Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

28 жовтня 2020 року позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, відповідно до вимог ст. ст. 180 - 184, 192 СК України просить суд: змінити розмір аліментів що утримуються з нього на користь [PERSON] за рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 грудня 2012 року на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , наступним чином: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, у розмірі 1250 грн, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує тим, що від спільного шлюбу з відповідачем в них народилася неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . У 2012 році їх шлюб, згідно рішення суду був розірваний. Згідно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2012 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 жовтня 2012 року та до досягнення дитиною повноліття, стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 215 грн на користь держави. На даний час його матеріальний стан змінився, оскільки зросли фактичні витрати, а саме: згідно рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 лютого 2019 року з нього стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 1250 грн, щомісяця для кожного, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення повноліття. 23 листопада 2019 року він та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрували 23 листопада 2019 року у Саратському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. У шлюбі у них також народилася дитина [PERSON] , 2020 року народження. Таким чином на теперішній час його дружина та неповнолітня дитина знаходяться на його забезпечені. На підставі вищевикладеного, він і вимушений звернулась до суду з даним позовом. 02 листопада 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду відкрито спрощене позовне провадження з викликом, повідомленням сторін. Позивач у судове засідання надав заяву, згідно якої він позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу у його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України повідомлялася належним чином, про причину неявки суду не сповістила. Так, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.. Зі згоди позивача, про що свідчить його заява, суд ухвалою від 04 лютого 2021 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 -281 ЦПК України. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно до наданої заяви, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що дійсно від спільного шлюбу позивача з відповідачем в них в них народилася неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] . У 2012 році їх шлюб, згідно рішення суду був розірваний. Згідно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2012 року позовні вимоги [PERSON] були задоволені, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 жовтня 2012 року та до досягнення дитиною повноліття, стягнути з [PERSON] судовий збір у розмірі 215 грн на користь держави. /л.с. 6/ Як вказує позивач в своїх позовних вимогах, на даний час його матеріальний стан змінився, оскільки зросли фактичні витрати, а саме: згідно рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 лютого 2019 року з нього стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі по 1250 грн, щомісяця для кожного, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення повноліття. /л.с. 9-11/ 23 листопада 2019 року між позивачем та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрували 23 листопада 2019 року у Саратському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. /л.с. 5/ У шлюбі у них також народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . /л.с. 4/ В теперішній час його дружина та неповнолітня дитина знаходяться на його забезпечені та утриманні. За ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно правової позиції Верховного Суду України, висловленої у постанові від 05.02.2014 року № 143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Але Верховний Суд України також вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Так, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», встановлено прожитковий мінімум на дитину віком дo 6 років починаючи з січня 2020 року - 1779 грн, з липня - 1859 грн., з грудня - 1921 грн; на дитину віком від 6 дo 18 рокiв починаючи з січня 2020 - 2218 грн, з липня - 2318 грн, з грудня - 2395 грн. Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи вищевикладене, а саме підтверджену зміну матеріального стану позивача у бік погіршення, оскільки сплачує аліменти ще на двох неповнолітніх дітей за рішенням суду, має на утриманні малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , проте прийнявши до уваги і той факт, що ст. 180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільно змінити розмір аліментів, що утримуються з [PERSON] за рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 грудня 2012 року на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] наступним чином: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, у розмірі 1250 грн, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили та до повноліття [PERSON] , [INFO] , тобто до [INFO] включно, а отже позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів підлягають задоволенню. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На підставі викладеного,

Outcome: approved