Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

28 грудня 2020 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 30 квітня 1991 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Городківської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, актовий запис № 12. Від шлюбу неповнолітніх дітей у них немає, однак відповідачка відмовляється розірвати шлюб через органи ДРАЦС. Вказує, що за час спільного проживання між ними постійно виникали сварки з побутових питань, внаслідок чого вони фактично припинили шлюбні відносини. Останні три роки відповідачка проживала з іншим чоловіком і повернулася до їхнього будинку лише восени 2020 року. Зберегти сім`ю він не бажає, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить його інтересам, оскільки має намір створити сім`ю з іншою жінкою. В судове засідання позивач [PERSON] подав заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подавала. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 08 лютого 2021 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 квітня 1991 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Городківської сільської ради Крижопільського району Вінницької області 30 квітня 1991 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей у сторін немає. На час розгляду справи сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідачка відмовляється розірвати шлюб через органи ДРАЦС. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частиною третьою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Кодексу. У відповідності до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а також те, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній його волі, а розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати. Позивач не наполягав на стягненні з відповідачки судових витрат по справі.

Outcome: approved