Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

28.03.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути на користь позивача з [PERSON] у зв`язку із невиконанням грошового зобов`язання за договором позики від 15.07.2011 року інфляційні витрати в сумі 31225,60, грн., три відсотки річних в сумі 6668,55 грн., а всього 37894,15 грн. та судові витрати по справі в сумі 768,40 грн. В обґрунтування вказаного позову позивач зазначила, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.10.2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] за догово\-ром позики від 15.07.2011 року борг в сумі 83551,18 грн., який складається з 76160,00 грн.- основного боргу та 6391,18 грн. - відсотки. Однак відповідач рішення суду не виконує, в зв`язку з чим, позивач просить стягнути в межах строку позовної давності за період з лютого 2016 року по лютий 2019 року індекс інфляції в сумі 31225,60, грн., три відсотки річних в сумі 6668,55 грн., а всього 37894,15 грн. та судові витрати по справі в сумі 768,40 грн. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.04.2019 року відкрито спрощене позовне провадження по вищевказаній справі з викликом сторін. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08.10.2014 року у цивільній справі №185/7344/14-ц стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованої за адресою [ADDRESS] , на користь [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованої за адресою [ADDRESS] , заборгованість за договором позики від 15.07.2011 року в сумі 82 551 (вісімдесят дві тисячі п`ятсот п`ятдесят одна) грн. 18 коп., яка складається із 76 160 грн. заборгованості з основного зобов`язання та 6 391, 18 грн. заборгованості з відсотків. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованої за адресою [ADDRESS] , на користь [PERSON] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрованої за адресою [ADDRESS] , витрати по сплаті судового збору в сумі 825 (вісімсот двадцять п`ять) гривня 50 копійок. Рішення набрало законної сили 16.02.2015 року. Вказане рішення суду відповідачем не виконано, що підтверджується довідкою Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області від 21.03.2019 року № 67094. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 2 ст. 77, ч 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних правовідносин, але й з інших підстав, зокрема, з прострочення виконання грошового зобов`язання, яке виникло з невиконання судового рішення про стягнення грошових коштів. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в межах строку позовної давності за період з лютого 2016 року по лютий 2019 року, розраховану з суми основного боргу в розмірі 76160,00 грн., а саме індекс інфляції в сумі 31225,60, грн., три відсотки річних в сумі 6668,55 грн., а всього 37894,15 грн. та судові витрати по справі в сумі 768,40 грн. Судом встановлено, що розрахунок позивача є обґрунтований, позовні вимоги є законними та підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved