Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

27 жовтня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати у вигляді судового збору. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11 жовтня 2018 р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір комплексного банківського обслуговування, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та зобов`язалася його повернути на умовах, визначених договором. Відповідач порушила умови договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування ним. У зв`язку з цим, станом на 06.10.2020 року виникла заборгованість відповідача у розмірі 15352,49 грн., тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 16.11.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження, у якій роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Відзив на позов та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходили. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву у якій просить розглянути справу без його участі, прохає суд позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання Відповідач не з`явилася по невідомим суду причинам, про час та місце судового засідання була повідомлена своєчасно, у встановлений законодавством спосіб, судовою повісткою з повідомленням, про причини неявки не повідомила, заперечень проти позову, заяв по суті справи чи з процесуальних питань, а також заяву про розгляд справи без її участі не надавала. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів якщо відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Наведені обставини відповідно до ст. 280 ЦПК України у сукупності є підставою для заочного розгляду справи, про що судом було постановлено відповідну ухвалу. Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши відповідні норми матеріального права, суд приходить до такого. 11.10.2018 року позивач та відповідач підписали заяву №548552809 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (надалі - ДКБО). Шляхом підписання зазначеної заяви відповідач беззастережно приєднався до ДКБО в редакції, яка на день підписання заяви на приєднання розміщена на інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua та уклала з банком договір, складовою частиною якого є умови банківського рахунку. На виконання умов ДКБО банк надав відповідачу платіжну картку та ПІН-конверт до неї. Відповідно до заяви про приєднання до ДКБО, відповідачу встановлено кредит в розмірі 14500,00 грн. Відповідно до п. 1.7. розділу ХХІІ ДКБО датою укладання кредитного договору є дата підписання заяви на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) уповноваженою представником (працівником) Банку; датою надання кредиту (частини кредиту) є дата використання клієнтом кредиту (кредитних коштів). Кредитний договір діє до повного виконання клієнтом всіх грошових зобов`язань за кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання Банком клієнту кредиту/встановлення ліміту кредитування. Згідно до п. 1.20. розділу ХХІІ ДКБО, сплата нарахованих процентів за користування кредитом (в тому числі процентів за користування кредитом протягом Грейс періоду)/обов`язкового щомісячного платежу/процентів за Несанкціонованим овердрафтом та сплата комісійних винагород, що передбачені заявою на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) здійснюється не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з карткового рахунку клієнта У разі несплати вищезазначених платежів у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості. Відповідно до п. 1.27., п. 1.29. розділу ХІІ ДКБО будь-яке невиконання клієнтом умов договору породжує у Банка право достроково відкликати кредит, а у клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені договором. Якщо Банк на підставі договору вимагає здійснення внесків (платежів), строк сплати яких настав, або повернення кредиту, такі внески (платежі) або повернення кредиту мають здійснені клієнтом протягом 30 календарних днів, з дня одержання повідомлення про таку вимогу від Банку. Якщо протягом цього періоду клієнт усуне порушення умов договору, вимога Банку втрачає чинність. При цьому, якщо пошта (поштова служба) не може вручити повідомлення позивача через відсутність за місцем проживання вказаної особи, його відмову прийняти поштове відправлення, незнаходження фактичного місця проживання позичальника або з інших причин повідомлення вважається врученим позичальником у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. Банк направив на адресу відповідача вимогу від 05.06.2020 року № 107.20/2-1269 про дострокове погашення заборгованості по кредиту. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав. Станом на 06.10.2020 р. позивачем нараховано відповідачу заборгованість у розмірі 15 352,49 грн., яка складається з: - 13662,47 грн. - заборгованість за кредитом; - 1240,74 - заборгованість за відсотками; - 6,00 грн. - комісія; - 212,78 грн. - пеня; - 23,71 грн. - розмір 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів; - 177,25 грн. - розмір 3 % річних на суму простроченого кредиту; - 21,63 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасно погашення кредиту; - 7,91 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення відсотків. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3 % річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Оскільки відповідач не сплатила заборгованість за кредитним договором у розмірі 15 352,49 грн., суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 6, 267, 634, 638-642, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved