Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

29.02.2016 року позивач звернувся з позовом до відповідачів до суду про визнання укладеного 10.04.2015 року між [PERSON] та ТОВ «Сав-Дистрибьюшн» (далі-магазин «Фокстрот»)договору купівлі-продажу у вигляді видаткової накладної № 113ФТ-6983868 від 10.04.2015 року нікчемним. Застосувавши наслідки недійсності нікчемного правочину, та визнання укладеного 10.04.2015 року між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» кредитного договору №592007083 нікчемним, застосувавши наслідки недійсності правочину, також просили стягнути судові витрати з відповідачів. В обґрунтування позову зазначено, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 04.10.2004 року [PERSON], [INFO] визнано недієздатним, його опікуном було призначено [PERSON], однак остання померла 04.05.2012 року. 10.04.2015 року [PERSON] уклав кредитний договір з Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі- Банк) № 592007083, відповідно до якого Банк надав [PERSON] кредит у сумі 3897 грн.89 коп. під фінансову процентну ставку за користування кредитом у розмірі 0.01% від кредиту. Дані кошти [PERSON] отримав для купівлі мобільного телефону та електричного чайника. В цей же день 10.04.2015 року на підставі укладеного кредитного договору між [PERSON] та ТОВ «Сав-Дистрибьюшн» було укладено договір купівлі - продажу, у вигляді видаткової накладної №113ФТ-6983868, смартфону Sumsung SM G355H вартістю 2499 грн, карті пам»яті Ranced micro SDHC 16 Gb вартістю 229 грн. 90 коп., аксесуари до мобільного телефону Valenta C-564/15 вартістю 89 грн. 90 коп., електричний чайник Delfa DK-1100X вартістю 179 грн., засоби догляду за чайником Sano вартістю 49 грн. 90 коп. Також [PERSON] оплачено страховий платіж-договір до смартфону вартістю 269 грн, договір про забезпечення сервісу налаштування смартфону вартістю 249 грн, та оплачено стаховий платіж «Кредит без турбот від Фокстрот» вартістю 71 грн. 31 коп. Даний правочин було укладено на загальну суму 3637 грн. 01 коп. та підтверджується чеком з магазину відповідача. Згідно ст..56, 65 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. До встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника над фізичною особою здійснює відповідним орган опіки та піклування. Тому правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування є нікчемним. Посилаючись на викладене позивач просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до суду не з»явився, про слухання справи повідомлений належним чином, заперечень щодо позову не надав. Представник відповідача за дорученням ТОВ «Сав-Дистрибьюшн» - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та просила відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що [PERSON] неодноразово брав кредити та був клієнтом їхнього магазину. Розрахунки проводив вчасно та в повному обсязі. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи дійшов слудуючого. Судом встановлено, що рішенням Первомайського міського суду Миколаївської області 04.10.2004 року [PERSON], [INFO] визнано недієздатним, справа 2-730/2004р. Відповідно до повідомлення виконавчого комітету Первомайської міської ради від 15.09.2016 року №5237/03П-26 органом опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради рішення про призначення опікуном над недієздатним [PERSON] не приймалось. 10.04.2015 року [PERSON] уклав кредитний договір з Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі- Банк) № 592007083, відповідно до якого Банк надав [PERSON] кредит у сумі 3897 грн.89 коп. під фінансову процентну ставку за користування кредитом у розмірі 0.01% від кредиту. Дані кошти [PERSON] отримав для купівлі мобільного телефону та електричного чайника. В цей же день 10.04.2015 року на підставі укладеного кредитного договору між [PERSON] та ТОВ «Сав-Дистрибьюшн» було укладено договір купівлі - продажу, у вигляді видаткової накладної №113ФТ-6983868, смартфону Sumsung SM G355H вартістю 2499 грн, карті пам»яті Ranced micro SDHC 16 Gb вартістю 229 грн. 90 коп., аксесуари до мобільного телефону Valenta C-564/15 вартістю 89 грн. 90 коп., електричний чайник Delfa DK-1100X вартістю 179 грн., засоби догляду за чайником Sano вартістю 49 грн. 90 коп. Також [PERSON] оплачено страховий платіж-договір до смартфону вартістю 269 грн, договір про забезпечення сервісу налаштування смартфону вартістю 249 грн, та оплачено стаховий платіж «Кредит без турбот від Фокстрот» вартістю 71 грн. 31 коп. Даний правочин було укладено на загальну суму 3637 грн. 01 коп. Відповідно до вимог ст. 226 ЦК України правочини, які вчинені недієздатною фізичною особою, є нікчемними. Отже, укладений договір кредиту від 10.04.2015 року №592007083 між [PERSON] та публічним акціонерним товариством «Альфа-Банком» для власних потреб та договір купівлі-продажу від 10.04.2015 року роздрібного товару в магазині «Фокстрот» є нікчемними тобто згідно ст. 215 ЦК України недійсними. Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до ст..41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун (стаття 1184 ЦК України). Таким чином, [PERSON] не мав права укладати договір кредиту та договір купівлі - продажу товару, в силу ст. 226 ЦК України вказані договори є нікчемним. Відповідно до положень ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).\~\~ \~У цьому\~\~ разі\~\~визнання\~\~такого правочину недійсним судом не вимагається. Разом з тим на відміну від норм ч. 1 ст. 216, ст.226 ЦК України норми гл. 29 ЦК України є спеціальними. У них закріплено основні способи захисту права власності, що можуть застосовуватися власником (користувачем) майна, зокрема з метою повернення майна в натурі, переданого за недійсним правочином. Частиною 5 ст. 216 ЦК України передбачено, що вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Опікун зобов'язаний повернути дієздатній стороні все одержане недієздатною фізичною особою за нікчемним правочином. Якщо майно не збереглося, опікун зобов'язаний відшкодувати його вартість, якщо вчиненню правочину або втраті майна, яке було предметом правочину, сприяла винна поведінка опікуна. З аналізу положень зазначених норм права випливає, що якщо майно передане власником за правочином, який є нікчемним або оспорюваним, то позов про визнання правочину недійсним та про застосування наслідків недійсності правочину має пред'являтися тоді, коли майно залишається у даному випадку у позивача органу опіки та піклування виконавчого комітету Первомайської міської ради. \~\~ У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину. Позивач вимогу про повернення майна з зазначених підстав не заявляли.\~\~ Тому підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed