Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

26 травня 2015 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулось ПАТ «Дельта Банк» з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог зазначається, що 27 грудня 2010 року з [PERSON] було укладено кредитний договір №005-03502-271210, за яким остання отримала кредит у розмірі 4000 гривень. Відповідно до умов договору, відповідач зобов'язана щомісячно в строки, визначені правилами, здійснювати погашення: частини суми заборгованості за кредитною лінією, в повному обсязі заборгованість за овердрафтом, всієї суми процентів нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом та всю суму пені, які нараховані за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та процентів. Внаслідок неналежного виконання [PERSON] договірних зобов'язань за кредитним договором, виникла заборгованість по тілу кредиту, яка станом на 24 квітня 2015 року складає 3520 гривень. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на їх користь вказану вище заборгованість по тілу кредиту та судовий збір. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Згідні на заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позов підтримують повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, оскільки вона працює, просить суд стягувати заборгованість з її заробітної плати. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: На підтвердження домовленості між сторонами, мається договір №005-03502-271210 від 27 грудня 2010 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, порушення істотних умов яких, зі сторони відповідача, у судовому засіданні достовірно встановлено. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За розрахунком заборгованості укладеного договору №005-03502-271210 від 27 грудня 2010 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки вбачається, що [PERSON] станом на 24 квітня 2015 року має перед позивачем заборгованість по тілу кредиту в сумі 3520 гривень. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки задоволені позовні вимоги в розмірі 3520 гривень, з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати у розмірі 243,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved