Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

26 лютого 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Як підставу позову позивач зазначає, що сторони мають спільних дітей, а саме [PERSON], [INFO], а також [PERSON], [INFO]. Посилаючись на положення ст.ст.180-183 СК України позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також на адресу суду 16 квітня 2018 року надійшов зустрічний позов відповідача до позивача, який обґрунтований тим, що наразі син сторін, [PERSON], проживає разом з відповідачем у справі, а отже він просить стягнути аліменти на нього у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з позивача. Ухвалою суду від 17 квітня 2018 року зустрічний позов прийнятий до розгляду разом з первісним. Позивач (відповідач за зустрічним позовом) та її представник в судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримали, зустрічний позов не визнали. Відповідач (позивач за зустрічним позовом) у судовому засідання первісні позовні вимоги визнав в частині, зустрічний позов підтримав. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 12 жовтня 2002 року по 16 січня 2018 року (а.с.3, 11). Від шлюбу сторони мають спільних дітей, а саме: 1) доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з [PERSON] 2) сина [PERSON], [INFO], який проживає з [PERSON]. Як зазначено у статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Під час судового розгляду встановлено та сторонами не заперечується, що донька сторін проживає та перебуває на повному утриманні позивача за первісним позовом у справі за адресою Рівненська область, Млинівський район, с. Острожець. Натомість, син сторін проживає та перебуває на повному утриманні відповідача за первісним позовом у справі за адресою Волинська область, Луцький район, с. Липини, вул. Вереснева, 48, де зокрема відвідує загальноосвітній навчальний заклад. Отже, позивач повинна сплачувати аліменти відповідачу за сина, а відповідач повинен сплачувати позивачу аліменти за доньку. Визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Під час судового розгляду не встановлено обставин щодо поганого матеріального становища дітей, або поганий стан їх здоровя. Сторони доказів протилежного суду не надала. Сторони інших утриманців не має і доказів протилежного суду не надали. Інших істотних обставин при визначенні розміру аліментів суд не знаходить. Проблеми зі здоровям відповідача у справі, на думку суду, слід не брати до уваги, оскільки він має постійне місце роботи, а саме працює слюсарем-ремонтником на ТзОВ «Татрафан», тобто є працездатною особою та може забезпечувати дитину. При цьому, частиною девятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. На думку суду, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, а також беручи до уваги рівність прав та обовязків батьків в утриманні дитини, на користь позивача з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Цих коштів, на думку суду, буде достатньо для покриття витрат на задоволення життєвих потреб доньки, зокрема її фізичного та духовного розвитку. Отже, суд задовольняє первісний позов лише в цій частині, а в решті позову відмовляє у звязку з відсутністю правових підстав для стягнення аліментів на сина, який проживає з відповідачем. Стосовно зустрічного позову суд зазначає, що виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, а також беручи до уваги рівність прав та обовязків батьків в утриманні дитини, на користь позивача за зустрічним позовом з відповідача за зустрічним позовом слід стягувати аліменти у розмірі 1/4 частки від всіх видів доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Цих коштів, на думку суду, буде достатньо для покриття витрат на задоволення життєвих потреб сина, зокрема його фізичного та духовного розвитку. Отже, суд задовольняє зустрічний позов лише в цій частині, а в решті позову відмовляє у звязку з відсутністю правових підстав для стягнення аліментів у розмірі 1/3 частки доходів на одну дитини. Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У статті 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Оскільки при зверненні до суду позивачі за первісним та зустрічним позовами не сплачували судового збору у розмірі 704,80 грн., як особи звільнені від його сплати, тому його слід стягнути з відповідачів на користь держави. При цьому у звязку з частковим задоволенням позову, сума судового збору стягується пропорційно задоволеним вимогам, тобто у розмірі по 528,6 грн. з кожного (704, 80 х (1/4 / 1/3)). На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: partial