Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

27.05.16 р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], за період з червня 2015 р. по травень 2016 р. в сумі 6 216 грн. та починаючи з 27.05.2016 р. в розмірі 2 000 грн. щомісячно. Позов мотивує тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, у якому в них народилася дитина - [PERSON], [INFO] З червня 2015 р. вони проживають окремо. Дитина з цього часу проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач працює на сезонних роботах в Польщі, матеріально забезпечений, інших утриманців в нього немає. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив та просив врахувати при ухваленні рішення, що у нього на утриманні перебувають батьки пенсіонери, зокрема, мати є інвалідом 2-ї групи . Погодився на стягнення з нього аліментів в розмірі 30 % від прожитого мінімуму. В подальшому в судове засідання не зявився. Просив слухати справу без його участі, скерував в суд заперечення на позовну заяву. Заслухавши пояснення учасників процесу , дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обовязок не залежить від матеріального становища батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що з червня 2015 р. сторони проживають окремо, а з 18.02.2016 р. шлюб між сторонами розірвано; дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає кошти на її утримання. Суд вважає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів, який відповідач зобовязаний сплачувати на утримання дитини, оскільки відповідач має нерегулярний дохід. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач не має стабільного доходу , проте періодично виїздить за межі України, що стверджується даними його паспорта громадянина України для виїзду за кордон. Не приймає до уваги суд посилання відповідача на необхідність утримувати батьків, оскільки такі, будучи пенсіонерами, отримують стабільні доходи у виді пенсії. Мінливими були і показання відповідача щодо мети поїздок за кордон від подорожей до тимчасових заробітків. Оскільки відповідач є працездатною людиною молодого віку, може працювати, має кошти для проживання за межами України та утримання житла за місцем проживання на території України, відтак суд вважає, що з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання дитини в сумі 1 200 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 27.05.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Щодо вимоги про стягнення з відповідача 6 216,00 грн. за минулий період, то з врахуванням ст. 191 СК України така не підлягає до задоволення, оскільки позивачка не надала доказів, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, а відповідач повністю ухилявся від сплати аліментів. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 551,20 грн. судового збору. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов таким , що підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць.

Outcome: partial