Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

28 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона проживала з відповідачем з 2010 по 2016 рік однією сім»єю без реєстрації шлюбу. Від сумісного проживання мають сина [PERSON], 30.03. [INFO]. Позивач стверджувала, що на даний час вони з [PERSON] проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть. Зі слів позивача, на даний час її син мешкає з нею та перебуває на повному її утриманні, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі у його вихованні не бере. Позивач просила суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання його неповнолітнього сина [PERSON], 30.03. [INFO], у розмірі 1/4 частини з усих видів заробітку, але не менше 30% для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 листопада 2016 року до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач не зявилась, направила заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву про слухання справи у його відсутності. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін в засідання в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, що сторони проживали з 2010 по 2016 рік однією сім»єю без реєстрації шлюбу. Від сумісного проживання мають сина [PERSON], 30.03. [INFO]. У судовому засіданні встановлено, що сторони проживають окремо, спільний побут та господарство не ведуть. На даний час неповнолітня син [PERSON], мешкає з матірю та перебуває на її утриманні, [PERSON] на даний час матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Доказів про наявність між сторонами домовленості про добровільну сплату аліментів немає. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У силу ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)\~стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити повністю, стягнути з [PERSON], 18.09. [INFO], який зареєстрований за адресою: [INFO] аліменти на користь [PERSON], 13.08. [INFO]\~ ІПН [NUMBER], яка проживає за адресою: [INFO] «а», Києво-Святошинського району Київської області на\~ утримання сина [PERSON], 30.03. [INFO], у розмірі 1/4 частини з усих видів заробітку, але не менше 30% для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 листопада 2016 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 551, 21 грн. в дохід держави. Згідно положень п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183 СК України, та,

Outcome: approved