overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

27 травня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 02 березня 2003 року у Нововолинському МВ ДРАЦС Головного управління юстиції Волинської області, актовий запис №75. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02 березня 2003 року уклав шлюб з відповідачем [PERSON] В шлюбі народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Між ними часто виникали сварки та непорозуміння, причиною яких були неодноразові взаємні звинувачення і образи. Вважає, що відповідач не здатна підтримувати нормальну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, вірності, поваги та взаємодопомоги. Спільного господарства з [PERSON] він не веде, подружні стосунки з відповідачем припинені і проживають вони окремо. Оскільки шлюб носить формальний характер, просить розірвати шлюб між ним і відповідачем в судовому порядку. Також просить стягнути з відповідача в свою користь половину понесених судових витрат, всього в сумі 475,60 грн. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати у його відсутності, позов підтримав та просить його задоволити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, подав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати у її відсутності, позов визнає, згідна на розірвання шлюбу. Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Після розірвання шлюбу прізвище позивача не змінюється. У урахуванням вимог позивача, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] половину сплаченого судового збору, в сумі 275,60 грн. та половину витрат на правову допомогу в розмірі 200 грн., а всього 475,60 грн., що підтверджені документально (а.с.1-2, 13-15).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

27 травня 2016 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 08 жовтня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міського управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу мають двох малолітніх синів, які проживають з відповідачкою. Сімейні стосунки припинені, через втрату почуття взаємної поваги та любові. Посилаючись на викладене, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивач, крім цього, зазначив, що підтримує заявлені вимоги; відповідачка вказала, що позов визнає повністю та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв'язку з реєстрацією шлюбу. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 жовтня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міського управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 90 (а. с. 5), від шлюбу мають малолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а. с. 6-7), які проживають з відповідачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім'ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Також суд вважає за необхідне віднести судові витрати на рахунок позивача, за власним клопотанням останнього. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

27 травня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 10 серпня 2012 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 226. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явивлася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 10 серпня 2012 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 226 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

27 травня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки та архівної довідки. В заяві зазначено, що з 1973 року та до 2008 року [PERSON] працював в колгоспі «Перше Травня» Валківського району Харківської області, де йому було видано трудову книжку. При оформленні трудової книжки було допущено помилки в імені та імені по-батькові заявника. Під час звернення до органів Пенсійного фонду України для оформлення пенсії, останніми виявлено розбіжності в документі. Крім того, в архівній довідці, яку видала Баранівська сільська рада Валківського району, також не вірно зазначено дані заявника, а саме: замість імені [PERSON] зазначено «Костя», а замість Ілліч «Иліч». [PERSON] вимагає встановити факт приналежності йому трудової книжки та архівної довідки виданої Баранівською сільською радою Валківського району Харківської області. [PERSON] в судовому засіданні був відсутній, проте надав клопотання відповідно до якого, заяву підтримує та прохає судове засідання проводити без його участі. Представник заінтересованої особи Валківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в судовому засіданні також був відсутній, хоча про дату, час і місце розгляду заяви, був належним чином повідомлений. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народився 26 травня 1956 року, в с. Баранове Валківського району Харківської області, що підтверджується паспортом громадянина України та свідоцтвом про народження.(а.с.4, 6) Заявник зареєстрований за адресою: [INFO]. Зі змісту трудової книжки колгоспника №974 витікає, що вона видана [PERSON] Илічу, [INFO] та заповнена 20.02.1974 року в колгоспі «Перше Травня», яке знаходиться на території Баранівської сільської ради Валківського району Харківської області.(а.с.7-8) Відповідно до архівної довідки №02-21/03 від 19.04.2016 року виданої Баранівською сільською радою Валківського району Харківської області, [PERSON] Иліч працював в колгоспі «Перше Травня» в с. Баранове Валківського району Харківської області та записи в ній збігаються із записами в трудовій книжці. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи, що дата народження [PERSON] збігається із датою народження [PERSON] Иліча зазначеною в трудовій книжці, крім того, заявник народився в с. Баранове Валківського району, а колгосп «Перше Травня» знаходився саме на території вищезазначеної сільської ради, вищевказане свідчить про належність заявнику трудової книжки №974 та архівної довідки №02-21/03 від 19.04.2016 року виданої Баранівською сільською радою Валківського району Харківської області на імя [PERSON] Иліча Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

27 травня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що після смерті батька [PERSON], 05 березня 2012 року, відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка, загальною площею 3,880 га, розташована на території Руднєвської сільської ради Путивльського району Сумської області. У звязку з тим, що вона є єдиним спадкоємцем за законом, а нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за пропуском шестимісячного строку, вона просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], оскільки пропустила строк внаслідок того, що вважала що при наявності правовстановлюючого документа, строк прийняття спадщини є необмежений. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подала заяву, в якій позов підтримує і просить справу розглянути у її відсутність. Представник відповідача подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Згідно з ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, якою передбачено, що в такому випадку суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову суперечить \~закону або порушує права інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] (російською) та [PERSON] (російською), що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯЖ №286151 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БП №331501 від 09 вересня 1978 року (а.с.7). [PERSON] помер 05 березня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №181655 від 07 березня 2012 року (а.с.4). Згідно з довідкою №212 від 28 квітня 2016 року, виданою Руднєвською сільською радою Путивльського району, [PERSON], який помер 05 березня 2012 року, був зареєстрований та постійно проживав один [INFO] (а.с.6). Довідкою приватного нотаріуса №309/01-16 від 16 травня 2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 05 березня 2012 року, у звязку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.8). Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує прав інших осіб, у звязку з чим, виходячи з засад розумності та справедливості, позивачу необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

27 травня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 29 листопада 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 288. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 29 листопада 2014 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 288 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

27 травня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

27 травня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Павлоградської міської ради, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, що розташована в м.Павлоград, провул.Сурікова, буд.19А, площею 0,0601 га в порядку спадкування за законом після померлої 11 червня 2015 року, [PERSON]. Позов мотивовано тим, що 11 червня 2015 року померла бабуся позивача [PERSON], після смерті якої залишився спадок земельна ділянка, площею 0,0601 га., що що розташована в м.Павлоград, провул.Сурікова, буд.19А. За життя [PERSON] право власності на земельну ділянку не зареєструвала. У звязку з відмовою 08 січня 2016 року Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивач звернулась до суду з позовом. Позивач в судове засідання не зявилась, згідно письмової заяви просила розглянути справу без її участі, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності його представника, при вирішенні справи покладався на розсуд суду. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 11 червня 2015 року померла [PERSON] (а.с.9). Згідно свідоцтва про народження [PERSON], свідоцтва про народження [PERSON], свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] є онукою померлої [PERSON] (а.с.19, 20). Згідно державного акту на право власності на землю від 24 січня 2000 року за [PERSON] значиться земельна ділянка площею 0,0601 гектарів для обслуговування житлового будинку за адресою: м.Павлоград, провул.Сурікова, буд.19А (а.с.12). 08 січня 2016 року державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, оскільки позивач не надав витяг з Державного земельного кадастру (а.с.5). Відповідно до ст.ст.1216,1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1270, ч.1 ст.1220 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Зважаючи на письмові докази, наявні в матеріалах справи, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-26 00:00:00

27 травня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 07 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, які проживають з нею. Сімейні стосунки припинені, через прояви неповаги з боку відповідача та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у звязку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не зявилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис № 7 (а. с. 4), від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а. с. 6-7), які проживають з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved