Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

28 березня 2014 року КСТП «Рубіжнетеплокомуненерго» Рубіжанської міської ради звернулося до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення за період з березня 2009 року по грудень 2013 року в сумі 8271,84 гривень. В обґрунтування позову позивач зазначає, що згідно рішення Рубіжанської міської ради Луганської області від 05.10.2005 року КСТП «Рубіжнетеплокомуненерго» є виконавцем послуг з централізованого опалення та забезпечувало опалення будівлі, в якій розташоване помешкання [PERSON] Свої зобов'язання підприємство виконало, надавши відповідачу послуги з централізованого опалення, відповідач отримав послуги, проте щомісячно до 20 числа наступного за розрахунковим місяцем не здійснював оплату послуг з централізованого опалення, внаслідок чого утворилася заборгованість, яку позивач і просить стягнути з відповідача. 02 жовтня 2014 року представником позивача було подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги централізованого опалення за період з березня 2008 року по квітень 2014 року 9571,27 гривень. 23 жовтня 2014 року в судовому засіданні представником позивача було подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позов було заявлено за період, що перевищує строк позованої давності, тому представник позивача зменшує позовні вимоги та просить стягнути з відповідача заборгованість за період з березня 2011 року по квітень 2014 року в сумі 7128,62 гривні. В судовому засіданні представник позивача підтримує зменшені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечує проти позову в повному обсязі, надала суду письмові заперечення (а.с. 37-39, 106-118), відповідно до яких зокрема, зазначає, що їй не надавалися послуги з централізованого опалення, оскільки в її квартирі відсутні прилади опалення, квартира є відрізаною від централізованого опалення, що відображено у акті-претензії від 06.03.2014 року. Не згодна з сумою заборгованості повністю, оскільки відповідач не отримувала послуг з централізованого опалення від позивача тому й заборгованість за неотримані послуги відсутня, в зв'язку з чим відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.02.2014 року Рубіжанським міським судом Луганської області було видано судовий наказ № 2н/425/133/14 (425/359/14ц) про стягнення з [PERSON] на користь КСТП «Рубіжнотеплокомуненерго» заборгованості за надані комунальні послуги з централізованого опалення в розмірі 6532,31 гривень. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 12.03.2014 року по справі № 425/857/14-ц (провадження № 2-с/425/15/14) скасовано судовий наказ № 2н/425/133/14 (425/359/14ц) про стягнення з [PERSON] на користь КСТП «Рубіжнотеплокомуненерго» заборгованості за надані комунальні послуги з централізованого опалення в розмірі 6532,31 гривень (а.с. 10). Як вбачається з матеріалів справи відповідач є власником квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21.03.2008 року, що визнається відповідачем та підтверджується Інформацією з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 103-105). З березня 2008 року по квітень 2014 року за квартирою рахується заборгованість за послуги з централізованого опалення відповідно до затверджених тарифів в загальній сумі 9571,27 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості з особового рахунку № 19021083 (а.с. 99, 100). Згідно зі ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 18 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. У відповідності до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Під виконанням зобов'язання розуміються вчинення кредитором і боржником дій зі здійснення прав та виконання обов'язків, що випливають із зобов'язання. Таким чином, відповідно до зазначених норм закону споживач зобов'язаний оплатити отримані житлово-комунальні послуги в повному обсязі не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не є підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі. Тариф на послуги з централізованого опалення для споживачів (населення) встановлений рішеннями Рубіжанської міської ради Луганської області: № 10/72 від 25.10.2006 року в розмірі 5,00 гривень за 1 кв.м на місяць; № 44/111 від 14.01.2009 року в розмірі 6,71 гривень за 1 кв.м. на місяць; № 35 від 25.01.2011 року в розмірі 7,38 гривень за 1 кв.м на місяць (а.с. 4, 5, зворот). Згідно пунктів 24, 25 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. 17.05.2010 року відповідач звернулася до відповідача з заявою про проведення перерахунку з оплати за опалення з 2009-2010 рік, на цій заяві міститься відмітка про проведення перерахунку з січня по квітень 2010 року (а.с. 47). Листом від 20.05.2010 року відповідач була повідомлена про здійснення перерахунку, також відповідачу було рекомендовано поновити систему опалення або встановити індивідуальне опалення (а.с. 40). З роздруківки з особового рахунку відповідача вбачається, що було проведено перерахунок у розмірі 1111,28 гривень у травні 2010 року (а.с. 48, 69). 06.03.2014 року на підставі претензії [PERSON] виконавцю було складено акт-претензію щодо якості послуг з централізованого опалення за відхилення кількісних та/або якісних показників надання послуг у квартирі [ADDRESS], згідно з яким споживач вимагала перерахунку, також було встановлено, що температура у кухні 18 °С, температури в кімнатах 16 °С, прилад опалення в кімнатах відсутній, опалювальних стояків в кімнатах немає, в кухні працюючий прилад опалення є у наявності, документів підтверджуючих відключення не надано (а.