Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

29.03.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визначення часток в спільній сумісній власності. У своєму позові позивач зазначила, що відповідно до рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.07.2013 року за нею та [PERSON] визнано право власності на 2/3 частини Житлового будинку з відповідними господарськими надвірними спорудами та будівлями по [ADDRESS] за набувальною давністю. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті оформити спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом вона не має можливості, оскільки не визначенні частки в спільній сумісній власності 2/3 частин житлового будинку з відповідними господарськими надвірними спорудами та будівлями по [ADDRESS] . Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.04.2019 року відкрито провадження по справі. \~\~\~\~В судове засідання\~\~позивач [PERSON] та її представник не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити. \~ \~ \~ \~В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи 20/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] , суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] знаходились в зареєстрованому шлюбі з 30.08.1985 року. На підставі заочного рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 09.07.2013 року, за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності на 2/3 частини житлового будинку з відповідними господарськими надвірними спорудами та будівлями по [ADDRESS] , за набувальною давністю. Також, відповідно до договору дарування частки житлового будинку від 07.10.2014 року, [PERSON] , є власником 1/3 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних господарських та побутових будівель та споруд по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про смерть, [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на частку вищезазначеного майна. \~ \~ \~ \~З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] , як дружина померлого, звернулася до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Матвєєвої І.М. \~ \~ \~ \~Листом приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Матвєєвою І.М. від 11.03.2019 року за вих.№ 49/02-14, [PERSON] було повідомлено про наступне. Так, за заявою [PERSON] , [INFO] , зареєстрованою у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 54 від 27 жовтня 2018 року, приватним нотаріусом було заведено спадкову справу за № 20/2018, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ,останнє місце проживання якого: [ADDRESS] , яке є місцем відкриття спадщини. Цією ж заявою [PERSON] , відмовився від належної йому частки спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] на користь [PERSON] . Але після спливу шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, приватний нотаріус не буде мати можливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Крім того, в якості одного з правовстановлюючих документів на спадкове майно [PERSON] подано Рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 09.07.2013 року (провадження № 2/487/2031/13), згідно якого 2/3 частини житлового будинку з відповідними господарськими надвірними спорудами та будівлями по [ADDRESS] , належать їй та [PERSON] на праві спільної сумісної власності без визначення часток. З вищезазначеного правовстановлюючого документу неможливо визначити яка саме частка житлового будинку належала [PERSON] , померлому [INFO] . Відповідно до ч.1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (частина 4 статті 41 Конституції України). Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, ратифікованих\~Законом України від 17.07.1997року №475/97-ВР, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. У частинах 1, 2 ст. 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Відповідно до положень ч. 1 ст. 368 і ч. 2 ст. 372 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. Частинами 1, 2 ст. 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 п. 12 роз`яснено, що за загальними правилами ч. 2 ст. 372 при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (ч.2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Таким чином, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначені частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст.1216 ЦК України є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб. Отже, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, визначивши за [PERSON] та [PERSON] , померлим [INFO] належить по 1/3 частки житлового будинку з відповідними господарськими надвірними спорудами та будівлями по [ADDRESS] , за кожним. На підставі викладеного,

Outcome: approved