Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

27.10.2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом до відповідача [PERSON] , посилаючись на наступні обставини: вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу син перебуває на її утриманні. В теперішній час син навчається в Полтавській державній аграрній академії денної форми навчання навчально наукового інституту економіки, управління, права та інформаційних технологій, спеціальність Публічне управління та адміністрування на 1 курсі з 15.09.2020 року. У зв`язку з навчанням сина позивачка несе витрати, пов`язані з навчанням, придбанням одягу, продуктів харчування. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення двадцяти трьох років. Ухвалою суду від 12.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.17-18). Позивач в судове засідання не з`явилася, у наданій суду письмовій заяві просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність та задовільнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с.25). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.22), не повідомив суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без його участі чи відзиву на позов не надав. Ухвалою суду від 16.12.2020 року встановлено заочний розгляд справи. За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який був розірваний, що вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.8). Сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить запис у свідоцтві про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Згідно зі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року зазначено про обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина чи дочку, які продовжують навчання, після досягнення ними повноліття (незалежно від форми навчання), який (обов`язок) настає за обов`язкової сукупності трьох юридичних фактів: досягнення дитиною віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років і продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як вбачається з матеріалів справи, син сторін [PERSON] згідно з довідкою №859 від 07.10.2020 року (а.с.10) є здобувачем вищої освіти 1 курсу Полтавської державної аграрної академії денної форми навчання навчально наукового інституту економіки, управління, права та інформаційних технологій, спеціальність Публічне управління та адміністрування, термін навчання з 15.09.2020 по 31.12.2021 року. Навчається за кошти фізичних осіб. Як вбачається\~з договору\~№1717\~від 14.09.2020\~року про\~надання освітніх\~послуг між Полтавською державною аграрною академією та [PERSON] , [PERSON] перебуває на денній формі навчання Полтавської державної аграрної академії, назва спеціальності Публічне управління та адміністрування, загальна вартість освітньої послуги становить 27510 грн. (а.с.12). Згідно довідки про склад сім`ї [PERSON] , виданої виконкомом Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, позивач та син [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Тобто, дитина перебуває на утриманні матері. Таким чином, враховуючи, що навчальний заклад знаходиться не за місцем проживання [PERSON] , форма навчання є денною, контракт, тобто навчання є платним, навчальний заклад знаходиться не за місцем проживання [PERSON] , він потребує матеріальних витрат на оплату навчання, проїзду до місця мешкання, на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо його потреби в матеріальній допомозі батьків. При цьому він навчається на денній формі, що виключає його працевлаштування. Обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання повнолітніх окремо не звільняє від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дітей, які хоча й досягли повноліття, однак продовжують навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їм можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітніх у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. При цьому відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі, не виклав свої заперечння у відзиві та не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Таким чином,\~беручи до\~уваги обов`язковість\~сукупності таких\~юридичних фактів\~-\~як досягнення\~сином сторін\~повнолітнього віку,\~продовження ним\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~існування потреби\~у матеріальній\~допомозі, матеріальне становище\~платника аліментів,\~який є\~молодою,\~працездатною особою,\~відсутність даних\~щодо хворобливого\~стану його\~здоров`я та\~неможливості надавати\~таку допомогу,\~ суд\~ вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~на утримання\~дитини \~ [PERSON] аліменти\~в розмірі\~1/4\~частини заробітку\~(доходу)\~щомісячно,\~починаючи стягнення\~з 27.10.2020 року і на весь період навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років. В силу ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням положень ст.141 ЦПК України, з відповідача має бути стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн.80 коп. На підставі ст. ст. 182, 199, 200 СК України та

Outcome: approved