Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

27.09.2018 [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з заявою, в якій просять розірвати шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції в Луганській області від 26 січня 2013 року, актовий запис № 06. В обґрунтування заяви, заявники посилались на те, що з 26 січня 2013 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З вересня 2018р. шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться. Заявники вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Між ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживатиме окремо та участі у вихованні дитини того з батьків, який проживатиме окремо. 27.09.2018 відповідно до ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про судовий збір», судом направлений запит до ГУДКС щодо зарахування судового збору до спеціального фонду Державного Бюджету. 10.10.2018 ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 29.10.2018, в судове засідання викликано сторони. Заявники до судового засідання не з'явились, надали заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з'явився, надавши до суд заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, заявлені вимоги про розірвання шлюбу просить винести на розгляд суду. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви, з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-якого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ними права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 26.01.2013 перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис №06, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 26.01.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції у Луганській області. Від цього шлюбу заявники мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 14 травня 2013 року Артемівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції, актовий запис №443. З вересня 2018 року чоловік і жінка перестали підтримувати шлюбні відносини та 25.09.2018 укладено договір між батьками про визначення місця проживання дитини, участь у забезпеченні умов її проживання та умови здійснення права на особисте виховання дитини, відповідно до якого вони визначили місце проживання дитини після розірвання шлюбу разом із матір'ю, а також яку участь у забезпеченні умов її життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ними права на особисте виховання дитини. Зберігати свою родину сторони не мають наміру, про надання судом терміну для примирення категорично заперечують. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що дана родина розпалася остаточно, подальше спільне проживання чоловіка і жінки і збереження даної родини стали неможливими, а також, що це суперечить інтересам обох з подружжя. Таким чином, враховуючи дійсну волю заявників, відсутність порушень при цьому їх особистих майнових прав, а також прав їхньої дитини, суд вважає, що заяву про розірвання шлюбу слід задовольнити. Відповідно до вимог ст. 294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved