overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

27 листопада 2019 року позивач звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 2 березня 2013 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Виконавчим комітетом Турівської сільської ради Згурівського району Київській області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачем та перебуває на утриманні її батьків. Позивач не працює. Відповідач працює, має задовільний стан здоров`я, інших неповнолітніх дітей не має, іноді надає їй кошти на утримання дочки, проте нерегулярно, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину у розмірі ј частки всіх видів його доходів, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати стягнути із відповідача в дохід держави. У судове засідання сторони не з`явилася, про дату, час і місце його проведення були належним чином повідомлені, направили заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позов підтримує повністю, відповідач позов визнає повністю, наслідки чого їм відомі та зрозумілі. Виходячи з наведеного суд вбачає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно ч. 4 до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає із позивачем та має задовільний стан здоров`я. Позивач не працює. Відповідач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я (про що зазначила позивач та не заперечив відповідач), працює в ТОВ «Транспорт-Плюс» на посаді водія, його сукупний дохід за останні вісім місяців склав 36960,00 грн. Враховуючи право відповідача на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вбачає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. Роз`яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. На підставі ст. 430 ЦПК України вбачається за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми стягнення аліментів за один місяць. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вбачається за необхідне стягнути із відповідача у дохід держави 50 відсотків судового збору у розмірі 384,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

27 листопада 2020 року заявник, Таврійська сільська рада Оріхівського району Запорізької області, звернулася до суду з заявою про передачу безхазяйної нерухомої речі у власність територіальної громади. Свою заяву обґрунтовує тим, що на території Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області було виявлено безхазяйне нерухоме майно, а саме - нежитлова будівля, розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно погооподарського обліку нерухоме майно на обліку не знаходилося і поштова адреса не присвоювалася. Рішенням виконавчого комітету Таврійської сільської ради Оріхівського району Запорізької області № 49 від 25.06.2019 року було присвоєно поштову адресу нежитловій нерухомості, а саме: [ADDRESS] . 19 липня 2019 року було сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за вищевказаною адресою, де відсутні відомості про державну реєстрацію. 22 липня 2019 року заявником був надісланий запит до КП «Імпульс» Пологівської районної ради Запорізької області та КП «Бюро технічної інвентаризації» Оріхівської районної ради Запорізької області, про надання інформацію, чи здійснювалася державна реєстрація права власності на нерухоме майно згідно Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень від 01.07.2004р., Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 р. №7/5 до 01.01.2013 року за адресою: [ADDRESS] , про що була надання відповідь, що реєстрація права власності не проводилася. 25 липня 2019 року комісією було складено Акт опису нерухомого майна, що має ознаки безхазяйного майна. 15 серпня 2019 року Рішенням № 2 сесією було затверджено Акт обстеження об`єктів нерухомого майна. Пошук власника майна не дав результатів, у зв`язку з цим

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

27 листопада 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 08 грудня 2007 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подала. Позивач у судове засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов визнає. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 08 грудня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 2981 (а.с. 8). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Подружні відносини\~подружжя припинило,\~спільне господарство\~не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Згідно із\~частиною першою\~статті 24\~Сімейного кодексу\~України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Відповідно до положень частин третьої та четвертої статті 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

27 листопада 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 грудня 1986 року Усть-Янським рай РАЦС с. Депутатський Якутської АССР, за актовим записом № 158, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинені вже більше 14 років тому. Сім`я розпалась остаточно, подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Позивач у перше судове засідання не з`явилася, проте від неї до суду надійшла телефонограма з проханням розглянути справу у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, судові витрати залишає за собою, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання його було повідомлено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 грудня 1986 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Усть-Янським рай РАЦС с. Депутатський Якутської АССР, серії [NUMBER] , актовий запис № 158 (а.с.7). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно - шлюбні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

27 листопада 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 21 серпня 2015 року. В позові позивач зазначила, що спільних дітей від даного шлюбу немає. Посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття любові і поваги один до одного. Унаслідок постійних сварок і розбіжностей з відповідачем, його негідної поведінкою, приблизно з серпня 2018 року, сім`я існує формально, зберегти її в майбутньому не представляється мож\-ливим. Вказала, що в даний час з відповідачем проживають окремо. Відповідач проживає за своїм місцем реєстрації, вона повернулася додому і стала проживати у своїх батьків за вказаною в позові адресою. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить розірвати шлюб (а.с.16). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги позивача підтримує, проти розірвання шлюбу не заперечує (а.с. 14 ). Вивчивши матеріали справи, суд вбачає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони одружені з 21.08.2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6). З матеріалів позовної заяви вбачається, що з серпня 2018 року сторони проживають окремо, сім`я існує формально, відповідач підтримую позовні вимоги та не заперечує проти їх задоволення. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, сторонами не заявлено. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі зазначеного, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнає, суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-30 00:00:00

27 листопада 2021 року представник позивача звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення. У поданому клопотанні посилався на те, що позивачем у зв`язку з розглядом даної справи були понесені витрати на правничу допомогу, що підтверджується договором про надання правничої допомоги. Загальний розмір понесених витрат становить 7250,00 грн. Просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з [PERSON] , понесених позивачем у результаті розгляду даної справи витрат на правову допомогу у розмірі 7250,00 грн. 10 грудня 2021 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на заяву про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якого зазначила, що визначений представником позивача розмір витрат є значно завищеним, а тому просила відмовити в ухваленні додаткового рішення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся належним чином. 13 грудня 2021 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки він зайнятий в іншому судовому засіданні. Однак, суд не вбачає підстав для відкладення, оскільки заявник ТОВ «Управляюча компанія «Одеський бульвар» є юридичною особою, та забезпечений уповноваженими особами, які наділені правом представництва в суді. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про день та час судового засідання повідомлялись належним чином. Причини їх неявки суду невідомі. Оскільки неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

27 лютого 2008 року ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») уклало з [PERSON] договір, яким надало кредит на суму 1000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних. В подальшому ліміт кредитування було збільшено. Посилаючись на те, що [PERSON] має заборгованість за кредитом в сумі 5099 грн. 31 коп., за відсотками в сумі 13200 грн. 34 коп., у звязку з чим їй було нараховано 1800 грн. пені та комісії, 250 грн. штрафу (фіксована частина) і 1004 грн. 98 коп. штрафу (процентна складова), ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з нього цих коштів. В судове засідання сторони не зявились, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено з оглянутої судом заяви [PERSON] від 27 лютого 2008 року (яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Памяткою клієнта і Тарифами банку становить договір про надання банківських послуг), відповідачу надано кредит в сумі 1000 грн. коп. зі сплатою 36 % річних, які зобовязався повертати щомісячними платежами. В подальшому ліміт кредитування було збільшено. Згідно умов зазначеного договору, відповідач зобовязалася погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, а також сплачувати комісію. При порушенні строків платежів по будь-якому із зобовязань більш ніж на 120 днів відповідач повинен сплатити позивачу штраф в розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову. Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 31 грудня 2016 року [PERSON] повинен сплатити позивачу 5099 грн. 31 коп. боргу за тілом кредиту, 13200 грн. 34 коп. процентів за користування кредитом, 1800 грн. пені та комісії, 250 грн. штрафу (фіксована частина) та 1004 грн. 98 коп. штрафу (процентна складова). Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Оскільки [PERSON] ухиляється від добровільної сплати боргу, чим порушує взяті на себе грошові зобовязання, суд вважає, що кредитну заборгованість слід стягнути з нього в примусовому порядку. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1600 грн. понесених ним витрат по оплаті судового збору. На підставі викладеного, ст. 526, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

27 лютого 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» уклало з [PERSON] договір (без номеру), яким надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 6000 грн. зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості. В разі порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобовязанню більш ніж на 30 днів позичальник повинен сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. За несвоєчасне погашення заборгованості позичальнику нараховується пеня в розмірі 1% від заборгованості (але не менше 10 грн.) щомісячно плюс 1/30 базової відсоткової ставки за договором за кожен день прострочення кредиту. Посилаючись на те, що станом на 31 березня 2015 року [PERSON] має 5557 грн. 70 коп. заборгованості за кредитом, 7212 грн. 42 коп. заборгованості за відсотками, у звязку з чим йому нараховано 1550 грн. пені, 500 грн. штрафу (фіксована частина) і 716 грн. 01 коп. штрафу (процентна складова), ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з нього цих коштів. В попереднє судове засідання представник позивача не зявився, в направленій до суду заяві просив розглядати справу у його відсутності. Відповідач позов визнав. Позов належить задоволити, оскільки визнання позову відповідачем не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб. На підставі наведеного і ст.ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

27 лютого 2014 р. до Ленінського районного суду м. Харкова звернувся [PERSON] з позовом, в якому просив розірвати шлюб з [PERSON]., мотивуючи тим, що він з відповідачкою з 2008 р. не мешкає. У судове засідання позивач з»явився. Відповідачка про слухання справи була повідомлена належним чином через оголошення у пресі, але до суду не з»явилася, а тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

27 лютого 2014 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до Світязької сільської ради Шацького району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS]. Позовну заяву обґрунтовано тим, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], і була власником вказаного житлового будинку. Належність спадкодавцю вказаного будинку підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок серії САА №976036 від 04 серпня 2003 року, будинковою книгою та витягом з погоспадарської книги №4 села Світязь на 2006-2010 роки Світязької сільської ради Шацького району Волинської області №239 від 05.03.2014. За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчено 14 березня 2008 року секретарем Світязької сільської ради Шацького району Волинської області та зареєстровано в реєстрі за №410. Заповіт не змінено і не відмінено. Позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців за заповітом, а також спадкоємців обов'язкової частки, немає. Однак у зв'язку з тим, що правовстановлювальних документ, а саме, свідоцтво про право власності на житловий будинок, не зареєстроване у встановленому порядку, позивачу відмовлено в нотаріальному оформленні її спадкових прав. Тому [PERSON] в інтересах [PERSON] просить суд визнати право власності [PERSON] на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В попереднє судове засідання представник позивача не з'явився, подав суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у заяві, просить їх задовольнити повністю. Відповідачем Світязькою сільською радою Шацького району Волинської області представника в попереднє судове засідання не направлено. Суду подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що Світязька сільська рада Шацького району Волинської області позовні вимоги визнає повністю. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 328, 392, 1217, 1220, 1233, 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

27 лютого 2014 року [PERSON] звернувся в суд із заявою, в якій зазначив, що отримав державний акт на земельну ділянку. Його ім'я [PERSON]. Звернувся у відділ реєстрації про реєстрацію його права власності на земельну ділянку, але у зв'язку із помилкою при написанні його імені у вигляді [PERSON] в Державному акті на право власності на землю державний реєстратор відмовив зареєструвати земельну ділянку. Відділ Держземагентства відмовив у виправленні помилки в імені позивача в цьому Державному акті. Просить встановити факт належності йому Державного акта про право власності на земельну ділянку. В суді представник заявника доводи заяви підтримує. Представник відділу Держземагентства не заперечує пороти задоволення заяви. Представник відділу реєстрації у письмовій заяві просить розглядати справу без участі їх представника, проти задоволення заяви не заперечує. Заслухавши пояснення представників заявника та заінтересованої особи, дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що ім'я заявника в Державному акті на право власності на земельну ділянку записано «[PERSON]». Згідно паспорта позивача його ім'я «[PERSON]». Місце проживання заявника співпадають з місцем знаходження земельної ділянки. Відділ реєстрації відмовив заявникові зареєструвати земельну ділянку, відділ Держземагентства відмовив внести виправлення імені заявника в Державному акті на земельну ділянку. Дані обставини встановлені з пояснень представників заявника та заінтересованої особи, письмових доказів - паспорта, Державного акта про право власності на земельну ділянку, письмових відмов внести в реєстр та виправити ім'я. З огляду на встановлені обставини суд вважає, що заявникові [PERSON] належить Державний акт про право власності на земельну ділянку. Тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

27 лютого 2014 року, [PERSON], звернувся до суду з вище зазначеним позовом, в якому вказує, що між нею та відповідачем 27 листопада 2007 року було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану, Талалаївського районного управління юстиції в Чернігівській області, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 27.11. 2007 року та зроблено запис в книзі реєстрації шлюбу актовий запис № 52. Від шлюбу мають не повнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], матір'ю яких є позивачка. На даний час діти проживають з батьками. Сім'я розпалася по причині несумісності характерів, поглядів на життя, що призвело до повної втрати взаєморозуміння та постійних сварок, що негативно впливає на виховання дітей. Позивач та відповідач проживають разом, ведуть спільне господарство. Сумісне життя і збереження сім'ї неможливе. Позивач в судовому засіданні позов підтвердив. Відповідач позов визнав та просить шлюб розірвати. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Оскільки подальше існування сім'ї суперечить їх інтересам. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. На підставі статей 110, 112 СК України,

Outcome: approved