Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

28.10.2021 [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що має спільних з відповідачем дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які мешкають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Позивачем зазначено, що відповідач участі у вихованні синів не приймає, матеріально не утримує в достатньому обсязі. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що [PERSON] є батьком [PERSON] , який навчається на третьому курсі денної форми навчання факультету економіки і менеджменту ДВНЗ «Національна металургійна академія України». Враховуючи викладене, позивач просила стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , що навчається, у твердій грошовій сумі 3000 грн. до закінчення ним навчання у Державному вищому навчальному закладі «Національна металургійна академія України», але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітніх синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн на кожну дитину. Ухвалою судді Батманової В.В. від 12.11.2021 було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в спрощеному провадженні з повідомленням сторін (а.с. № 22). В наданій суду 13.12.2021 заяві позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, справу просила розглядати за її відсутністю, без фіксування процесу технічними засобами. Від представника [PERSON] , який діє в інтересах відповідача [PERSON] 07.12.2021 до суду надійшли пояснення в яких відповідач не заперечував свого обов`язку щодо утримання дітей, зазначив, що відповідач впродовж 2020 року та до липня 2021 року сплачував аліменти у розмірі 4000 грн, після втрати роботи у липні 2021 року сплачував близько 2000 грн щомісячно, саме в такому розмірі він визнає позовні вимоги. Представник відповідача посилається на те, що відповідач є інвалідом та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2418 грн. щомісячно та іншого постійного доходу не має. Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили. Таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази за принципами ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] (а.с. № 8), [NUMBER] (а.с. № 9), [NUMBER] (а.с. № 15). Діти мешкають зі своєю матір`ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Відповідно до довідки № 3 від 01.09.2021 [PERSON] є студентом третього курсу денної форми навчання факультету економіки і менеджменту ДВНЗ «Національна металургійна академія України» 4 рівня акредитації (а.с. № 11). Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі пред`явлення позову одним із батьків, суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких, у зв`язку з цим стягуються аліменти. З огляду на те, що відповідно до ст. 199 СК України утримання повнолітніх сина (або доньки) під час навчання є обов`язком батьків та відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по утриманню дитини, яка продовжує навчання, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги та стягнути щомісячно на період навчання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , до закінчення ним навчання у ДВНЗ «Національна металургійна академія України», але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, в розмірі 1500 грн., здійснюючи стягнення аліментів на користь [PERSON] , з дня подання позову. При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує також й обов`язок матері позивача по утриманню дитини на період її навчання у навчальному закладі. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України (в редакції від 17.05.2017) за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України (в редакції від 17.05.2017) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 СК України (в редакції від 17.05.2017) частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому, варто зазначити, що статтею 192 СК України (в редакції від 17.05.2017) передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та і інших випадках передбаченим цим кодексом. За таких обставин, виходячи з принципів розумності та справедливості, а також враховуючи те, що відповідач є працездатним, не має на утриманні інших дітей та осіб, визнає позовні вимоги, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача на утримання синів - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 2 000 грн., на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 28 жовтня 2021 до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів повністю узгоджується з нормами, встановленими ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (в редакції від 17.05.2017). При цьому враховано, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп., що є мінімальною ставкою судового збору на 2021 за майновими вимогами. На підставі викладеного,

Outcome: partial