Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

29.05.2017р. заявниця [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що 12 квітня 2017 року у м.Макіївка Донецької області помер її чоловік [PERSON], [INFO], громадянин України. Факт смерті підтверджується довідкою медичного закладу про причину смерті по формі 106/у №392 від 13.04.2017р., на підставі якої було видано свідоцтво про смерть серії ДНР №063989 від 13.04.2017р. Однак вказане свідоцтво видано органами, що розташовані на території тимчасово непідконтрольній українській владі, є недійсним і не тягне ніяких правових наслідків. Встановлення факту смерті їй необхідно для оформлення спадщини, яка залишилась після смерті чоловіка, звернення до пенсійного фонду з питань виплати неотриманої пенсії [PERSON] та отримання матеріальної допомоги на поховання. Просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадянина України, який помер 12 квітня 2017 року у м.Макіївка Донецької області, на тимчасово окупованій території України. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. Додатково суду пояснила, що її чоловік був людиною похилого віку, останній рік тяжко хворів, наприкінці березня цього року переніс операцію і помер 12.04.2017р. в м.Макіївка Донецька область, де і був похований. Встановлення даного факту необхідно їй для оформлення спадщини, яка залишилась після смерті чоловіка, а також отримання матеріальної допомоги на поховання та отримання пенсії, яку не отримав [PERSON] за життя. Представник заінтересованої особи - Хортицький районний у м.Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність представника заінтересованої особи. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з п.5 ч.2\~ст.234 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.8 ч.1\~ст.256 ЦПК України\~суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Ст.257-1 ЦПК України\~встановлює особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Так, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (ч.1). Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню (ч.4). Згідно з роз'яснень, викладених у п.1\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; відсутній спір про право. Згідно з п.13 вказаної постанови заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Відповідно до ст.ст.\~1,\~3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції\~та законів України. Сухопутна територія Автономної республіки Крим та місто Севастополь, внутрішні води України цих територій, визнаються тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч.1-3\~ст.9 зазначеного Закону, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, ще передбачені Конституцією\~та законами України. Будь-які органи, їх посадові особи та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Ч.1\~ст.17 зазначеного Закону України\~передбачено, що у разі порушення положень цього Закону\~державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно з ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна\~\~ реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. П.5 р.ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров'я України від 8 серпня 2006 року № 545, а також рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення особи померлою. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м.Макіївка Донецької області. Судом встановлено, що [PERSON] був чоловіком заявниці [PERSON], шлюб між ними було зареєстровано 24.09.1979р. в м.Макіївка Донецької області. Відповідно до даних паспорту громадянина України серії ВЕ №368195, виданого Гірницьким РВ ММУ УМВС України в Донецькій області 29.11.2001р., [PERSON], народився 29.08.1939р. в м.Макіївка Донецької області, з 1986р. по день смерті був зареєстрований за адресою: [INFO], мікрорайон Зелений, буд.35 кв.46. Згідно довідки №392, виданої 13.04.2017р. Міським патологоанатомічним бюро м.Макіївки Донецької області, [PERSON] помер 12.04.2017р., причина смерті - хронічний панкреатит, з переходом в кисти, операція 31.03.2017р. 13.04.2017р. Гірняцьким відділом запису актів громадянського стану м.Макіївка Донецької області видано свідоцтво серії ДНР №063989 про смерть [PERSON], [INFO], який помер 12.04.2017р. у м.Макіївка у віці 77 років, актовий запис про смерть №501 від 13.04.2017р. Згідно з копією договору-замовлення, укладеного між ПП «[PERSON]В.» та [PERSON], та фотознімків місця поховання, 13.04.2017р. на кладовищі м.Макіївка здійснено поховання [PERSON] Відповідно до листа Запорізького районного відділу ДРАЦС Запорізької області від 16.05.2017р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про смерть [PERSON] через ненадання документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті особи. Проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, з'ясувавши повно, всебічно та об'єктивно усі обставини справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності з точки зору їх належності, допустимості, достатності і взаємозв'язку, суд вважає встановленим та доведеним той факт, що чоловік заявниці [PERSON] помер 12.04.2017р. в м.Макіївка Донецької області, яке знаходиться на тимчасово окупованій території Україні. Цей факт підтверджується поясненнями самої заявниці, копією паспорта [PERSON], копією довідки про причину смерті, копією договору-замовлення на організацію та проведення поховання, які суд вважає належними та допустимими доказами, тому приймає за основу при винесенні даного рішення. Доказів, які б спростовували факт смерті [PERSON], суду не надано. Суд при постановленні рішення не приймає до уваги копію свідоцтва про смерть серії ДНР №063989 від 13.04.2017р. як допустимий доказ на підтвердження факту смерті особи, оскільки воно видане установою, яка розташована на тимчасово окупованій території, і в силу вимог\~Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~не створює ніяких правових наслідків. Таким чином, суд прийшов до висновку, що зареєструвати смерть [PERSON] у відповідності до вимог діючого на території України законодавства, заявниця не має можливості. В позасудовому порядку встановити факт смерті чоловіка заявниця також не може. Крім того, суд враховує, що факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення права на спадщину, отримання заборгованості по пенсійним виплатам. Спір про право в даному випадку суд не вбачає. На підставі вищевикладеного, з метою захисту законних прав та інтересів заявниці [PERSON], суд приходить до висновку про задоволення її заяви повністю.

Outcome: approved