Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-18 00:00:00

27.05.2021 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив оголосити його сина, [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Харкова, померлим. В обґрунтування заяви зазначив, що його син, [PERSON] , [INFO] , який 05.07.2005 змінив прізвище на [PERSON] , з дня народження був зареєстрований та проживав разом зі своїми батьками. У 2007 році [PERSON] поїхав на заробітки до Бразилії, з того часу ніяких відомостей від нього не надходило, вжиті заходи з його розшуку результатів не дали. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 17.12.2015 задоволено заяву [PERSON] та визнано [PERSON] безвісно відсутнім з 01.01.2008. З того часу минуло більше п`яти років, однак ніяких відомостей про місце перебування його сина заявник не отримував, додому він не з`являвся, його розшук правоохоронними органами також не дав результату. З метою подальшого вирішення питання оформлення спадкових прав, [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою. У судове засідання заявник не з`явився, до його початку подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, підтвердив обставини викладені у заяві, просив задовольнити в повному обсязі. Представники заінтересованих осіб - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), Чугуївської районної державної нотаріальної контори, на судове засідання не з`явились, надали суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення заяви [PERSON] . Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить наступного. Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно померлою, якщо у місці її постійного місця проживання немає відомостей про її місце перебування протягом трьох років, або якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Нормами чинного законодавства визначено, що рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Виняток встановлений ч. 2 ст. 46 ЦК України де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Особливістю цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється нормами ЦПК України. Так нормами ст. 306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Таким чином вбачається, що заявник повинен мати особисту цивільно-правову заінтересованість у зміні правового статусу особи, яку просить оголосити померлою. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участі особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживанні і місце перебування якої є невідомим. Окрім того оголошення особи померлим необхідне заявнику для оформлення своїх спадкових прав. Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, якого вона просить оголосити померлим матеріально-правового зв`язку. В п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Таким чином, оскільки заява [PERSON] не місить відомостей про те, що [PERSON] зник безвісті за обставин, що загрожували йому смертю або дають підстави припустити його загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, датою смерті вказаної особи слід буде вважати дату набрання законної сили рішенням суду. Судом встановлено, що заявник є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 5), який у 2005 році змінив прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові (а.с. 6), який постійно мешкав та був зареєстрованим за адресою [ADDRESS] , крім того [PERSON] є співвласником зазначеної квартири, разом із заявником та його дружиною (а.с. 7). В 2007 році [PERSON] поїхав на заробітки до Бразилії та до теперішнього часу не повернувся. Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 17.12.2015 задоволено заяву [PERSON] та визнано [PERSON] безвісно відсутнім. З відповіді за підписом начальника Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 29.03.2021 №1424 (а.с. 15), вбачається, що за фактом зникнення в 2007 році його сина, [PERSON] , Чугуївським РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області проводились розшукові заходи, але встановити місцезнаходження [PERSON] не вдалось. Отже, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] за місцем реєстрації та проживання - в квартирі [ADDRESS] не з`являвся впродовж останніх 13 років, та на даний час є всі підстави для оголошення його померлим. Таким чином, судом достовірно встановлено, що вимоги заяви є обґрунтованими, а тому підлягають задоволеною. Відповідно до норм ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Outcome: approved