Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

29.05.2018р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу (а.с. №3-4). Позивачка у позовній заяві в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 15.08.2003р. у відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська під актовим записом № 655. Від даного шлюбу сторони не мають спільних дітей. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені з вересня 2017р., коли сторони стали проживати окремо. Причиною припинення шлюбних відносин стали відсутність в родині взаєморозуміння, що призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Майнових спорів між сторонами не існує. Представник позивачки - [PERSON] (діє за ордером від 29.05.2018р. - а.с. № 17) в наданій суду 03.12.2018р. заяві позовні вимоги підтримала, зазначила, що позивачка бажає залишитися на прізвищі «[PERSON]», просила шлюб розірвати та винести рішення в судовому засіданні за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. Не заперечувала проти винесення заочного рішення суду (а.с. № 42). Відповідач в підготовчі засідання по справі, які були призначені на 17.07.2018р., 11.09.2018р., в судові засідання по справі, які були призначені на 06.11.2018р. та 03.12.2018р. неодноразово не з'являвся, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернувся, а також не скористався своїм правом надання заперечень проти позову. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а саме за адресою, наданою ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 14.06.2018р. (а.с. № 19). Між тим, всі судові повістки, які направлялися судом рекомендованими листами з повідомленням вручити відповідачу за місцем його реєстрації не вдалось (а.с. № 21-23, 26-29, 34-35, 39, 41). Крім того, про дати підготовчого засідання 11.09.2018р. та судових засідань 06.11.2018р. та 03.12.2018р. відповідач був повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада» (а.с. № 30, 36, 40). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Підготовче засідання відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України у справі проведено 11.09.2018р. (а.с. № 32). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що 15.08.2003р. сторони зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська під актовим записом № 655 (а.с. №6). Від даного шлюбу сторони не мають спільних дітей. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через відсутність в родині взаєморозуміння з питань ведення господарства, різні погляди на життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин та проживають окремо. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені з вересня 2017р. (більше року назад) і з цього часу більше не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач не надав заперечень проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, її відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. за ставками судового збору на 2018р. (а.с. №2). На підставі викладеного,

Outcome: approved