Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

27.12.2018 року [PERSON] звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 06 квітня 2018 року [PERSON] отримав від нього грошові кошти у розмірі 148\~000,00 гривень. Факт отримання вказаних коштів підтверджується написаною власноручно розпискою від 06.04.2018 року та договором позики від 06.04.2018 року. Кошти позичальник зобов`язувався повернути до 10.05.2018 року, однак, у вказаний термін та станом на момент звернення до суду, позичена сума коштів відповідачем так і не повернена. На його неодноразові звернення, а також телефонні дзвінки із вимогою повернути кошти відповідач не реагував, на телефонні дзвінки не відповідав, а тому досудовий порядок врегулювання спору неможливий. Оскільки позичальник порушив умови договору, вчасно не повернув отримані в позику кошти, з метою захисту його законних прав та інтересів, звернувся до Луцького міськрайонного суду за примусовим стягненням суми боргу. Офіційний курс національного банку України станом на 06.04.2018 року становить 26,26 гривень за 1 долар США. Еквівалент суми заборгованості за договором позики у гривнях станом на 06.04.2018 року становить 148\~000,00 гривень або 5635 доларів США. Просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором позики у розмірі 148\~000,00 гривень, а також витрати, які можуть бути понесені ним у зв`язку із розглядом справи. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.03.2019 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості передано на розгляд до Старосамбірського районного суду Львівської області. 18.04.2019 року справа надійшла до Старосамбірського районного суду Львівської області. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді [PERSON] . Ухвалою судді від 27.05.2019 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання на 11 годину 00 хвилин 27.03.2020 року. Ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від 27.03.2020 року закрито піготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 11 годину 00 хвилин 03.02.2021 року. Наказом №47-К від 10.07.2020 року суддю [PERSON] відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю [INFO] . З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. №90/07/2020 по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П.. Ухвалою судді від 05.10.2020 року дану справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 15 годину 30 хвилин 01.12.2020 року. Ухвалою суду від 01.12.2020 року підготовче засідання відкладено на 14 годину 30 хвилин 09.04.2021 року. Ухвалою суду від 09.04.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 12 годину 00 хвилин 17.09.2021 року. Ухвалою суду від 17.09.2021 року судове засідання відкладено на 05.11.2021 року на 09 годину 05 хвилин. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В матеріалах справи знаходиться заява [PERSON] , в якій він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, та не заперечує щодо прийняття заочного рішення (а.с.45). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи належно повідомлявся, відзив на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, повідомлення про причини неявки суду також не надав. В матеріалах справи знаходяться докази того, що відповідач повідомлявся про час та слухання справи належним чином, в тому числі через оголошення на офіційному вебсайті Судової влади України (а.с. 94-95, 98-101). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до змісту ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Відповідно до вимог ст.1047 ЦК договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 06.04.2018 року між позичальником [PERSON] та позикодавцем [PERSON] було укладено договір позики грошей за умовами якого позикодавець передав позичальнику грошові кошти в сумі 148000,00 гривень, а позичальник зобов`язався повністю повернути позику за цим договором до 10.05.2018 року (а.с.8). На підтвердження укладення договору позики позичальник видав позикодавцю розписку (а.с.9). Як передбачено ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Однак, на день звернення позивача з позовом до суду, а також на день розгляду справи по суті, відповідач не здійснив жодного платежу за договором позики грошей. Враховуючи наведене, суд вважає, що вимога про стягнення боргу в сумі 148000,00 гривень підлягає задоволенню, оскільки повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, а тому з відповідача в користь позивача слід стягнути 148000,00 гривень. Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у розмірі 1480,00 гривень, понесених позивачем при подачі позовної заяви, що підтверджується квитанцією (а.с.14). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved