Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

27.07.2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті його матері [PERSON], яка мешкала та померла в м. Стаханов Луганської області, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №40 від 09.04.2016 року, наданим лікарнею м. Стаханов. Похована [PERSON] була на Південному цвинтарі м.Стаханова, що підтверджується договором на організацію та проведення поховання. Померла була матірю заявника, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АВ №384957 від 11.12.1968 року. 21.07.2016 року заявник отримав відмову в проведенні державної реєстрації смерті від Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Спору про право, яке має вирішуватися в порядку позовного провадження не існує. У судове засідання представник заявника не зявився, надав суду заяву із зазначенням, що підтримує свою заяву та просить суд слухати справу за його відсутності. Представник зацікавленої особи не зявився, надав суду заяву із зазначенням, що заперечень щодо встановлення факту смерті не має та просить суд слухати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за таких підстав. Місто Стаханов визнано тимчасово окупованою територією відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 р. Згідно з ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які документи видані органами та посадовими особами на тимчасово окупованій території є недійсними і не створюють правових наслідків. Відповідно до п.3 розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні проведення державної реєстрації актів цивільного стану … за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території. Пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні передбачає, що однією з підстав для реєстрації смерті може бути рішення суду про встановлення факту смерті. За змістом п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди можуть встановлювати факти смерті не тільки якщо заявник отримав від органів РАГС відмову, а й у випадку коли встановити факт можливо лише рішенням суду. Верховний Суд України у листі від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (Вісник Верховного Суду України, 2012, 00, № 8) зазначив: «Іноді судді залишають заяви без розгляду у разі неправильного визначення заінтересованих осіб, проте така позиція не є правильною, оскільки процесуальним законом не передбачено таких підстав для залишення заяв без розгляду». «… в кожній справі про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суддя може провести її підготовку до розгляду, зокрема, з'ясувати, які фізичні та юридичні особи можуть бути заінтересовані у вирішенні цієї справи і підлягають виклику в судове засідання». Отже суд, якщо визнає за потрібне може самостійно залучити до справи зацікавлену особу. Відповідно до ст. 2571 ЦПК України «Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України» та розглядається «невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду». «Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Згідно з п.8 ч.1\~ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з абз. 2 п. 18\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. На підтвердження факту смерті заявник надав суду копію таких документів, як: паспорт громадянина України, копію свідоцтва про народження, лікарське свідоцтво про смерть № 40. Та обставина, що лікарське свідоцтво про смерть видане на тимчасово окупованій території, унеможливлює отримання виданого державним органом України свідоцтва про смерть [PERSON] з огляду на нижченаведене законодавство. Так, відповідно до\~статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції\~та законів України. У відповідності до\~ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»\~- державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до\~Конституції\~та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені\~Конституцією\~та законами України (ч.1). Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч.2). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.3). Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України (ч.4). З огляду на викладене, ту обставину, що для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] є обєктивні перешкоди, суд вважає, що заявлені вимоги необхідно задовольнити, встановивши факт смерті.

Outcome: approved