Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

28.09.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача ТОВ «Полтавамолпрод» про стягнення заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку за період з червня місяця 2017 року по 31.10.2017 року в розмірі 17 200,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.12.2016 року позивач, згідно наказу від 06.12.2016 року № 76-К був прийнятий на роботу в ТОВ «Полтавамолпрод» на посаду сторожа у Лутовинівський приймальний пункт по переведенню із ТОВ «Гадячсир». 31.10.2017 року згідно наказу № 150-КП позивач звільнився з ТОВ «Полтавамолпрод» із займаної посади за власним бажанням, на підставі ст. 38 Кодексу законів України про працю, що підтверджується відомостями з трудової книжки. Відповідач не виплачував позивачу заробітну плату в повному розмірі, через що за період з червня місяця 2017 року по 31.10.2017 року виникла заборгованість по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку в розмірі 17\~200,00 грн. Далі позивач зазначив, що 17.09.2018 року вжив заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення відповідачу рекомендованого листа з вимогою виплати нараховану, але не виплачену заробітну плату, компенсації за невикористану відпустку, а також надати довідку про розмір боргу по заробітній платі. Відповідачем в порушення трудового законодавства не сплачено заборгованість по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку,а також не видано довідку про розмір нарахованої заробітної плати. Згідно ухвали суду від 10.10.2018 року справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Також, ухвалою суду від 10.10.2018 року зобовязано відповідача надати до суду розрахунок заборгованості по заробітній платі та розрахунок компенсації за не використану відпустку позивачем [PERSON] за період з червня місяця 2017 року по 31 жовтня 2017 року. Позивач в судове засідання не зявився, але направив заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. В разі неявки відповідача, прохає постановити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином за місцем реєстрації юридичної особи був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. За письмовою заявою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, давши аналіз та оцінку наданим доказам, встановив наступне. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів\~у\~цивільних\~справах не\~є\~обовязком\~суду,\~крім\~випадків,\~встановлених\~цим\~Кодексом.\~Суд\~має\~право збирати\~докази,\~що\~стосуються\~предмета спору,\~з\~власної\~ініціативи лише\~у\~випадках,\~коли\~це\~необхідно для\~захисту\~малолітніх\~чи неповнолітніх\~осіб\~або\~осіб,\~які\~визнані\~судом недієздатними\~чи\~дієздатність\~яких обмежена,\~а\~також\~в інших\~випадках,\~передбачених\~цим\~Кодексом. Судом встановлено, що позивач 07.12.2016 року був прийнятий на роботу в ТОВ «Полтавамолпрод» на посаду сторожа у Лутовинівський приймальний пункт по переведенню із ТОВ «Гадячсир», 31.10.2017 року був звільнений з ТОВ «Полтавамолпрод». Відповідно до\~ст. 43 Конституції України\~кожен має право заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. 31 жовтня 2017 року позивач, згідно ст. 38 КЗпП України, звільнився з роботи із займаної посади за власним бажанням. Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 ЗУ «Про оплату праці» вбачається, що заробітна плата виплачується працівникові не рідше 2 разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, а відповідно до ст.ст. 47, 116 КЗпП України вбачається, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. Суд, приймає до уваги те, що судом вжито всі необхідні заходи для належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, а також надано можливість відповідачу надати до суду відзив на позовну заяву позивача. Судом направлялося відповідачу почтове повідомлення разом з позовною заявою та додатками до неї за місцем реєстрації юридичної особи, яке повернулося до суду за закінченням терміном зберігання. Також, суд приймає до уваги те, що ухвала суду від 10.10.2018 року про зобовязання відповідача надати до суду розрахунок заборгованості по заробітній платі та розрахунок компенсації за не використану відпустку позивачем [PERSON] за період з червня місяця 2017 року по 31 жовтня 2017 року залишилась без виконання, а тому приймає до уваги розрахунок позивача про те, що відповідач після звільнення позивача не здійснив йому виплату заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку за період з червня місяця 2017 року по 31.10.2017 року в загальному розмірі 17\~200,00 грн. Отже, з врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку за період з червня місяця 2017 року по 31 жовтня 2017 року включно в загальному розмірі 17\~200,00 грн. підлягає задоволенню, оскільки відповідачем не виконано обовязку щодо виплати позивачу при звільненні всіх належних сум. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 грн., оскільки позивач на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від його сплати при зверненні до суду із позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку. Рішення суду в частині присудження позивачу виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць в розмірі середньомісячного заробітку в сумі 3\~440,00 грн. підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved