Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

28 січня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів на утримання дитини. Вказавши, що 26 липня 2013 року відділом ДРАЦС Теплицького РУЮ зареєстровано шлюб між ними. Від шлюбу мають одну дитину - доньку [PERSON], яка на даний час проживає з позивачем, місце проживання якої просить визначити за місцем її проживання в с.Саша. Шлюбні відносини між ними припинені в грудні 2014 року, через відсутність порозуміння та поваги між ними. Вказує, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має постійний дохід, так як працює і просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини, в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до її повноліття. Позивач [PERSON] просить заявлені позовні вимоги задовольнити, розірвати шлюб між ними, визначити місцем проживання їх доньки [ADDRESS], за місцем її проживання. Та стягнути з відповідача аліменти на її користь згідно позовної заяви. Миритись вона не бажає, так як непорозуміння між ними має тривалий характер.. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає повністю. Також вважає, що надання строку для примирення не змінить їх відносин.. Представник органу опіки та піклування - сільський голова с.Саша Лянний В.Г. - пояснив суду, що умови проживання дитини біля матері в с.Саша є задовальними, комісія обстежила умови проживання дитини, і висновок комісії, що проживання дитини разом з мамою відповідає інтересам неповнолітньої дитини. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 26 липня 2013 року. Шлюб зареєстровано відділом ДРАЦС Теплицького РУЮ Вінницької області. Від шлюбу мають одну дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачем в с.Саша Теплицького району. В грудні 2014 року сім'я розпалась. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Заперечень проти визначення місця проживання дитини з позивачем від сторін не поступило, і таке рішення відповідає принципам «Декларації прав дитини», яка визначає, що малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена із своєю матір'ю. Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення; ст.180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, ст. 182 СК України, яка передбачає обставини, що враховуються судом при визначенні розміру аліментів, та мінімальний розмір аліментів, та ст. 183 СК України, яка визначає розмір аліментів у частці від заробітку відповідача; ст. 161 СК України - якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, розмір визначених позивачем аліментів влаштовує сторони, як і місце проживання їх малолітньої дитини, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved