Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

28.08.2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №410 (а.с.5). В період шлюбно-сімейних стосунків у них народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] від 09.02.2011 року (а.с.6). Як вказувала позивач, що не оспорював відповідач, на момент вирішення спору про розірвання шлюбу, питання визначення місця проживання доньки між ними врегульовано. Дитина проживає з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується актом, завіреним ТОВ «Житлосервіс-КР» (а.с.13). Судовим розглядом встановлено, що шлюбні стосунки між подружжям припинено з грудня 2015 року у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та виникненням конфліктів, втратою почуттів, на яких будуються шлюб та сім'я. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, єдиного бюджету не мають. На даний момент [PERSON] відбуває покарання в ДУ «Бердянська виправна колонія №77» за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.12.2017 року (а.с.3-4). Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У раз визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч.3 ст.200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Суд не застосовує положення ст.111 СК України, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач - не заперечує проти його розірвання, визнавши позовні вимоги. Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги, що шлюб між подружжям існує лише формально, зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, оскільки це суперечитиме їх інтересам, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне ухвалити рішення в підготовчому провадженні із задоволенням позовних вимог [PERSON] та розірванням шлюбу, зареєстрованого між нею та [PERSON] 28.08.2010 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №410. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.08.2010 року (а.с.5) слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач [PERSON] змінила дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін згідно поданої нею заяви.

Outcome: approved