Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

27.08.2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті лишилося спадкове майно, що складається з 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими за адресою: [ADDRESS] . Крім того, відповідач [PERSON] подарувала їй 1/4 частину належних їй житлового будинку та господарських будівель, що розташовані за вищезазначеною адресою. Також позивач [PERSON] є власником 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що оформити договір дарування частини житлового будинку з господарськими будівлями вона не може, так як відповідач відмовляється від його нотаріального посвідчення. На даний час [PERSON] бажає визнати право власності на спадкове майно після померлого батька та отримати правовстановлюючий документ на будинок, що і змусило її звернутися до суду. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 01.09.2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, до суду направила письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає повністю. Давши оцінку\~матеріалам справи,\~суд приходить\~до наступних\~висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 01.09.2020 року, вбачається, що по [ADDRESS] знаходяться житловий будинок та господарські будівлі і споруди, замовником технічної інвентаризації є [PERSON] , позивач по справі. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 10.03.2006 року виконавчим комітетом Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частині кожному (а.с. 12). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11218457 від 13.07.2006 року, виданого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» на підставі рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21.06.2006 року, 1/4 частина житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] (а.с. 14). [PERSON] є чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] , що підтверджується відміткою у паспорті серії [NUMBER] (а.с. 7) та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.03.1977 року (а.с. 9). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.02.2020 року (а.с. 8). З повідомлення Новосанжарської державної нотаріальної контори Полтавської області № 955/01-16 від 19.09.2020 року вбачається, що після померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа № 126/2020 від 16.07.2020 року. Подана заява про прийняття спадщини від [PERSON] , а також надійшла заява про відмову від прийняття спадщини від [PERSON] . Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, що якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як вбачається з розписки від 14.07.2020 року, [PERSON] подарувала [PERSON] 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15). Згідно ст. 220 ЦК України, договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми, є нікчемним. Однак, в ч. 2 вищевказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Згідно ч. 2 ст. 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, але враховуючи, що даний договір вже повністю виконаний, є підстави вважати його таким, що відбувся. Таким чином, по даній справі між сторонами при укладанні договору дарування була досягнута угода по всіх істотних умовах, тому суд вважає, що є підстави задовольнити даний позов.

Outcome: approved