Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

28 лютого 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення старшою дитиною повноліття, після чого в розмірі 1/3 частки до досягнення повноліття меншою дитиною. Також позивач заявила вимогу про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/8 частки доходів відповідача до досягнення дочкою [PERSON] трьох років. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що з 1 січня 2014 р. вони з відповідачем проживають роздільно і не ведуть спільного господарства. З того часу діти перебувають на її утриманні, а відповідач участі у вихованні дітей не приймає і коштів на їх утримання не надає. Позивач перебуває у відпустці по догляду за молодшою дитиною до трьох років, у зв'язку з чим не працює і теж потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач зменшила позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дітей. Просила стягнути аліменти на двох дітей в розмірі 1/3 частки доходів відповідача до досягнення старшою дитиною повноліття, після чого в розмірі 1/4 частки до досягнення повноліття меншою дитиною. Позовні вимоги [PERSON] підтримала та пояснила, що в січні 2014 р. відповідач спілкувався з дітьми і надавав матеріальну допомогу, а з лютого 2014 р. він дітей жодного разу не бачив, коштів на їх утримання не надає, а на її пропозицію прийти до дітей відповідає відмовою. Відповідач [PERSON] позов визнав погодившись з вимогою про стягнення аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частки, на одну дитину - ? частки, а на непрацездатну дружину - 1/8 частки від його доходів. Пояснив, що він хоче бачитись з дітьми і брати участь в їх вихованні, проте позивач чинить йому у цьому перешкоди. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4), від якого мають двох малолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). З січня 2014 р. подружжя проживає роздільно та не веде спільного господарства. Після припинення шлюбних відносин діти залишились з матір'ю і перебувають на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що батько дітей свої батьківські обов'язки щодо утримання дітей належним чином не виконує. Оскільки сторони не домовились про добровільну участь батька в утриманні дітей, спір про стягнення аліментів підлягає вирішенню судом. Враховуючи, що з позивачем проживає дочка, якій ще не виповнилося три роки, позивач за правилами ст. 84 Сімейного кодексу України має право на утримання від батька дитини до досягнення дитиною 3-х років. Беручи до уваги визнання відповідачем позову та враховуючи, що він є здоровим і працездатним чоловіком, має регулярний дохід, працюючи монтажником сантехнічного обладнання в КП «Господар Дарницького району м. Києва», і у нього відсутні інші діти та непрацездатні члени сім'ї, яких він повинен утримувати, суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей та дружини в заявленому позивачем розмірі. На підставі ст.ст. 191, 79 Сімейного кодексу України аліменти на дітей та дружину присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн., від сплати якого позивач звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved