Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

27.09.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування заявленого позову зазначив, що рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01.12.2011 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але неменше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згодом, рішенням суду від 02.02.2016 року зазначений розмір аліментів був зменшений до 1/6 частини всіх видів заробітку, але неменше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28.08.2014 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але неменше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки у шлюбі зареєстрованому 06.08.2015 року з [PERSON] у нього народилась донька [PERSON] [INFO], вважає, що його сімейний та матеріальний стан змінився, оскільки йому тепер необхідно утримувати новонароджену дитину та непрацездатну дружину до досягнення дитиною трьох років. Просить зменшити розмір стягуваних аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO], з 1/4 частини всіх видів заробітку, але неменше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовну заяву та просив про її задоволення з підстав зазначених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні не визнала позов та просила відмовити у його задоволенні, оскільки вважала, що зменшення розміру стягуваних на її користь аліментів, значно погіршить матеріальне забезпечення сина, який часто хворіє та потребує додаткових витрат на оздоровлення. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне. За рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01.12.2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.11.2011 року і до її повноліття (а.с.4). Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02.02.2016 року розмір аліментів стягуваних [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], був зменшений до 1/6 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до її повноліття (а.с. 8-9). Відповідно до рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28.08.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.08.2014 року і до повноліття дитини (а.с. 6). 06.08.2015 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 06.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області (а.с. 10). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 15.02.2017 року Южноукраїнським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області вбачається, що 11.02.2017 року народилася [PERSON], батьком якої є позивач [PERSON] (а.с. 11). Згідно довідки № 74557 від 21.08.2017 року виданої дільничним педіатром дитячої поліклініки, [PERSON] [INFO] часто хворіє на застудні захворювання (двічі перебувала на стаціонарному лікуванні), потребує оздоровлення та профілактичного лікування (а.с. 32). З довідки (виписки з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію) від 22.08.2017 року вбачається, що малолітні діти позивача - [PERSON] 2013 року народження та [PERSON] 2017 року народження зареєстровані з батьком [PERSON] в квартирі [ADDRESS] (а.с. 31). Відповідно до звітів про здійснені відрахування та виплати №3818 та №3877 від 26.09.2017 року, за період з 01.03.2017 року по 26.09.2017 року [PERSON] була нарахована заробітна плата у розмірі 62 749.96 грн.. На користь [PERSON] утримано аліменти в сумі 8 368.63 грн., на користь [PERSON] - 14 074.22 грн. (а.с. 29-30). Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. За вимогами ст. 273 Сімейного кодексу України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 23 Постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень ст. 183 СК України, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Погіршення матеріального становища платника алвментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Таким чином суд може змінити розмір аліментів при певних умовах. Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із частиною 1 статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позовні вимоги про зменшення розміру аліментів позивач мотивував тим, що у нього змінився сімейний стан, він створив нову сім'ю і у нього народилася донька, яка проживає разом з ним і яку він утримує, крім цього, він утримує дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, що на його думку є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до положень ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, що їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до Законів України. Частинами 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України встановлено, що при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. З'ясувавши всі обставини справи та враховуючи той факт, що у позивача змінився сімейний стан, у нього народилася третя дитина, яка також потребує матеріальної допомоги та достатнього рівня життя, суд вважає, що на час звернення до суду матеріальний стан платника аліментів змінився, а тому позов підлягає задоволенню. Законом України «Про державний бюджет у 2017 році», прожитковий мінімум для дітей відповідного віку встановлений: для дитини вікoм до 6 років - з 01 січня 2017 пo 30 квітня - 1355 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1426 грн., з 01 грудня - 1492 грн.; для дітей вікoм від 6 до 18 років - з 01 січня 2017 пo 30 квітня - 1689 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1777 грн., з 01 грудня - 1860 грн.. Статтею 141 СК України передбачено рівність прав та обов'язків щодо дитини. Враховуючи розмір середнього заробітку відповідача та виходячи з положень про обов'язкову участь не тільки платника, але і отримувача аліментів утримувати дитину, суд вважає, що, у разі зменшення розміру аліментів стягуваних з позивача на користь відповідачки [PERSON] на утримання сина [PERSON], з 1/4 до 1/6 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у повній мірі відповідатиме вимогам закону, щодо забезпечення достатнього рівня життя, фізичного, інтелектуального, духовного і соціального розвитку дитини та прожитковому мінімуму, встановленому законом, для дітей відповідного віку.

Outcome: approved