Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

«28» березня 2016 року [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Дніпропетровської міської ради, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначив, що 30 липня 2014 року помер його батько [PERSON], [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме: на квартиру №118, що знаходиться в будинку №6 по вул. Гладкова у м.Дніпропетровську. 11 серпня 2014р. позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], з метою належного оформлення спадкових прав та одержання свідоцтва про право на спадщину. Постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] від 26.02.2015 р. йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, а саме договір купівлі-продажу квартири від 22.12.1995року, посвідченого Шостою ДДНК, за реєстровим № 4-13667. Як зазначає позивач на сьогоднішній день він не знає де знаходиться оригінал вищевказаного договору купівлі-продажу. Після смерті батька він знайшов лише його ксерокопію. Отримати дублікат вказаного договору купівлі-продажу квартири він немає право, оскільки він не є стороною за договором. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі і наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача та третя особа у судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Вивчивши позовні вимоги та матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В судовому засіданні встановлено. Відповідно до свідоцтва про району м народження серії ІV-КИ №381248 виданого відділом РАЦС Бабушкінського РУЮ Дніпропетровського міського управління юстиції 16 січня 1991 р., батьками [PERSON], [INFO], вказані: [PERSON] як батько, [PERSON] - як мати (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] І-КИ №591307 виданого 30 липня 2014 року Відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, [PERSON], помер 30 липня 2014 року (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з квартири №118, що розташована в будинку №6 по вул.Гладкова у м.Дніпропетровську, яка згідно договору купівлі-продажу від 22.12.1995року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, за реєстром №4-13667 (а.с.10). Відповідно до заяви від 11.08.2014 р. (а.с.30) [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про фактичне прийняття спадщини, тому, що проживав і був зареєстрований разом із спадкоємцем за однією адресою та проживання там же. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 11.08.2014 року, сформовано приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстровано спадкову справу №13/2014 (а.с.36). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.02.2015 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилось після померлого 30.07.2014 року [PERSON], у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, а саме договору купівлі-продажу від 22.12.1995року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, за реєстром №4-13667 (а.с.43, 44). Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Згідно\~\~ ст. 1218 ЦК України\~\~ до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки В судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до довідки №14571 КП «Міські комунальні платежі» від 07 серпня 2014 р. (а.с.9), [PERSON] мешкав та був зареєстрований разом із померлим [PERSON]., за адресою: м. Дніпропетровськ вул. Гладкова б. 6, кв. 118. Таким чином, після смерті [PERSON] у позивача по справі виникло право на спадщину, як спадкоємця першої черги та який проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, а відтак вважається таким, що прийняв у встановленому порядку спадщину. Цивільним кодексом України, а саме ст. 1270 встановлюється шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини для її прийняття, що й було зроблено спадкоємцем. Як зазначено в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» уразі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Дослідивши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведено всі обставини, викладені в позовній заяві, а тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved