overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

27.11.2015 року Ленінський районним судом м. Харкова винесено рішення, яким\~ вимоги Управління пенсійного фонду України у Ленінському районі м.Харкова до [PERSON] про стягнення суми зайво виплаченої пенсії, задоволено у повному обсязі, та стягнено з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі 3732, 73 грн. При виготовленні повного тексту рішення, судом встановлено, що при ухваленні рішення не було вирішено питання про стягнення суми судового збору. Сторони в судове засідання не зявилися, проте їх участь при розгляді цієї заяви не є обовязковою. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про доцільність ухвалення додаткового рішення, враховуючи такі обставини: позовні вимоги було задоволено, проте при винесенні рішення судом не вирішено питання щодо стягнення суми судового збору, відповідно до положень ст.88 ЦПК України. Згідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо, стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до п.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відстку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. На момент подачі позову, позивач був звільнений від сплати судового збору, відповідно до п.18 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674. Враховуючи вищевказане, та відповідно до 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає за доцільне прийняти додаткове рішення про стягнення з [PERSON] Миколаїйни на користь держави судового збору у сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

27.11.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 26.11.2002 року Щербанівською сільською радою Вознесенського району, актовий запис №9, від даного шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що єдиною сімєю перестали проживати з грудня 2014 року через сварки із-за взаємопротилежних поглядів на сімейні відносини, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог, заперечує проти надання строку на примирення. Відповідачка [PERSON]М.в судове засідання не зявилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про згоду на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

27.11.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сімейні відносини припинені у зв,язку з різними поглядами на життя. Майнового спору не мають. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON],ю, [INFO]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася. Про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. До канцелярії суду надійшла від неї заява, в якій вона просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Справа розглянута у відсутності позивача на підставі наявних доказів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Від нього надійшла заява, згідно якої позов визнав у повному обсязі, на розірвання шлюбу згоден та просить суд розглянути справу у його відсутності. Суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлеглим повному задоволенню з наступних підстав: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2009 року, який зареєстрований Артемівським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції за актовим записом № 93. Від шлюбу мають доньку [PERSON],ю Андріївну, [INFO]. Спору про майно не мають. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст.112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. Причина розпаду сімї різні погляди на життя. Після розірвання шлюбу [PERSON] буде іменуватися прізвищем [PERSON]. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

27.11.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про виключення з акту опису майна та про зняття арешту з рухомого майна, який був накладений 03.11.2015 року державним виконавцем Деснянського відділу Державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції [PERSON] В обґрунтування позову приведені доводи про те, що він є власником описаного 03.11.2015 року в місті Чернігів, вулиця Жовтнева, будинок №24-Б- рухомого майна меблів, побутової техніки, килимів, всього 23 найменувань, яке без законних підстав було піддано арешту. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач 1 в судове засідання не прибув. Представники відповідача 2 позов не визнали. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Згідно ст.114 ч.2 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна, предявляються за місцезнаходженням цього майна або основної її частини. Відповідно до ст.57 ч.1 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання судового рішення. Судом встановлено, що третьою особою по справі, відповідно до матеріалів зведеного виконавчого провадження №619А про стягнення з боржника [PERSON] грошових коштів, 03.11.2015 року в місті Чернігів, вулиця Жовтнева, будинок №24-Б- (де зареєстрована та мешкає боржник, а власником якого з 28.07.2009 року є позивач) було арештоване рухоме майно меблі, побутова техніка, килими, всього 23 найменування і відповідний акт підписаний боржником, де вона не зазначала, що описане майно їй не належить (а.с.28-29, 9-10). З пояснень [PERSON] вбачається, що боржник [PERSON] та його син [PERSON], [INFO] перебувають в зареєстрованому шлюбі, боржник з 06.04.2011 року зареєстрована та мешкає з чоловіком та дитиною в будинку №24-Б- по вулиці Жовтневій в місті Чернігів, а позивач фактично мешкає з дружиною в будинку №24 по провулку Некрасова в місті Чернігів, власником якого є його дружина. Позивач не повідомив суду дані про місцезнаходження та найменування торгівельних закладів, де було придбане вищевказане майно, такі відомості відсутні в накладних та товарних чеках якими обґрунтовується позов і з врахуванням позиції боржника, яка не зазначила в акті опису майна, що воно належить не їй, а позивачу позивач не довів, що він є власником спірного майна, а тому його майнові права не порушені, що є підставами для відмови в задоволенні позову (а.с.11-18). Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору, необхідно віднести на його рахунок.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

27.11.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив і вказав, що його дочка [PERSON] [INFO] народила дитину, [PERSON]. Батьки [PERSON] у зареєстрованому шлюбі не перебували. Особа батька дитини невідома. З 2006 року [PERSON] виховує онука разом з бабусею, оскільки матір його покинула та не приймає участі у його вихованні та утриманні. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.09.2015 року відповідача позбавлено батьківських прав у відношенні сина [PERSON], [INFO]. Розпорядженням Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 09.11.2015 року за №379 малолітньому [PERSON], [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Дідуся [PERSON], 1957 року народження призначено опікуном над онуком [PERSON] відповідно до розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 10.11.2015 року за №386. Дитина залишилася проживати з позивачем і перебувати на його утриманні, та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач не надає, та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини усіх видів доходу відповідача щомісяця до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явився, надала суду заяву про розгляд справи в заочному порядку за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Повідомлявся про час і місце розгляду справи своєчасно та належним чином. Приймаючи до уваги викладене, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, то в відповідності до ст.ст.197, 224 ЦПК України суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, перевіривши матеріали справи, дав оцінку зібраним по справі доказам в їх сукупності, вважає позов необхідним задовольнити з наступних підстав. Судом установлено, що відповідач [PERSON] є дідом [PERSON], [INFO]. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.09.2015 року відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав у відношенні сина [PERSON], [INFO] (а.с.11). Розпорядженням Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 09.11.2015 року за №379 малолітньому [PERSON], [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.3). Відповідно до розпорядження Харківської районної державної адміністрації Харківської області від 10.11.2015 року за №386 дідуся [PERSON], 1957 року народження призначено опікуном над онуком [PERSON] (а.с.5). [PERSON] проживає зі своїм дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідача, а також те, що відповідач не платить аліменти на утримання інших дітей, у відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивача суд стягує аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісяця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-11 00:00:00

27.11.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 липня 2011 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міського управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 83, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, відсутнє порозуміння в сімї. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, сімя розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження сімї вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO]. 12.01.2016 року ухвалою суду сторонам відповідно до ст. 111 СК України, надано строк для примирення протягом одного місяця. Вжиті судом заходи щодо примирення подружжя не змінили наміру позивача про розірвання шлюбу. 12.02.2016 року позивач звернулась з заявою про розгляд справи без її участі, позовну заяву повністю підтримує, просить її задовольнити. Відповідач в судове засідання не звився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сімї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

27.11.2015 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що з 05 липня 2011 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Від сумісного подружнього життя мають доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. На даний час дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частини прибутку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня подачі позову до суду, щомісяця, до повноліття дитини. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідно до її віку щомісяця, починаючи з 27.11.2015 року, до повноліття дитини, що не суперечить вимогам закону, відповідає інтересам дитини та відповідача по справі. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, позов обгрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

27.11.2015 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем був укладений 11.07.2002 року. Від шлюбу у сторін народилось п'ятеро дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] , [INFO],[PERSON], [INFO], [PERSON] , [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось, приводом звернення до суду стало те, що сторони перестали розуміти один одного, між ними часто виникали сварки. Протягом тривалого часу разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Сторони в судове засідання не з'явились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути за їх відсутності. Позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначив, що проти розірвання шлюбу на заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.07.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 11.07.2002 року Відділом РАГС Червоноградського управління юстиції Львівської області. Від подружнього життя у сторін народилось п*ятеро дітей: [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO],[PERSON], [INFO], [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Сімейне життя в сторін не склалося, шлюбних стосунків не підтримують, позивач у позовній заяві вказує, що не має наміру надалі перебувати з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. При таких обставинах суд доходить висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, а тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України . На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

27.11.2015 року позивач звернулась із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - частиною будинку [ADDRESS]. Позивач до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач до початку судового засідання подала письмові заперечення в яких зазначає що вона не зареєстрована та не проживає за адресою: [ADDRESS] чим не чинить жодних перешкод позивачу у користуванні та розпорядженні її власністю. Позивач також зазначає, що вона не знайома із позивачем, а тому спір про право між ними відсутній. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником 19/50 частки житлового будинку № 18 із надвірними будівлями по [ADDRESS] (а.с. 9) Відповідно до наданої суду копії будинкової книги, відповідач [PERSON] з 15.09.2015 року знята з реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8), що також підтверджується довідкою адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Чернігівській області від 02.12.2015 року (а.с. 12). Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 2 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Чернігівській області від 02.12.2015 року [PERSON] була знята з реєстрації за в будинку [ADDRESS] за заявою нового власника, а отже тратила право користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою (а.с. 12). Будь-яких доказів на підтвердження фактичного проживання відповідача в зазначеному житловому приміщенні позивачем не надано, також у справі відсутні докази того, що відповідач чинить перешкоди у користуванні та розпорядженні майном. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є не обґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

27.11.2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги і суду показала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 20.10.2001 року. Мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Краматорського міського суду від 03.09.2014 року шлюб між ними був розірваний. Син мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, однак має таку можливість, оскільки є працездатним. Інших осіб на утриманні не має. Просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомій причині. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст.181 ч.3, 183 Сімейні кодекси України, за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів на дитину у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, на утримання сина є законними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved