Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

26 серпня 2014 року представник ТДВ «СК «Кредо» звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] - про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, в обґрунтування якого посилався на те, що 02 серпня 2012 року за участю автомобіля «Кіа Сеrato», р/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], цивільно-правова відповідальність власника якого - [PERSON], застрахована ТДВ «Кредо» відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ 2279856, та автомобіля «Hyundai Accent», р/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та належного останньому, цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПрАТ «СК «АХА Страхування» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 336626/05АВ від 23 серпня 2011 року, відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль Hyundai Accent», р/н [NUMBER]. У зв'язку з зазначеними обставинами позивачем було повернуто в порядку регресу ПрАТ «СК «АХА Страхування» 4 451,14 грн. страхового відшкодування, виплаченого останнім потерпілій стороні - [PERSON] Тому представник позивача просив суд відповідно до вимог ст. 38-1.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» стягнути з відповідача 50% сплаченого страхового відшкодування, що становить 2 225,57 грн., а також витрати по сплаті судового збору (а. с. 2-3). Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд даної цивільної справи за його відсутності, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує (а. с. 32). Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою місця реєстрації, про причини неявки у судове засідання суду не повідомив. У зв'язку з зазначеним суд на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача за правилами постановлення заочного рішення. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд було встановлені наступні факти: Так, судом встановлено, що 02 серпня 2012 року за участю автомобіля «Кіа Сеrato», р/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], цивільно-правова відповідальність власника якого - [PERSON], застрахована ТДВ «Кредо» відповідно до полісу АВ № 2279856 (а. с. 3 (на звороті) - 4), та автомобіля «Hyundai Accent», р/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] та належного останньому, цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПрАТ «СК «АХА Страхування» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 336626/05АВ від 23 серпня 2011 року (а. с. 7 (га звороті - 8)), відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль Hyundai Accent», р/н [NUMBER]. Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 29 серпня 2012 року [PERSON] був визнаний винним у скоєння зазнаної дорожньо-транспортної пригоди (а. а.с. 9 на звороті). Також судом було встановлено, що ПрАТ «СК «АХА Страхування» на підставі страхового акту, розрахунку страхового відшкодування було виплачено потерпілій стороні - [PERSON] (за реквізитами ФОП [PERSON].) страхове відшкодування у сумі 5 451,14 грн. (а. с. 5, 11 (на звороті) - 13, 19).21 березня 2013 року ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулось на адресу позивача з заявою про регресні вимоги щодо страхового відшкодування за настання події від 02 серпня 2012 року (а. с. 7), на виконання якої ТДВ «Кредо» було виплачено ПрАТ «СК «АХА Страхування» 4 451,14 грн. (сума виплаченого потерпілій стороні страхового відшкодування без суми франшизи, яка становить 1 000,00 грн.) (а. с. 6). Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, нормами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ, за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 993 ЦК України та положень ст.. 27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частиною 1 ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до положень ст. 38-1.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючі усі докази, які були досліджені судом у ході розгляду даної цивільної справи за їх сукупністю та враховуючи, що позивачем було в порядку регресу повернуто 4 451,14 грн. страховій компанії, що здійснила виплату страхового відшкодування потерпілій стороні за наслідками дорожньо-транспортної пригоди від 02 серпня 2012 року, винуватцем якої є [PERSON], враховуючи положення ст. 38-1.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 50% вказаної суми, тобто 2 225,57 грн., задовольнивши таким чином позовні вимоги позивача. Вирішуючи питання про повернення судових витрат та враховуючи результат розгляду справи, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору - 243,60 грн. (а. с. 23). На підставі викладеного,

Outcome: approved