Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

27.04.2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому з урахуванням уточнень від 03.10.2018 року просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 13, що знаходиться за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Завадське? вул. Дружби, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 10.06.2015 року. Свої вимоги позивач мотивував тим, що за життя його батькові [PERSON] належала 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 13 по вул. Дружби в с. Завадське Золочівського району Харківської області, про що свідчить запис у погосподарський книзі, як того вимагало законодавство, що діяло на момент будівництва. Інша 1/2 частина вказаного житлового будинку зареєстрована за позивачем [PERSON], згідно договору дарування від 10.03.1982 року. Після смерті [PERSON] відсутні інші спадкоємці за законом та за заповітом. Звернувшись до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини нотаріусом позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з мотивів відсутності правовстановлюючих документів на будинок. В даний час позивач змушений звернутися до суду, оскільки його право не визнається і він не може розпорядитися своєю власністю. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник за довіреністю від 10.10.2018 року адвокат [PERSON] не зявилися. Представник позивача через канцелярію суду надала заяву з проханням справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Від уповноваженого за посадою представника відповідача в.о. старости Олександрівського старостинського округу Золочівського району Харківської області [PERSON] надійшла заява, відповідно до якої вона не заперечувала проти позовних вимог [PERSON], просила розглянути справу без участі їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст. ст. 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.66 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Житловий будинок «А-1» 1963 року будівництва, житловою площею 48,7 кв.м, загальною площею 88,2 кв.м, розташований за адресою: Харківська область, Золочівський район, село Завадське, вулиця Комсомольська, 13. Інвентаризаційна вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами станом на 16.07.2015 року складає 213048,00 грн. Даний будинок числиться в 1/2 частині за [PERSON] (нині померлим) та в 1/2 частині за [PERSON] згідно інформації, наданої Олександрівською сільською радою Золочівського району Харківської області від 26.06.2015 року за № 02-20/219, запису в погосподарській книзі № 5, номер об`єкта погосподарського обліку 08051, а також належить останньому на підставі договору дарування від 10.03.1982 року, посвідченого виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради, реєстровий № 9. Даний договір дарування в БТІ не реєструвався, що вбачається із інформації наданої директором КП «АІБ Золочівського району» [PERSON] №163 від 16.07.2015 року. Згідно запису в погосподарській книзі №05 на 2016-2020 роки № ОПО 08051, 1/2 частина будинку №13 по вул. Дружби (колишня Комсомольська) в с. Завадське Золочівського району Харківської області числиться за [PERSON], нині померлим, та 1/2 частина будинку №13 по вул. Дружби (колишня Комсомольська) в с. Завадське Золочівського району Харківської області числиться за [PERSON], що вбачається з наданої суду довідки КП «АІБ Золочівського району Харківської області» № 54 від 22.02.2018 року, та інформаційної довідки в.о. старости Олександрівського старостинського округу [PERSON] № 334 від 05.11.2018 року. До матеріалів справи позивачем долучено виписку з погосподарської книги, складену в.о. старости Олександрівської сільської ради Золочівського району Харківської області 05.11.2018 року за №334, яка підтверджує, що 1/2 частина житлового будинку, яка числиться за [PERSON], який помер 10.06.2015 року, розташована за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Завадське, вул. Дружби (колишня Комсомольська), 13 на земельній ділянці, площею 0,10 га, яка передана громадянину [PERSON] рішенням УІІ сесії ХХІІ скликання від 22.02.1996 року «Про передачу земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських спору/присадибних ділянок/ в приватну власність». Інша 1/2 частина житлового будинку, яка числиться за [PERSON], розташована за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Завадське, вул. Дружби (колишня Комсомольська), 13 на земельній ділянці площею 0,05 га, яка передана громадянину [PERSON] рішенням УІІ сесії ХХІІ скликання від 22.02.1996 року «Про передачу земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків і господарських спору/присадибних ділянок/ в приватну власність», про що в погосподарській книзі №05 на 2016-2020 роки №ОПО 08051 Харківської області Золочівського району Олександрівської сільської ради зроблено відповідний запис. Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] за життя володів 1/2 частиною житлового будинку № 13 з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Завадське, вул. Дружби (колишня Комсомольська), на праві власності, що підтверджується записом у погосподарській книзі. 08 жовтня 1955 року у родині [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження серія ЕЧ № 394969, виданого Авагінським РАЦС Єлізовського району Камчатської області 17.10.1955 року. 10 червня 2015 року, в с. Завадське Золочівського району Харківської області, у віці 83 роки помер [PERSON], про що виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Золочівського району Харківської області 11.06.2015 року складено відповідний актовий запис № 12, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть серії І-ВЛ № 498937. Згідно акту, підписаного сусідами [PERSON] [PERSON], [PERSON], а також депутатом Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області [PERSON] від 29.03.2018 року, [PERSON] дійсно з 1966 року і по цей час фактично проживає за адресою: [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Згідно копії матеріалів спадкової справи №208/2015, заведеної після смерті [PERSON], наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів Золочівською державною нотаріальної конторою Харківської області, із заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк 08.09.2015 року звернувся син спадкодавця - позивач по справі [PERSON] Його заяву було зареєстровано у книзі обліку і реєстрації спадкових справ за №462 та заведено спадкову справу №208/2015. Інших свідоцтв про право на спадщину не видавалося. Заповіти [PERSON] не посвідчувалися. Більше із заявами про прийняття спадщини чи відмову від неї ніхто не звертався, що також вбачається із наданих суду інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №53640732 та №53640767. 27 лютого 2018 року постановою державного нотаріуса Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області, в порядку виконання обовязків державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] № 478/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами №13 по вул. Дружби в с. Завадське Золочівського району, Харківської області у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на дане нерухоме майно. Згідно договору дарування від 10.03.1982 року, посвідченого виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради депутатів трудящих Золочівського району Харківської області та зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій під № 9 [PERSON] подарував [PERSON] 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться в с. Завадському Золочівського району Харківської області. Згідно положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України\~у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами № 13 по вул. Дружби в с. Завадське Золочівського району, Харківської області. Спадкоємцем першої черги є син спадкодавця [PERSON], який в шестимісячний строк звернувся із заявою до нотаріальної контори та заявив про свої права на спадщину. Статті 1268, 1269 ЦК України обумовлюють порядок прийняття спадщини, так, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу він не заявив про відмову від неї. Згідно до положень статей 1268,1269 ЦК України позивач є таким, що прийняв спадщину після смерті батька, так як в шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За таких обставин, суд доходить висновку, що до позивача перейшло право власності на 1/2 частину будинку № 13 з господарськими будівлями та спорудами по вул. Дружби в с. Завадське Золочівського району, Харківської області після смерті батька [PERSON]. Проте, у період, коли було побудовано будинок існував інший порядок оформлення права власності, що не потребував його державної реєстрації, через що спадкодавцю не було видано правовстановлюючого документу в розумінні положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV, що в даний час унеможливлює нотаріальне оформлення спадщини.

Outcome: approved