overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

27 січня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем 15 вересня 2012 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказує на те, що шлюбні відносити між нею та відповідачем припинені півтора роки тому. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів, відсутність порозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення вона не згодна. Майновий спір на даний час відсутній. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти прийняття заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином за зареєстрованою адресою. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 15 вересня 2012 року, актовий запис № 475. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище дружині не змінювати. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

27 січня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 04 травня 2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом № 518 між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від подружніх відносин неповнолітніх дітей у сторін не має. Причиною розпаду сім'ї, є те, що сімейне життя не склалося в зв'язку з конфліктними ситуаціями та побутовими сварками. Крім цього у сторін різні характери та погляди на життя. Між ними немає взаєморозуміння щодо багатьох принципових життєвих позицій. В результаті чого, між ними втрачено кохання та взаємоповагу. Вказує, що шлюбні стосунки сторони не підтримують, проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. На розірвання шлюбу через органи ДРАЦС з відповідачем [PERSON] не має можливості, оскільки вони не спілкуються. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, а тому підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але від її представника [PERSON] на адресу суду надійшла заява про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'являвся, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, заяви у його відсутності не надав, доводів позивача не спростував. Тому суд ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 04 травня 2007 року, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції за актовим записом № 518 (а.с.4). Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 05.08.2014 року, вбачається те, що позивачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.6). Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має, їх шлюб набув формального характеру і тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 551,21 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

27 січня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 23 червня 2009 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецької області за актовим записом № 39, між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу [INFO] у сторін народився син [PERSON], який проживає разом із позивачем. Сімейне життя не склалося в зв'язку з тим, що на протязі тривалого часу постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення господарства. Вказує, що подружні відносини припиненні, проживають окремо. Спільне господарство не ведеться, майна набутого під час сімейного проживання немає. Заперечує щодо примирення з відповідачем. Підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Прізвище просить змінити на дошлюбне «[PERSON]». Також просить не стягувати з відповідача на її користь судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає на розірвання шлюбу згідний. Заперечує щодо примирення з позивачем. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 23 червня 2009 року, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецької області за актовим записом № 39 (а.с.7). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо. Спільне господарство не ведеться, майна набутого під час сімейного проживання немає. Наміру зберегти шлюбні відносини сторони не мають а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

27 січня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03 грудня 2013 року. За час спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя у них не склалося, оскільки вони люди різного характеру і протилежних поглядів на життя, тому у них постійно виникають спори, сварки, через надмірне вживання відповідачем спиртних напитків та непорозуміння. Спору про майно немає. За таких обставин позивач просить шлюб розірвати, дітей залишити проживати з матірю, після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище. У судове засідання позивач не прибула, проте надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно із ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

27 січня 2016 року позивач звернулася до суду із позовом, посилаючись на те, що 02.11.2013 року між нею та відповідачем Відділом РАЦС Шевченківського РУЮ в м. Києві був зареєстрований шлюб, з початку 2011 року сторони перебували у незареєстрованих шлюбних відносинах. Від шлюбу у них народилася спільна дитина - донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Причиною подачі позову є негативна поведінка відповідача, розбіжності у поглядах на ведення спільного сімейного господарства, на виховання доньки, на відношення один до одного, постійні безпідставні ревнощі, зловживання відповідачем спиртних напоїв, необхідність чоловікові надавати постійну посильну фізичну та матеріальну допомогу. Все це призводило до неодноразових сварок та конфліктів у сім'ї. Позивач переконана, що її спільне подружнє життя із відповідачем та збереження сім'ї суперечитиме інтересам кожного із них та спільної дитини, так як сварки негативно впливають на її психічний та фізичний розвиток. Колись спільна сім'я розпалася і її неможливо зберегти. Спорів по спільно нажитому майну на даний час між сторонами немає. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, дитину залишити на її вихованні, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON], судові витрати покласти на відповідача. Сторони у судове засідання не з'явились, про слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. До суду повернувся конверт, направлений на адресу відповідача, з відміткою «За зазначеною адресою не проживає». Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, за згодою позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, перевіривши матеріали справи находить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.11.2013 року (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 02.11.2013 р.), від даного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 19.11.2011 р.). Причини, які спонукають сторони до прийняття рішення про розірвання шлюбу, суд вважає обґрунтованими, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам та інтересам їх спільної дитини. Судові витрати по справі на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

27 січня 2016 року позивачка звернулася до суду до відповідача [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 07 вересня 2013 року, який було зареєстровано Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 568. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Останнім часом між нею та відповідачем склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Спору про місце проживання дитини та майнового спору між ними немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася по заяві про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явився по заяві про розгляд справи в його відсутність, вимоги позову визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягаєзадоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 вересня 2013 року, який було зареєстровано Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 568 (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сім'я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, спору про місце проживання дитини та майновий спір відсутній, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

27 січня 2016 року позивач подала в суд позов, в якому просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що шлюбно-сімейні стосунки з чоловіком припинені, спільне господарство не ведеться. Збереження шлюбу неможливо. Сторони в судове засідання не з'явилися. Надали до суду заяви з проханням розглядати справу у їхню відсутність. Позивач зазначила, що позов підтримує, вказала, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені з серпня 2012 року. Відповідач вказав в заяві, що позов визнає в повному обсязі, згоден на розірвання шлюбу, зазначив, що шлюбно-сімейні відносини з позивачем припинені з серпня 2012 року. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 серпня 2008 року, який зареєстрований у Орджонікідзевському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис 356. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З серпня 2012 року сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, мешкають окремо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя. З огляду на встановлені в судовому засіданні фактичні взаємини подружжя, суд вбачає всі підстави для розірвання шлюбу, оскільки стосунки, які існують між позивачем та відповідачем формальні та виключають можливість збереження шлюбу в його дійсному розумінні та сенсі та суперечать інтересам позивача. Крім того, суд вважає необхідним залишити неповнолітню дитину проживати разом з матір'ю. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

27 січня 2016 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 443037. Після смерті мами [PERSON] залишилася спадщина: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що позначені на плані літерами: А житловий будинок, а веранда, Б літня кухня, В сарай, Г сарай, Д погріб, який знаходиться за адресою смт. Миколаївка, вулиця Садова, № 4, Миколаївського району, Одеської області. Позивачка від спадщини не відмовилася, фактично вона своєчасно прийняла спадщину. Це підтверджується тим, що вона подала у встановлений законом строк заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. З часу смерті мами вона утримує житловий будинок. Нотаріусом було їй відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини і рекомендовано звернутися до суду, так як не має правовстановлюючих документів на житловий будинок. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок № 4, з господарськими будівлями та спорудами, що позначені на плані літерами: А житловий будинок, а веранда, Б літня кухня, В сарай, Г сарай, Д погріб, який знаходиться за адресою смт. Миколаївка, вулиця Садова, Миколаївського району, Одеської області, що належав [PERSON], яка померла 27 січня 2016 року в порядку успадкування за законом. Дані обставини підтверджується матеріалами справи копією паспорта [PERSON] ( а.с. 4 5 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 6 ), копією Зведеного акту ( а.с. 7 - 11 ), копією свідоцтва про шлюб [PERSON] ( а.с. 12 ), копією свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] ( а.с. 13 ), копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб ( а.с. 14 15 ), копією свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] ( а.с. 16 ), постановою виданою приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], про відмову у вчиненні нотаріальних дій ( а.с. 17 ). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ч. 1 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ч. 1 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

27 січня 2016 року представник заявника звернувся до суду із названою заявою у якій просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнуті на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 35\~596 грн. 50 коп., які були внесені [PERSON] як компенсацію за збільшення ідеальної частки відповідача у домоволодінні на депозитний рахунок Вишгородського районного суду, виплатити (повернути) [PERSON] Вимоги заяви обґрунтовував тим, що по названій справі було проголошено рішення, відповідно до якого зокрема було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за виділення більшої ідеальної частки в виділеному в натурі домоволодінні в розмірі 35\~596 грн. 50 коп. Як вбачається із копії квитанції від 19 січня 2016 року № N0S5834578 [PERSON] було внесено на депозит суду грошові кошти в розмірі 35\~596 грн. 50 коп., як компенсацію частки житла у цивільній справі № 363/1797/14-ц (т.1 а.с. 190), проте судом не було вирішено питання про виплату компенсації з депозитного рахунку суду на користь позивача. У судове засідання представник заявника не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити її в повному обсязі. Інші учасники процесу до суду не зявилися, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи судом зазначається наступне. Відповідно до статті 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати. Враховуючи, що в вищезазначеному рішенні не було зазначено, які дії необхідно виконати для стягнення грошових коштів в сумі 35\~596 грн. 50 коп. на користь [PERSON], необхідно постановити додаткове рішення.

Outcome: approved