Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

28.11.2015 року о 13.40 год. на автодорозі по пр-ту Миру в м. Кривому Розі Дніпропетровської області відбулася ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], який в той момент перебував в стані алкогольного сп'яніння, та автомобіля марки [PERSON], р/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.03.2016 року, яка набрала законної сили 22.03.2016 року (а.с.14), винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, визнано [PERSON], однак провадження по справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв'язку зі сплином строку для накладення адміністративного стягнення. Оскільки в розумінні ч.4 ст.61 ЦПК України, п.4 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2012 року, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено судом постанову, в той час як при винесенні постанови 11.03.2016 року суд встановив, що дорожньо-транспортна пригода мала місце 28.11.2015 року о 13.40 год. та сталася саме з вини [PERSON], тому вищевказані обставини окремому доказуванню не підлягають. Крім того, вирішуючи спір про відшкодування шкоди в порядку регресу суд встановлює, чи повинен відповідач, будучи винним у вчиненні ДТП, нести відповідальність за завдані ним збитки. Обставини ДТП, її механізм, дії учасників пригоди суд не оцінює, оскільки оцінку їм вже було надано судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, дії якого суд не повноважний переоцінювати в рамках даної справи, предмет якої стосується виключно цивільно-правової відповідальності винної особи, а не правомірності притягнення до адміністративної відповідальності. Судом встановлено, що про настання ДТП потерпілий [PERSON] - водій автомобіля марки [PERSON], р/н [NUMBER], одразу повідомив МТСБУ, що зафіксовано у відповідному повідомленні від 28.11.2015 року (а.с.15). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Так, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу марки [PERSON], р/н [NUMBER], [PERSON] була застрахована ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» згідно з полісом №АІ/2457045/0404/14/50001 від 18.12.2014 року зі строком дії до 18.12.2015 року (а.с.10). В ході розгляду справи судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу марки ВАЗ 21072, р/н [NUMBER], яким керував [PERSON] в момент ДТП, застрахована не була, що також слідує з Інформації з централізованої бази даних МТСБУ (а.с.13). Згідно п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За даних обставин, 21.04.2016 року власник транспортного засобу марки [PERSON], р/н [NUMBER], [PERSON] звернулася до МТСБУ із заявою про здійснення виплати їй відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталася 28.11.2015 року в порядку ст.35, п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с.16). Згідно ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. В розумінні ч.1 ст.28, ст.29 вказаного Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. При цьому, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №Д17/12/15 від 22.12.2015 року, виконаного судовим експертом [PERSON] за дорученням ТОВ «АК «УКРАВТОЕКСПЕРТИЗА» на замовлення МТСБУ відповідно до договору №2015/0005 від 10.12.2015 року (а.с.17), розмір матеріальних збитків, спричинених власникові автомобіля марки [PERSON], р/н [NUMBER], в результаті ДТП становить 16 056,28 грн. (а.с.19-39). Під час проведення огляду транспортного засобу з метою оцінки спричинених збитків була присутньою [PERSON] - власник автомобіля марки [PERSON], р/н [NUMBER]. [PERSON] на проведення огляду автомобіля не з'явився. Як вбачається з Наказу МТСБУ №4017 від 23.05.2016 року «Про про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON].» (а.с.41), сума до сплати за шкоду, заподіяну в результаті ДТП, складає 14 513,05 грн. Обґрунтування зазначеної суми також підтверджується довідкою МТСБУ №1 від 16.05.2016 року (а.с.40), виходячи з підтвердженої шкоди по майну в розмірі 16 056,28 грн. На підставі ч.1 ст.1191 ЦК України, п.8 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Згідно з ч.38.2.1 ст. 38.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом достеменно встановлено факт належного виконання позивачем своїх зобов'язань перед потерпілою [PERSON] шляхом виплати їй суми страхового відшкодування в загальному розмірі 14 513,05 грн. (платіжне доручення №4017рв від 24.05.2016 року, а.с.42), відшкодування МТСБУ витрат на оплату послуг аварійного комісара - 585 грн. (платіжне доручення №1262рв від 05.04.2016 року, а.с.42), у зв'язку з чим право зворотної вимоги до [PERSON] у МТСБУ виникло на законних підставах, доказів протилежного відповідач суду не надав, в добровільному порядку відшкодувати відмовляється, ігноруючи звернення позивача з цього приводу (а.с.43, 44), тому суд приходить до висновку про доведеність, обґрунтованість пред'явлених вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі із стягненням з відповідача [PERSON] на користь МТСБУ 15 098,05 грн. (з розрахунку: 14 513,05 + 585). Враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, в силу ст.141 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути зі [PERSON] на користь МТСБУ 1600 грн. в рахунок відшкодування понесених документально підтверджених витрат по сплаті судового збору (а.с.1).

Outcome: approved