Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

27.09.2019 року [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд визнати за нею - [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на спадкове нерухоме майно - кімнату під № 33 , загальною площею 20,70 кв.м., у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , яке належало спадкодавцю [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06 вересня 2013 року, виданого згідно з розпорядженням органу приватизації № 220452 від 06 вересня 2013 року, зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № 19-26093. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що вона є рідною донькою [PERSON] , який помер [INFO] , та єдиною спадкоємицею першої черги спадкування за законом після його смерті. Позивач зазначає, що її рідна сестра - [PERSON] на протязі багатьох років постійно проживає у Німеччині, із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась. Позивач вказує, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06 вересня 2013року, яке видане згідно з розпорядженням органу приватизації №220452 від 06 вересня 2012року, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за №19-26093, її покійному батькові - [PERSON] належала кімната [ADDRESS] . Після смерті батька, як зазначає позивач, 12.08.2019 року вона звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Мазаратій Ірини Володимирівни з заявою про прийняття спадщини, однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Викладені обставини зумовили звернення [PERSON] до суду із відповідним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 30.09.2019року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Крім того, ухвалою Київського районного суду м. Одеси [PERSON] від 30.09.2019року було витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Мазаратій Ірини Володимирівни належним чином завірену копію спадкової справи № 43/2019, яка була відкрита 12.08.2019 року, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Витребувано з Департаменту міського господарства Одеської міської ради належним чином завірену копію свідоцтва про право власності на житло від 06.09.2013 року на кімнату [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] . Витребувано з Комунального підприємства «Міське агентство з приватизації житла» Одеської міської ради належним чином завірену копію технічного паспорту на кімнату № 33 у гуртожитку за [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] , який було виготовлено станом на 19.07.2013 року. У підготовчому засіданні 17.12.2019 року судом було задоволено заяву представника позивача про виклик та допит в якості свідків [PERSON] та [PERSON] . У підготовчому засіданні 17.12.2019 року представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач - [PERSON] про час та місце підготовчого засідання повідомлена належним чином, у підготовче засідання 17.12.2019року не з`явилась, але 10.10.2019 року надіслала на електрону адресу суду заяву, в якій позов визнала у повному обсязі, просила суд його задовольнити, а справу просила розглянути за її відсутності у зв`язку з тим, що вона постійно мешкає у Німеччині та не має можливості бути присутньою у судових засіданнях. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням викладеного, у зв`язку з тим, що представник позивача підтримує позовні вимоги, а відповідач позов визнала, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні позивач - [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10). 03.10.1987 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », а 15 серпня 2002 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, після розірвання шлюбу позивач залишила прізвище « [PERSON] » (а.с. 9, 11). Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06 вересня 2013 року, виданого Департаментом міського господарства Одеської міської ради згідно з розпорядженням від 06 вересня 2013 року за № 220452, зареєстровано і записано у реєстрову книгу за №19-26093, на праві приватної власності належала кімната [ADDRESS] (а.с. 58-59). Зазначені свідоцтво про право власності на житло та розпорядження органу приватизації були надіслані КП «Міське агентство з приватизації житла» на виконання вимог ухвали суду. Крім того, право власності на кімнату [ADDRESS] , було зареєстровано 22.10.2013 року за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 3201918. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12). На виконання вимог ухвали суду Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Мазаратій Ірина Володимирівна надіслала суду завірену копію матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , зі змісту якої вбачається, що 12 серпня 2019 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 43). Разом з тим, листом від 12.08.2019 року за № 273/02-14 Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Мазаратій Ірина Володимирівна повідомила [PERSON] про те, що відповідно до пп. 4.14, 4.15 п. 4 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.У разі, якщо у Вас немає можливості надати правовстановлюючі документи на майно, яке належало спадкодавцю, відповідно до пп. 4.18 п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України Ви маєте право звернутися до суду для визнання за вами права власності на майно, що належало померлому [INFO] [PERSON] . Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що спадкоємцем першої черги права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , який звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини є його донька - [PERSON] . Також, судом встановлено, що іншим спадкоємцем першої черги права на спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , є його донька - [PERSON] , яка до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталася, на момент відкриття спадщини разом зі спадкодавцем не проживала, а тому вважається такою, що спадщину не прийняла. Крім того, [PERSON] надіслала на електрону поштову адресу суду заяву, в якій позов визнала. Згідно ч.1 та ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З матеріалів справи вбачається, що позивач - [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , її батько - [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9, 45). У підготовчому засіданні 17.12.2019 року судом були допитані в якості свідків сусіди позивача - [PERSON] та [PERSON] . Так, свідки повідомили про те, що [PERSON] , який помер [INFO] , постійно проживав разом зі своєю донькою - [PERSON] за адресою її реєстрації - [ADDRESS] , вони вели спільне господарство, він за цією адресою отримував пенсію, медичне обслуговування. З акту сусідів про проживання [PERSON] від 17 вересня 2019 року, завіреного головою ОСББ «Добровольського 157» вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] постійно проживав з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У квартирі за адресою: [ADDRESS] , знаходились особисті речі покійного [PERSON] , за цією адресою він вів домашнє господарство, отримував пенсію, медичне обслуговування (а.с. 18). В матеріалах справи також наявна медична карта амбулаторного хворого, у якій адресою [PERSON] також зазначено - [ADDRESS] . Таким чином, судовим розглядом вставлено, що [PERSON] спадщину прийняла, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем, та подала нотаріусу заяву про її прийняття, із заявою про відмову від спадщини не звертався. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5, ст. 1268). Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Задовольняючи позовні вимоги, суд приймає до уваги і те, що відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно - кімнату № 33 , за адресою: [ADDRESS] , призвела до неможливості [PERSON] оформити свої спадкові права щодо цієї кімнати, а іншим шляхом окрім як шляхом звернення до суду її право захистити неможливо. При викладених обставинах, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на кімнату № 33 , за адресою: [ADDRESS] ,гуртожиток, загальною площею 20,7 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судового збору, у суду відсутні підстави для покладення цих витрат на відповідача.

Outcome: approved