Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~28 травня 2019 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» про зобов`язання вчинити дію в порядку захисту прав споживача. \~ \~ \~ \~Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в 2014 році, в м. Ковель на автозаправній станції «WOG» у ТОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» вона придбала 117 пластикових карток на отримання пального марки А-95 в загальній кількості 1320 літрів. Вказані картки без визначеного терміну дії та з наявними на них штрих-кодами та голограмами. Зазначає, що вона в грудні 2018 року при спробі здійснити заправку пальним на автозаправній станції «WOG» отримала відмову у прийнятті карток. Персонал автозаправки їй пояснили, що вказані картки вилучені з обігу. В лютому 2019 року вона звернулась з листом на ім`я директора ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ», в якому просила здійснити відпуск придбаного нею пального або обміняти вказані картки на картки чинного зразка. Відповіді на такий лист вона не отримала. Вважає відмову відповідача у здійсненні відпуску пального за її картками незаконною. На думку позивача, відповідач порушив умови договору купівлі-продажу пального А-95 шляхом ухилення від видачі попередньо оплаченого нею палива при купівлі пластикових карток, які надають їй можливість отримувати паливо обраними частинами у зручний час і дія яких не має обмежень будь-яким строком. \~ \~ \~ \~З врахуванням наведеного позивач просить зобов`язати ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» здійснити відпуск пального за пластиковими картками: ВОТ - 0001439, ВОТ - 0031107, ВОТ- 0023120, ВОТ - 0000368, ВОТ- 0018542, ВОТ- 0018771, ВОТ - 0014426, ВОТ - 0014112, ВОТ - 0016710, ВОТ - 0011870, ВОТ - 0018502, ВОТ - 0016772, ВОТ - 0018933, ВОТ - 0006030, ВОТ - 0010989, ВОТ - 0005728, ВОТ - 0005935, ВОТ - 0021894, ВОТ - 0024073, ВОТ - 0016085, ВОТ-0013669, ВОТ-0005814, ВОТ-0024371, ВОТ - 0007311, ВОТ - 0027609, ВОТ - 0028020, ВОТ - 0004568, ВОТ - 0006304, ВОТ - 0033164, ВОТ - 0006864, ВОТ - 0005444, ВОТ - 0026537, ВОТ - 0004417, ВОТ - 0026751, ВОТ - 0001374, ВОТ - 0005489, ВОТ - 0027048, ВОТ - 0030681, ВОТ - 0030838, ВОТ - 0029165, ВОТ - 0032409, ВОТ - 0025550, ВОТ - 0026587, ВОТ - 0029414, ВОТ - 0002739, ВОТ - 0003209, ВОТ - 0003235, ВОТ - 0030734, ВОТ - 0024470, ВОТ - 0004075, ВОТ - 0006964, ВОТ - 0032516, ВОТ - 0007504, ВОТ - 0002829, ВОТ - 0004259, ВОТ - 0008957, ВОТ - 0031930, ВОТ - 0025025, ВОТ - 0028404, ВОТ - 0025341, ВОТ - 0002576, ВОТ - 0007295, ВОТ - 0008789, ВОТ - 0031362, ВОТ - 0028633, ВОТ - 0003849, ВОТ - 0009066, ВОТ - 0001401, ВОТ - 0024564, ВОТ - 0027206, ВОТ - 0033118, ВОТ - 0004717, ВОТ - 0033554, ВОТ - 0030355, ВОТ - 0033249, ВОТ - 0033304, ВОТ - 0033866, ВОТ - 0005430, ВОТ - 0004720, ВОТ - 0003918, ВОТ - 0030966, ВОТ - 0027947, ВОТ - 0030453, ВОТ - 0028982, ВОТ - 0004571, ВОТ - 0007231, ВОТ - 0030232, ВОТ - 0023957, ВОТ - 0026773, ВОТ - 0033611, ВОТ - 0030769, ВОТ - 0028453, ВОТ - 0028319, ВОТ - 0005704, ВОТ - 0001902, ВОТ - 0031490, ВОТ - 0008093, ВОТ - 0005892, ВОТ - 0025562, ВОТ - 0025647, ВОТ - 0025737, ВОТ - 0031664, ВОТ - 0007118, ВОТ - 0025570, ВОТ - 0008325, ВОТ - 0026020, ВОТ - 0003938, ВОТ - 0003600, ВОТ - 0027009, ВОТ - 0001421, ВОТ - 0002822, ВОТ - 0006141, ВОТ - 0033636, ВОТ - 0028294 на загальну кількість 1320 літрів. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 червня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Відповідач ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» подало відзив на позов, в якому зазначає, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Вказує, що ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» здійснює відпуск нафтопродуктів за картками при укладенні договору купівлі-продажу виключно в письмовій формі, для кожної такої операції видається видаткова накладна з чітким висвітленням дати, цін та номерів карток, що відпускається і строками реалізації нафтопродуктів на АЗС. На думку відповідача, позивачем не підтверджено доказами придбання в ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» 114 пластикових карток на отримання пального. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач не надала документів, які б стосувались договору поставки нафтопродуктів, укладеного між сторонами, придбання карток саме у відповідача, зразку карток, видаткової накладної, в якій містяться дата, вартість, кількість та номери карток. З наведених мотивів відповідач просить в задоволенні позову відмовити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 24 липня 2019 року на адресу суду надійшла заява, в якій позивач просить розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» [PERSON] А [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечував з підстав, які зазначені у відзиві, просив в позові відмовити за безпідставністю вимог. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд встановив, що [PERSON] приблизно у 2014 році на автозаправній станції «WOG», що належить ТзОВ «Вог Рітейл», придбала пластикові картки на отримання пального марки «А-95» номіналом по 5, 10 і 20 літрів, загалом на 1320 літрів з необмеженим строком їх дії, що підтверджується копіями таких карток, які наявні в матеріалах справи (а.с.5-18). У 2019 році позивач звернулася до ТзОВ «Вог Рітейл» з листом, якому просила здійснити відпуск пального за придбаними нею пластиковими картками на пальне марки «А-95» або здійснити обмін на картки чинного зразка, оскільки на АЗС їй відмовлено у видачі пального. Відомості про надання ТзОВ «Вог Рітейл» відповіді на таку заяву позивача в матеріалах справи відсутні. На час звернення з позовом до суду відповідачем не видано пальне марки «А-95» в загальній кількості 1320 літрів за пластиковими картками, які належать позивачу [PERSON] . Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», договір - це усний або письмовий правочин між споживачем та продавцем (виконавцем) про якість, строк, ціну та інші умови, при яких реалізується продукція; підтвердження оформлення усної угоди оформлюється квитанцією, товарним чи касовим чеком, білетом, талоном чи іншими документами (розрахунковий документ). Наявність в позивача пластикових карток на отримання пального є свідченням виникнення між сторонами договірних правовідносин. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених статті 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (частина друга статті 509 ЦК України). Згідно зі статтею 526 ЦК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Ці підстави, зазначені у статтях 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України. За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно зі статтею 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним договором. Відтак на нього поширюються норми статті 633 ЦК України. За визначенням частини першої статті 633 ЦК України публічний договір - це договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відносини, що виникають з договору роздрібної купівлі-продажу за участю покупця - фізичної особи, не врегульовані ЦК, регламентуються Законом України «Про захист прав споживачів» та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, зокрема і Правилами роздрібної торгівлі нафтопродуктами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1442 (далі - Правила). Пунктом 10 Правил визначено, що розрахунки за продані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з нафтопродуктами споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ за установленою формою на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару. У розрахунковому документі зазначається інформація про форму здійснення розрахунку. Розрахунки за продані нафтопродукти із застосуванням згідно з договорами талонів чи відомостей на відпуск нафтопродуктів здійснюються виключно через установи банків. Особливості порядку продажу нафтопродуктів за готівку та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, талонів, відомостей на відпуск нафтопродуктів тощо) встановлюються інструкцією, яка затверджується спільним наказом Міненерговугілля, Мінекономрозвитку, Мінінфраструктури. Відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року № 281/171/578/155 (далі - Інструкція), талон - це спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому. Згідно з пунктом 10.3.3.1 Інструкції форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона. При цьому необхідними елементами змісту талона є його серійний та порядковий номери. АЗС здійснює відпуск нафтопродуктів за фактом пред`явлення талону. Талони на пальне не є засобом платежу, вони підтверджують право їх власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту відповідного найменування і марки, які зазначені на них, так як оплату за дані нафтопродукти було здійснено шляхом передоплати. Тобто талони засвідчують право на отримання раніше оплаченого пального, яке тимчасово зберігається у постачальника. За змістом ч.4 ст. 12, ч.1 ст.13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторін у справі. Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За приписами ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частинами першою, другою статті 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Наявні у позивача талони у формі пластикових карток, які відповідають встановленим зразкам і вимогам, є належними доказами, які підтверджують факт укладання між сторонами договору купівлі-продажу пального і дають право позивачу на його отримання та, у свою чергу, зобов`язують відповідача надати йому зазначене у талонах пальне. Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що талони були емітовані не ним або не відповідали встановленим вимогами чи є підробленими. Також ним не доведено відсутності вини у невиконанні зобов`язання щодо відпуску пального, як це передбачено статтею 614 ЦК України. Оскільки між сторонами виникли і тривають договірні зобов`язання, які є обов`язковими для виконання сторонами договору і повинні виконуватися належним чином, то відмова відповідача у відпуску позивачу нафтопродуктів на підставі придбаних ним талонів є порушенням договірних зобов`язань і прав позивача, які підлягають захисту. Надавши пластикові карти на пальне із логотипом та скороченою назвою іноземною мовою «WOG», із зазначенням марки пального, штрих-кодом та ідентифікаційним серійним номером, голограмною печаткою, позивач підтвердив факт укладення договору купівлі-продажу із підприємством-виробником (емітентом) карток на пальне ТОВ «Вог Рітейл». Логотип «WOG» відповідач використовує і у своїх бланках та офіційних документах, що надані суду. Суд відхиляє доводи відповідача про ненадання позивачем доказів укладення між сторонами договору на поставку нафтопродуктів, оскільки наявність у позивача талонів на отримання пального свідчить про виникнення договірних правовідносин між нею та ТзОВ «Вог Рітейл», що передбачає зобов`язання відповідача надати позивачу за його вимогою на підставі талону пальне у відповідності до зазначеної в талоні інформації щодо кількості та марки пального. У відзиві на позов відповідач заявляє про пропуск позивачем строку позовної давності. Таку заяву відповідач мотивує тим, що за змістом позову позивач придбала талони у 2014 році, тоді як до суду вона звертається в 2019 році. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з\~частиною 4\~ст.\~267\~ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Строк позовної давності у цій справі слід відраховувати не з моменту придбання позивачем карток на отримання пального, а з моменту відмови відповідача здійснити видачу пального за цими картками, тобто з моменту, коли позивач довідалась про порушення своїх прав. За змістом позову [PERSON] отримала відмову працівників АЗС «WOG» на відпуск пального за наявними в неї картками в грудні 2018 року. Також до матеріалів справи позивачем додано копію її заяви, адресованої на ім`я директора ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» від 06 лютого 2019 року, в якій просила здійснити відпуск придбаного нею пального або обміняти вказані картки на картки чинного зразка. Відповіді на такий лист вона не отримала. Крім того, суд враховує, що оригінали виготовлених на пред`явника талони не містять будь яких застережень, зокрема, щодо терміну використання, щодо особи, яка може їх пред`явити. З наведених підстав суд не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин ч. 4 ст. 267 ЦК України. Таким чином порушені права позивача підлягають захисту в обраний нею спосіб - шляхом зобов`язання відповідача виконати взяті на себе зобов`язання шляхом відпуску їй пального за картками: ВОТ - 0001439, ВОТ - 0031107, ВОТ- 0023120, ВОТ - 0000368, ВОТ- 0018542, ВОТ- 0018771, ВОТ - 0014426, ВОТ - 0014112, ВОТ - 0016710, ВОТ - 0011870, ВОТ - 0018502, ВОТ - 0016772, ВОТ - 0018933, ВОТ - 0006030, ВОТ - 0010989, ВОТ - 0005728, ВОТ - 0005935, ВОТ - 0021894, ВОТ - 0024073, ВОТ - 0016085, ВОТ-0013669, ВОТ-0005814, ВОТ-0024371, ВОТ - 0007311, ВОТ - 0027609, ВОТ - 0028020, ВОТ - 0004568, ВОТ - 0006304, ВОТ - 0033164, ВОТ - 0006864, ВОТ - 0005444, ВОТ - 0026537, ВОТ - 0004417, ВОТ - 0026751, ВОТ - 0001374, ВОТ - 0005489, ВОТ - 0027048, ВОТ - 0030681, ВОТ - 0030838, ВОТ - 0029165, ВОТ - 0032409, ВОТ - 0025550, ВОТ - 0026587, ВОТ - 0029414, ВОТ - 0002739, ВОТ - 0003209, ВОТ - 0003235, ВОТ - 0030734, ВОТ - 0024470, ВОТ - 0004075, ВОТ - 0006964, ВОТ - 0032516, ВОТ - 0007504, ВОТ - 0002829, ВОТ - 0004259, ВОТ - 0008957, ВОТ - 0031930, ВОТ - 0025025, ВОТ - 0028404, ВОТ - 0025341, ВОТ - 0002576, ВОТ - 0007295, ВОТ - 0008789, ВОТ - 0031362, ВОТ - 0028633, ВОТ - 0003849, ВОТ - 0009066, ВОТ - 0001401, ВОТ - 0024564, ВОТ - 0027206, ВОТ - 0033118, ВОТ - 0004717, ВОТ - 0033554, ВОТ - 0030355, ВОТ - 0033249, ВОТ - 0033304, ВОТ - 0033866, ВОТ - 0005430, ВОТ - 0004720, ВОТ - 0003918, ВОТ - 0030966, ВОТ - 0027947, ВОТ - 0030453, ВОТ - 0028982, ВОТ - 0004571, ВОТ - 0007231, ВОТ - 0030232, ВОТ - 0023957, ВОТ - 0026773, ВОТ - 0033611, ВОТ - 0030769, ВОТ - 0028453, ВОТ - 0028319, ВОТ - 0005704, ВОТ - 0001902, ВОТ - 0031490, ВОТ - 0008093, ВОТ - 0005892, ВОТ - 0025562, ВОТ - 0025647, ВОТ - 0025737, ВОТ - 0031664, ВОТ - 0007118, ВОТ - 0025570, ВОТ - 0008325, ВОТ - 0026020, ВОТ - 0003938, ВОТ - 0003600, ВОТ - 0027009, ВОТ - 0001421, ВОТ - 0002822, ВОТ - 0006141, ВОТ - 0033636, ВОТ - 0028294 на загальну кількість 1320 літрів. На підставі ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» позивач звільнена від сплати судового збору, тому у відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 768, 40 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved