Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

29.03.2016 року [PERSON] звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що її бабі [PERSON] за життя належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Слупачика, 25, в с. Прилісне Маневицького району. 25.12.2008 року [PERSON] померла, проте ще за життя 01.02.2001 року посвідчила заповіт, яким належний їй житловий будинок на праві приватної власності з господарськими спорудами, земельну ділянку та сертифікат на земельну частку (пай) заповіла онуці [PERSON] Позивач прийняла спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, проте у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, їй відмовлено в нотаріальному оформленні спадкових прав. Тому вона просить суд визнати в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове майно, а саме - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Слупачика, 25, в с. Прилісне Маневицького району. В судове засідання позивач [PERSON], її представник [PERSON], кожен зокрема, не зявилися, проте подали до суду заяву з проханням розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають та не заперечують щодо його задоволення. Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1235, ч. 1 ст. 1236 цього ж Кодексу заповідач може призначати своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати в майбутньому. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України унормовано, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом установлено, що 25.12.2008 року померла [PERSON], яка ще 01.02.2001 року посвідчила заповіт, яким належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами заповіла [PERSON], що підтверджується матеріалами справи, зокрема, свідоцтвом про смерть спадкодавця серії І-ЕГ № 077662 від 14.05.2009 року та заповітом № 9 від 01.02.2001 року (а.с. 6, 7). Із витягу з погосподарської книги № 2 за 2009 рік та довідки [PERSON] сільської ради Маневицького району № 681 від 14.03.2016 року вбачається, що по особовому рахунку № 149 будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Слупачика, 25, в с. Прилісне Маневицького району належить [PERSON] 01.02.2001 року спадкодавцем було посвідчено заповіт, який не змінено та не скасовано, на імя [PERSON] Іншими спадкоємцями після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON], проте своєю письмовою заявою, посвідченою нотаріально, від прийняття спадщини відмовилася в користь своєї племінниці [PERSON] (а.с. а.с. 9, 12, 14). Постановою Маневицької державної нотаріальної контори від 24.03.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим [PERSON] сільською радою Маневицького району Волинської області 01.02.2001 року за Р№ 9, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавця [PERSON] та які підтверджують право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Слупчика, 25, в с. Прилісне Маневицького району Волинської області (а.с. 18). Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 185/01-16 від 04.04.2016 року після смерті [PERSON], яка померла 25.12.2008 року, заведена спадкова справа № 180/2009 за заявою [PERSON] 24.03.2016 року надійшла заява про пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини від імені дочки спадкодавця [PERSON] (а.с. 26-29). Згідно висновку Маневицького архітектурно планувального підприємства від 15.03.2016 року житловий будинок, що знаходяться в с. Прилісне Маневицького району Волинської області по вул. Слупачика, 25, відповідають діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам (а.с. 13). Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину в встановлений законом строк та спосіб, суд приходить висновку про доцільність визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

Outcome: approved