Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

27.07.2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, який неодноразово уточнювала та доповнювала, до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про припинення дії, яка порушує право, про усунення перешкод у користуванні спадковим майном і відновлення становища, яке існувало до порушення, посилаючись на те, що вона 29.01.2012 року померла її, позивачки, мати [PERSON] Рахіль Мойсеївна, під час смерті якої біля померлої була тільки вона, позивачка, а вже потім зявився син померлої [PERSON], який забрав материні гроші в загальній сумі 3500,00 доларів, а члени його родини почали виносити з квартири майно, цінні речі, що належали померлій [PERSON] та їх з відповідачем [PERSON] покійному батьку, й складати це майно в машину сина відповідача [PERSON] [PERSON] З причин необхідності отримання відповідних лікарських довідок та організації поховання, вона, позивачка, не звернула увагу на те, що [PERSON] та члени його родини почали пограбування квартири померлої й вивезли речі, щодо яких вона склала відповідний перелік майна. При цьому вона, позивачка, віддала [PERSON] документи родини: свідоцтва про смерть їх батька [PERSON], тітки [PERSON], бабусі [PERSON], архівну довідку дідуся [PERSON] та інші документи. В день смерті матері, ввечері вона побачила, що з квартири були вивезені гроші та коштовності, які на її думку забрала [PERSON]. Позивачка зазначила, що після смерті матері залишилася квартира №6 в будинку №9 по Щепному провулку в м.Одесі, в якій формально був прописаний [PERSON], так як з 1976 року він проживав зі своєю сімєю за адресою: [ADDRESS], і не був членом родини мами, а в 1997 році мати [PERSON] належну її, матері, двоюрідній сестрі [PERSON], яку вона доглядала, трьохкімнатну квартиру передала синові [PERSON] та його родині, виписала їх зі своєї квартири та тільки після цього приватизувала. Позивачка стверджує, що після похованні матері вона навідувалась в квартиру, перевіряла її стан, мала від квартири ключі й ще ключі мав [PERSON], як син померлої, й ключі померлої він передав своїй донці [PERSON] Позивачка зазначила, що, як їй стало відомо в процесі розгляду справи, 06.02.2012 року було відкрито спадкову справу після померлої [PERSON] за заявою відповідача [PERSON], й коли вона, позивача, зайшла до квартири, то побачила, що були вивезені посуд, склянки, крупи, пляшки з алкоголем, відключено холодильник. Коли 10.02.2012 року вона, позивачка, звернулася до [PERSON] з проханням віддати свідоцтва про народження, то отримала відмову, й в той же день відповідач замінив двері у квартиру та встановив новий замок й відмовився надати їй ключі. При цьому, незважаючи на прибувший в квартиру наряд міліції, відповідач в присутності міліції категорично відмовився надати ключі, скандалив й заявив, що ніколи не пустить її, позивачку, в квартиру. Позивачка вказує, що саме з цього часу самоправними діями відповідача порушено її права на користування спадковою квартирою, та припинено доступ до майна померлої матері. Позивачка зазначає, що їй за законом належить ? частина спадкового майна згідно ст.1268 ЦК України, а відповідачу [PERSON] ? частини спадкового майна, проте з причин судового спору за її, позивачки, позовом до відповідача про визнання заповіту недійсним та нотаріального оформлення документів на спадкове майно ніхто із спадкодавців не має права погіршувати стан спадкового майна та користуватися і розпоряджатися майном померлих батьків, зокрема їх особистими речами, їх інтелектуальною власністю, архівами, сімейними фотографіями, сімейними реліквіями. Так із квартири були вивезені крупногабаритні меблі; відповідачем [PERSON] здійснено перепланування та перебудування спадкової квартири; відключено автономне опалення спадковій квартирі, а влітку квартира знаходиться без вентиляції, тобто квартира знаходиться без необхідного температурного режиму, що призвело до пошкодження шпалер, стін, меблів; не збережено в належному стані майно в квартирі, в тому числі, дорогі меблі, антикварне піаніно, дорога імпортна швейна машинка, дорогий килим, антикварне нікельоване ліжко, вироби з кришталю, батьківська наукова література, тощо. При цьому відповідач [PERSON]самоправно уклав з ВАТ «Укртелеком» на своє імя договір, потім відмовився від телефонного звязку, який існував з 1949 року, пошкодивши телефонну мережу, відірвавши телефонний кабель, що є протиправною дією. Позивачка вважає, що відповідач [PERSON] та члени його родини - діти [PERSON] та [PERSON], відповідачі за уточненим позовом від 06.10.2014 року (а.с.88-105. том 2), самоправно та незаконно привласнили спадкове майно, маючи на це лише право користування, чим спричинили їй, позивачці, матеріальну та моральну шкоду. Позивачка просить суд: - припинити протизаконні самоправні дії відповідачів відносно неї щодо перешкоджання їй користуватися спадковим майном; - забезпечити можливість реалізації її законного права на користування спадковим майном; - визначити факт незаконних дій по вивезенню (викраденню) меблів та речей, та визначити обєм і перелік незаконно вивезених меблів та речей; - визначити факт незаконних дій по викраденню дорогоцінних речей та визначити обєм викрадених дорогоцінних речей; - зясувати, які саме зміни сталися зі спадковими та іншими речами, які знаходилися в квартирі матері внаслідок самоправних дій відповідачів та які зміни відбулися з усім спадковим майном за весь час шляхом огляду доказів за їх місцезнаходженням з урахуванням даних у відповідності до переліку речей та пояснень свідків; - визнати дії відповідачів протизаконними, самоправними та такими, що мають негативні наслідки для неї; - визнати її права на користування спадковим майном порушеними з вини відповідачів та такими, що підлягають негайному відновленню; - зобовязати відповідачів надати їй нові ключі від квартири, не перешкоджати в користування спадковим майном; - зобовязати відповідачів відновити становище з усім спадковим майном, яке існувало до порушення; - зобовязати відповідачів [PERSON] та [PERSON] надати їй свідоцтва про смерть дідуся, бабусі, тітоньки, батька для створення нотаріально посвідчених копій з цих документів; - стягнути з відповідачів на її користь судові витрати. Відповідач [PERSON] та представник [PERSON], [PERSON] позов [PERSON] не визнали, просили відмовити у його задоволені, пояснивши, що позивачка своїми діями, сварками та скаргами створила неможливі умови для спілкування і спільного користування спадковою квартирою й майном в цій квартирі. Відповідач [PERSON] не заперечував того, що змінив вхідні двері до спадкової квартири, ключі від цих дверей позивачці не надав, крім того, він дійсно забрав у позивачки свідоцтва про смерть дідуся, бабусі, тітоньки, батька та не віддав їх, так як не хоче з нею бачитися й спілкуватися. Крім того, [PERSON] зазначив, що квартира по заповіту належить тільки йому, а тому позивачку туди не пускає, також підтвердив, що в квартирі є частина речей та документи, а золота й антикваріату у квартирі не має. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд вважає за необхідне зазначити, що розгляд і вирішення справ в судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1-3 ст.10 ЦПК України). У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 29.01.2012 року померла мати [PERSON] Рахіль Мойсеївна, про що в Книзі реєстрації смертей 30.01.2012 року було зроблено відповідний актовий запис за №1016, й відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Одеського міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть. Судом встановлено, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є син померлої [PERSON], на імя якого вона за життя 26.10.2010 року склала заповіт на належну їй квартиру №6 в будинку №9 по Щепному провулку в м.Одесі, та донька [PERSON], як непрацездатна особа згідно ст.1241 ЦК України. За заявою відповідача [PERSON] приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] була відкрита спадкова справа №4/2012 щодо майна [PERSON], померлої 29.01.2012 року. Позивачка [PERSON] також прийняла спадщину після смерті своєї матері, звернувшись із відповідною заявою до нотаріуса. Таким чином, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] набули право власності на спадкове майно після смерті своєї матері [PERSON] в силу положень п.5 ст.1268 ЦК України, згідно яких незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, та положень ч.3 ст.1296 ЦК України, згідно яких відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою \~ст.15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Звертаючись до суду з позовом позивачка обґрунтувала свої вимоги тим, що відповідачі чинять їй перешкоди у користуванні спадковим майном, розпоряджаються цим майном, змінюють його, вивозять та викрадають. З матеріалів справи вбачається, що позивачка зверталася до Портофранківського ВМ Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області із заявою зі скаргами на свого брата та його сина щодо самоправного заволодінням нерухомим майном - квартирою батьків за адресою: м.Одеса, пров.Щепний, 9 кв.6, та майном, що знаходиться в цій квартирі, й постановою від 27.03.2012 року їй було відмовлено в порушенні кримінальної справи (а.с.166-167, том.1). Крім того, між позивачкою та відповідачем [PERSON] розглядався судовий спір (справа №1522/12736/2012) про визнання заповіту недійсним (а.с.202-206, том.1). Допитані в суді свідки пояснили наступне: свідок [PERSON], пояснила, що вона як контролер Одесагаз, в березні 2012 року була в квартирі за адресою: м.Одеса, пров.Щепний, 9 кв.6, і в цій квартирі проводилися ремонтні роботи, були зрізані газові труби, відключено опалення. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] пояснили, що в квартирі померлої [PERSON] за її життя знаходилися старовинні меблі, піаніно, побутова техніка, наукова медична література; знали, що є у наявності золоті вироби. При цьому суд виходить з того, що в судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував факту заміни вхідних дверей до квартири №6 в будинку №9 по Щепному провулку в м.Одесі, зміни дверного замка з ключами, й при цьому зазначив, що ключі позивачці не надав, й не впускає її до квартири. Також відповідач підтвердив той факт, що свідоцтва про смерть дідуся, бабусі, тітоньки, батька знаходяться у нього, [PERSON], й зробити з них нотаріальні копії для позивачки він відмовляється. Відповідно до вимог ч.1\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п.1,2,6\~ст.13 ЦК України\~цивільні права особа\~здійснює у межах,\~наданих\~їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою пятою цієї статті, суд може зобовязати її припинити зловживання своїми правами,а також застосувати інші наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2\~ст.386 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Нормами\~ст. 391 ЦК України\~закріплено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне зобовязати відповідача [PERSON] забезпечити можливість реалізації законного права [PERSON] на користування спадковим майном, визначеним у переліку майна (т. 2 а.с. 107-119) шляхом припинення самоправних дій щодо перешкоджання позивачці у користування спадковим майном; визнати право [PERSON] на користування спадковим майном, що залишилося після смерті [PERSON], померлої 29.01.2012 року; та зобовязати [PERSON] надати [PERSON] свідоцтва про смерть дідуся, бабусі, тітоньки, батька для створення нотаріально посвідчених копій з цих документів, й ключі від квартиру №6 в будинку №9 по Щепному провулку в м.Одесі. Стосовно решти позовних вимог позивачки щодо визначення факту незаконних дій по вивезенню (викраденню) меблів та речей, та визначення обєму і переліку незаконно вивезених меблів та речей; визначення факту незаконних дій по викраденню дорогоцінних речей та визначення обєму викрадених дорогоцінних речей; зясуванню, які саме зміни сталися зі спадковими та іншими речами, які знаходилися в квартирі матері внаслідок самоправних дій відповідачів та які зміни відбулися з усім спадковим майном за весь час шляхом огляду доказів за їх місцезнаходженням з урахуванням даних у відповідності до переліку речей та пояснень свідків; зобовязання відповідачів відновити становище з усім спадковим майном, яке існувало до порушення, суд дійшов наступного висновку. Як вже зазначалося вище вимогами\~ст.60 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст.ст.58,59 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд вважає за необхідне зазначити, що надані позивачкою письмові переліки майна, яке вона визначає, як спадкове майно, не підтверджені належними доказами наявності цього майна; як і не підтверджено належними доказами факти користування чи розпорядження цим майном відповідачами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Не надано позивачкою й вмотивованих доказів по факту викрадення дорогоцінних речей та їх обєму, що не може бути предметом розгляду в рамках цивільного судочинства, але це не позбавляє можливості позивачку звернусяз відповідними заявами до компетентних органів. За таких обставин, оцінивши всі зібрані за справою докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про припинення дії, яка порушує право, про усунення перешкод у користуванні спадковим майном і відновлення становища, яке існувало до порушення, підлягає частковому задоволенню, й лише в частині до відповідача [PERSON], як до спадкоємця майна, щодо якого виник спір. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки понесені нею та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 578,70 гривень.

Outcome: partial