Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

28 липня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 01 липня 2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки у них зовсім різні поняття про сімейні стосунки, які повинні бути між чоловіком та дружиною. На думку позивачки, чоловік та дружина зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї, на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Через відсутність такої взаємоповаги, любові та взаємодопомоги з боку відповідача, різні склади характерів і різні погляди на сімейні стосунки в сім'ї постійно виникали непорозуміння та сварки, які призвели до розпаду сім'ї. Шлюбні відносини між ними припинені в травні 2014 року, проживають вони окремо. Подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими. Примирення між ними неможливе, сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому позивач просить розірвати шлюб, залишити після розірвання шлюбу їй прізвище «[PERSON]. У судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягає, надала суду письмову заяву про відмову від примирення. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечує, надав суду письмову заяву, що від примирення відмовляється. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 01 липня 2000 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №26, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 01 липня 2000 року (а.с.9) та копією повторного свідоцтва про шлюб від 25.09.2014 року. Від даного шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] ( копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 10 жовтня 2000 року, серії [NUMBER] від 18 січня 2005 року, серії [NUMBER] від 10 січня 2009 року (а.с.7, 8). Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені в травні 2014 року, проживають вони окремо, спільного господарства не ведуть, що слідує з тексту позовної заяви та пояснень сторін в судовому засіданні. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають, щоб судом їм був наданий строк для примирення, тому шлюб між ними має бути розірваний. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати судового збору та витрати на правову допомогу.

Outcome: approved