Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

28.11.2014 позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, просить стягнути з відповідача суму несплачених процентів за договором банківського вкладу №7972 від 03.03.2012 у розмірі 1715 грн. 18 коп. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 03.03.2012 між нею та відповідачем було укладено договір банківського вкладу №7972, відповідно до умов якого позивач передала банку грошові кошти в розмірі 6 409 грн. 00 коп., зі строком повернення вказаних коштів з нарахованими процентами у розмірі 13,5% річних 01.05.2012. Також, 03.03.2012 між нею та відповідачем було укладено договір банківського рахунку №7972, відповідно до умов якого позивачу було відкрито поточний рахунок, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався вести комплексне розрахунково-касове обслуговування клієнта та здійснювати за його дорученням усі розрахункові і касові операції. Відповідно до п.2.4.5 договору банківського вкладу, позивач 18.10.2012 перерахувала на депозитний рахунок 5 000, 00 грн., 10.01.2013 перерахувала 8 000, 00 грн. та 21.10.2013 перерахувала 10 000, 00 грн. 25.06.2014 позивач звернулась до відповідача із заявою про розірвання договору банківського вкладу та повернення суми депозиту з нарахованими відсотками. Однак відповідач повернув позивачу частину суми депозиту з нарахованими процентами у розмірі 34 527, 21 грн., проте іншу частину нарахованих відсотків за період з 21.10.2013 по 25.10.2014 у розмірі 1 715, 18 грн. не повернув. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання за договором банківського вкладу не виконав, позивач просить стягнути з відповідача на її користь суму несплачених процентів у вказаному розмірі. Протягом розгляду справи позивач просила зменшити розмір позовних вимог, подавши відповідну заяву, згідно якої просила стягнути з відповідача на користь позивача суму несплачених процентів у розмірі 1 575 грн. 79 коп. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив позов задовольнити в повному обсязі. Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на те, що Банк помилково (без доручення клієнта) кошти в розмірі 5000 грн. та 8000 грн. переказав на депозитний рахунок позивача та, враховуючи, що дані кошти фактично знаходились на депозитному рахунку і відповідач ними користувалася, Банк нарахував та виплатив позивачу проценти згідно до вимог депозитного договору. Разом з тим, позивач не подав Банку розпорядження для списання 10 000 грн., а договір банківського рахунку не містить умов договірного списання коштів, зокрема на депозитний рахунок. Крім того, зазначив, що вказані грошові кошти знаходились на поточному рахунку та позивач могла вільно ними розпоряджатися. Таким чином, вважали позов безпідставним та необґрунтованим. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами шляхом дослідження, приходить до наступного. Як встановлено судом, 03.03.2012 між позивачем [PERSON], (дошлюбне прізвище [PERSON]), що підтверджується копією свідоцтвом про шлюб, та відповідачем ПАТ КБ «Правекс-Банк» було укладено договір банківського вкладу з можливістю автоматичного продовження строку дії договору «Правекс-Нонстоп» №7972, відповідно до умов якого позивач передала банку грошові кошти в розмірі 6409 грн. 00 коп., зі строком повернення вказаних коштів з нарахованими процентами у розмірі 13,5% річних 01.05.2012. (а.с.3) 03.03.2012 року між тими ж сторонами було укладено договір банківського рахунку №7972, відповідно до умов якого позивачу було відкрито поточний рахунок та відповідач зобов'язався вести комплексне розрахунково-касове обслуговування клієнта та здійснювати за його дорученням усі розрахункові і касові операції. (а.с.4-5) Відповідно до п.2.1.1 договору банківського рахунку банк прийняв на себе зобов'язання приймати готівкові грошові кошти. 18.10.2012 позивач, відповідно до договору банківського рахунку передала грошові кошти в розмірі 5 000 грн., що підтверджується квитанцією № FJB1229201789291 від 18.10.2012. (а.с.6) 10.01.2013 позивач, відповідно до договору банківського рахунку передала грошові кошти в розмірі 8 000 грн., що підтверджується квитанцією № FJB1301002881540 від 10.01.2013. (а.с.6) 21.10.2013 позивач, відповідно до договору банківського рахунку передала грошові кошти в розмірі 10 000 грн., що підтверджується квитанцією № FJB1329406435115 від 21.10.2013. (а.с.6) 26.06.2014 позивач звернулася до відповідача із заявою про розірвання договору банківського вкладу та повернення суми депозиту з нарахованими відсотками. На виконання умов договору банківського вкладу, відповідач повернув позивачу суму вкладу з урахуванням процентів в розмірі 34 527,21 грн., що підтверджується заявою позивача на видачу готівки від 25.06.2014. (а.с.8) Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ПАТ КБ «Правекс-Банк» помилково (без доручення клієнта) - позивача по справі, грошові кошти в розмірі 5 000 грн. та 8 000 грн. переказав на депозитний рахунок позивача, та у зв'язку з тим, що дані кошти знаходились на депозитному рахунку і відповідач ними користувався, Банк нарахував та виплатив позивачу нараховані проценти згідно з вимогами договору банківського вкладу, що не заперечувалося в судовому засіданні представниками відповідача. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до п.3.1 договору банківського вкладу проценти на вклад нараховуються виключно на поточний щоденний залишок коштів на депозитному рахунку вкладника. Згідно з п.3.1.1 договору банківського вкладу днем надходження вкладу у Банк вважається день зарахування банком коштів на депозитний рахунок вкладника. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачем грошові кошти у розмірі 10 000 грн. були передані на поточний рахунок відповідно до договору банківського рахунку. Відповідно до п.1.3 договору банківського рахунку відсотки за залишками коштів на рахунку не нараховуються. Відповідно до ст.1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом. Однак, будь-яких розпоряджень щодо списання грошових коштів з поточного рахунку позивач Банку не надавала, і такі дані матеріали справи не містять. Крім того, умовами договору банківського рахунку не передбачено договірне списання грошових коштів з рахунку позивача. Таким чином, виходячи з вказаних положень договору банківського вкладу та банківського рахунку, відсутні законні підстави для нарахування відсотків на суму 10 000 грн. Отже, враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач діяв у відповідності до умов вказаних договорів та вимог чинного законодавства, а тому позов є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed