Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

28 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22 жовтня 2016 року між ним та відповідачкою [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу у них 2 квітня 2017 року народився син [PERSON]. Подружнє життя виявилось невдалим через відсутність взаєморозуміння та постійні сварки. Шлюбні відносини фактично припинились, більше двох місяців вони проживають окремо. На примирення не погоджується. До початку судового засідання позивач [PERSON] звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав повністю та просив його задовольнити (а.с. 17). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, відповідно до якої позов визнає повністю та просить розірвати шлюб, після чого залишити їй прізвище [PERSON] (а.с. 19). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що з 22 жовтня 2016 року [PERSON], [INFO], та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу - Смаглюк), [INFO], перебувають у шлюбі, зареєстрованому Варвинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про що складено відповідний актовий запис № 57 (а.с. 7). Від шлюбу у сторін 2 квітня 2017 року народився син [PERSON] (а.с. 8). Як убачається\~з позовної\~заяви, подружнє життя виявилось невдалим через відсутність взаєморозуміння та постійні сварки. Шлюбні відносини фактично припинились, більше двох місяців сторони проживають окремо. На примирення позивач не погоджується. Відповідачка позовні вимоги визнає. Враховуючи викладені\~позивачем та\~визнані відповідачкою\~обставини, суд дійшов висновку про те, що сімя розпалась остаточно та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до\~ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачці [PERSON] слід залишити теперішнє прізвище [PERSON], оскільки бажання щодо зміни прізвища вона не виявила. Крім того, відповідно до ст.\~141\~ЦПК України необхідно стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок (а.с. 1, 2). На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved