Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

27.11.2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що [INFO] в селі Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області померла мати позивачки [PERSON] . Після її смерті залишилась спадщина на належне їй майно - житловий будинок, розташований в [ADDRESS] . Спадкоємцями цього майна на підставі ст.1261 ЦК України є позивачка та її брат [PERSON] - відповідач по справі. В термін, визначений законом, вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про своє бажання прийняти спадщину, а відповідач написав заяву про відмову від отримання спадщини. Однак нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановчі документи на будинок. Про це сказано в постанові від 15.11.2019 року. Відповідно до виписки з матеріалів бюро на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок по [ADDRESS] цей будинок зареєстровано за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право особистої власності на будівлі, видане виконавчим комітетом Лисогірської сільської ради від 31 серпня 1989 року. Таким чином, правовстановчий документ на будинок був і мати була власником будинку на законних підставах. З підстав, зазначених вище, [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, тому єдиним правовим способом захисту її законних прав та інтересів, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, є звернення до суду з позовом про визнання права власності за нею на житловий будинок по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачка в судове засідання надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання надав заяву з проханням слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом після смерті їх матері [PERSON] , яка померла [INFO] в селі Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області (свідоцтво про смерть від 27.01.2016 року серія [NUMBER] ). До складу спадщини після смерті [PERSON] входить: житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . Згідно запитів здійснених до нотаріальних контор, свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] видавалось на ім`я позивачки, відповідач надав заяву про відмову від прийняття спадщини. Належність спадкового майна спадкодавцю підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме довідкою Первомайського МБТІ № 23/06-01-06 від 18.01.2017 р. копією технічного паспорту на будинок. Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обов`язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Порядок та умови державної реєстрації передбачені тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України № 7/5 від 7 лютого 2002 року з наступними змінами. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved