Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

28.07.2015 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем вони проживали у шлюбі, який був зареєстрований 26 липня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 51. Від цього шлюбу позивачка народила 25 грудня 2012 року доньку, [PERSON], яка на даний час проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач, проживаючи окремо, ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину. Тобто позивачка не отримує від батька дитини, - відповідача по справі, матеріальної допомоги, через що вона звернулась до суду і просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частки заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судове засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі та задоволення позовних вимог. Відповідач також в судове засідання повторно не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі та про визнання ним позову. Суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України : « У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється». Як встановлено судом, сторони по справі уклали шлюб, який був зареєстрований 26 липня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 51 ( а.с.4). Від цього шлюбу позивачка народила 25 грудня 2012 року доньку, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БП № 141908. Батьком дитини є відповідач. (а.с.5). Донька на даний час проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні.(а.с.6). Матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач не надає, через що позивачка звернулась з даним позовом до суду. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані матеріально забезпечувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до п.17 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів,суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів,наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.» Але розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначено в ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України-не меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач тимчасово не працює, інших утриманців не має і може виплачувати аліменти на утримання доньки. На підставі викладеного,

Outcome: approved