Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

26 червня 2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулися в Миргородський міськрайонний суд Полтавської області з зазначеним позовом до [PERSON] В своїй заяві позивачі вказували, що 23 квітня 2014 року між ними та відповідачем укладено договір побутового підряду на виконання останнім робіт по встановленню в лоджії їхньої квартири балконної рами ПВХ WDS 500, козирка, підвіконника, жалюзі білих горизонтальних, на підтвердження чого відповідач видав їм товарний чек № 040/04 від 23 квітня 2014 року. Свої зобов'язання за цим договором вони виконали, передавши відповідачу у виді авансового платежу 4070 грн. В подальшому відповідач почав ухилятися від виконання цих робіт і до цього часу свої зобов'язання за договором підряду не виконав, натомість надав позивачам розписку, в якій зобов'язувався повернути отримані кошти в строк до 11 червня 2014 року, а в разі неповернення - сплатити кошти за прострочку виконання зобов'язання в розмірі 100 грн. за кожен день прострочки. По закінченні зазначеного строку відповідач боргу не повернув, ухиляється від його повернення до цього часу. На підставі викладеного позивачі просили розірвати договір побутового підряду, укладений 23 квітня 2014 року між ними та відповідачем, та стягнути з відповідача на користь [PERSON] 4500,00 грн. в рахунок повернення авансового платежу, 1600 грн. за порушення простроченого грошового зобов'язання та по 121,80 грн. судового збору на користь кожного з позивачів. В судовому засіданні позивачі свої позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Позивач [PERSON] пояснив, що про встановлення балконної рами в квартирі з відповідачем домовлявся його батько - [PERSON], але кошти за договором підряду відповідачу надавав він, а коли той почав ухилятись від виконання договору, кожен раз відкладаючи термін виконання робіт, він почав вимагати від [PERSON] повернення коштів та відшкодування збитків, на що той пообіцяв повернути до 11 червня 2014 року 4500 грн. про що видав розписку, в якій також зазначив, що в разі не повернення боргу, починаючи з 12 червня 2014 року сплачуватиме [PERSON] 100 грн. за кожний день прострочки. До цього часу відповідач ніяких коштів не сплатив, тому вони вирішили звернутись до суду Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.19), письмових заперечень проти позову або заяв про відкладення розгляду справи до суду не направляв. Позивачі не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідно до правил ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних доказів у справі, постановивши заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивачів, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 23 квітня 2014 року позивач [PERSON] уклав з відповідачем [PERSON] договір побутового підряду на виконання робіт по встановленню в лоджії квартири [ADDRESS] балконної рами ПВХ WDS 500, козирка, підвіконника, жалюзі білих горизонтальних, що підтверджується товарним чеком № 040/04 від 23 квітня 2014 року (а.с.10). Укладення цього договору саме [PERSON] а не обома позивачами, підтверджується його поясненнями про те, що авансовий платіж за вказані роботи сплачував він своїми коштами, і розпискою відповідача від 09.06.2014р., згідно якої він отримав кошти на виконання робіт, пов'язаних із встановленням балконної рами за адресою [ADDRESS] від [PERSON] (а.с.9) Відповідно до цієї розписки відповідача він зобов'язувався виплатити позивачу [PERSON] 4500 грн. до 11.06.2014 року, але ця сума не сплачена до цього часу. Відповідно до ч.2 ст.604 ЦК України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація). Згідно ст. 1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов'язанням. Заміна боргу позиковим зобов'язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу). Таким чином, договір побутового підряду, укладений між [PERSON] і [PERSON] був припинений шляхом заміни його позиковим зобов'язанням, отже у позовній вимозі про його розірвання слід відмовити. Оскільки, як встановлено судом, позивач [PERSON], не був стороною договору побутового підряду та не є стороною договору позики, укладеного на його заміну, тобто не є учасником спірних правовідносин, то суд вважає що йому у позові слід відмовити. У відповідності з ст. 1047 ЦК України, якщо сума позики не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно підтверджених розпискою умов договору позики відповідач повинен був повернути борг в сумі 4500 гривень до 11 червня 2014 року. У відповідності з ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ч.2 ст.59 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч.3 ст.545 ЦК України наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Оскільки борговий документ - розписка від 09.06.2014р., знаходиться у позивача, і відповідач не навів доказів того, що він сплатив борг і вимагав її повернення, а позивач у порушення вимог ст.545 ЦК України відмовився це зробити, то суд вважає, що відповідач не повернув позики і вона підлягає стягненню з відповідача в сумі 4500,00 грн. Крім того, умовами укладеного між сторонами договору позики передбачена сплата неустойки за порушення строку його виконання в розмірі 100 грн. за кожен день прострочки, зобов'язання відповідачем до цього часу не виконане, тому суд, розглядаючи справу в межах заявлених вимог, вважає що вимога позивача [PERSON] про стягнення з відповідача 1600 грн. за порушення грошового зобов'язання підлягає задоволенню Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем [PERSON], які складаються з судового збору (а.с.2) підлягають стягненню з відповідача на користь цього позивача в повному обсязі в розмірі 121,80 грн., а судові витрати,понесені позивачем [PERSON] відшкодуванню не підлягають в зв'язку з відмовою у позові.

Outcome: partial