Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

28 листопада 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення боргу, посилаючись на те, що 21 вересня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та позичальником [PERSON] було укладено кредитний договір №259/МК/2007-840, за умовами якого останньому було надано кредитні кошти в сумі 38000 доларів США під 14,4% річних строком до 21 вересня 2014 року. В забезпечення належного виконання зобовязань позичальника за кредитним договором 21 вересня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено договір поруки № 259/1, за яким поручитель несе солідарну відповідальність разом із позичальником перед кредитором. Позичальник взяті на себе зобовязання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 3 листопада 2014 року його заборгованість перед кредитором становить 24427,80 доларів США. Також була нарахована пеня в сумі 46265,50 грн. Оскільки відповідачі в добровільному порядку сплатити заборгованість відмовляються, позивач просить стягнути суми заборгованості в судовому порядку. Згодом (після передачі справи в провадження суду під головуванням іншого судді в звязку із закінченням повноважень попереднього головуючого) позовні вимоги були збільшені позивачем, остаточно просив стягнути в солідарному порядку з обох відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 26160,75 доларів США та неустойку в сумі 203682,44 грн., обраховані станом на 26.05.2015 року. Представник позивача після збільшення позовних вимог та відкладення судового розгляду для вручення заяви про збільшення позовних вимог відповідачам в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, в матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи за відсутності його представника та відсутність заперечень щодо заочного розгляду. Після збільшення позовних вимог відповідачі в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути за відсутності в судовому засіданні представника позивача та відповідачів на підставі наявних у справі матеріалів, без фіксування судового засідання технічними засобами звукозапису, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів. Встановлено, що 21 вересня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариством Комерційний банк «Надра», та позичальником [PERSON] було укладено кредитний договір № 259/МК/2007-840, за умовами якого позичальнику було надано кредитні кошти в сумі 38000 доларів США строком до 21 вересня 2014 року під 14,4% річних. Пунктом 9.1 вище вказаного договору було визначено, що у випадку порушення позичальником строків сплати відсотків за користування кредитом позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пунктом 9.2 Кредитного договору було визначено обовязок позичальника у випадку порушення строків повернення кредиту сплатити на користь банку пеню в розмірі 0,5% від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Також умовами договору було передбачено обовязок позичальника сплатити банку штраф за порушення строків повернення кредиту та/чи сплати відсотків в розмірі 5% від суми заборгованості по поверненню кредиту та/чи сплати відсотків вказаних у графіку і визначених на дату прострочення. В забезпечення належного виконання зобовязань за кредитним договором позичальником, 21 вересня 2007 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки, за умовами якого вона як поручитель поручилася перед кредитором за належне виконання зобовязань за договором позичальником та несе солідарну із ним відповідальність у випадку невиконання зобовязань, що витікають із кредитного договору від 21 вересня 2007 року, а саме: повернути кредит в сумі 38000 доларів США, сплатити відсотки з розрахунку 14,4% річних та сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором, а також можливі штрафні санкції в строк до 21 вересня 2014 року. Вказані обставини підтверджуються кредитним договором № 259/МК/2007-840 від 21 вересня 2007 року, договором поруки № 259/1 від 21 вересня 2007 року, заявою про видачу готівки від 21 вересня 2007 року, статутом ПАТ КБ «Надра», копії котрих наявні у справі, та наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 26.05.2015 року. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 3 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 26 травня 2015 року його заборгованість перед позивачем становить 26160,75 доларів США (еквівалент в національній валюті станом на дату ухвалення рішення суду за офіційним курсом НБУ 2101,5358 грн. за 100 доларів США - 549777,53 грн.), з яких заборгованість за тілом кредиту - 21246,09 доларів США, заборгованість за відсотками - 4914,66 доларів США. Оскільки заборгованості не сплачено добровільно, вказані суми слід стягнути на користь позивача в судовому порядку. Також банком нарахована пеня в сумі 176263,30 грн. за прострочення сплати мінімального платежу по кредиту та штраф в сумі 27419,14 грн. (5% від суми заборгованості) згідно п. 9.2 кредитного договору. Оскільки підстава нарахування обидвох видів неустойки, як вбачається зі змісту пунктів 9.1, 9.2 та 9.2 (абз. 3 п. 9) кредитного договору, є однаковою, а до порушника не може бути двічі застосовано відповідальність одного і того ж виду, тому суд вважає за необхідне в цій частині позовні вимоги задовольнити частково стягнути на користь позивача нараховану пеню, відмовивши у стягнення штрафу. Частиною 1 статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. В силу частин 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, оскільки [PERSON] не виконав належним чином зобовязання зі сплати передбачених договором платежів на користь ПАТ КБ «Надра», тому з нього та поручителя в солідарному порядку слід стягнути заборгованість по кредитному договору, тобто тіло кредиту, відсотки та неустойку (пеню). Судові витрати по справі становлять 3654,00 грн. (сплачений при зверненні з позовною заявою судовий збір), їх сплачено позивачем в сумі 3643,97 грн. при зверненні з позовом до суду, при збільшенні позовних вимог решти суми судового збору не сплачено, оскільки позивач на час збільшення позовних вимог від сплати судового збору був звільнений. Понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частках з кожного пропорційно до задоволених позовних вимог в силу ст. 88 ЦПК України, тобто в сумі по 1755,76 грн., що розрахована наступним чином: 1)сума судового збору, якою мало бути оплачено позовну заяву з урахуванням збільшення позовних вимог 3654,00 грн., з них сплачено позивачем 3643,97 грн., тобто 99,73%; 2)остаточна ціна позову в еквіваленті до національної валюти 753459,97 грн., з них еквівалент загальної суми задоволених позовних вимог 726040,83 грн.; 3)3654,00 х 726040,83 : 753459,97 = 3521,03 грн. судовий збір, який мав би бути стягнутий на користь позивача в тому разі, якби ним було сплачено 100% судового збору при звернення з позовною заявою та збільшенням позовних вимог; 4)99,73% від 351,03 грн. = 3511,52 грн. судовий збір, який підлягає компенсації позивачу з відповідачів пропорційно до частки сплачено позивачем судового збору; 5)3511,52 грн. : 2 = 1755,76 грн. частка судового збору до стягнення з кожного з відповідачів на користь позивача. Решту суми недоплаченого судового збору 10,03 грн. (3654 грн. - 3643,97 грн. = 10,03 грн.) слід стягнути з відповідачів в дохід держави. На підставі наведеного та

Outcome: partial