Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

27.07.2021 Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення з відповідача в порядку регресу збитків, завданих виплатою потерпілій особі страхового відшкодування в сумі 12838 грн 68 коп., у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою (далі ДТП), що відбулася 28.10.2019 в м. Чернігові з вини відповідача. В обґрунтування позову послався на ухилення відповідача від добровільного відшкодування завданих збитків. Позивач просив розглянути справу за відсутності його представника. Сторони в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 28.10.2020 в м. Чернігові відбулася ДТП, внаслідок зіткнення автомобіля марки «Фолькваген Транспортер», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував відповідач, з автомобілем «ЗАЗ-1102», реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.11.2019 (справа № 750/12705/19) відповідача визнано винним в порушенні вимог пункту 10.2 Правил дорожнього руху України, що є причиною ДТП, і притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП (а.с. 5). Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчиненні ДТП і пошкодженні належного [PERSON] автомобіля є доведеною, що виключає необхідність її доказування в межах цієї справи. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Як убачається з матеріалів справи, на час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача як володільця наземного транспортного засобу застрахована не була. Виконуючи вимоги пункту 41.1.а статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), позивач виплатив потерпілій особі, за її заявою від 28.11.2019, суму страхового відшкодування в розмірі 12020 грн 08 коп., яка визначена на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 16.12.2019 № 304, що підтверджується копією платіжного доручення від 16.04.2020 № 1477850 (а.с. 9-16, 19-22). Крім того, за проведення автотоварознавчого дослідження позивачем сплачено експерту 818 грн 60 коп. (а.с. 8). Таким чином, загальна сума завданих позивачеві збитків складає 12838 грн 68 коп. /12020.08 + 818.60/. \~ \~ \~ \~Відповідно до пункту 38.2 статті 38 Закону страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 Закону. \~ \~ \~ \~Пунктом 13.1 статті 13 Закону встановлено, що учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України; відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом. \~ \~ \~ \~У справі відсутні докази належності відповідача до переліку осіб, зазначених у пункті 13.1 статті Закону, що дає підстави для висновку про можливість покладення на нього відповідальності у вигляді відшкодування позивачеві завданих збитків у порядку регресу. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене і ту обставину, що відповідач проігнорував письмову претензію позивача від 27.04.2021 (а.с. 23), при цьому добровільно завдані збитки не відшкодував, пред`явлений позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на законі та підтверджений належними доказами.

Outcome: approved