Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

27 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, та свої вимоги мотивує тим, що в період з 01.11.2011 року по теперішній час працює на різних посадах Казенного підприємства «Південукргеологія» (завідуючий господарства Харківської геологорозвідувальної експедиції, завідуючий господарства Солоницівської дільниці Бази виробничого резерву і комплектації, черговий Сумської дільниці Бази виробничого резерву і комплектації. За період з 2014 року, 2015-2016 років відповідач КП «Південукргеологія» має заборгованість по заробітній платі на суму 46247 грн., та не здійснює її виплату через відсутність грошових коштів. Позивач вказує, що відповідач відмовив у наданні йому довідки про розмір заборгованості, тому суму заборгованості обраховано позивачем за власним розрахунками. Посилаючись на ст. 115 КЗпП України, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за період з січня 2014 року по грудень 2016 року. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] подали клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, без їх участі. Дане клопотання судом задоволено. Позивач та його представник позов підтримують, просять розглядати справу за наявними у справі доказами, погоджуються з довідкою-розрахунком, наданою відповідачем, згідно якої розмір суми заборгованості по заробітній платі позивача становить 45342,28 грн. Представник відповідача КП «Південукргеологія» в судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав, заяв про відкладення розгляду справи не подав. При цьому відповідач надав суду довідку щодо суми заборгованості по заробітній платі [PERSON] в сумі 45342,28 грн. (а.с.20-21). В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 01 жовтня 2012 року працював на посаді завідуючого господарством Солоницівської дільниці Бази виробничого резерву і комплектації Казенного підприємства «Південукргеологія» (наказ від 01.10.2012 року № 374-к), а з 01.02.2017 року працює на посаді чергового Сумської дільниці Бази виробничого резерву і комплектації Казенного підприємства «Південукргеологія» (наказ 01.02.2013 року № 7/1-к) (а.с.6-7, 8). З матеріалів справи вбачається, що 13.02.2017 року позивач звернувся до КП «Південукргеологія» з письмовою заявою про надання йому документів, в тому числі довідки про нараховану, але не виплачену заробітну плату. Дану заву направив відповідачу листом з рекомендованим повідомленням (а.с. 9, 11, 12). 17.10.2017 року з адвокатським запитом аналогічного змісту (про надання довідок) звернулась до відповідача КП «Південукргеологія» представник позивача адвокат [PERSON] (а.с.10). Станом на день звернення позивача з позовом до суду такі довідки позивачу надані не були. 18.12.2017 року відповідач КП «Південукргеологія» факсовим звязком направив до суду витребувану судом довідку щодо суми заборгованості по заробітній платі [PERSON], згідно якої станом на 01.12.2017 року розмір заборгованості становить 45342,28 грн. (а.с.20-21). Таким чином, з даного повідомлення вбачається, що відповідач фактично визнав позовні вимоги та зазначив, що підприємство має заборгованість перед [PERSON] станом на 01.12.2017 року у сумі 45342,28 грн. (а.с.21) Правовідносини між сторонами є трудовими, врегульовані ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці», ст. 233 КЗпП України. Так, ст. 115 КЗпП України визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу що не перевищує шістдесяти календарних днів та не пізніше семи календарних днів після закінчення періоду за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 6 ст. 24 Закону України «Про оплату праці», своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник маж право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, суд вважає, що відповідачем були порушені права позивача, передбачені ст. 115 КЗпП України,а саме: право на оплату праці та своєчасне отримання заробітної плати, дане право підлягає захисту, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по заробітній платі за період з 2014 року по 01.12.2017 року у сумі 45\~342, 28 грн. (сорок пять тисяч триста сорок дві гривні 28 копійок). Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а позивач за даною категорією справи звільнений від оплати судового збору, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved