Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

27 жовтня 2015 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом до до [PERSON] сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, третя особа головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права власності на 1/4 частини на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 09 березня 2011 року помер його батько [PERSON], залишивши спадкове майно у вигляді земельної ділянки, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, площею 10,330 га (пай№59), посвідченої Державним актом на право приватної власності на землю серії IУ-ДП №078054, виданого [PERSON] сільською радою народних депутатів на підставі рішення 18 сесії 23 скликання від 22 грудня 2000 року. Зазначений акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №55 та передано її для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Окрім [PERSON], спадкоємцями першої черги по закону є його сестра [PERSON], брат [PERSON], а також дружина спадкодавця [PERSON] Мається нотаріальна відмова [PERSON] та [PERSON] від спадщини на користь позивача. Черговість спадковості та відмова від спадщини встановлені рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2012 року, за яким за [PERSON] визнано право власності на 3/4 частини на земельну ділянку, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, площею 10,330 га (пай№59), посвідченої Державним актом на право приватної власності на землю серії IУ-ДП №078054, виданого [PERSON] сільською радою народних депутатів на підставі рішення 18 сесії 23 скликання від 22 грудня 2000 року, яка належала [PERSON] в порядку спадкування за законом, що становить 7,7475 га. Окрім цього, рішенням суду було встановлено, що оригінал вказаного вище державного акту було втрачено, згідно оголошення в місцевій газеті «Червона Зірка» було висвітлено, що загублений державний акт на право приватної власності на землю серії IУ-ДП №078054, виданий на імя [PERSON], вважати недійсним. Позивач звертався до нотаріальної контори стосовно оформлення спадщини, однак з причини відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на 1/4 частини земельної ділянки площею 10,330 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Межівського району Дніпропетровської області (пай№59), посвідченої Державним актом на право приватної власності на землю серії IУ-ДП №078054, виданого [PERSON] сільською радою народних депутатів на підставі рішення 18 сесії 23 скликання від 22 грудня 2000 року, в порядку спадкування за законом. Позивач та його представник у судове засідання не зявилися, останній надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] сільська рада Межівського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують. У судове засідання третя особа не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, оцінивши зібрані у справі докази, зясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Під час вивчення документів по справі, їм надано відповідну оцінку. Згідно свідоцтва про народження серії I-КИ №456436, виданого [PERSON] сільською радою Межівського району Дніпропетровської області 05 квітня 1975 року, актовий запис №13, батьком позивача являється [PERSON], якому належала земельна ділянка, розташована на території [PERSON] сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, площею 10,330 га (пай№59), посвідченої Державним актом на право приватної власності на землю серії IУ-ДП №078054, виданого [PERSON] сільською радою народних депутатів на підставі рішення 18 сесії 23 скликання від 22 грудня 2000 року. Згідно свідоцтва про смерть серії I-КИ №655051, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 05 вересня 2015 року, актовий запис №01, [PERSON] помер 09 березня 2011 року. В рішенні Межівського районного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2012 року встановлені обставини, за якими [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці першої черги, від своєї частки у спадщині відмовилися на користь [PERSON], за яким вказаним рішенням визнано 3/4 частини на земельну ділянку, розташовану на території [PERSON] сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, площею 10,330 га (пай№59), посвідченої Державним актом на право приватної власності на землю серії IУ-ДП №078054, виданого [PERSON] сільською радою народних депутатів на підставі рішення 18 сесії 23 скликання від 22 грудня 2000 року, що належала [PERSON] в порядку спадкування за законом, що становить 7,7475 га. [PERSON] також подав заяву про прийняття спадщини. За постановою приватного нотаріуса Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 18 вересня 2015 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підставі відсутності в останнього правовстановлюючих документів, що підтверджують склад спадкового майна. Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В силу ст.1261 ЦК України, першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пунктом «а» частини 3 статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Згідно з п.5.2 Інструкції «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею», затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року за № 43, для отримання дубліката власник утраченого (зіпсованого) державного акта на право постійного користування або на право власності на земельну ділянку письмово звертається до відповідного органу, яким було видано зазначений державний акт. Власник також дає повідомлення про втрату зазначеного державного акта в місцевих засобах масової інформації. Якщо протягом місяця з дня публікації ніяких повідомлень власнику не надійшло, то відповідний орган, яким було видано зазначений державний акт, дає доручення місцевому державному органу земельних ресурсів Держкомзему України виготовити дублікат утраченого (зіпсованого) зазначеного державного акта. Але в даному випадку це неможливо в звязку зі смертю власника [PERSON] На підставі вище викладеного та враховуючи, що [PERSON] у встановлений строк подав заяву про прийняття спадщини за законом, суд дійшов висновку про необхідність визнати за позивачем право власності на 1/4 частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved