overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

26 травня 2021 року [PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся в суд з позовом до [PERSON] (далі - відповідач-1, [PERSON] ), Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області (далі - відповідач-2, Боратинська сільська рада) про визнання недійсним рішення, державного акту та скасування державної реєстрації. Рішенням суду від 30 червня 2021 року позовні вимоги задоволено повністю. Визнано недійсним рішення Гіркополонківської сільської ради Луцького району Волинської області від 27 грудня 2007 року №20/9 в частині передання [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0,5000 га. в с. Оздів Луцького району Волинської області для ведення особистого селянського господарства. Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯД №312001 від 27 березня 2008 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №010807600069 та виданий на ім`я [PERSON] . Скасовано державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,5000 га. в с. Оздів Луцького району Волинської області, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0722881600:02:001:1194. На адресу суду 02 липня 2021 року надійшла заява позивача з проханням ухвалити додаткове рішення суду про розподіл судових витрат. В судове засідання учасники справи не прибули. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що слід ухвалити додаткове рішення суду. Зі змісту заяви позивача слідує, що він не бажає стягувати судові витрати з відповідача [PERSON] , а бажає їх стягнути з відповідача Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області. За приписами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задовольнив позовні вимоги повністю, всі судові витрати повинні бути покладені на обох відповідачів, тобто кожен мав би сплатити по 1/2 частки судових витрат. Зважаючи на позицію позивача, який не бажає стягувати судові витрати з відповідача [PERSON] , суд стягує лише 1/2 судових витрат з відповідача Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області, що становить 1 362,00 грн. (908 х 3 / 2). На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

26 травня 2021 року [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою Жовтневого суду міста Маріуполя Донецької області від 30.06.2021 року позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу направлена до Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області за підсудністю. 23 липня 2021 року до Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 29.08.2000 року він зареєстрував шлюб із відповідачкою в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 296. З жовтня 2020 року їх сімейні відносини припинені, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на спільне життя, проживають окремо. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому просив шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з`явилася, з невідомих суду причин, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що 29.08.2000 року позивач зареєстрував шлюб із відповідачкою в Іллічівському відділі реєстрації актів цивільного стану м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 296. Фактично шлюбні відносини сторони припинили з жовтня 2020 року, на теперішній час не примирились, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Крім того, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 908, 00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

26 травня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та [PERSON] , зареєстрованого 19.09.2020 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 1257. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що після укладення шлюбу з відповідачкою вони проживали разом до 03 березня 2021 року, проте сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, з дружиною він не підтримує сімейних відносин, подальше збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу у подружжя дітей немає. Відповідачка відмовляється добровільно розривати шлюб у органах РАЦСу. Ухвалою суду від 31 травня 2021 року по справі відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала. З огляду на викладене та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до норм частини 4 статті 206 Цивільного процесуального Кодексу України. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

26 травня 2021 року, [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт, що вона є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] , мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті матері відкрилась спадщина, спадкоємцем якої є заявник, проте, у зв`язку з розбіжностями у написанні прізвища заявника та померлої матері у правовстановлюючих документах, заявник не може належним чином оформити спадщину в нотаріальній конторі. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Свідок [PERSON] , що є сусідкою, підтвердила факт того, що померла [PERSON] є матір`ю [PERSON] .. Заінтересована особа - Новобілоуська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області не забезпечили явку свого представника в судове засідання, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши думку заявника, свідка, дослідивши надані докази по справі судом встановлено наступне. У відповідності до копії свідоцтва про народження [NUMBER] , складеного російською мовою, [INFO] в с. Рябці Чернігівського району Чернігівської області народилась « [PERSON] », в графі батьки зазначено « [PERSON] » та [PERSON] ». (а.с.9) 21.02.2019 року видано паспорт громадянина України [PERSON] , [INFO] , уродженці с. Рябці Чернігівського району Чернігівської області № [NUMBER] . (а.с.5) [INFO] померла [PERSON] , про що 26.12.2018 року виконавчим комітетом Хмільницької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області складено актовий запис № 20. (а.с.4) Згідно довідки Новобілоуської сільської ради Хмільницького старостинського округу Чернігівського району Чернігівської області № 9/203 від 13.05.2021 року, [PERSON] на день смерті [INFO] проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] разом з дочкою [PERSON] , 1973 року народження та онуками : [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2008 року народження. (а.с.8) У відповідності до довідки про реєстрацію місця проживання № 04 від 02.01.2020 року, [PERSON] [INFO] зареєстрована за адресою : [ADDRESS] . (а.с.6) За життя [PERSON] , жителька [ADDRESS] отримала Державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ЧН № 028851 (а.с.11). Суд дослідивши надані документи враховує, що розбіжність у написанні прізвища заявника могла виникнути через неправильність перекладу з російської на українську мову. Надані докази та досліджені в судовому засіданні обставини об`єктивно узгоджуються між собою і дають суду підстави вважати доведеним факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] . Встановлено також, що інших можливостей його підтвердити заявник не має, а встановлення даного факту пов`язано з правом спадкування заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

26 травня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 27 вересня 2003 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через його зради. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач подав до суду ідентичну заяву, в якій позов визнав. Ухвалою суду від 22 червня 2021 року сторонам було надано строк на примирення 3 місяці. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2003 року, мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копіями свідоцтв про народження дітей. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, вжиті судом заходи для примирення подружжя бажаний результатів не дали, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

26 травня 2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить розірвати зареєстрований між ними шлюб, визначити місце проживання дитини, посилаючись на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують і шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. У шлюбі подружжя мають дитину - [PERSON] , [INFO] . 02 червня 2021 року позов прийнято до розгляду в частині розірвання шлюбу, призначено судове засідання. Вимоги про визначення місця проживання дитини виділено у самостійне провадження. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника. Позовні вимоги підтримала. Відповідач до судового засідання подав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 серпня 2009 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №481. У шлюбі подружжя мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

26 травня 2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить розірвати зареєстрований між ними шлюб, посилаючись на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують з весни 2020 року і шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. 02 червня 2021 року вказаний позов прийнято до розгляду, призначено судове засідання. До судового засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причину не повідомив, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 25 листопада 2017 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Місце державної реєстрації: Центральний районний у місті Миколаєві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 837. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач заперечень не подав, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у позові просила відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

26 травня 2021 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про надання права на шлюб. Заява мотивована тим, що вона має намір створити сім`ю та зареєструвати шлюб з [PERSON] , оскільки є вагітною від нього, термін вагітності становить 10-11 тижнів. Вказуючи, що не досягла встановленого законом шлюбного віку, просила суд надати їй право на шлюб із [PERSON] . У судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала повністю з підстав, викладених у ній, просила її задовольнити. Законний представник [PERSON] - [PERSON] , яка є матір`ю заявниці, у судовому засіданні просила задовольнити заяву [PERSON] та надати їй право на шлюб. Законний представник [PERSON] - [PERSON] , заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подали до суду письмові заяви, в яких просили заяву [PERSON] про надання прва на шлюб задовольнити, а справу розглядати за їхньої відсутності (а. с. 22, 25). Заслухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до частини першої статті 23 Сімейного кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Згідно з частини першої статті 22 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. У відповідності до частини другої статті 23 Сімейного кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 20 лютого 2018 року, та свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 25 січня 2004 року Перевалівською сільською радою Турійського району Волинської області, заявник [PERSON] народилася [INFO] і на час розгляду справи не досягла встановленого законом шлюбного віку (а. с. 5, 12). На день подання до суду цієї заяви [PERSON] виповнилося 17 років. Відповідно до довідки Комунального некомерційного підприємства «Ковельське міськрайонне територіальне медичне об`єднання» Ковельської міської ради Волинської області № 120 від 19 травня 2021 року заявник [PERSON] знаходиться на обліку в жіночій консультації з приводу вагітності, термін вагітності становить 10-11 тижнів (а. с. 13). [PERSON] , з яким має намір одружитися заявник, є повнолітнім і має право на шлюб (а. с. 11). У судовому засіданні встановлено, що між заявником [PERSON] та [PERSON] склалися відносини, які побудовані на взаємній повазі та любові, молоді люди бажають створити сім`ю, піклуватись один про одного та очікують на народження дитини. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права, суд дійшов висновку, що надання [PERSON] права на шлюб з [PERSON] відповідає її інтересам, а тому заяву [PERSON] про надання права на шлюб слід задовольнити. Відповідно до частини сьомої статті 294 Цивільного процесуального кодексу України України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

26 травня 2021 року заявник звернулася до суду із вказаною заявою. Заява обґрунтована тим, що 28 грудня 2005 року Липинською сільською радою прийнято рішення №26/8, яким заявнику було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0300 га. для ведення особистого селянського господарства, а 19 липня 2006 року йому виданий відповідний державний акт. У лютому 2021 році, звернувшись до організації по виготовленню будівельного паспорту на забудову ділянки, він дізнався, що в державному акті зроблена описка в написанні його прізвища, а саме замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». Вказана описка перешкоджає йому у вільному розпорядженні майно, у зв`язку з цим він просить суд встановити факт належності йому державного акту. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі рішення Липинської сільської ради від 28 грудня 2005 року №269, 19 липня 2006 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №063282. У вказаному акті зазначено, що він виданий громадянину [PERSON] . Одночасно, як слідує з паспортного документа заявника, його прізвище є Девешев. Пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно заявнику для можливості оформлення свого права на забудову ділянки, він може бути встановлений у судовому порядку. На думку суду, розбіжність у написанні прізвища заявника у паспортному документі та державному акті є очевидною опискою, тому з метою захисту майнових прав заявника та відсутності будь-якого спору стосовно майна, заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

26 травня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. Мотивує свої вимоги тим, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою. Фактичні шлюбні відносини з відповідачкою припинені. Втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між ними. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Збереження сім`ї неможливе і суперечить їх інтересам. В судове засідання, позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав заяву слухати позов за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала заяву слухати позов без її участі. Проти позовних вимог і розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved