Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

28 жовтня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи заявлені вимоги тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 11 листопада 2016 року, дітей подружжя не має. Фактичні шлюбні відносини між сторонами розірвані з початку липня 2018 року через втрату взаємоповаги та любові. Спільне господарство сторонами не ведеться, а на даний час питання поділу спільного майна не ставиться. Враховуючи викладене, позивач вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, з огляду на що звернулась до суду із зазначеною позовною заявою. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 листопада 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 09 годину 00 хвилин 27 листопада 2019 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. 27 листопада 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 08 годину 30 хвилин 19 грудня 2019 року. 19 грудня 2019 року у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, судове засідання відкладено на 08 годину 00 хвилин 20 січня 2020 року. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України - шляхом направлення судової повістки із розпискою рекомендованим листом з повідомленням на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві, та у відповідності до частини 9 статті 128 ЦПК України - засобом телефонного зв`язку, що оформлено відповідною телефонограмою. Надала на адресу суду заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, розгляд справи провести без її участі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився за невідомою суду причиною, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином - у відповідності до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України: шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою суду від 01 листопада 2019 року строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як було встановлено судом і таке підтверджується матеріалами справи, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 11 листопада 2016 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано сектором державної реєстрації Відділу РАЦС Адміністрації міста Новочеркаська Російської Федерації, про що зроблено актовий запис за № 758, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11 листопада 2016 року (а.с. 6). Згідно зі ст. 120 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності зі ст. 112 СК України, судом з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, якими є відсутність взаєморозуміння, фактичне припинення шлюбних відносин та відсутність бажання в подальшому підтримувати шлюбні стосунки. Приймаючи до уваги фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін, такі, як відсутність спільного господарювання, фактичне припинення шлюбних відносин протягом тривалого часу, суд дістається висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, внаслідок чого цей позов підлягає задоволенню в частині позовних вимог про розірвання шлюбу між сторонами. Сторонами не заявлено про спір щодо спільного майна. Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що при одружені позивач дівоче прізвище не змінювала, у зв`язку з чим суд вважає доцільним задовольнити клопотання [PERSON] про залишення їй дошлюбного прізвища. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у вигляді судового збору в сумі 768,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved