overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

28 липня 2017 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 11 липня 2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства, внаслідок чого втрачено почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини припинили приблизно у січні 2015 року та з того часу спільного господарства разом не ведуть. Спору щодо поділу майна не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 липня 2008 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Виконкомом Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 10 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 4). 26 червня 2003 року народилась [PERSON], батьками якої записані позивач та відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейні відносини та обовязки з ведення спільного господарства, внаслідок між сторонами втрачено почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені в січні 2015 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть. У своїх письмових заявах, поданих до суду, сторони наполягали на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст.\~110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

28 липня 2017 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 18 травня 2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем не склалося через постійне нехтування відповідачем сімейними цінностями, внаслідок чого між ними постійно виникали сварки. Шлюбні відносини вони припинили у 20\~січня 2016 року та з того часу спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Спору щодо поділу майна не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, одночасно зазначила, що шлюбні відносини між ними припинені з 20 січня 2016 року та з того часу спільного господарства вони разом не ведуть та проживають окремо. З порядком отримання рішення ознайомлена (а.с. 18). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони одружились 18 травня 2001 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська зроблено запис за №\~282 та видане свідоцтво про одруження (а.с. 6). 25 травня 2001 року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] (а.с. 7) та 13\~березня 2016 року народилась донька [PERSON] (а.с. 8). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

28 липня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 05 жовтня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 292, від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. З 15 грудня 2016 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини у звязку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] до суду не зявилась, була повідомлена про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у її відсутності та на підставі наявних документів доказів винести заочне рішення по справі. Суд, зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 05 жовтня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 292, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 461468 (а.с.6). Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Сторони з 15 грудня 2016 року припинили шлюбно-сімейні відносини у звязку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

28 липня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 19 серпня 2000 року у Макіївському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 717. Від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З 2011 року сторони мешкають окремо, припинили шлюбно-сімейні відносини у звязку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, прізвище після розірвання шлюбу залишити без змін. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.18). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином у порядку ст.ст.74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення у друкованому засобі масової інформації газеті центральних органів виконавчої влади «Урядовий курєр» (а.с.24-25), тому суд має можливість розглянути справу у його відсутності та на підставі наявних документів доказів винести заочне рішення по справі. Суд, зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 19 серпня 2000 року у Макіївському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 717, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 090500 (а.с.4). Сторони від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО № 031497, виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області (а.с.5). Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. З 2011 року років сторони мешкають окремо, вони припинили шлюбно-сімейні відносини у звязку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння, до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

28 липня 2017 року позивачка звернулась з вищеназваною позовною заявою, в якій зазначила, що відповідач є батьком повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка навчається у Вищому навчальному комунальному закладі «Білгород-Дністровське педагогічне училище» Одеської області, яка потребує матеріальної допомоги, а відповідач в свою чергу має можливість надавати цю допомогу, самоухиляється від неї, а тому просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на навчання дитини. Позивачка до суду не з'явилась, хоча належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, при цьому з позову, який надійшов до суду вбачається, що фактично позивачка наполягає на позовних вимогах та просить розглянути справу в її відсутності. Відповідач копію позову отримав, позов не визнав. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до досягнення двадцяти років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Так судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]),який мешкає за адресою: [ADDRESS], не працевлаштований, є батьком дитини [PERSON], [INFO], яка навчається у Вищому навчальному комунальному закладі «Білгород-Дністровське педагогічне училище» Одеської області на 3-му курсі відділення «Початкова освіта» денна форма навчання, термін навчання до 30.06.2018 року, проживає у гуртожитку при навчальному закладі. Виходячи з вищевказаного суд приходить до висновку, що повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги. 20 червня 2007 року Овідіопольським райсудом Одеської області було прийнято рішення згідно якого з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менш прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 07 червня 2007 року до повноліття дітей. Рішення суду є чинним. Відповідач має можливість надати допомогу повнолітній дитині на навчання, від участі в утриманні дитини ухиляється. Відповідно до ст.ст. 182,184 СК України та враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище позивача та відповідача, отримувача аліментів, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до закінчення навчання, а саме 30 червня 2018 року, але не більш двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає можливим стягнути судові витрати з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

28 липня 2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначала, що їх неповнолітні діти: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, але відповідач, який є їх батьком, не надає матеріальної допомоги на утримання синів, хоча працездатний і зобовязаний це робити, тому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання дітей в розмірі 1/2 частині всіх його заробітків щомісячно. В судове засідання сторони не зявилися, від позивачки надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі та задовольнити позов. Відповідач також в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути за його відсутністю. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи без участі сторін, дослідивши письмові докази в ній, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, за час якого в них народились діти: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком неповнолітніх дітей, що підтверджується копією свідоцтв про їх народження (а.с. 6-7). Однак участі в їх утриманні як батько не приймає, хоча згідно зі ст.180 СК України зобовязаний це робити до досягнення дітьми повноліття. Частина 3 ст. 181 та ч. 1 ст. 183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обовязок батька утримувати своїх дітей до їх повноліття, передбачений ст. 180 СК України, вимоги ст. 182 СК України, матеріальне становище дітей, стан їх здоровя, та стан здоровя і матеріальне положення платника аліментів, суд прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання своїх синів до досягнення ними повноліття в розмірі 1/2 частини всіх видів своїх заробітків (доходів) щомісячно, але розмір щомісячних аліментів не повинен бути меншим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне викання рішення суду в частині сплати аліментів за один місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

28 липня 2017 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 23 вересня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені більше 2 років тому через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не зявився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження серії 1-НО №251432, виданого 23 вересня 2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 23 вересня 2011 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 660. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки змінити на «Косміна».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

28 липня 2017 року позивач пред'явила суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 23 травня 1981 року у виконавчому комітету Львівської міської ради народних депутатів, актовий запис №1303. В обгрунтування своїх вимог зазначає, що за час шлюбу у них народилася діти, які на даний час є повнолітніми. Відносини з відповідачем погіршилися. Відповідач зловживав спиртними напоями, не дбав про сім'ю.. фактично сім'я розпалася близько 20 років тому. Шлюб існує лише формально та його слід розірвати. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданому до суду позові. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, а також підписом відповідача на повідомленні про вручення поштового відправлення. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, відсутність неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення. Примирення між сторонами не можливе, шлюб носить формальний характер та його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

28 липня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому посилається на те, що вони з Відповідачкою перебувають у шлюбі з 25.05.2013 року. Від спільного проживання народилася донька- [PERSON] , [INFO] . Вже тривалий час шлюбні відносини між ними фактичного припинено. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе з підстав викладених вище. Крім того, перебування у шлюбі суперечить інтересам дитини та його інтересам розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. Позивач подав письмову заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Проаналізувавши матеріали справи, беручи до уваги думку позивача та відповідача, та письмові клопотання сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 25.05.2013 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Воскресинцівської сільської ради, Коломийського району, Івано- Франківської області, актовий запис №1. Наведене стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 4). Відповідно до копій свідоцтв про народження сторони є батьками неповнолітньої: [PERSON] , [INFO] , наведене стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а. с. 7 ). Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Оскільки подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, то суд вважає, що їх шлюб слід розірвати. В зв`язку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини сторін, суд вважає, що останню слід і надалі залишити проживати з відповідачем. На підставі наведеного та ст.ст. 104, 110, 112,160,161 СК України,

Outcome: approved