Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

29.06.2017 року позивач звернулася до Гуляйпільського районного суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа: приватний нотаріус Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], в якій просить витлумачити зміст заповіту, складеного 30 березня 2000 року та посвідченого секретарем виконавчого комітету Червоненської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області. В позовній заяві позивач вказала, що 30.03.2000 року її батько [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Червоненської сільської ради Запорізької області та зареєстрований в реєстрі за № 135, яким на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Червоне» Гуляйпільського району Запорізької області в розмір 8,13 в умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частини в натурі на місцевості, їй як дочці. За життя зазначений у заповіті сертифікат заповідач переоформив на державний акт і 26 липня 2001 року головою Червоненської сільської ради [PERSON] на підставі рішення виконкому Червоненської сільської ради 11.06.2001 року № 3 було видано [PERSON] державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 061407 на земельну ділянку площею 6,156 га, розташовану на території ДП № 10 П. № 71 Червоненської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При цьому останній змін до заповіту не вніс. 11 липня 2011 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 209775, виданого Червонянською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області 15 листопада 2011 року. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема на належну йому земельну ділянку площею 6,156 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ДП № 10 п. 71 Червоненської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області. У зазначений законом шестимісячний термін до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого [PERSON] звернулась дружина [PERSON] свідоцтво про шлюб серії І-ЖС № 459949, видане Червоненським с/ЗАГС Гуляйпільського району Запорізької області 01.03.1987 року. Окрім неї спадкоємцем першої черги за законом є син померлого [PERSON], [INFO], який фактично прийняв спадщину, оскільки проживав і був зареєстрований за однією адресою з [PERSON]. Позивач є спадкоємцем за заповітом, а також вона фактично прийняла спадщину, так як проживала і була зареєстрована з померлим за однією адресою на день смерті. 06.10.2007 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і після одруження отримала прізвище «Переяславець», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС № 044176, виданим Новоселівською сільською радою Пологівського району Запорізької області 06.10.2007 року. 06.03.2012 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] зареєстрована спадкова справа № 52505668 та внесена до Спадкового реєстру, спадкодавець [PERSON], що підтверджується копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі. Спадкоємець за законом першої черги дружина [PERSON] подала до приватного нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини. Однак 22.06.2017 року постановою приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 6,156 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ДП № 10 п. 71 Червоненської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, так як в заповіті померлого батька не конкретизовано спадкове майно, а саме: зазначене право на земельну ділянку (пай) і розмір земельної ділянки визначений в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі. Позивач вважає, що за своїм змістом розпорядження спадкодавця було спрямоване на те, щоб заповісти їй земельну ділянку, на яку у спадкодавця на момент складання заповіту було право, підтверджене сертифікатом. Однак пізніше, коли спадкодавець отримав на підставі сертифікату державний акт на земельну ділянку, він не вніс до заповіту відповідних змін. Заповіт не змінювався, не відмінявся і не скасовувався, що свідчить про те, що воля спадкодавця полягала саме в передачі цього майна у спадок. Так як позивач позбавлена можливості оформити спадщину в позасудовому порядку та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, то змушена звернутися до суду за захистом, обираючи передбачений п. 2 ст. 213 ЦК України спосіб, адже суд на вимогу однієї із сторін може поставити рішення про тлумачення заповіту. Прохає заповіт [PERSON], померлого 11.11.2011 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Червоненської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області від 30.03.2000 року, яким він на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження щодо належного йому права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Червоне» Гуляйпільського району Запорізької області в розмірі 8,13 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частини в натурі на місцевості на користь доньки [PERSON], і його слід тлумачити так, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження, яким земельну ділянку площею 6,156 га, розташовану на території ДП № 10 п. 71 Червоненської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 061407, виданого 26.07.2001 року головою Червоненської сільської ради [PERSON], заповів своїй дочці [PERSON] (прізвище після одруження - [PERSON]) [PERSON]. В судове засідання позивач або ж її представник не зявилися, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином, в тексті позовної заяви прохали розгляд справи проводити за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.\~\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином, надала через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, визнала їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, надав через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, визнала їх в повному обсязі. Третя особа - приватний нотаріус Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином, заяв та клопотань до суду не надала. Згідно з ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 11 листопада 2011 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 209775 від 15 листопада 2011 року виданого Червоненською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області (а.