Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

27.03.2019 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Свій позов мотивує тим, що з відповідачем перебував у шлюбі, який був розірваний рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 11.05.2018 року. В шлюбі у них народилось троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Згідно виконавчого листа, виданого Рожищенським районним судом Волинської області позивач в користь відповідача сплачує аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину. 21.01.2019 року рішенням Рожищенського районного суду відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно синів і діти на даний час проживають з позивачем, який займається їх вихованням та утриманням. У зв`язку з наведеним, просить суд припинити стягнення аліментів в користь відповідачки на утримання двох синів [PERSON] та [PERSON] та повернути кошти стягнуті з нього в користь відповідача на утримання дітей, які перебувають на депозитному рахунку Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області з жовтня 2018 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, суду надав письмову заяву про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Представник Ковельського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, суду надана письмова заява відповідно до якої остання позов не визнала, в задоволені позову просила відмовити. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З матеріалів справи судом встановлено, що сторони є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно рішення Рожищенського районного суду Волинської облапсті від 27.03.2018 року з [PERSON] в користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. (по 1500 грн. на кожну дитину) щомісячно починаючи з 13.02.2018 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.24-25). З моменту винесення судового рішення позивач [PERSON] належним чином сплачував аліменти у розмірі, встановленому судовим рішенням. Згідно рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 21.01.2019 року, яке набрало законної сили 21.02.2019 року відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнено аліменти на їх утримання (а.с.3-5). Правова природа аліментів у розумінні глави 15 Сімейного кодексу України є такою, що, з одного боку, вони є правом, а з іншого обов`язком, і надаються тим із батьків, хто проживає окремо від дитини, на її утримання тому з батьків, з ким проживає дитина. Отже, необхідною передумовою виникнення права батьків на отримання аліментів на утримання дитини є її проживання з цим із батьків. Судом встановлено, що на даний час малолітні діти проживають з позивачем та знаходяться на його утриманні. За правилами ч.4 ст.273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно з ч.2 ст.188 Сімейного кодексу України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. На підставі вищевикладеного, оскільки з моменту постановлення судового рішення про стягнення аліментів, істотно змінилися обставини, що існували на час його прийняття, зокрема, щодо місця проживання дитини, а також її утримання, суд вважає, що позов слід задовольнити, припинити стягнення аліментів з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. (по 1500 грн. на кожну дитину) щомісячно починаючи з 13.02.2018 року до досягнення дітьми повноліття, що стягуються на підставі рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 27.03.2018 року та повернути кошти стягнуті з позивача в користь відповідача на утримання дітей, які перебувають на депозитному рахунку Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області з жовтня 2018 року. Крім того, відповідно ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved