Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

29.01.2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до територіальної громади м. Чернігова в особі Чернігівської міської ради, [PERSON] (далі відповідачі) про визначення додаткового тримісячного строку для подання нею заяви про прийняття спадщини матері [PERSON], яка померла 12.04.2015 року. В обґрунтування позову зазначила, що пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини в звязку з незнанням про складення матірю заповіту на її користь, а також на скрутне матеріальне становище її сімї та тривале перебування на заробітках за кордоном. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні; представник відповідача (Чернігівської міської ради) при вирішенні справи послалася на розсуд суду; співвідповідач [PERSON] позов не визнав, при цьому заявив свої претензії на спадкове майно [PERSON]. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач є дочкою, а співвідповідач [PERSON] сином [PERSON], яка померла 12.04.2015 року. Відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України (далі Кодекс) вказані особи є спадкоємцями майна [PERSON] першої черги за законом. Водночас, позивач є спадкоємцем майна [PERSON] на підставі заповіту, який посвідчено нотаріально 12.10.2000 року (а.с. 15). У встановлений статтею 1270 Кодексу шестимісячний строк з дня відкриття спадщини позивач не подала заяву про прийняття спадщини матері. Згідно положень частини третьої статті 1272 Кодексу за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є доведення спадкоємцем наявності поважних причин для пропуску встановленого законом шестимісячного строку прийняття спадщини, який починає перебіг з дня відкриття спадщини. Як убачається з матеріалів справи (а.с. 20-22), позивач зареєстрована і постійно проживає в м. Харкові; спадкодавець [PERSON] до дня смерті була співвласником і постійно проживала в [INFO]. Суд вважає, що позивач не довела належними та беззаперечними доказами наявність поважних причин для пропуску шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини матері, а необізнаність про існування заповіту не є такою причиною. Не заслуговують на увагу й доводи позивача про неможливість подання такої заяви через тривале перебування за кордоном на заробітках, через не доведення неможливості повернення позивача в Україну в період з 12 квітня по 11 жовтня 2015 року включно для вирішення питання прийняття і оформлення спадщини матері. Крім того судом встановлено, що співвідповідач [PERSON] зареєстрований і постійно проживає за адресою: [INFO] (а.с. 13), при цьому він є співвласником частини будинку № 21 по вулиці Профради в місті Чернігові (а.с. 85, 86). Приєднаними до справи документами підтверджується, що поштова адреса: м. Чернігів, вул. Профради, 21-а, за якою зареєстрований співвідповідач, виконавчим комітетом Чернігівської міської ради не присвоювалася; будинок № 21-а як обєкт нерухомості в експлуатацію не вводився і право власності на нього як на окремий обєкт нерухомості за співвідповідачем не зареєстровано. Зазначене дає підстави для висновку, що юридичною адресою місця проживання співвідповідача є: м. Чернігів, вул. Профради, 21 тобто адреса, за якою до дня смерті проживала мати сторін [PERSON] З огляду вказане вважається, що на момент смерті [PERSON] співвідповідач постійно проживав разом з нею; як співвласник будинку № 21 співвідповідач забезпечує його належне утримання після смерті матері. З урахуванням того, що співвідповідач не подавав заяву про відмову від спадщини матері та, з огляду на положення частини третьої статті 1268 Кодексу, вважається, що співвідповідач фактично прийняв спадщину матері. Вищевикладене в сукупності є безумовною підставою для відмови в задоволенні позову.

Outcome: dismissed