Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

28 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Харківської міської ради про визнання права власності на нерухоме спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15 січня 2017 року помер [PERSON], який за життя склав заповіт. Відповідно до вказаного заповіту, все своє майно належне [PERSON] він заповів [PERSON] Серед іншого, до спадкового майна належала квартира [ADDRESS]. Позивач звернулась до приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріусом біло відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказану квартиру. Оригінал свідоцтва про право власності на кватиру було втрачено, що унеможливлює оформлення позивачем своїх спадкових прав, тому вона була змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилась, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, заперечень не надав. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. В порядку ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченим цим Кодексом випадках. Згідно свідоцтва про смерть серія І-ВЛ №575194 від 19 січня 2017 року виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Харківської області [PERSON], помер в селі Вилівка Зміївського району Харківської області 15 січня 2017 року. Після його смерті відкралася спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS], яка належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності на житло, видане 01.04.1994 року ХМЦПДЖФ р. № 1-94-29474, що підтверджується довідкою № 2504637 від 27.07.2017 року, виданої КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради. За життя померлий склав заповіт, що посвідчений 03.02.2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] та зареєстрований у реєстрі 03.02.2015 за № 151, згідно якого усе своє майно заповів [PERSON]. Відповідно до ст. 1277 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а спадкування здійснюється за заповітом або законом, і до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 06.09.2017 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON] позивачу [PERSON] відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на квартиру. Відповідно до ст. 1241 ЦК України, право на обовязкову часту у спадщині мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки, які спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). З матеріалів спадкової справи вбачається, що крім [PERSON] спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про виникнення у позивача права на спадкування за заповітом, оскільки судом не встановлено інших спадкоємців, отже, відповідно до особистого розпорядження померлого [PERSON] на випадок смерті право на спадкування належного йому майна має позивач [PERSON], і тому є підстави для задоволення позовних вимог у повному обсязі, а визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved