Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

27 липня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить змінити спосіб стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , визначений рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 25 листопада 2014 року в справі №2/489/1704/2014 з твердої грошової суми на 1/4 частину від усіх його видів заробітку (доходу) на користь [PERSON] щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування позову позивач вказувала, що в них з відповідачем є спільна дитина син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 серпня 2014 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 25 листопада 2014 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 серпня 2014 року змінено в частині визначення способу стягнення аліментів та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 800,00 грн. Зазначила, що відповідач аліменти не сплачує, раніше визначена сума аліментів є недостатньою для забезпечення дитини всім необхідним, не відповідає її інтересам, не забезпечує необхідних матеріальних та фізіологічних потреб, які відповідно зростають із збільшенням його віку. Ухвалою суду від 11 серпня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання 18 жовтня 2021 року позивач [PERSON] не з`явилася, від її представника адвоката Дурова Р.Б. надійшла заява, в якій він просив справу розглянути без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання 18 жовтня 2021 року не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав. Ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Відповідно до\~свідоцтва про\~шлюб 12\~жовтня 2016\~року між\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~Вітовським районним\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Головного територіального\~управління юстиції\~у Миколаївській\~області зареєстровано\~шлюб,\~на підставі\~чого прізвище\~позивача змінено\~на « [PERSON] »\~ (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19 листопада 2009 року, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.7). Згідно довідки Мішково-Погорілівської сільської ради Миколаївської області від 12 липня 2021 року №900 разом з позивачем [PERSON] зареєстрований та проживає син [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на її утриманні (а.с.11). Мати і батько, відповідно до приписів частини першої статті 141 СК України мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України). Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 серпня 2014 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 травня 2014 року і до його повноліття (а.с.4). Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 25 листопада 2014 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 серпня 2014 року змінено в частині визначення способу стягнення аліментів та стягнуто з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 800,00 грн, починаючи з 22 травня 2014 року і до його повноліття (а.с.5, 6). Згідно частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати при собі й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнення за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки) (правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13). Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; якщо домовленість відсутня, то кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Зі змісту частини першої статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Системний аналіз норм статей 182 та 192 СК України свідчить про те, що підставою для зміни розміру аліментів чи зміну способу їх присудження є наявність у платника аліментів однієї з наступних обставин, в тому числі й в їх сукупності: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Указані обставини суд повинен урахувати, вирішуючи питання щодо розміру аліментів (пункт 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідно до положень, викладених в статті 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідач у судове засідання не з`явився, доказів наявності обставин, які можуть вплинути на розмір аліментівта спосіб їх стягнення не надав. Ураховуючи обов`язок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений статтею 180 СК України та вимоги статті 182 СК України, суд дійшов висновку, що відповідач як особа працездатного віку спроможний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї чверті) частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі\~викладеного суд\~уважає,\~що позов\~ [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів є обґрунтований і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, у відповідності до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до статей 180, 181, 182, 183, 192 СК України,

Outcome: approved