overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

29.05.2015 року в суд поступила заява представника позивачки [PERSON] в якій просить стягнути з відповідача аліменти на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 50% частини доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог позивачка покликається на те, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який було розірвано 24 березня 2014 року рішенням Стрийського міськрайонного суду. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], який знаходиться на повному її утриманні, а відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Місце його праці їй невідомо та інших утриманців відповідач немає. Просить позовні вимоги задоволити. В суді представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, стягувати з відповідача на утримання сина позивачки [PERSON] по 50% частки з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Уточнити позовні вимоги представник позивача не бажав, надати суду повну інформацію про відповідача він не взмозі. Відповідач [PERSON] в суд не з'явився про причини своєї неявки суду не повідомив, а тому на підставі ст. 169 ч. 4 ЦПК України суд має право прийняти заочне рішення на підставі наявних по справі доказах. Поясненнями сторін, дослідженими доказами доведено, що позовні вимоги підставні, підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження. А.с. 4., який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя і матеріальний стан дитини та стан здоровя і матеріальне становище відповідача. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частки від його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, повязані зі сплатою судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

29.05.2015 року до суду заявлено позов [PERSON] в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований виконкомом Гопчицької сільської ради Погребищенського району Вінницької області, 19.12.2008 року, актовий запис № 11. Від шлюбу дітей не мають. Ухвалою суду від 10.06.2015 року сторонам був наданий строк для примирення один місяць, проте за даний строк сторони не помирились. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила шлюб розірвати та залишити їй дівоче прізвище Гусак. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував щодо розірвання шлюбу. За таких обставин суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

29.05.2015 року до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, з 21.03.2015 року з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, неповнолітня дитина проживатиме з відповідачкою, майнового спору між ними немає. Позивач письмово просив розглянути справу без його участі, позов задовольнити (а.с.4-5, 13). Відповідачка письмово просила розглянути справу без її участі, вимоги позову визнає, не заперечує проти їх задоволення, після розірвання шлюбу вибрала прізвище Діденко (а.с.14, 15). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають з 21.03.2015 року, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, спільно не проживають з 21.03.2015 року, суд визнає, що сімя сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

29.05.2015 року до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 28.04.2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя видалось невдалим, сімейні відносини припинені через відсутність порозуміння. Її особистим інтересам суперечить надходження з відповідачем в юридичному шлюбі. Позивачка у судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Просить після розірвання шлюбу залишити прізвище «Черенкова». Відповідач у судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, повісткою. Суд вважає, що в матеріалах справи досить доказів, щодо правовідносин сторін, а тому по справі варто ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що сторони 28.04.2009 року зареєстрували шлюб. (а.с.2). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. (а.с.3) Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки як встановлено в судовому засіданні, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

29.05.2015 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про скасування рішення суду про визнання його померлим. В заяві посилається на те, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.01.2000 року його визнано померлим, так як у 1992 році він виїхав з Харкова на заробітки, та за сімейними обставинами не спілкувався зі своїми батьками, в звязку з чим його батьки звернулася до суду з заявою про визнання його померлим. Однак у 2002 році [PERSON] повернувся до дому у м. Харків та до теперішнього часу мешкає разом з матірю за адресою: м.Харків, пр.. 50 років ВЛКСМ, б. 57\\106, кв. 76. Заявник у судовому засіданні заяву підтримав та просив ії задовольнити з підстав вказаних в ній та скасувати рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.01.2000 року про оголошення його померлим, анулювати актову запис про смерть № 11 від 24.03.2000 року складену відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції на [PERSON], [INFO] та вилучити свідоцтва про смерть на імя [PERSON]. Заінтересована особа відділ реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції у судове засіданні не зявився, надали до суду заяву , в якій просять слухати справу за їх відсутності проти задоволення заяви не заперечують. Свідки [PERSON]Б, [PERSON] у судовому засіданні підтвердили той факт, що [PERSON] на даний час дійсно мешкає за адресою: м. Харків, пр.. 50 років ВЛКСМ, б. 57\\106, кв. 76. Дослідивши надані докази, заслухавши пояснення заявника, свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.01.2000 року [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], був оголошений померлим (а.с.6). Як вбачається з ксерокопії свідоцтва про смерть, виданого Харківським міським відділом реєстрації актів громадського стану 24.03.2000 року, [PERSON], помер 24.03.2000 року, про що в Книзі реєстрації смертей. зроблено відповідний актовий запис № 11 (а.с.4) В даний час фізична особа, яка була оголошена померлою, зявився в судове засідання і просив скасувати рішення суду про оголошення його померлим. Відповідно до ст. 250 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було оголошено померлою, суд за місцем перебування особи, або суд, який ухвалив рішення про оголошення особи померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про оголошення фізичної особи померлою. Суд вважає, що рішення суду про оголошення померлим [PERSON] підлягає скасуванню у зв'язку з появою фізичної особи, яку було оголошено померлою. На підставі ст.45 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

29.05.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про\~\~стягнення аліментів на утримання доньки на період навчання, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають дочку: [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою та навчається у Криворізькому національному університеті «Криворізький педагогічний інститут» на денній формі навчання, термін закінчення навчання - 30.06.2018 року. Відповідач в добровільному порядку не бажає сплачувати аліменти на навчання, тому просить суд стягнути з відповідача\~\~[PERSON] на її користь аліменти на період навчання [PERSON], 02.06.1997року народження в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на період навчання до 30.06.2018 року. У судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач\~\~[PERSON] на позові наполягала, відповідач [PERSON]\~\~проти позову не заперечував, третя особа [PERSON] проти позову не заперечувала. (а.с.\~\~16-18 - заяви) Відповідно ч.2\~ст. 197 ЦПК України\~\~розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Судом встановлено, що\~\~позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі,\~\~ (а.с.2, 4 - копії паспортів з відміткою про шлюб). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.6 - копія свідоцтва про народження). Третя особа [PERSON] є студенткою Криворізького національного університету «Криворізький педагогічний інститут» на денній формі навчання, термін закінчення навчання - 30.06.2018 року. (а.с. 7-довідка). Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Відповідно до\~ст.199 СК України,якщо повнолітні дочка,син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги,батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови,що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до\~ст. 200 СК України, розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини визначається судом. \~\~ За таких обставин, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути аліменти з відповідача [PERSON]\~\~на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], 02.06.197 року народження в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму на період навчання з моменту досягнення повноліття 03.06.2015 року до закінчення навчання 30.06.2018 року. \~\~\~\~ На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

29.05.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 27.12.2011 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб Виконавчим комітетом Садівської сільської ради Шахтарського району у Донецькій області, актовий запис № 26. Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 16.02.2015 року шлюб було розірвано. Від шлюбу з відповідачем у них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження, батьком дитини є відповідач. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає з січня 2014 року. Дитина мешкає з позивачем та перебуває на її утриманні. Позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини усіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю та просила справу розглянути без її участі. (а.с. 16) Відповідач [PERSON] неодноразово повідомлявся про дати, час та місце розгляду справи (а.с. 19, 25, 27), але в судові засідання не з'являвся. Про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Судом встановлено, що 27.12.2011 року між сторонами був зареєстрований шлюб Виконавчим комітетом Садівської сільської ради Шахтарського району у Донецькій області, актовий запис № 26. Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 16.02.2015 року шлюб було розірвано. (а.с. 10-11) Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] та відповідно до свідоцтва про народження, батьком дитини є відповідач [PERSON]. (а.с. 7) Дитина здорова, проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с. 9, 18). Відповідач з січня 2014 року матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, працездатний, не є інвалідом, інших осіб на утриманні не має. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, визначених ст. 7 СК України, суд вважає необхідним та достатнім для матеріального забезпечення неповнолітньої дитини утримання аліментів з [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

29.05.2015 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом ,та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 4.10.2010 року ,укладеного між позивачем та відповідачем , у сумі 30 184 ,34 гривень ,так як відповідач добровільно сплати борг відмовився . Представник позивача у судове засідання не з,явився,надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність . Відповідач у судове засідання не з'явився ,про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним чином,шляхом оголошення у газеті Укрядовий Кур,єр №138 від 31.07.2015 року . Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини : 4.10.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір , та відповідач отримав кредит. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору . Тобто через неналежне виконання відповідачем . договору кредиту на 31.03..2015 року склався борг перед банком 30 184 ,34 гривень ,,а саме борг за тілом кредиту 18 674 ,32 гривень , заборгованість за відсотками 9296,48 гривень , заборгованість по комісії ат пеня за користування кредитом 300 гривень. Відповідно до вимог ст. 525ЦК України одностороння відмова від зобов'язання ,або одностороння зміна його умов не допускається,якщо інше не встановлено договором ,або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства ,а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання ,то воно підлягає виконанню у цей строк . Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання ,або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ,відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець ,зобов'язується надати грошові кошти(кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах ,встановленнях договором ,а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає , що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту ,прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача ,тому позов слід задовольнити у повному обсязі . З відповідача слід стягнути також за судові витрати з оплати судового збору ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

29.05.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 серпня 2006 р. вони зареєстрували шлюб. Останні п»ять років вони не проживають разом та не спілкуються. Він на даний час мешкає в м. Нікополі, а відповідачка у м.Дніпропетровську. Причиною розпаду сім»ї стало різність характерів та поглядів на життя, на підставі чого просить винести рішення про розірвання шлюбу, укладеного 19 серпня 2006 року між ним та відповідачем у виконавчому комітеті Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області по актовому запису № 34 від 19 серпня 2006 року. В судове засідання позивач зявився, позов підтримав в повному обсязі, та просив його задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання зявилася, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON]». Суд, заслухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що 19 серпня 2006 року між сторонами був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 34 та було видане виконкомом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області Свідоцтво про шлюб І-КИ № 048483 від 19.08.2006 року (а.с. 4). Дітей від шлюбу не мають. Шлюбні стосунки сторони припинили з приблизно з 2010 року та спільний бюджет і спільне господарство не ведуть, між сторонами втрачені почуття любові та поваги один до одного, спільне життя не можливе та не відповідає інтересам сторін. Позов був поданий до суду 29 травня 2015 року та до ухвалення рішення позивачем не відкликаний. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Рішення про розірвання шлюбу постановляється після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача та відповідача. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-01 00:00:00

29.05.2015 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив зобов'язати відповідача усунути перешкод у користуванні земельною ділянкою, стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн., моральну шкоду в сумі 2000,00 грн. та стягнути суму в розмірі 3000 грн. за проведення будівельної експертизи. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 02 червня 2016 року позов задоволено частково. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Рішенням суду від 02 червня 2016 року позов було задоволено частково, при його ухваленні суд не вирішив питання про стягнення судового збору. З огляду на те, що судом при ухваленні рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат, суд, враховуючи положення ст. 220 ЦПК України, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення. Сторони у судове засідання не прибули, бул повідомлені про дату час та місце судового засідання. Відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Суд, дослідивши рішення суду від 02 червня 2016 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення моральної шкоди, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, стягнути з відповідача на користь позивача судовий судового збір у розмірі 243, 60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved