Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

27.11.2015р. до Савранського районного суду Одеської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві вказав що, з 18 червня 2011 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від якого народилася спільна донька [PERSON] [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами не склалися. Причиною припинення шлюбних відносин між сторонами стало подружня зрада дружини та проживання окремо один від одного з жовтня 2015 року. Спору про поділ майна що є їхньою спільною власністю немає. Позивач вважає, за необхідність розірвати шлюб в законному порядку, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам їхньої спільної доньки, що послужило зверненням до суду із зазначеним позовом. Позивач 21.12.2015р. в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про неможливість явки в судове засідання та про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти винесення судом заочного рішення в разі неявки в судове засідання відповідача (а. с. 11). Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи (а. с. 09;10). Про причини неявки суд не повідомила та не надала заяв про відкладення розгляду справи. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, - у разі неявки в судове відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого рішення. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст.ст. 57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу. Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази, прийнявши до уваги думку позивача, викладену ним у заяві, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено. 18.06.2011р. між сторонами зареєстрований шлюб (а. с. 4). Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖД №274594 від 15.09.2011 року видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Савранського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 53 ( а.с.5). Позивач згоден щоб дитина проживала разом з матірю ( а.с.11), таким чином, суд вважає, що визначення місця проживання дитини біля матері, відповідатиме її законним інтересам та сприятиме її повноцінному розвитку та вихованню. За таких обставин суд прийшов до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сімї стали неможливими, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини, шлюб носить формальний характер і перешкод для його розірвання немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved