Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

28.10.2014 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON], просить стягнути з відповідача [PERSON] матеріальну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце 25.09.2013 у розмірі 183145,00грн. та моральну шкоду в розмірі 20 000грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.09.2013 о 03год.56хв. по бул. Д.Народів в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], «Фольксваген Транспортер», д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та «Мерседес Бенц», д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого вказані автомобілі отримали механічні пошкодження. Власником автомобіля [NUMBER] є позивач. Сума заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу матеріальної шкоди згідно зі звітом про оцінку автомобіля від 03.02.2014 становить 233145,00грн. Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва від 28.01.2014, відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Оскільки відповідальність відповідача застрахована у ПрАТ «СК Іллічівська», позивач звернувся до останньої з заявою про відшкодування збитків. Однак ПрАТ «СК Іллічівська» частково було відшкодовано матеріальні збитки у розмірі 50 000грн. Оскільки виплачена сума збитків є значно меншою ніж розмір заподіяної шкоди, позивач відповідно до ст..1194 ЦК України просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром щкоди і страховою виплатою, а саме 183145,00грн. Крім того, у зв'язку з пошкодженням вказаного автомобіля, позивач зазнав ряд моральних страждань, які були викликані внутрішніми переживаннями, неспокійними та безсонними ночами, просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 20000грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. До суду надав заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, одночасно зазначив, що позов підтримує та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи за відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Третя особа: [PERSON] в судове засідання також не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі ст.ст. 169,224 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи за відсутності сторін, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 25.09.2013 о 03год.56хв. по бул. Д.Народів в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], «Фольксваген Транспортер», д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та «Мерседес Бенц», д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], в результаті якої було пошкоджено автомобіль [NUMBER], який знаходиться у володінні позивача [PERSON] на відповідній правовій підставі - свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. (а.с.5) Згідно постанови Печерського районного суду м. Києва від 28.01.2014 винним в даному ДТП є відповідач [PERSON], який порушив вимоги ст. 124 КпАП України.(а.с.6) Згідно зі звітом про оцінку автомобіля [NUMBER] від 03.02.2014 №18, складеного ФОП [PERSON] матеріальні збитки завдані позивачу внаслідок його пошкодження вказаного автомобіля становлять 233145,00грн. (а.с.25-60) Відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/0261805 цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ «СК Іллічівська», яка виплатила позивачу страхову суму у розмірі 50 000грн., що є лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну. Розмір франшизи зазначено нуль. (а.с.73) Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з роз'ясненнями Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статтей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Таким чином, установлюючи презумпцію вини особи, яка завдала шкоди, Цивільний кодекс України покладає на неї обов'язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у завданні шкоди. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України. Однак, належних та достатніх доказів відсутності вини відповідача [PERSON] у завданні шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 25.09.2013 суду не надано і такі дані в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Виходячи з приписів ст.1194 ЦК України, на відповідача [PERSON] слід покласти обов'язок відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 183145,00грн., яка є різницею між лімітом відповідальності страховика і фактичним розміром шкоди. Відтак позов в цій частині підлягає задоволенню. Разом з тим, суд вважає відсутніми підстави згідно ст. 23 ЦК України для стягнення моральної шкоди, оскільки протягом розгляду справи не доведено факту моральних страждань позивача, зміни звичайного способу життя та оцінки розміру моральної шкоди у розмірі 20000грн. З огляду на викладене, суд вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає частковому задоволенню. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1831грн.45коп., що документально підтверджено. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved