Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

29.04.2021 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Теплицького районного суду Вінницької області з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що 20.09.2011 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав Заяву б/н від 20.09.2011 року. Відповідно до виявленого бажання, [PERSON] було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт в розмірі 300 гривень. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 4400,00 гривень. При цьому, позивач зазначає, що своїм підписом у анкеті-заяві, Позичальник підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, складає договір про надання банківських послуг. У ході виконання умов договору [PERSON] отримав кредитні кошти, однак не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, а тому виникла заборгованість. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (згідно з копіями паспортів позичальника та відповідачів), до яких перейшов обов`язок сплатити борги спадкодавця. Позивачем АТ КБ «Приватбанк» 20.07.2020 року було надіслано до Теплицької державної нотаріальної контори претензію про погашення заборгованості до спадкоємців померлого, а 19.01.2021 року до спадкоємців Позичальника було направлено лист-претензію, згідно яких Позивач пред`явив свої вимоги, однак жодних дій спадкоємцями вчинено не було. Станом на дату смерті позичальника заборгованість перед банком за кредитним договором № б/н від 20.09.2011 р. складає 175 290 гривень 72 копійки, яку позивач просить стягнути з відповідачів як зі спадкоємців на свою користь, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. 07.06.2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачам запропоновано подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження. Відповідачі, отримавши ухвалу про відкриття провадження від 07.06.2021 року, у відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України, відзиви щодо позову не подавали, однак представником відповідачів - адвокатом Шкрабалюк Юлія Володимирівна, яка діє на підставі договору про надання правової допомоги №б/н від 27.07.2021 року, подано заяву про заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження та призначення її до розгляду в загальному позовному провадженні. Ухвалою суду від 04.08.2021 року здійснено перехід із спрощеного провадження розгляду даної справи до загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 31.08.2021 року та витребувано докази. 31.08.2021 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 20 вересня 2021 року. Представник позивача Кіріченко В.М., що діє на підставі довіреності за № 3013-К-Н-О від 10.08.2020 р., в судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у позовній заяві просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідачів - адвокат Шкрабалюк Ю.В. надіслала на адресу суду виступ в судових дебатах, в якому просить в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» відмовити, оскільки в вересні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» через представника звертався до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 52 434 грн. 26 коп. та судових витрат у справі. Дані позовні вимоги заочним рішенням суду від 24 жовтня 2017 року задоволено та на підставі вказаного рішення Теплицьким районним судом Вінницької області 22.12.2017 року представнику ПАТ КБ «ПриватБанк» видано виконавчий лист. Таким чином, є рішення суду між тими самими сторонами спору, про той самий предмет і з тих самих підстав, що набрало законної сили за тими самими вимогами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити у зв`язку із його безпідставністю. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України). Судом встановлено, що 20.09.2011 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав анкету-заяву б/н від 20.09.2011 року. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 4400 гривень, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування карткового рахунку. Позичальник [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с. 22), зокрема, утворюють кредитні відносини за договором приєднання, що відповідає ст. ст.634,1054 ЦК України. [INFO] боржник [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , зареєстрованого Виконавчим комітетом Краснопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, про що 18 лютого 2019 року зроблено актовий запис № 14. (а.с. 13). Разом з цим позивач зазначає, що за життя [PERSON] порушив зобов`язання по кредитному договору б/н від 20.09.2011 р., а відтак на день його смерті заборгованість за ним склала 175 290 гривень 72 копійки згідно з наданим банком розрахунком заборгованості.( а.с. 14-15). Позивачем 22.06.2020 року на адресу Теплицької державної нотаріальної контори направлено претензію кредитора №SAMDN50000049576966 від 22.06.2020 року, в якій АТ КБ «ПриватБанк» просить повідомити, чи заводилась спадкова справа після померлого боржника [PERSON] та включити кредиторські вимоги Банку в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ (а.с.52). 25.09.2020 р. представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся з листами-претензіями №SAMDN50000049576966 від 25.09.2020 р. до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як до спадкоємців, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, в якому рекомендовано останніми сплатити заборгованість за кредитом. (а.с.54-56). Відповідно до частини першої статті 608 ЦК України зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Спадкування як перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України), є підставою для універсального правонаступництва у цивільних правовідносинах. Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини, визначені статтею 1219 ЦК України. Зобов`язання за кредитними договорами входять до складу спадщини. У разі смерті фізичної особи - боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника), за загальним правилом, переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного в спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком і боржником (який помер), після його смерті трансформуються в зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцями, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються ст. ст. 1281 і 1282ЦК України. Однак, судом встановлено, що в вересні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» через представника звертався до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 52 434 грн. 26 коп. та судових витрат у справі. Дані позовні вимоги заочним рішенням Теплицького районного суду від 24 жовтня 2017 року задоволено та на підставі вказаного рішення Теплицьким районним судом Вінницької області 22.12.2017 року представнику ПАТ КБ «ПриватБанк» видано виконавчий лист. Таким чином, є рішення суду між Банком та Позичальником [PERSON] про той самий предмет спору і з тих самих підстав, що набрало законної сили за тими самими вимогами. На запит суду начальником Теплицького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) повідомлено, що виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 52 434 грн. 26 коп. по виконанню виконавчого листа, який виданий на підставі заочного рішення від 24 жовтня 2017 року по справі № 144/1248/17 Теплицьким районним судом Вінницької області 22.12.2017 року, станом на 28.07.2021 року не відкрито (а.с. 142). Тобто, ПАТ КБ «ПриватБанк», отримавши виконавчий лист від 24 жовтня 2017 року, до виконання його не звернув з невідомих суду причин. У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України «Про виконавче провадження» органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»). Згідно зі статтею 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України, зокрема у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. Така позиція суду узгоджується з висновками, викладеними в Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду № 0417/7776/2012 від 16 червня 2021 року. Враховуючи встановлені обставини, в межах заявлених позовних вимог, оцінюючи наявні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення боргу кредитором спадкодавця слід відмовити в зв`язку з безпідставністю. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed