Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

28.11.2019 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON] . Спадщину після померлої позивач прийняв і 16.06.2017 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, на підставі якого отримав право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1825886800:05:000:0367 площею 1,7692 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території П`ятківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області. Крім того, спадкодавцю [PERSON] , в результаті так званого «допаювання» у травні 2013 року передано у власність земельні ділянки площею 0,7286 га, 0,0834 га та 0,2875 га. У зв`язку зі смертю власника земельних ділянок, позивачу відмовлено у видачі дозволу на завершення процедури приватизації земельних ділянок 0,7286 га, 0,0834 га та 0,2875 га, які розташовані на території П`ятківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області. Позивач звертався до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право власності на земельні ділянки, але йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. В підготовче судове засідання сторони не з`явились. Позивач до суду подав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. П`ятківська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника в судове засідання. До суду надійшла заява за підписом сільського голови Коник М.В., у якій зазначено, що відповідач позов визнає повністю та просить справу розглядати у відсутність представника сільської ради. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved