Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

27 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності за законом на спадщину, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями в [ADDRESS], що належав її матері [PERSON], яка померла [INFO]. Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді зазначеного майна, яку позивач фактично прийняла, вступивши у володіння спадковим майном. Інших спадкоємців, які мають право на спадщину та прийняли її немає. Водночас у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, приватний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Лугинська селищна рада подала до суду заяву про розгляд справи без участі її представника, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть від 29.10.2002 серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до ст.524 Цивільного кодексу Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно свідоцтва про народження від 08.05.1962 [NUMBER] позивач [PERSON] є донькою померлої [PERSON] та померлого [PERSON], тобто належить до першої черги спадкоємців (ст.529 ЦК УРСР) з огляду на відсутність заповіту. Як вбчається із довідки Лугинської селищної ради №2930 від 25.07.2014 на момент смерті [PERSON] за адресою [ADDRESS] була зареєстрована, проживала та вела спільне господарство її донька [PERSON] Згідно із ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Інших спадкоємців, які мали право на спадщину та прийняли її немає. Постановою №66 від 29.07.2014р. державний нотаріус Лугинської державної нотаріальної контори Паламарчук І.В. з посиланням на п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно після смерті [PERSON], оскільки спадкоємець не надав правовстановлювальні документи, які підтверджують факт належності померлому [PERSON], спадкоємцем якого була [PERSON] нерухомого майна - житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно роз'яснень інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у період чинності Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31 січня 1966 року, державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. При цьому виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року №105 у 1985- 1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Згідно із довідкою Лугинської селищної ради №2924 від 25.07.2014 житловий будинок, що розміщений за адресою [ADDRESS] на праві особистої власності належав нині померлому [PERSON] згідно запису в погосподарській книзі №15 за 2011-2015 роки особовий рахунок [NUMBER], рік побудови будинку 1956. Випискою з рішення виконавчого комітету Лугинської селищної ради №32 від 25.03.1994 стверджується, що [PERSON] була передана земельна ділянка біля будинку в [ADDRESS] площею 0,25 га, з них 0,18 га для ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до довідки Лугинської селищної ради №3145 від 20.08.2014 [PERSON] успадкувала житловий будинок, що розміщений за адресою [ADDRESS] після смерті свого чоловіка [PERSON], але документів на спадкове майно не оформила. Згідно із технічноим паспортом на будинок інвентаризаційна вартість житлового будинку за адресою [ADDRESS] складає 101885 грн. Враховуючи, що житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] був побудований у 1956 році, дані погосподарської книги Лугинської селищної ради, рішення Лугинської селищної ради про виділення земельної ділянки, технічного паспорту на житловий будинок, суд приходить до висновку, що даний будинок належав на праві власності [PERSON], а після його смерті його дружині [PERSON]. Враховуючи, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті та з огляду на неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі через відсутність у спадкодавця правовстановлюючого документа на нерухоме майно та враховуючи, що [PERSON] являється спадкоємцем за законом і на протязі шести місяців прийняла спадщину після смерті [PERSON], фактично вступивши у володіння спадковим майном, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved