Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

27.06.2019 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що 23.05.2013 року між ним та АТ «Банк Ренесанс Капітал» був укладений кредитний договір № GP - 4541371, за умовами якого він взяв у Банка кредит в сумі 18158,53 грн. строком на 36 місяців з кінцевим терміном погашення до 23.05.2016 року (далі - Кредитний договір). На виконання умов Кредитного договору ним, станом на 26.09.2013 року, було сплачено кошти на загальну суму 13130,60 грн. В подальшому представництво АТ «Банк Ренесанс Капітал» припинило свою діяльність у м. Луцьку, а тому він був позбавлений можливості здійснювати погашення вказаного кредиту. На початку червня 2019 року він дізнався про те, що з його пенсії проводиться відрахування 20 % в порядку виконання постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. про відкриття виконавчого провадження. 19.06.2019 року у відповідь на його заяву, приватний виконавець надіслав йому копію постанови про відкриття виконавчого провадження, а також копію виконавчого напису приватного нотаріус Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. від 11.02.2019 року, копію кредитного договору та графіку платежів. Однак, жоден з наданих із наданих йому документів не свідчить щодо безспірності розміру заборгованості та строку, за який вона нарахована, що є обов`язковою умовою для вчинення виконавчого напису. Вказує, що він за період з 2013 року по червень 2019 року не отримував жодної вимоги про погашення боргу ні від кредитора, ні від нотаріуса. Враховуючи викладене, а також факт наявності спірної заборгованості, що не було враховано приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 11.02.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрований в реєстрі за № 3344, відповідно до якого з нього запропоновано стягнути на користь АТ «ПУМБ» заборгованість за Кредитним договором в розмірі 18055,74 грн. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.08.2019 року було зупинено стягнення за виконавчим написом № 3344, вчиненим 11.02.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С, до розгляду даної цивільної справи (а.с. 39). До початку судового засідання від представника позивача на електронну адресу суду надійшла заява з проханням слухати справу за його відсутності, позов підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 46). Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився. причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи (а.с. 23, 42), Відзив на позовну заяву, клопотання, зави від відповідача на адресу суду не надходили. Треті особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Вольф Т.Л., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Будь-які заяви, клопотання чи заперечення від них на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 23.05.2013 року [PERSON] та АТ «Банк Ренесанс Капітал» уклали Кредитний договір № GP - 4541371, за умовами якого позичальник взяв у Банка кредит в сумі 18158,53 грн. строком на 36 місяців з кінцевим терміном погашення до 23.05.2016 року (а.с. 9-12). На виконання умов вищевказаного Кредитного договору, [PERSON] в рахунок погашення кредитної заборгованості, станом на 26.03.2013 року, було сплачено на користь АТ «Банк Ренесанс Капітал» кошти на загальну суму 13130,60 грн. (а.с. 7-9). 11.02.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 3344, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ», яке є правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Банк Ренесанс Капітал», заборгованість за Кредитним договором № GP - 4541371 від 23.05.2013 року, в розмірі 18055,74 грн., яка виникла за період з 29.01.2018 року по 29.01.2019 року (а.с. 13). На підставі виконавчого напису приватного нотаріуса № 3344 від 11.02.2019 року, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58687980 від 22.03.2019 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 18555,74 грн. (з яких 500 грн. за вчинення виконавчого напису) (а.с. 11). Судом також встановлено, що в межах виконання виконавчого провадження № 58687980 від 22.03.2019 року із пенсії [PERSON] проводиться відрахування 20% загального її розміру. Заявлені позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса був вчинений за відсутності доказів безспірності заборгованості. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Положеннями ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до пункту 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Системний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Такими документами можуть бути: зокрема, документи первинної бухгалтерської документації, оформлені відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16 липня 1999 року із змінами та доповненнями, а саме: платіжні доручення, меморіальні ордери, виписки з рахунків, на які боржник перераховує кошти, розписки, чеки тощо. Приймаючи рішення про звернення до нотаріуса для вчинення ним виконавчого напису, стягувачу необхідно надати документи, які б підтверджували наступні умови, зокрема, чи підпадає заявлена вимога під вид заборгованості, визначений Постановою Кабінету Міністрів України; чи є в наявності та оформлені належним чином документи, передбачені Постановою Кабінету Міністрів України, чи підтверджують наявні документи безспірність заборгованості боржника перед стягувачем та прострочення виконання зобов`язання; чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. З матеріалів справи вбачається, що при вчиненні виконавчого напису № 3344 від 11.02.2019 року, нотаріусом не перевірено безспірність суми заборгованості, яку запропоновано стягнути, що є порушенням статті 87 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року із змінами та доповненнями та Глави 16 Розділу ІІ Наказу МЮУ «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» 22.02.2012 № 296/5. Доказів іншого сторонами суду не надано. Отже, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо вчинення виконавчого напису № 3344 від 11.02.2019 року з порушенням вимог закону є обґрунтованими, у зв`язку з чим його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладають у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином з відповідача АТ «ПУМБ» слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 768,4 грн., сплачений останнім при звернення до суду з даним позовом (а.с. 19). На підставі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved