Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

27 квітня 2017 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить стягнути з [PERSON] (і/н2999806735) на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 12.07.2007р.н., у розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02 лютого 2007 року Красногвардійський відділом РАЦС у м.Дніпропетровську між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис за № 69. Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 12.04.2017р. шлюб між сторонами розірвано, повернуто позивачу дошлюбне прізвище «Звєрєва». Вказане рішення суду набрало законної сили та [PERSON] оскаржено не було. За час шлюбу у сторін народився син [PERSON], 12.07.2007р.н. Сторони спільно не проживають, господарство не ведуть, бюджет окремий. Дитина залишилася із позивачем, та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає. Коштів отримуваних за основним місцем роботи на утримання дитини недостатньо, дитина росте, її необхідно одягати, годувати, витрачати кошти на її розвиток, відпочинок, дитина потребує матеріальної допомоги. Відповідач згідно довідки №20 від 20.04.2017р. ВЧ 3054 Національної Гвардії України працює на посаді техніка коменданта парку спеціальних вагонів, має регулярний та стабільний дохід інших утриманців не має, а тому може сплачувати аліменти у розмірі, який дорівнюватиме 1/4 частки з його заробітної плати (доходів). У судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає. У звязку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 03 лютого 2007 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №69, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу у сторін є малолітня дитина син [PERSON], 12 липня 2007р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 12 квітня 2017 року шлюб між сторонами розірвано та після розірвання шлюбу позивачу залишене дошлюбне прізвище «Звєрєва» (а.с.5). Син на цей час проживає разом з матірю і знаходиться на повному утриманні та матеріальному забезпеченні позивача. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно із ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та сторін, той факт, що дитина мешкає разом із позивачем та потребує утримання, та те, що відповідач є працездатним та має постійний заробіток, не надав суду доказів про наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та про проведення з нього стягнень на утримання зазначених осіб. Оскільки відповідач є батьком малолітньої дитини, яка проживає разом із позивачем, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі досягнуто не було, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Згідно із п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивача було звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, тому відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved