Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

28 січня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Сбербанк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем зобов'язань відповідно до умов договору. Представник позивача Гур?єв М.В., який діє на підставі довіреності юридичної особи № 822 від 10 грудня 2015 року, належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, 04 лютого 2016 року на адресу суду ним надіслано письмову заяву, в якій він підтримує позовні вимоги до [PERSON] та просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення /а.с.34/. У позовній заяві зазначено, що 30 січня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Дочірній банк Сбербанку Росії» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 120#00017844887, відповідно до умов якого [PERSON] отримав надані на умовах повернення та платності кредитні кошти в сумі 99900,00 гривень, зі сплатою за користування кредитом 33 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення не пізніше 29 січня 2019 року. У зв'язку із неналежним виконанням своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 16.01.2016 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 127512,20 грн., в тому числі: заборгованість за кредитом 93150,38 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 34361,82 грн. Виходячи з наведеного, посилаючись на положення статей\~526, 527, 530, 1054 ЦК України, статей 3, 15, 107 ЦПК України\~та протиправність дій відповідача, якими суттєво порушуються законні права кредитора, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 127512,20 грн., понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1912,68 грн. та витрати, пов?язані з публікацією оголошення про виклик відповідача у пресі в сумі 420,00 грн. /а.с.41/. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача [PERSON] про місце, день та час розгляду справи. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», пересилання пошти не здійснюється до м. Горлівка Донецької області, де зареєстровано місце проживання [PERSON] /а.с.17-21/, що позбавлює суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання відповідача (ч.5 ст.74 ЦПК України). Тому відповідно до вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України виклик у судове засідання відповідача було здійснено шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур?єр» /а.с.40/. Незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач [PERSON] у судове засідання не з?явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що відповідачем [PERSON] недобросовісно здійснюються його процесуальні права, у звязку з чим, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача, а тому, відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та враховуючи згоду представника позивача, суд вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) встановив наступне. Приписами частини 1\~статті 1054 Цивільного кодексу України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 30 січня 2014 року юридична особа - публічне акціонерне товариство «Дочірній банк Сбербанку Росії» (далі АТ «Сбербанк Росії»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сбербанк», і [PERSON], [INFO], уклали кредитний договір № 120#00017844887, відповідно до умов якого [PERSON] надані на умовах повернення та платності кредитні кошти в сумі 99900 гривень, зі сплатою за користування кредитом 33 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник зобов'язався погашати кредит та проценти щомісячними платежами /а.с.11-15/. Судом встановлено, що кредитний договір укладений у письмовій формі, підписаний уповноваженими на це посадовими особами АТ «Сбербанк Росії», та особисто [PERSON], зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі\~статті 629 ЦК України\~цей договір є обов'язковим для виконання. Статтею 204 ЦК України\~проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що Банк повністю виконав умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредит у сумі 99900 грн. Відповідно до п.11.2 кредитного договору № 120#00017844887 від 30.01.2014 року, він набуває чинності з дати його підписання Банком та Позичальником, і діє до повного виконання зобов?язань Позичальника за цим договором /а.с.11-15/. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору № 120#00017844887 від 30.01.2014 року вбачається, що станом на 16.01.2016 року позичальник має заборгованість за кредитом 93150,38 грн. /а.с.9/. Відповідно до п.1.2 кредитного договору позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 33 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом /а.с.11-15/. Згідно розрахунку заборгованості ПАТ «Сбербанк» відповідачу [PERSON] за час фактичного користування кредитними ресурсами станом на 16 січня 2016 року нарахована заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 34361,82 грн. /а.с.9/. Відповідно до п.8.1 кредитного договору № 120#00017844887 від 30.01.2014 року позичальник зобов?язується щомісячно здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані Банком проценти ануїтетними платежами в сумі не менше 3445,60 грн. відповідно до Графіку, з кінцевим терміном повернення кредиту 29 січня 2019 р. Згідно з п.п.«а» п.8.3 кредитного договору Банк має право в односторонньому порядку вимагати від позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за цим Договором у разі затримання Позичальником щонайменше на один календарний місяць сплати частини Кредиту, періодичність сплати якого передбачена цим Договором, та/або процентів, нарахованих за користування Кредитом. Як вбачається із виписки по особовому рахунку № 22035017844887, відкритого на ім?я [PERSON], від 16.01.2016 р., останній платіж за кредитним договором було зроблено відповідачем 30 жовтня 2014 року у сумі 860,31 грн. /а.с.10/. Відповідно до п.8.4 кредитного договору у разі, якщо Банк використовує своє право щодо вимоги в односторонньому порядку дострокового повернення заборгованості за цим Договором, то він зобов?язаний в письмовій формі повідомити про це Позичальника. Згідно п.8.5 Позичальник, у разі отримання від Банку письмової вимоги про дострокове повернення повної суми заборгованості, зобов?язаний здійснити усі платежі на користь Банку в строк не пізніше 30 календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від Банку /а.с.11-15/. Як вбачається із листа № 8137/7/28-3 від 03.09.2015 р. Банк вимагав дострокового повернення повної суми заборгованості за кредитним договором станом на 03.09.2015 р. у сумі 115984,84 грн./а.с.23/. Зазначений лист 04.09.2015 р. було передано на відправлення ТОВ «ТЕКС Україна», але повернуто 21.10.2015 р. з позначкою про необслуговування м.Горлівки /а.с.24/. Таким чином, суд приходить до переконання, що відповідно до п.п.«а» п.8.3 кредитного договору Банк правомірно набув право вимоги дострокового повернення повної суми заборгованості за кредитним договором. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що [PERSON] порушувалися умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі. Таким чином, суд визнає, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від належного виконання взятих на себе зобов'язань за договором. Суд визнає правильним представлений ПАТ «Сбербанк» розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилась у [PERSON] по заборгованості за кредитом та заборгованості по процентами за користування кредитом за кредитним договором № 120#00017844887 від 30.01.2014 року. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. За правилами статей\~525,\~526\~і\~527 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані того, що відповідач вживав заходи для належного виконання зобов'язання по даному правочину, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з його вини. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу\~статті 60 ЦПК України\~\~докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання, передбачене укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ «Сбербанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню у повному обсязі. Позивачем документально підтверджено платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 1912,68 грн., який відповідно до вимог статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до роз?яснень, викладених у п.49 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 р. №10, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, підлягають розподілу судом відповідно до\~статті 88\~ЦПК України, тобто підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі у сумі 420,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved