Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

26 червня 2015 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду із позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №490924625 від 29 вересня 2014 року (далі - Договір), згідно з яким останньому надано кредит шляхом перерахування грошових коштів у сумі 33063 грн. 34 коп. на рахунок позичальника, відкритий останньому у ПАТ «Альфа-Банк», строком до 30 вересня 2019 року зі сплатою процентної ставки за користування кредитом в розмірі 39,9% річних. При цьому, позичальник зобов'язався повернути суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у сумах та терміни, в порядку та на умовах, визначених Договором та відповідно до Графіку платежів, який є додатком №1 до Договору та його невід'ємною частиною. Також сторони передбачили право достроково стягнення заборгованості за Кредитним договором у разі прострочення платежів. У порушення умов Договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 13 травня 2015 року має прострочену заборгованість у розмірі 41113 грн. 83 коп., де заборгованість за кредитом - 32882 грн. 70 коп., заборгованість по відсотках - 7031 грн. 13 коп., штраф - 1200 грн.. Крім того, у заяві позивач просить стягнути з [PERSON] суму понесених судових витрат. Представник позивача ПАТ «Альфа-Банк» в судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином (а.с.54), у письмовому клопотанні, поданому до суду, представник позивача на підставі довіреності Біллерис Ю.О.вказав, що позивач позов підтримує у повному обсязіпо тих підставах, які були викладені в позовній заяві. Разом з тим, представник позивача справу прохав розглянути без його участіта не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с.59,60). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином (а.с.55-58), причини своєї неявки судові не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив. За письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158, ст.224 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та їх представників. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, з'ясувавши позицію позивача у справі, викладену у позовній заяві, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] склалися кредитні правовідносини. При цьому, в матеріалах справи наявний пакет документів, який підтверджує, що сторони, діючи вільно та відповідно стст.6,627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) уклали договір кредиту. Згідно зі стст.207,1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах де відображена воля сторін. Зміст кредитного договору, укладеного між сторонами, зафіксований в кількох документах, Договір підписаний сторонами: від імені банку - уповноваженою на це особою та скріплений печаткою юридичної особи, а від імені позичальника особисто [PERSON]. Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 546 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Згідно зі стст.549,550 ЦК України, неустойкою є штраф або пеня, та право на неї виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до чч.1,4 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до стст.1049,1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначені у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] 29 вересня 2014 року укладено Договір №490924625, згідно з яким останньому надано кредит шляхом перерахування грошових коштів у сумі 33063 грн. 34 коп. на рахунок позичальника, відкритий останньому у ПАТ «Альфа-Банк», строком до 30 вересня 2019 року зі сплатою процентної ставки за користування кредитом в розмірі 39,9% річних. При цьому, позичальник зобов'язався повернути суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у сумах та терміни, в порядку та на умовах, визначених Договором та відповідно до Графіку платежів, який є додатком №1 до Договору та його невід'ємною частиною (а.с.4-9,36-42). У пункті 15 розділу 2 Договору сторони також передбачили право Банку вимагати достроково виконання всіх зобов'язань позичальника за Договором у випадку, зокрема, прострочення більше ніж на один місяць терміну сплати обов'язкового платежу за кредитом (а.с.5 зворотна сторона, 37 зворотна сторона). Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 33063 грн. 34 коп. шляхом перерахування зазначеної суми на рахунок позичальника, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача (а.с.12,44). Позичальник [PERSON] користувався коштами, разом з цим, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, що має відображення у розрахунку заборгованості за Договором (а.с.11,43). Станом на 13травня 2015 року відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором на загальну суму 41113 грн. 83 коп., де заборгованість за кредитом - 32882 грн. 70 коп., заборгованість по відсотках - 7031 грн. 13 коп., штраф - 1200 грн.. 27 квітня 2015 року позивачем на адресу відповідача [PERSON]. було направлено письмову вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та процентів за користування кредитом (а.с.13-14,45-46). Проте, вищевказана сума заборгованості за Договором [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» у добровільному порядку на час розгляду цієї справи у суді не сплачена. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову у будь-якій формі не надав, а також не надав доказів, які б підтверджували факт повної сплати грошових коштів за Договором, чим не виконав вимоги ст.10 ЦПК України. За такої сукупності обставин у справі суд прийшов до висновку про доведеність тих обставин, на які посилається ПАТ «Альфа-Банк» як на підставу своїх вимог до відповідача, тому позов підлягає задоволенню. Оскільки позовні вимоги ПАТ «Альфа-банк» задоволені, суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат в сумі 411 грн. 14 коп., а саме, в межах суми сплаченого судового збору при пред'явленні позову до суду (а.с.3).

Outcome: approved