Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

27 червня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просив збільшити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на утримання неповнолітнього сина сторін [PERSON] до 1/3 частини заробітку. Вказував на те, що він та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитину не надавала, згідно рішення суду від 25.05.2017 р. з неї було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина в розмірі 1/8 частки її заробітку щомісячно. Позивач в обґрунтування своїх вимог зазначає, що: - на час ухвалення рішення про стягнення з відповідача аліментів позивач з сином проживали в квартирі відповідача, через що остання стверджувала, що матеріально забезпечує дитину; -на теперішній час позивач з сином проживають окремо від відповідача, яка не надає матеріальної допомоги на утримання сина в належному розмірі; -стан здоровя позивача у звязку з хворобою погіршився та він може працювати лише на легкій роботі; -на утримання неповнолітньої дитини визначений розмір аліментів є недостатнім, необхідні значно більші витрати на забезпечення її потреб. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалась. Згідно Ухвали від 17.07.2018 року прийнято до провадження та відкрито провадження у справі. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, але просив стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку. Відповідач в судовому засіданні позов у розмірі 1/4 частини заробітку визнала. Дослідивши надані сторонами докази, судом встановлено таке. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] 25.05.2017 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва ухвалено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, відповідно до якого позовні вимоги було задоволено частково. А саме стягнуто з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/8 частки її заробітку (доходу) щомісячно,\~починаючи з\~04.04.2017\~р.\~до досягнення\~дитиною повноліття. При присудженні до сплати аліментів у вказаному розмірі судом було взято до уваги те, що позивач з дитиною проживали в квартирі відповідача, відповідач сплачувала кошти на навчання сина, купувала одяг, продукти харчування. Проте на теперішній час позивач з сином проживають окремо від відповідача та витрати по утриманню дитини несе саме позивач. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.01.2018 року [PERSON] на праві власності належить кімната №302 в будинку №8 по проспекту Миру в м. Миколаєві. Згідно Довідки виданої СКП «Гуртожиток» від 19.06.2018 р. неповнолітній [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO], кім. 302, разом з батьком [PERSON]. Таким чином, судом встановлено, що вказані обставини, враховані судом під час ухвалення рішення про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/8 частки її доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на теперішній час відсутні, що підтверджується доказами у справі. Разом з тим, суд враховує ту обставину, що у відповідача є сімя та вона має ще одну дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). За змістом статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до\~ст. 192 СК України \~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Як роз'яснено в п.17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд дослідивши надані докази, вважає, що необхідно збільшити розмір аліментів на утримання сина сторін,та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки її заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved