Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

28.08.2020 [PERSON] (далі позивачка) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач), в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 27.11.2019, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1007. Підставою для розірвання шлюбу зазначає взаємну антипатію та непорозуміння. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримала у повному обсязі. Зазначила, що строк для примирення не потрібен. Пояснила, що згідно наявної в неї інформації, відповідач проживає в м. Бостон, США, проте його адреса їй не відома. В неї в даний час відсутній будь-який зв`язок з відповідачем, вони не підтримують будь-яких відносин. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Згідно ст. 414 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 76 Закону України Про міжнародне приватне право суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України. Реєстрація шлюбу мала місце на території України. Перебування відповідача на території США та відсутність даних щодо адреси його місця проживання є обставинами, які на переконання суду свідчать про наявність поважних причин, з яких позивачка не може виїхати до місця проживання відповідача. Як встановлено судом з інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади м. Харкова, позивачка зареєстрована за місцем проживання на території Московського району м. Харкова за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин суд приходить до висновку щодо підсудності справи Московському районному суду м. Харкова. Враховуючи, що у суду відсутні дані щодо адреси місця проживання відповідача, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для звернення до компетентного органу США за правовою допомогою, а також для застосування в даній справі положень Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, оскільки згідно ч. 2 ст. 1 вказаної Конвенції, вони не застосовується, якщо адреса особи, якій необхідно вручити документ, невідома. За таких обставин виклик відповідача в судове засідання здійснювався відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне. 27.11.2019 року між [PERSON] , громадянином США, та [PERSON] , громадянкою України, зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1007, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Згідно ст. 410 ЦПК України іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, за винятками, встановленими Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 56 Закону України Про міжнародне приватне право форма і порядок укладення шлюбу в Україні між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, а також між іноземцями або особами без громадянства визначаються правом України. Згідно ст. 16 Закону України Про міжнародне приватне право особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є. Якщо фізична особа є громадянином двох або більше держав, її особистим законом вважається право тієї з держав, з якою особа має найбільш тісний зв`язок, зокрема, має місце проживання або займається основною діяльністю. Особистим законом особи без громадянства вважається право держави, у якій ця особа має місце проживання, а за його відсутності - місце перебування. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 63 Закону України Про міжнародне приватне право припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 60 Закону України Про міжнародне приватне право, яка має назву Правові наслідки шлюбу, подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Як вбачається з матеріалів справи та досліджених судом документів, позивачка є громадянкою України та проживає в Україні, шлюб укладений також в Україні. За таких обставин до припинення шлюбу має застосовуватись право України. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК) також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сімейне життя позивачки та відповідача не склалось, шлюбно-сімейні відносини сторін припинено, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивачки. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу порушуватиме засади добровільності шлюбу та суперечитиме інтересам позивачки, у зв`язку з чим шлюб підлягає розірванню. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене, суд після розірвання шлюбу залишає позивачці прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved