome: approved