с. 35). З акту від 06.03.2014 року та інших матеріалів справи не вбачається хто та в який час демонтував прилади централізованого опалення. Згідно повідомлення від 11.03.2014 року про розгляд акта-претензії від 06.03.2014 року, відповідачу було повідомлено, що при здійсненні перевірки показників надання послуг з централізованого опалення було встановлено, що в квартирі були демонтовані прилади опалення, документів, які підтверджують правомірність відключення квартири відповідача від мереж централізованого опалення надано не було, тому самовільне відключення квартири від мережі не є підставою для звільнення від оплати послуг (а.с. 36). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до пунктів 24, 25 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження правил надання послуг централізованого опалення, постачання холодної, гарячої води та водовідведення» від 21.07.2005 року № 630, споживач може відмовитися від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживача від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мережі забороняється. Відповідно до п. 2.1. Порядку відключення окремих житлових будинків від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, який затверджений наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 року № 4, для вирішення питання відключення житлового будинку від мереж централізованого опалення його власник повинен звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення, у якій зазначає причини відключення. Відповідно пунктів 2.5, 2.6, 2.7 зазначеного Порядку відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та власника квартири або уповноваженої ним особи. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мережі централізованого теплопостачання і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження, та після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Таким чином, відповідно до зазначених вище норм законодавства, єдиною підставою для припинення споживачу відповідних нарахувань за послуги централізованого опалення є акт про відключення, який затверджується Комісією, в будь-якому іншому випадку за відсутності такого акту відключення від системи централізованого опалення без дотримання відповідного порядку є самовільним. Доказів відключення опалювальних приладів централізованого опалення в квартирі відповідача монтажною організацією відповідно проекту за участю представника виконавця послуг (позивача) матеріали справи не містять. Отже, суд приходить до висновку, що відповідачем самовільно була переобладнана система опалення за відсутністю права відключення від системи центрального опалення, акту про правомірність такого відключення від системи централізованого опалення сторонами до суду не надано. Доводи відповідача стосовно того, що в її квартирі відсутні прилади опалення, що підтверджується актом-претензією від 06.03.2014 року (а.с. 35), а тому за відсутності приладів опалення відповідач не в змозі була отримати послуги від позивача, відхиляються судом, оскільки зазначений акт не спростовує наявності опалювальних приладів у квартирі відповідача до моменту його складання, тобто до 06.03.2014 року, при цьому у акті також зазначено, що прилад опалення у кухні в квартирі відповідача наявний та знаходиться у робочому стані, що також спростовує доводи відповідача про відсутність опалювальних приладів в квартирі. Також, з розрахунків заборгованості вбачається, що у березні та квітні 2009 року відповідач добровільно сплачувала позивачу за послуги з централізованого опалення 2500,00 гривень та 760,00 гривень відповідно, що підтверджує отримання нею послуг від позивача (а.с. 3, 99-100). В своїх письмових запереченнях, наданих суду в судовому засіданні 23.10.2014 року, відповідач посилається на те, що в заяві про збільшення позовних вимог позивачем заявлено вимоги з порушенням позовної давності (а.с. 106). 23.10.2014 року представником позивача до суду була подана заява про зменшення позовних вимог про стягнення заборгованості за період, що не перевищує строк позовної давності: з березня 2011 року по квітень 2014 року (а.с. 120). Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що мину до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. 13 лютого 2014 року позивач звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з заявою про видачу судового наказу, яка була задоволено та судом було видано судовий наказ (а.с. 119), який ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 12.03.2014 року було скасовано (а.с. 10). Таким чином, позивачем 13.02.2014 року було вчинено дію, що свідчить про переривання строку позовної давності відповідно до ст. 264 ЦК України. З позовом про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення позивач звернувся до суду 28.03.2014 року. Отже, з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що підлягає стягненню заявлена позивачем у заяві про зменшення позовних вимог заборгованість за період з 01.03.2011 року по 31.04.2014 року, тобто в межах трьох років, що передували моменту переривання строку позовної давності (звернення позивача до суду з заявою про видачу судового наказу 13.02.2014 року) по 31 квітня 2014 року (згідно з розрахунком заборгованості - а.с. 99-100) у розмірі 7128,62 гривень. Інші заперечення відповідача, зокрема стосовно її незгоди з корегуванням розміру заборгованості в сторону збільшення на суму перерахунку в розмірі 1111,28 гривень, суд не приймає до уваги, оскільки ці доводи відповідача стосувалися періоду нарахування заборгованості за минулий період, що передував періоду за який просить стягнути заборгованість позивач. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені та понесені витрати по сплаті судового збору 243,60 гривень.

Outcome: approved