с. 7), а також довідкою про причини смерті № 265 від 12 листопада 2011 року (а.с 8). До складу спадщини після померлого ввійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва І-ЗП № 061407, площею 6,156 га, яка розташована на території ДП № 10 п.71 Червоненської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області (а.с. 9). Вказаною земельною ділянкою спадкодавець володів на праві приватної власності відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 061407 від 26 липня 2001 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Червоненської сільської ради від 11 червня 2001 року за № 3 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 103. Також зазначене підтверджується і Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2303260142017 від 26.06.2017 року (а.с.23-25). За життя [PERSON]П 30 березня 2000 року склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Червоненської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, зареєстрований в реєстрі за №135, яким на випадок своєї смерті заповів дочці [PERSON] право на земельну частку (пай) КАП «Червоне» Гуляйпільського району Запорізької області в розмірі 8,13 га (а.с.6). В свідоцтві про народження позивача у графі «батько» зазначений спадкодавець [PERSON] ( а.с.13). 06.10.2007 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і після одруження отримала прізвище «Переяславець», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖС № 044276, виданим виконавчим комітетом Новоселівської сільської ради Пологівського району Запорізької області від 06.10.2007 року (а.с. 14). В березні 2012 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], на підставі чого була заведена спадкова справа, що також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 29810633 від 06.03.2012 року (а.с. 10). Постановою приватного нотаріуса [PERSON] вих. № 153/02-31 від 22 червня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з тим, що в заповіті заповідано право на земельну частку (пай) та земельна ділянка визначена в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки в натурі, а померлий за життя отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії І-ЗП № 061407, тому відбулася зміна правового статусу спадкового майна, тому вбачається необхідність в тлумаченні змісту заповіту (а.с. 22). Окрім позивача є і інші спадкоємці першої черги: дружина померлого [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. [PERSON] надала заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті її чоловіка. Вказані обставини сторонами не заперечувалися та були визнані, тому в порядку ч. 1 ст. 61 ЦПК України вони не підлягають доказуванню. Позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) [PERSON], [INFO], уродженка м. Гуляйполе Запорізької області, з 23.08.2016 року зареєстрована та проживає за адресою: [INFO] (а.с. 11-12). Відповідач [PERSON], [INFO], уродженка м. Гуляйполе Запорізької області, зареєстрована та проживає за адресою: [INFO] (а.с.15-18). Відповідач [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] (а.с. 19-21). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За змістом ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно зі ст.1269 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, у разі якщо він подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом ст.1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини спадкоємцями. У разі спору тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Так, відповідно до ст.213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін правочину суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з аналізу положень норм ст.ст.213 та 1256 ЦК України, тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання в спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст. При цьому ч.2 ст.213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення в тексті самого правочину. Судом встановлено, що [PERSON]І за заповітом її батька [PERSON] від 30.03.2000 року мала право на земельну частку (пай) площею 8,13 умовних кадастрових гектарів КСП «Червоне», що знаходиться на території Червоненської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, яке було трансформоване за життя спадкодавця внаслідок виділення йому земельної ділянки в натурі та видачі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗП № 061407 від 26.07.2001 року. Відповідно до ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, якій можуть йому належати в майбутньому. Тому суд вважає, що даний заповіт дійсно викликає питання у спадкоємця і має суперечливий характер щодо складу спадкового майна, яке підлягає успадкуванню, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне уточнити його зміст (здійснити його тлумачення). Отже, встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що заповіт, посвідчений 30 березня 2000 року секретарем виконавчого комітету Червоненської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, зареєстрований в реєстрі за № 135, складений [PERSON], який помер 11 листопада 2011 року, слід тлумачити як виявлення його волі заповісти позивачеві [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] належну йому на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії І-ЗП № 061407 від 26 липня 2001 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Червоненської сільської ради № 3 від 11 червня 2001 року, земельну ділянку площею 6,156 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ДП № 10; п. 71 Червоненської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області. Позивач позбавлена можливості оформити спадщину в позасудовому порядку та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відтак, враховуючи, що таке тлумачення заповіту не виходить за межі заповідального розпорядження зробленого [PERSON], позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved