Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

29.04.2014 р. позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який вмотивував наступним. Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 05.10.2010 р. присуджено стягувати з позивача аліменти на користь відповідачки на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Міжгірського районного суду від 18.10.2012 р. розмір аліментів, що підлягали до стягнення змінено, а саме визначено стягувати аліменти у твердій грошовій сумі по 350 грн. щомісяця. Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 14.03.2013 р. рішення Міжгірського райсуду від 18.10.2012 р. в частині визначення розміру аліментів змінено та визначено розмір аліментів в твердій грошовій сумі 650 грн. щомісячно, починаючи з 08.10.2012 р. і до досягнення дитиною повноліття. Позивач просить зменшити розмір аліментів на суму 400 грн., з підстав що його майновий стан погіршився, він не може працевлаштуватися, у зв'язку з чим в нього виникла заборгованість по аліментам, яка вже перевищує 13 тис. грн.. Натомість матеріальне становище відповідачки змінилося в сторону значного покращення - вона працевлаштувалася і отримує заробітну плату, достатню для її з донькою утримання. працює та отримує . Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та додатково пояснив, що він є непрацюючим проживає з матір'ю [PERSON], і на даний час фактично перебуває на її утриманні, вони живуть за рахунок пенсії його матері, яка є мінімальною. Відповідачка позов заперечила повінстю, просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON], оскільки розмір аліментів, які сплачує позивач становить тільки половину прожиткового мінімуму на їх дитину і такий не є високим. Наведені позивачем обставини про його важке матеріальне становище жодним доказом не підтверджено. Оцінивши позиції сторін, їх доводи, подані ними докази в справу, суд дійшов такого висновку. Ст. 192 СК України передбачає зменшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду розміру за позовом платника аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що обов'язком сторони є доведення тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Позивач звернувся до суду з цим позовом мотивуючи тим, що його матеріальне становище погіршилось, а позивачки покращилось. На ствердження своїх позовних вимог позивач подав суду довідку про склад сім'ї з якої вбачається, що він проживає з мамою і на даний час ніде не працює. Під час розгляду справи позивач визнав, що періодично виїжджає на заробітки в Росію, однак розмір заробленого не повідомив. Відповідачка позов заперечила в повному обсязі, зауваживши, що обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття є в рівній мірі однаковим для обох батьків дитини. Позивач не виконує свій обов'язок по утриманні дитини взагалі. Мінімальний розмір аліментів не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян, який згідно із ст.1 розділу ХІХ ПКУ до 31.12.2014 р. для цілей застосування (зокрема і щодо аліментного питання) пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 ПКУ встановлюється на рівні податкової соціальної пільги. Податкова соціальна пільга надається в розмірі, що дорівнює 50 % розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи ( у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року і становить на 2014 рік 609 грн. Отже, позивачем не доведено з посиланням на належні та допустимі докази виключних підстав зменшення розміру присуджених до стягнення аліментів, оскільки відповідно наданих доказів стан здоров'я позивача не змінився, довідка про склад сім'ї № 219 від 29.04.2014 р. виконавчого комітету Соймівської с/ради Міжгірського району до уваги судом не приймається, оскільки таке не свідчить про об'єктивний матеріальний стан позивача та усі види його доходів. Натомість, відповідачка послідовними поясненнями в судовому засіданні та поданими в справу доказами (довідки про заборгованість по аліментам) спростувала заявлені позовні вимоги [PERSON] Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття в рівній мірі з відповідачкою, зміни сімейного стану чи стану здоров'я позивача не відбулось, погіршення матеріального становища позивачем не доведено, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Судових витрат до стягнення чи повернення не має.

Outcome: dismissed