Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

27.01.2020 року позивач звернувся з позовною заявою до суду, в якій просив стягнути зі [PERSON] на свою користь матеріальну шкоди у розмірі 112 573 грн. 62 коп., яка була завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 12 березня 2020 року вказана цивільна справа прийнята до розгляду та призначено по справі підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 01 липня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач до судового засідання не з`явився, надав заяву в якій уточнив позовні вимоги та збільшив їх. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не надав. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, [PERSON] 23.01.2017 року о 07 год. 40 хв. в м. Києві по вул. Столичне шосе, керуючи автомобілем «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] , не був уважний та обережний за кермом, не врахував погодні умови, не дотримався безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з автомобілем «Тойота», державний номерний знак [NUMBER] , належним позивачеві, та до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив п. п. 2.3 б), 13.1 ПДР України. Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини [PERSON] , якого постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 20.02.2017 оку у справі № 752/2227/17 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. [PERSON] є власником автомобіля «Toyota Corolla», державний номерний знак [NUMBER] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Згідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно-Асистуюча Компанія Фаворит» за вих. № 196/17 від 23.02.2017 року, встановлено, що вартість відновлюваного ремонту КТЗ «Toyota Corolla», державний номерний знак [NUMBER] , визначена за витратним підходом складає 112 573 грн. 62 коп. У зазначеному звіті визначено, що коефіцієнт фізичного зносу автомобіля «Toyota Corolla», державний номерний знак [NUMBER] складає 0,29 з врахуванням якого визначено, що матеріальний збиток внаслідок аварійного пошкодження вказаного транспортного засобу, складає 88 456 грн. 85 коп. Різниця між вартістю відновлювального ремонту КТЗ Toyota Corolla, державний номерний знак [NUMBER] (112 573,62 грн.) та вартістю його відновлювального ремонту з урахуванням зносу розрахованого у порядку встановленому законодавством (88 456,58) дорівнює 24 117,04 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення ї цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа,якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Висновок суду щодо належного відповідача по даній справі. Як вбачається із змісту ст. 51 ЦПК України визначення кола відповідачів є виключною прерогативою позивача, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України). Без відповідного клопотання позивача по справі суд за власною ініціативою позбавлений можливості залучити інших осіб в якості співвідповідачів. В даній цивільній справі позивачем в якості відповідача визначений безпосередній винуватець дорожньо-транспортної пригоди - [PERSON] . Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного суду № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 року, що в Україні існує інститут обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, а тому, пред`явлення вимоги бо безпосереднього винуватця у межах страхового ліміту суперечать меті інституту. Позивач в своїй уточненій позовній заяві (а. с. 45-51) зазначає, що [PERSON] після дорожньо-транспортної пригоди надав страховий поліс СК «Нова», яка з 05.05.2016 року позбавлена членства МТСБУ через заборгованість фондів МТСБУ. МТСБУ в свою чергу розпочато виплати за зобов`язаннями ПрАТ «СК «Нова». Відповідно до п. п. г) п. 41.1 ст. 41 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених законом, у разі її заподіяння: г) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. В зв`язку з тим, що позивач обрав в якості відповідача безпосереднього винуватця [PERSON] , суд розглядає справу в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасником справи, тобто відмовляється від з`ясування питання, який із альтернативних суб`єктів страховиків МТСБУ чи СК «Нова» повинен відповідати в межах ліміту страхової суми за шкоду, завдану в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Висновок суду щодо суми, яка підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача, в розмірі, який дорівнює різниці між вартістю відновлювального ремонту та вартістю відновлювального ремонту із урахуванням зносу. Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Верховний суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові № 686/17155/15-ц від 03.10.2018 року підтримав правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 де було зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). На підставі цього висновку Верховний Суд визначив, що страховик за договором обов`язкового страхування відповідає у межах страхового ліміту за мінусом фізичного зносу, а за решту - безпосередній винуватець. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач повинен відшкодувати позивачу різницю між вартістю відновлювального ремонту КТЗ «Toyota Corolla», державний номерний знак [NUMBER] , (112 573 грн. 62 коп.) та вартістю його відновлювального ремонту з урахуванням зносу розрахованого у порядку встановленому законодавством (24 117 грн. 04 коп.), що становить 24 117,04 грн. Під час подання первісного позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 897 грн. 71 коп., таким чином з урахуванням збільшення позовних вимог, позивачем здійснено доплату судового збору у розмірі 228 грн. 50 коп. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв`язку з чим стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 247,76 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial