Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-25 00:00:00

28 лютого 2020 року [PERSON] , в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із позовом до Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування. В позовній заяві, з врахуванням уточнених позовних вимог від 25.06.2020 року, зазначає, що [INFO] в с. Миколаїв, Радехівського району Львівської області помер батько Позивача - [PERSON] . [INFO] в с. Павлів, Радехівського району Львівської області померла мати Позивача - [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження, серія [NUMBER] видане Миколаївською сільською радою Бродівського району Львівської області від 01.07.1963 року вбачається, що [PERSON] народився [INFO] . Батько - [PERSON] , мати- [PERSON] . [PERSON] - [PERSON] , фактично вступив у володіння спадщиною та прийняв її після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті Спадкодавця, окрім іншого майна, залишилося спадкове майно, що складається із земельних ділянок на території Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області. Маючи намір оформити прийняття спадщини та отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті мами Позивач, як особа яка фактично вступила в володіння спадщиною та прийняла її звернувся до Приватного нотаріуса Радехівського районного нотаріального округу Юрченко О.В., однак нотаріусом було в усній формі відмовлено у оформленні спадщини та у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вищезазначений державний акт на право приватної власності на землю виданий після смерті Спадкодавця, який помер [INFO] , а саме держаний акт на землю, серії І-ЛВ № 034550 виданий 24.01.2001 року, та відсутній оригінал держаного акту на землю, серії І -ЛВ № 034550 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24 січня 2001 року за № 12321. Оскільки, відсутність правовстановлюючих документів унеможливлює реалізацію майнових прав Позивача, як Спадкоємця у позасудовому порядку, у Позивача виникає необхідність звернутися з позовом до суду. Просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт прийняття [PERSON] спадщини, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини), що залишилося після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . Визнати за [PERSON] право власності у розмірі 1/2 на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті його баби [PERSON] , яка померла [INFO] , які належали його батькові [PERSON] , який помер [INFO] , на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії І - ЛВ №034550, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24 січня 2001 року за № 12321 а саме: земельну ділянку загальною площею 1,0185 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,0896 гектарів. Судові витрати по справі просить покласти на позивача (а.с.4-9, 61-63). 28 лютого 2020 року автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.22). Третя особа із самостійними вимогами на предмет спору [PERSON] , звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] , Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на земельні ділянки у порядку спадкування, відповідно до вимог якої просить визнати за [PERSON] право власності у розмірі 1/2 на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , що належали спадкодавцеві - [PERSON] на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії І -ЛВ №034550, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24 січня 2001 року за № 12321 а саме: земельну ділянку загальною площею 1,0185 гектарів та земельну ділянку загальною площею 0,0896 гектарів. Судові витрати по справі просить покласти на заявника Третю особу. В обґрунтування вимог посилається на те, що вона є спадкоємцем після смерті матері - [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном після смерті свого чоловіка - [PERSON] . Оскільки, відсутність правовстановлюючих документів унеможливлює реалізацію майнових прав Третьої особи, а подана позовна заява [PERSON] безпосередньо стосується інтересів Третьої особи - [PERSON] , в неї виникла необхідність звернення до суду з позовною заявою про залучення її в якості третьої особи та визнання за нею права власності у порядку спадкування (а.с.42-47). Представник позивача за первинним позовом [PERSON] в підготовчому судовому засіданні надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, та уточнив позовні вимоги, відповідно до яких просив ухвалити рішення, яким встановити факт прийняття [PERSON] спадщини, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини), що залишилося після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . Визнати за [PERSON] право власності у розмірі 1/2 на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті його баби [PERSON] , яка померла [INFO] , які належали його батькові [PERSON] , який помер [INFO] , на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії І - ЛВ №034550, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24 січня 2001 року за № 12321 а саме: земельну ділянку загальною площею 1,0185 гектарів; земельну ділянку загальною площею 0,0896 гектарів. Судові витрати по справі просить покласти на позивача. Представник відповідача Миколаївської сільської ради Радехівського району, скерував суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] , з врахуванням уточнених позовних вимог, визнав повністю, просив розгляд справи проводити без участі представника Миколаївської сільської ради (а.с.60). Третя особа за первинним позовом [PERSON] , в підготовче судове засідання з`явилася, позов визнає та не заперечує у його задоволенні, за зустрічним позовом - позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задоволити. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, також зустрічні позовні вимоги [PERSON] суд задовольняє, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд встановив, що [INFO] в с. Миколаїв, Радехівського району Львівської області помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 23 березня 1996 року (а.с.12,50). [INFO] в с. Павлів, Радехівського району Львівської області померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 21 травня 2019 року (а.с.13,51). [INFO] в с. Миколаїв, Радехівського району Львівської області померла [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 11 грудня 1996 року (а.с.14). Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого повторно Миколаївською сільською радою Бродівського району Львівської області 01.07.1963 року, [PERSON] народився [INFO] . Батько - [PERSON] , мати- [PERSON] (а.с.15). Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] видане відділом ЗАГС в с.Миколаїв, Радехівського району Львівської області від 13.03.1969 року, [PERSON] народилася [INFO] . Батько - [PERSON] , мати- [PERSON] (а.с.52). З свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , виданого 28 лютого 1989 року, вбачається, що [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.53). Відповідно до довідки № 92 від 03.02.2020 року, виданої виконкомом Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області, гр. [PERSON] , який помер [INFO] , до дня смерті проживав і був зареєстрований [ADDRESS] . Разом з ним на день його смерті в житловому будинку були зареєстровані: мати - [PERSON] , яка померла [INFO] ; дружина - [PERSON] , яка померла [INFO] і проживав без реєстрації син [PERSON] (а.с.16,54). Згідно рішення Радехівського районного суду Львівської області від 13 січня 2020 року по справі №451/1644/18 за позовом [PERSON] до Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області, встановлено факт, що має юридичне значення, а саме факт прийняття [PERSON] спадщини, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, що залишилося після смерті його баби [PERSON] , яка померла [INFO] . Встановлено факт належності Державного акту на право приватної власності на землю виданого громадянину України, [PERSON] , серія [NUMBER] , виданого Головою Радехівської районної ради народних депутатів [PERSON] 24 січня 2001 року , померлій бабі Позивача - [PERSON] , яка померла [INFO] . Визнано за [PERSON] право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті його баби [PERSON] , яка померла [INFO] , які належали спадкодавцю на праві приватної власності, відповідно до Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії І-ЛВ №034551, згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного акта на право приватної власності на землю, серії І-ЛВ №034551, а саме земельну ділянку загальною площею 1,0193 гектарів та земельну ділянку загальною площею 0,0905 гектарів (а.с.31-34). З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №57462363 від 06.09.2019 року, вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрита спадкова справа №171/19, у спадковому реєстрі № [NUMBER] (а.с.55). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії I-ЛВ №034550, виданого 24.01.2001 року головою Радехівської районної Ради народних депутатів на підставі рішення ХІІ сесії ІІІ демократичного скликання Радехівської районної Ради народних депутатів від 23.06.2000 року, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №12321, вбачається, що земельна ділянка, площею 1,1082 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Миколаївської сільської ради Радехівського району Львівської області, належала [PERSON] (а.с.17-17 зворот ,56-56 зворот). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР. Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР). Перешкодою в реалізації позивачами їх законних прав та інтересів, є те, що вони позбавлені у позасудовому порядку оформити спадщину, після смерті [PERSON] та після смерті [PERSON] . Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторін щодо встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved