Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

28 березня 2016 року позивач ТОВ «Сучасний Факторинг» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми та штрафних санкцій. Позов мотивує тим, що 19 вересня 2013 року між [PERSON] та ФОП «Кройтор Дмитро Валерійович» ([NUMBER]) було укладено Договір купівлі-продажу № 011826 на виготовлення та поставку вікон та дверей. Відповідно до п.1 Основаного договору ФОП виготовив та поставив, а відповідач отримав та зобов'язався оплатити вікна та двері. Відповідно до п.1 договору відповідач повинен був сплатити та товар отриманий на загальну суму 10301,66 грн., з яких: 1030,17 грн. - сплатити до моменту отримання товару, 9271,49 грн. - на умовах відтермінування платежу. Товар був отриманий у повному обсязі відповідачем, будь-які претензії та/або зауваження з боку відповідача відсутні. 25 червня 2012 року між ФОП та позивачем укладено генеральний договір відступлення права вимоги № СФ2013170 від 19 червня 2013 року, за яким ФОП у випадку продажу Товарів може відступати право вимоги боргу до боржника. Відповідно до Генерального договору, позивач сплатив ФОП грошові кошти в обмін на право вимоги до відповідача в сумі 9271,49 грн. Відповідач згідно Додаткової угоди сплатив ФОП 1030,17 грн. Решту суми боргу, а саме 9271,49 грн. ФОП переуступив, а відповідач особисто погодив таку переуступку позивачу при укладанні договору. Згідно договору позивач надав відповідачу можливість сплатити суму боргу 9271,49 грн. 9-ма окремими платежами по 1030,17 грн. з 24 вересня 2013 року по 24 травня 2014 року включно. Зазначеною угодою визначена, що оплата повинна здійснюватися до 24 числа кожного місяця. Відповідач , порушуючи визначений графік оплатив здійснив пять платежів: 24 вересня 2013 року -1031,00 грн., 15 жовтня 2013 року 1031,00 грн., 22 листопада 2013 року 1031,00 грн., 25 грудня 2013 року 1031,00 грн., 27 січня 2014 року 1031,00 грн. Залишок основного боргу на дату подання позовної заяви складає 4116,49 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь борг в сумі 4116,49 грн., штраф в сумі 1200,00 грн., збитки від інфляції в сумі 3169,69 грн., 3% річних в сумі 258,10 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с.51-52). Відповідач [PERSON] до суду не зявилась, була повідомлена про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у її відсутності та на підставі наявних документів доказів винести заочне рішення по справі. Зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 19 вересня 2013 року між [PERSON] та ФОП «Кройтор Дмитро Валерійович» ([NUMBER]) було укладено Договір купівлі-продажу № 011826 на виготовлення та поставку вікон та дверей (а.с.16-17). Відповідно до п.1 Основаного договору ФОП виготовив та поставив, а відповідач отримав та зобов'язався оплатити вікна та двері. Відповідно до п.1 договору відповідач повинен був сплатити та товар отриманий на загальну суму 10301,66 грн., з яких: 1030,17 грн. - сплатити до моменту отримання товару, 9271,49 грн. - на умовах відтермінування платежу. Товар був отриманий у повному обсязі відповідачем, будь-які претензії та/або зауваження з боку відповідача відсутні. 25 червня 2012 року між ФОП та позивачем укладено генеральний договір відступлення права вимоги № СФ2013170 від 19 червня 2013 року, за яким ФОП у випадку продажу Товарів може відступати право вимоги боргу до боржника (а.с.21-23). Відповідно до Генерального договору, позивач сплатив ФОП грошові кошти в обмін на право вимоги до відповідача в сумі 9271,49 грн. Відповідач згідно Додаткової угоди сплатив ФОП 1030,17 грн. Решту суми боргу, а саме 9271,49 грн. ФОП переуступив, а відповідач особисто погодив таку переуступку позивачу при укладанні договору (а.с.24). Згідно договору позивач надав відповідачу можливість сплатити суму боргу 9271,49 грн. 9-ма окремими платежами по 1030,17 грн. з 24 вересня 2013 року по 24 травня 2014 року включно. Зазначеною угодою визначена, що оплата повинна здійснюватися до 24 числа кожного місяця. Відповідач , порушуючи визначений графік оплатив здійснив пять платежів: 24 вересня 2013 року -1031,00 грн., 15 жовтня 2013 року 1031,00 грн., 22 листопада 2013 року 1031,00 грн., 25 грудня 2013 року 1031,00 грн., 27 січня 2014 року 1031,00 грн. Залишок основного боргу на дату подання позовної заяви складає 4116,49 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Ст.512, 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 526, 610, 615 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. За ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України,неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин суд вважає що позов підлягає задоволенню, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості 8744,28 грн., що складається із основного боргу в сумі 4116,49 грн., штрафу в сумі 1200,00 грн., збитків від інфляції в сумі 3169,69 грн., 3% річних в сумі 258,10 грн. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1378,00 грн. (а.с.1).

Outcome: approved