overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

29.03.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачки, посилаючись на те, що знаходиться з нею в шлюбі, який був зареєстрований 09 жовтня 1992 року Лазурненською селищною радою Скадовського району Херсонській області, актовий запис № 18. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося з причини різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, збереження сім'ї неможливе. З жовтня 2015 року спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Спір про поділ майна відсутній. Просить суд розірвати шлюб зареєстрований 09 жовтня 1992 року Лазурненською селищною радою Скадовського району Херсонській області, актовий запис № 18, судові витрати залишити за ним. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в шлюбі, який був зареєстрований 09 жовтня 1992 року Лазурненською селищною радою Скадовського району Херсонській області, актовий запис № 18, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.12). Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Сімейне життя у подружжя не склалося, шлюбні стосунки припинені, втрачено почуття поваги один до одного, взаємопорозуміння, любові, отже сім'ї фактично не існує. Відповідно до ст. 110 СК України, позов до суду про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Оскільки шлюбні відносини припинені і поновляти їх сторони не мають наміру, це свідчить про те, що сім'я розпалась остаточно. Заявлена відповідачкою вимога про відновлення дошлюбного прізвища підлягає задоволенню на підставі ст.113 Сімейного кодексу України. Судові витрати залишаються за позивачем на підставі заявленого ним клопотання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

29.03.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що\~ сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 15.11.2002 року, шлюбні відносини з відповідачем\~ припинені через постійні сварки, подальшого сумісного життя і збереження сім'ї не бажає. \~Позивач\~ в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. \~Відповідач\~ в судове\~ засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 15.11.2002 року між сторонами було укладено шлюб. Шлюбні\~ відносини припинили через постійні непорозуміння,\~ розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача, відповідач не заперечив проти розірвання шлюбу, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

29.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 28.05.1993 року Коростенським районним відділом ДРАЦС , актовий запис № 801. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, неповнолітніх дітей не мають. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечувала. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28.05.1993 року, який зареєстрований Коростенським районним відділом ДРАЦС , актовий запис № 801, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01.03.2017 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ухвали від 22.08.2017 р. позивача звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-12 00:00:00

29.03.2017 року рішенням Московського районного суду м. Харкова задоволено позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності та визначення порядку користування квартирою, Визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Крім того, визначено порядок користування зазначеною квартирою та виділено [PERSON] в користування кімнату літ. 5, житловою площею 13,9 кв.м, а [PERSON] і [PERSON] виділено кімнати літ. 6, літ 7, житловими площами 15,70 кв.м та 16,10 кв.м, кухню площею 6,20 кв. м, вбиральню -1,0 кв.м, ванну кімнату площею 2,0 кв.м, коридор - 6,9 кв. м, залишено в загальному користуванні. Не погоджуючись з рішенням суду відповідач [PERSON] звернувся з апеляційною скаргою. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 14.04.2017 року вище вказану цивільну справу повернуто до Московського районного суду м.Харкова для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За таких обставин, суд стягує з відповідачів відповідно до вимог, передбачених ст.88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1541,20 грн., сплата якого підтверджується надними позивачем квитанціями (а.с.2, 43) На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

29.03.2018 [PERSON] звернувся до суду з позовом до Харсіцької сільської ради Чорнухинського району Полтавської області третя особа - [PERSON], про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його баба [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна частка (пай) розміром 4,28 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Харсіцької сільської ради Чорнухинського району Полтавської області. Спадкоємцем [PERSON] була її донька [PERSON], що померла [INFO]. [PERSON], сестра позивача, відмовилася від прийняття спадщини. У зв'язку з чим [PERSON] просить визнати за ним право власності на зазначену земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю та просив провести розгляд справи у його відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи те, що представником відповідача було визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

29.03.2018 позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи вимоги тим, що з 07.07.2010 вона та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги між подружжям, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні цінності. Протягом тривалого часу вони проживають окремо, а тому шлюб носить формальний характер і вона просить не надавати їм строк для примирення. На даний час спору про щодо визначення місця проживання дитини та розподілу спільного майна між сторонами немає. В судове засідання позивач не з'явилася, позивачка подала суду заяву, у якій просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте про причини своєї неявки суд не повідомив, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертавсь. З огляду на належне повідомлення відповідача, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

29.03.2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю. У підготовчому засіданні позивач повідомила про відсутність наміру відмовлятися від позову і наполягала на його задоволенні та розірванні шлюбу; відповідач визнав позов повністю та повідомив про згоду на розірвання шлюбу з позивачем. В силу положень частини третьої статті 200 ЦПК України, визнання відповідачем позову дає суду підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 11.10.2014 року, при цьому мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Як випливає з пояснень сторін, з вересня 2017 року подружжя проживають окремо, вони припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки натепер шлюб носить формальний характер, при цьому сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню. За приписом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

29.03.2018 року [PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який зареєстрований 17.07.2017 року виконавчим комітетом Великофоснянської сільської ради Овруцького району Житомирської області, актовий запис №4. Зазначив, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від спільного проживання неповнолітніх дітей не має, відносини в сім»ї не склалися, сім»я розпалась, почали виникати сварки та скандали. З січня місяця переїхав проживати до батьків. Розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач відмовляється. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач вимоги підтримує, а відповідач їх визнає, на примирення не погоджуються. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд, ухвалює рішення в підготовчому засіданні. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 17.07.2017 року серії І-ТП №152842. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

29.03.2018 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 2015 року. Мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просила розірвати, не вбачала підстав в наданні строку для примирення. Після розірвання шлюбу просила суд змінити їй прізвище на дошлюбне: «Петрук». Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але бажає, що б це питання було врегульовано офіційно, а тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідач [PERSON] позов визнав. Погодився з розірванням шлюбу, не вбачаючи підстав для примирення, та погодився сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в тому розмірі в якому просить позивачка. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2015 року, мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO] (а.с. 6, 7). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони наполягали на розірванні шлюбу, своєї згоди на примирення не надали, позов в цій частині підлягає до задоволення. Стосовно вимоги позивачки про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, то суд приходить до переконання, що позов в цій частині також підлягає до задоволення виходячи з наступних обґрунтувань. Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дитина проживає разом з матірю. Розмір аліментів на стягненні якого наполягає позивачка не є завищеним та відповідає інтересам сторін. Судові витрати понесені позивачкою підлягають стягненню на її користь. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

29.03.2018 року [PERSON]\~ звернулася до суду з позовом до [PERSON]\~ про\~ розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 05.07.2014 року, від шлюбу мають малолітню дитину - сина\~ [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Посилаючись на те, що сім'я фактично розпалася, сторони з червня 2016 року проживають окремо, з цього часу спільного господарства не ведуть, між ними було втрачено почуття любові та взаємоповаги, збереження сімї неможливе, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою. Ухвалою від 25.05.2018 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. У підготовче судове засідання позивач не з*явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач у підготовче судове засідання не з*явився, подав заяву розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проте заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки судового збору сплаченого за подання позову. Відповідно до частин 3 та 4 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим судом ухвалено рішення про задоволення позову відповідно до частини 4 статті 200, частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України. Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

29.03.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дочки [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 02.04.2018 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 12.04.2018 року проведено підготовче засідання і справу призначено до судового розгляду на 17.04.2018 року. До початку судового розгляду позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Учасники справи не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно, належним чином. Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Обгрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, що з 2003 року перебуває з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Матеріальної допомоги на утримання дитини чоловік не надає, хоча має таку можливість. Дочка знаходиться на її утриманні. Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дитини, що стверджується копією свідоцтва про народження серія І-БВ № 182315, актовий запис № 883. Дочка знаходиться на утриманні матері. Батько матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча працездатний і зобовязаний утримувати дитину. Позивачка потребує такої допомоги. Батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Аліменти підлягають стягненню згідно ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

29.03.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 23.01.2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції між нею та [PERSON], актовий запис про шлюб №57. Позивач [PERSON] до судового засідання надав заяву про розгляд справи за її відсутністю, в заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій останній позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує та просить справу розглядати за його відсутності. Відповідно до положення ст. 200 ч.3,4 ЦПК України суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 23 січня 2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції м.Одеси, актовий запис про шлюб №57, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). В період шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] [INFO], що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження виданим 21.07.2009 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського юстиції серії 1-ЖД №190421. В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин з серпня 2017. Причиною розпаду сімї є відсутність між подружжям взаєморозуміння та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 704,80 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved