Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

27.03.2017 року представник позивача [PERSON] , яка діє від імені та в інтересах [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування та матеріальних збитків до [PERSON] , третя особа - АТ «СГ «ТАС». В обгрунтування заявлених позовних вимог представником позивача зазначено, що 05.06.2016 року з вини відповідача [PERSON] мала місце дорожньо-транспортна пригода за наслідками якої було пошкоджено належний [PERSON] на праві власності автомобіль КІА д.н.з. [NUMBER] . За його зверненням до третьої особи у справі, останнім було сплачено йому страхове відшкодування у розмірі 12 097, 69 грн. Станом на час його звернення до суду з позовом, автомобіль відремонтовано, а вартість відновлювального ремонту склала 51 560 гривень. Відповідно розмір невідшкодованих збитків складає 39 462, 31 гривні, який просила стягнути на користь позивача [PERSON] з відповідача [PERSON] , а також відшкодувати йому за рахунок відповідача понесені судові витрати. 14.12.2017 року Голосіївським районним судом м. Києва було ухвалено заочне рішення, яким позов [PERSON] , яка діяла від імені та в інтересах [PERSON] до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків задоволено. 05.02.2018 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду з заявою про скасування заочного рішення від 14.12.2017 року та призначення справи до розгляду за правилами загального позовного провадження . 30.05.2018 року Голосіївським районним судом м. Києва було ухвалено задовольнити заяву [PERSON] , яка діє від імені та в інтересах [PERSON] про перегляд заочного рішення та справу було призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження. 25.02.2019 року позивач подав до суду позовну заяву в новій редакції, відповідно до якої з підстав викладених у позовній заяві від 17.03.2017 року, просив стягнути з відповідача АТ «СГ «ТАС» страхове відшкодування в розмірі 11 421, 48 гривень посилаючись на те, що на виконання умов договору обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів останнім не відшкодовано у повному обсязі страхове відшкодування за наслідками дорожньо-транспортної пригоди,а різницю між вартістю відновлювального ремонту та страховим відшкодуванням, що складає 28 040, 83 гривні стягнути з відповідача [PERSON] 11.03.2019 року представником відповідача [PERSON] подано відзив на позовну заяву [PERSON] , з посиланням на недостатність доказів завданого збитку. 23.04.2019 року судом постановлено ухвалу про витребування оригіналу висновку автотоварознавчого дослідження спеціаліста №0502/09/16 КТС: Kia Shuma реєстраційний номер [NUMBER] складеного 28.09.2016 року СПД [PERSON] за замовленням Акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», яку станом на 24.10.2019 року останнім не виконано. Оскільки, представник позивача [PERSON] - [PERSON] у підготовчому судовому засіданні клопотання про витребування доказів не підтримала, судом його залишено без розгляду. Ухвалою суду від 11.03.2019 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду. Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, зменшивши їх, просила стягнути з [PERSON] 22 840 грн. 83 коп як вартість завданої шкоди за вирахуванням витрат понесених на відновлення автомобіля за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10.02.2017 року (як суму вартості крила переднього правого 3200 грн. 00 окп, фарбування крила переднього правого 1750 грн., заміна крила переднього правового 250 грн., а разом 5200 грн.), що становить різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля Kia Shuma реєстраційний номер [NUMBER] та страховим відшкодуванням та 11 421 грн 48 коп страхового відшкодування з АТ «СГ «ТАС». Представником відповідача [PERSON] - [PERSON] подано заяву про розгляд позову без її участі. Відповідач АТ «СГ «ТАС» про дату, час та місце розгляду справи повідомлене належним чином, проте явку свого представника в судове засідання не забезпечило, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталося. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 5 червня 2016 року близько 11 год. 30 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем VOLKSWAGEN, д.н.з. [NUMBER] , по вул. В.Гетьмана, 2 в м. Києві, не дотримався безпечної дистанції, чим порушив п. 10.1 ПДР України та допустив зіткнення із автомобілем «КІА» д.н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. 29 червня 2016 року постановою Солом`янського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винним у правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП. Відповідно до правил ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрнтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про зкриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали зпаонної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене, вирішуючи заявлені позивачем у справі позовні вимоги, суд приймає до уваги постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 29.06.2016 року, якою визнано винним [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди 05.06.2016 року, оскільки остання має законну силу, нею ж встановлено час та місце дій внаслідок яких було пошкоджено автомобіль позивача у справі, а також особу, що їх вчинила. При цьому, судом встановлено і, як вбачається із доказів, доданих сторонами до матеріалів справи ,за участю автомобіля «КІА» д.н.з [NUMBER] мали місце дорожньо-транспортні пригоди також 28.12.2015 року та 10.02.2017 року, а саме: 28.12.2015 року у м. Києві по проспекту Червонозоряному, 126, [PERSON] , керуючи транспортним засобом Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] не дотримався безпечної дистанції під час руху в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Kia Shuma, д.н.з. [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів (а.с.22). Як вбачається із протоколу дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 28.12.2015 року автомобілю Kia Shuma, д.н.з. [NUMBER] були завдані пошкодження правого заднього крила, заднього бампера, заднього ліхтаря, дверям багажника, д.н.з., тобто пошкоджено задню частину автомобіля (а.с.213-215). 10.02.2017 року [PERSON] в м. Києві по вул . Федорова, 20 , керуючи транспортним засобом «Сузукі» , д.н.з. [NUMBER] , під час перестроювання не надав перевагу у русі автомобілю Kia Shuma, д.н.з. [NUMBER] , що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів (а.с.220). Як вбачається із протоколу дорожньо-транспортної пригоди автомобілю Kia Shuma, д.н.з. [NUMBER] були завдані такі пошкодження як подряпина та вмятина переднього правого крила (а.с.217). Разом з тим, на підтвердження розміру збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу за наслідками дорожньо-транспортної пригоди від 05.06.2016 року за участі відповідача [PERSON] , представником позивача було надано оригінал Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 342/7-16 від 3.08.2016 року, з якого вбачається, що шкоду автомобілю Kia Shuma, д.н.з. [NUMBER] завдано по відношенню до передньої частини вказаного автомобіля та були пошкоджені передні крила з обох сторін, бампер з обох сторін, передня ліва фара. Пошкодження, отримані під час ДТП, що мало місце 5.06.2016 року відображені і в фотознімках, долучених до Звіту № 342/7-16 від 3 серпня 2016 року, описані в Акті огляду, долученого до вказаного Звіту.. За даними Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 342/7-16 від 3.08.2016 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля склала 51 623 грн. 35 коп., з яких вартість матеріального збитку - 23 519 грн. 17 коп. Як вбачається із акту- прийому виконаних послуг (робіт) від 23.02.2017 року, наряду замовлення № НЗ-4129 від 23.02.2017 року, а також за даними фіскальних чеків вартість відновлення автомобіля у цілому склала 51 560 грн. 00 коп. (а.с.3,4,5) Тобто, згідно акту-прийому виконаних послуг (робіт) від 23.02.2017 року відновлення автомобіля відбувалось відносно передньої його частини, яка була пошкоджена, як внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце за участю відповідача [PERSON] , так і внаслідок дорожньої траноспортної пригоди, яка мала місце 10.02.2017 року. Проте, для відновлення автомобіля Kia Shuma, д.н.з. [NUMBER] за наслідком пригоди від 10.02.2017 року ремонтні роботи зазначеного автомобіля виконано саме по відновленню переднього правого крила автомобіля, оскільки внаслідок вказаного ДТП винуватцем події [PERSON] (постанова Голосіївськго суду м. Києва від 14.08.2017 року було подаряпано та здійснено вмятину по попередньому крилу автомобіля ((а.с216). Зокрема, відновлення автомобіля Kia Shuma, д.н.з. [NUMBER] відбувалось щодо відновлення правого переднього крила автомобіля, і як вбачається із акту виконаних послуг (робіт) склало його фарбування та заміну, з наряду замовлення № НЗ -4129 від 23.02.2017 року - фарбування крила переднього правового становила 1750 гривень 00 коп., заміна крила переднього правого 250 грн, зі Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 342/7-16 від 3.08.2016 року, з копії фіскального чеку № 2911 від 31.012017 року вартість крила переднього - правого - 3160 грн 00 коп ., тобто разом 5160 грн. Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Тобто, власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. Як вбачається із ст. 1194 ЦК України ссоба, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Суд в оцінці обставин справи виходить з того, що якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). З огляду на вказане з відповідача [PERSON] належно стягнути вартість відновлювального ремонту автомобіля Shuma, д.н.з. [NUMBER] за вирахуванням витрат позивача, понесених на відновлення останнього які він поніс внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 10.02.2017 року у розмірі 5160 грн. та за вирахуванням суми страхового відшкодування у розмірі 23 519 грн. 17 коп., що складає у цілому (51560 грн. 00 коп - 23 519 грн 17 коп. - 5160 грн. 00 коп ), тобто 22 880 грн 83 коп. При цьому, представником позивача підтримано позовні вимоги до [PERSON] у розмірі 22 840 грн. 83, від так саме у такому розмірі вони підлягають до задоволення. Що ж стосується позовних вимог у частині страхового відшкодування АТ «СГ «ТАС». Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, здійснюється відповідно до Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року. Відтак, згідно Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 342/7-16 від 3.08.2016 року матеріальний збиток завданий позивачу становить 23 519 , 17 грн. Системний аналіз судової практики, викладений , зокрема у рішеннях суду касаційної інстанції (справа № 6-37856св11, № 6-17059св15, 6-12970св15, № 6-27775ск15, № 6-39029св14 тощо) дозволяє дійти висновку, що саме матеріальний збиток, визначений експертом, оцінювачем шкоди є сумою страхового відшкодування, що підлягає виплаті потерпілій особі, та відповідно стягненню зі страхової компанії . Як зазначалось представником позивача, та не заперечувалось відповідачем АТ «СГ «ТАС» внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, останнім було виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 12097 грн. 69 коп. Як вбачається зі звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного заобу № 342/7-16 від 3.08.2016 року, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , що мала місце 5.06.2016 року вартість матеріального збитку склала 23 519 грн. 17 коп. В свою чергу, відповідач АТ «СГ «ТАС» не надав на вимогу суду оригіналу звіту, здійсненго за власним замовленням, доказів на спростування висновку проведеного на замовлення позивача. Отже, з огляду на те,що відповідачем АТ «СГ «ТАС» було виплачено 12 097 грн 69 коп., до стягнення на користь позивача підлягає сума не виплаченого страхового відшкодування у розмірі 11 421 грн. 48 коп. Позивачу підлягають відшкодування понесені ним судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог. Як вбачається з матеріалів справи позивачем понесено судові витрати у розмірі сплаченого судового збору, що становить 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved