Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

28 вересня 2021 року [PERSON] засобами поштового зв`язку звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй архівної довідки від 16 вересня 2021 року № 397, виданої Комунальним закладом «Чернігівський центр професійно-технічної освіти» Чернігівської обласної ради. Обґрунтовано заяву тим, що заявник з 01 вересня 1979 року до 24 липня 1980 року навчалася у Чернігівському професійному торгово-кулінарному училищі. На той час її прізвище було « [PERSON] ». У 2021 році заявник звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області для оформлення пенсії, однак час навчання у даному училищі їй враховано не було через наявні розбіжності у свідоцтві про навчання, у зв`язку з чим заявник звернулася до Комунального закладу «Чернігівський центр професійно-технічної освіти» Чернігівської обласної ради та отримала архівну довідку про навчання в Чернігівському професійному торгово-кулінарному училищі у період з 01 вересня 1979 року до 24 липня 1980 року, проте в ній дівоче прізвище заявника зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Внести зміни до довідки неможливо, оскільки так прізвище заявника було зазначено в наказі про відрахування. Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки надає право на призначення пенсії, а тому вона звернулася до суду з даною заявою. Заявник у судове засідання подала клопотання, в якому просить заяву розглянути за її відсутності, вказавши, що заяву підтримує. Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у судове засідання не з`явився, подав пояснення на заяву, в якому просить заяву розглянути за його відсутності. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 24 червня 1980 року заявнику, дівоче прізвище якої було « [PERSON] », видано свідоцтво № [NUMBER] про навчання в Чернігівському професійному торгово-кулінарному училищі, в яке вона вступила в 1979 році та закінчила в 1980 році (а.с. 16). У 2021 році заявник звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області для оформлення пенсії, проте час навчання у Чернігівському професійному торгово-кулінарному училищі їй враховано не було, оскільки у свідоцтві № [NUMBER] про закінчення цього училища помилково зазначена дата присвоєння кваліфікації «24 липня 1979 року», замість «24 липня 1980 року». У зв`язку з вказаними обставинами, заявник звернулася до Комунального закладу «Чернігівський центр професійно-технічної освіти» Чернігівської обласної ради для підтвердження періоду навчання в Чернігівському професійному торгово-кулінарному училищі. 16 вересня 2021 року заявнику Комунальним закладом «Чернігівський центр професійно-технічної освіти» Чернігівської обласної ради було видано довідку № 397 про те, що [PERSON] дійсно навчалася в Чернігівському професійному торгово-кулінарному училищі в групі продавець з 01 вересня 1979 року (наказ про зарахування № 138 від 28 серпня 1979 року) до 24 липня 1980 року (наказ про відрахування № 107 від 24 липня 1980 року) та отримала кваліфікацію продавця (а.с. 13). Проте, у вказаній довідці дівоче прізвище заявника зазначено « [PERSON] », замість « [PERSON] » і внести зміни до неї неможливо, оскільки так прізвище було вказано в наказі про відрахування, у зв`язку з чим виникла необхідність у встановленні факту, який має для заявника юридичне значення. Так, у свідоцтві про народження заявника зазначено її прізвище « [PERSON] » (а.с. 11). З трудової книжки заявника, в якій її дівоче прізвище вказано « [PERSON] », вбачається, що вона з 01 вересня 1979 року до 05 червня 1980 року навчалася в Чернігівському професійному торгово-кулінарному училищі (а.с. 15). 31 липня 1982 року заявник уклала шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 12). Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Враховуючи, що встановлення зазначеного у заяві факту, який підтверджується матеріалами справи, має для заявника юридичне значення і його встановлення необхідно заявнику для призначення пенсії, а тому суд вважає за можливе заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved