Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

27 березня 2018 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач є споживачем з надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води). Позивач, у період з жовтня 2017 р. по лютий 2018 р. надав відповідачу, який мешкає в квартирі №[ADDRESS], послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води). Відповідач не здійснює оплату за отримання послуг, у звязку з чим станом на 1 лютого 2018 р. сума заборгованості складає 23 545,10 грн. З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму, а також витрати на сплату судового збору. Ухвалою суду від 05 квітня 2018 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено строк для подачі сторонами заяв по суті позову. Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов не визнає, оскільки наданий позивачем розрахунок не є обґрунтованим. Крім того, відповідач стверджує, що не користувався наданими позивачем житлово-комунальними послугами, оскільки у вказаному приміщенні не проживає. Після отримання відзиву на позов позивач у встановлений судом строк подав відповідь на відзив, до якого додав детальний розрахунок заборгованості за період з жовтня 2015 р. по лютий 2018 р. Згідно зі ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Наданими позивачем документами встановлено, що відповідач є власником квартири № [ADDRESS]. Відповідно до ст. 11 ч.1 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно зі ст. 13 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг відносяться, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Судом встановлено, що позивач надає в квартиру № [ADDRESS], власником якої є відповідач, вказані житлово-комунальні послуги, в звязку з чим сторони перебувають у договірних відносинах з надання послуг. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Відповідно до ст. 20 ч.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач, зокрема, зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Наданими позивачем документами встановлено, що відповідач свої обовязки за договором про надання послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) не виконує, в звязку з чим станом на 1 лютого 2018 р. виникла заборгованість на суму 23 545,10 грн. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки судом встановлено, що за договором відповідач не сплатив позивачеві за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача вказану вище суму. Заперечення відповідача про те, що наданий позивачем розрахунок не є обґрунтованим, що він не користувався наданими позивачем житлово-комунальними послугами, оскільки у вказаному приміщенні не проживає, суд не приймає до уваги з таких підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 78, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, розподіл обовязку доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на сторону, яка посилається на ці обставини. Між тим, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів того, що розрахунок заборгованості за житлово-комунальні послуги, наданий позивачем, є необґрунтованим; свого розрахунку заборгованості відповідач не надав. Відповідач також не надав суду доказів того, що він не мешкає у вказаній квартирі, не користується послугами позивача. Відповідно до ст. 319 ч.4 ЦК України власність зобов'язує. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є власником квартири № [ADDRESS], позивач надає в цю квартиру вказані житлово-комунальні послуги, в звязку з чим сторони перебувають у договірних відносинах з надання послуг, тому відповідач повинен сплачувати позивачеві вартість наданих послуг. Враховуючи викладене, суд вважає безпідставними вказані вище заперечення відповідача проти позову. У відповідності зі ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 1 762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved