Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

27 серпня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивував тим, що на підставі кредитного договору №BLаЖГА00054686 від 21 липня 2011 року відповідач отримав кредит на поточні потреби у сумі 30 000 грн., зі сплатою 15% річних, строком до 21 липня 2014 року. Пунктом 2.4.2 загальної частини вказаного кредитного договору визначено, що проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом. Згідно з п. 2.5.2. загальної частини договору, позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої у графіку, поповнювати рахунок банку, визначений у п. 6 спеціальної частини договору, у валюті кредиту, шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах, не менших за суми платежів, встановлених у графіку, а також у сумах комісії за управління кредитом. У відповідності до п. 4.3 договору у випадку прострочення позичальником сплати за графіком, банк має право вимагати від останнього додатково сплатити пеню. Відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання щодо своєчасного і в повному обсязі повернення кредитних коштів, внаслідок чого станом на 13 серпня 2015 року у нього утворилася заборгованість по кредитному договору №BLаЖГА00054686 в загальній сумі 33 525 грн. 96 коп., яка складається із наступного: 6 951 грн. - прострочена сума кредиту, 609 грн. 29 коп. - прострочені відсотки, 1 435 грн. 16 коп. - прострочена комісія, 24 530 грн. 51 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань. Посилаючись на те, що в добровільному порядку відповідач не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів, ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» просить стягнути із відповідача вказану суму боргу. Представник позивача - Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» у судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 30). 07 жовтня 2015 року відповідач [PERSON] подав суду клопотання про відкладення судового розгляду справи, призначеного на 08 жовтня 2015 року, на іншу дату для надання часу на отримання правової допомоги (а. с. 32). В подальшому, будучи належним чином сповіщеним про час, день і місце розгляду справи відповідач жодного разу в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив (а. с. 36, 50, 59). Представник відповідача за договором про надання правової допомоги адвокат Рижов С. Є. у судове засідання також не з'явився. Двічі адвокат надсилав клопотання про відкладення судового засідання, в тому числі й призначеного на 25 листопада 2015 року за клопотанням останнього в режимі відеоконференції, посилаючись зайнятість в іншому судовому процесі, але доказів на підтвердження причин поважності неприбуття суду не надав (а. с. 38, 46, 47, 52). В судове засідання, призначене на 10 годину 10 грудня 2015 року, адвокат Рижов С. Є. не з'явився без повідомлення причин, хоча належним чином був сповіщений про час, день і місце розгляду справи (а. с. 56, 58). У зв'язку з викладеними обставинами, суд розцінює вказану поведінку сторони відповідача як зловживання своїми процесуальними правами, спрямоване на затягування судового розгляду справи і вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, за наявними у справі доказами, на підставі ст. 224 ЦПК України в заочному провадженні, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦПК України за користування грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (ст. 610, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що від 21 липня 2011 року між сторонами в справі було укладено договір банківського обслуговування №BLаЖГА00054686, у відповідності до якого ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» надав [PERSON] грошові кошти на поточні потреби в національній валюті України, в сумі 30 000 грн., у формі відкличної не відновлюваної кредитної лінії в обмін на зобов'язання останнього повернути кредит та сплатити банку плату за користування кредитними коштами, комісію та можливі штрафні санкції, в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що можуть бути укладені в майбутньому і що становитимуть невід'ємну частину цього договору. Строк кредитування становить: з дня фактичного надання кредиту на умовах договору включно по 21 липня 2014 року. Строк кредитування може бути змінено на підставі домовленості сторін та/або на умовах цього договору. Моментом повного виконання боргових зобов'язань позичальником за цим договором є день зарахування на відповідні рахунки банку в повному обсязі суми кредиту, нарахованих процентів за користування ним, інших плат, передбачених договором та штрафних санкцій, які можуть бути застосовані до позичальника внаслідок невиконання або неналежного виконання ним умов договору. Місцем виконання договору є місцезнаходження банку. За користування кредитом встановлюється плата у вигляді процентів, які нараховуються за процентною ставкою в розмірі 15% річних (п. п. 2, 3 спеціальної частини та п. п. 1.4, 1.5 загальної частини договору). Відповідно п. 4 спеціальної частини та п. 1.6 загальної частини зазначеного договору за обслуговування кредиту встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом у розмірі 1,75% від суми кредиту. Згідно з п. 9 спеціальної частини та п. 4.3 загальної частини договору банківського обслуговування у випадку прострочення позичальником сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань (а саме неповерненої чергової частини кредиту та/або несплачених процентів та/або комісії за управління кредитом), строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання. Ставка, яка застосовується для обчислення пені становить 0,50%. Пеня розраховується за методом «факт/360» (метод «факт/360» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів) (а. с. 8-15). Кредитний договір банківського обслуговування №BLаЖГА00054686 від 21 липня 2011 року не суперечать вимогам діючого цивільного законодавства. Після досягнення згоди по всім істотним умовам він був підписаний сторонами в справі. Факт виконання банком зобов'язань по кредитному договору в частині надання [PERSON] кредитних коштів підтверджується матеріалами справи. У добровільному порядку відповідач не вчиняє дій, спрямованих на повернення банку кредитних коштів. З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що станом на 13 серпня 2015 року у [PERSON] утворилася заборгованість за кредитним договором №BLаЖГА00054686 від 21 липня 2011 року у розмірі 33 525 грн. 96 коп., яка складається із наступного: 6 951 грн. - прострочена сума кредиту, 609 грн. 29 коп. - прострочені відсотки, 1 435 грн. 16 коп. - прострочена комісія, 24 530 грн. 51 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань (а. с. 6-7). Розмір заборгованості за кредитним договором банківського обслуговування №BLаЖГА00054686 від 21 липня 2011 року підтверджується розрахунком позивача, який не суперечить умовам договору. Доказів протилежного суду не надано. Таким чином, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають 33 525 грн. 96 коп. заборгованості за вказаним вище кредитним договором, що виникла станом на 13 серпня 2015 року. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягають 335 грн. 26 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved