Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

28.12.2015 року позивач [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, в якому просив звільнити його від сплати аліментів, які стягуються з нього на користь його повнолітньої дочки [PERSON] за рішеннями Бориспільського районного суду Київської області від 09.07.2004 року та від 14 липня 2015 року та виданими на підставі вказаних рішень виконавчими листами з 01 жовтня 2015 року (а.с.2-4). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Згідно з рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 9 липня 2004 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше неоподатковуваного мінімум доходу громадян, починаючи з 01.07.2004 року. 08.11.2007 року Бориспільським міськрайонним судом на підставі вказаного рішення був виданий виконавчий лист, який був поданий на виконання та за яким з нього щомісячно стягуються аліменти. Дочка проживала з ним та отримувала аліменти, а також він надавав їй додаткову грошову та іншу матеріальну допомогу, а з вересня 2011 року його донька, відповідач у справі, переїхала на постійне місце проживання до м.Єгорьєвськ Російської Федерації, де перебуває на обліку як інвалід 2 групи дитинства та отримує пенсійне забезпечення - соціальну пенсію в Управлінні Пенсійного фонду РФ №29 по м.Москва і Московській області у сумі 10771,43 рублів РФ, що за курсом відповідає 3597,51 гривень. Позивач зазначає, що ним було подано заяву про зменшення розміру аліментів та встановлення розміру у твердій сумі, яка була задоволена рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.07.2015 року і розмір аліментів зменшено і встановлено в твердій грошовій сумі 1176 гривень щомісячно. До 01.10.2015 року він працював та отримував заробітну плату в аеропорту «Бориспіль» , але був звільнений у зв'язку з виходом на пенсію за віком, на даний час не працює і розмір його пенсії становить 3587,23 гривень щомісячно. Позивач зазначає, що разом з утриманими з його пенсії аліментами а також пенсією, яку відповідач отримує в Російській Федерації, її щомісячний дохід становить 4396,91 гривень, в той час, як відповідач після відрахування аліментів, отримує пенсію в розмірі 2787,83 гривень Він також зазначає, що його колишня дружина, мати відповідача, яка також проживає в м.Єгорьєвськ Російської Федерації, має можливість надавити утримання їх дочці, але цього не робить, про що на його думку також свідчить укладений його колишньою дружиною договір дарування ? частини квартири [ADDRESS] вартістю 139755,50 гривень сторонній особі, не використавши дану власність в інтересах доньки. В судове засідання сторони не з'явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Згідно поданих заяв, сторони повідомлені про дату, час та місце судового розгляду належним чином. Позивач на позові наполягає, відповідач заперечень проти позову не надала. Дослідивши подані заяви, матеріали даної цивільної справи, , суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 9 липня 2004 року з позивача [PERSON],[INFO], на користь [PERSON], [INFO], стягнуто аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше неоподатковуваного мінімум доходу громадян, починаючи з 01.07.2004 року, що підтверджується виконавчим листом №2-2292, виданим 08 листопада 2007 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області (а.с.5). За змістом вище зазначеного виконавчого листа №2-2292, виданого 08 листопада 2007 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області, стягувач [PERSON],[INFO], відповідач у справі, є інвалідом з дитинства (а.с.5). Згідно з довідкою Філії №2 ФГУ Головного бюро медико-соціальної експертизи по Московській області від 25.11.2008 року [PERSON], 09.122.1974 року народження повторно з 28.11.2008 року та безстроково встановлена друга група інвалідності, причина якої - інвалідність з дитинства (а.с.41). На підставі вказаного виконавчого листа постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві від 11.12.2007 було відкрито виконавче провадження (а.с.7). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2015 року у цивільній справі №359/10084/14-ц було задоволено позов [PERSON] та зменшено розмір аліментів і встановлено розмір аліментів у твердій грошовій сумі 1176 гривень щомісячно, та на підставі якого Бориспільським міськрайонним судом Київської області 27 серпня 2015 року був виданий виконавчий лист№2/359/133/2015 (а.с.6). Згідно з даними трудової книжки позивача [PERSON],він був звільнений з роботи з 01.10.2015 року за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком (а.с.8). Позивач отримує пенсію за віком , та згідно з довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 5 жовтня 2015 року №103 розмір його пенсії після вирахування аліментів станом на вересень 2015 року становить 2799 гривень 31 койок (а.с.10) Згідно з довідкою ГУ УПФР №29 по м.Москва та Московській області відповідач [PERSON] з 25.11.2008 року отримує соціальну пенсію, розмір якої станом на червень 2014 року становив 8647 рублів 51 копійка (основна виплата) та 2123 рублі 92 копійки (ЩГВ-щомісячна грошова виплата), що за офіційним курсом Національного банку України станом на 28.12.2015 року - дату звернення позивача з даним позовом до суду, що складав 10 рублів за 3.9116 гривень становило (10771,43руб.х 0,39116грн.=4213,35грн.) (а.с.9). Таким чином, з урахуванням аліментів, що стягуються з відповідача, сума доходу відповідача є значно більшою за доход позивача. Крім того, встановлено що згідно з договором дарування частини квартири від 11 листопада 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №803, встановлено, що громадянка Російської Федерації [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER]), в Російській Федерації зареєстрована за адресою: [ADDRESS] подарувала [PERSON] належну їй на праві власності ? частину квартири [ADDRESS] оціночною вартістю 139755 гривень 50 копійок, в якій був і залишається зареєстрований позивач (а.с.15). Відповідно до історії хвороби позивача №7613/906, він з 18.07.2015 року по 28.07.2015 року знаходився на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні Бориспільської центральної районної лікарні та в нього встановлений діагноз: ішемічна хвороба серія, стенокардія , кардіосклероз, остеохондроз хребта, неврозоподібний стан, астено-невротичний сіндром (а.с.44). Згідно з вимогами ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Так, з досліджених в судовому засіданні доказів було встановлено, що з часу ухвалення рішення Бориспільським міськрайонним судом Київської області від 09.07.2004 року про стягнення з позивача [PERSON] аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно на користь відповідача [PERSON], а в подальшому зменшення розміру цих аліментів згідно з рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 14 липня 2014 року та визначення їх у твердій сумі 1176 гривень суттєво змінились матеріальне положення як платника аліментів, який перестав отримувати заробітну плату у зв'язку з виходом на пенсію та єдиним доходом позивача є пенсія, розмір якої суттєво менший від доходу відповідача. З урахуванням викладеного, суд прийшов до переконання, що заявлені позовні вимоги щодо звільнення позивача від сплати аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Проте в частині позовних вимог щодо звільнення позивача відплати аліментів з 01.10.2015 року, суд прийшов до висновку, що вони не грунтуються на вимогах чинного законодавства. Так, ст.188 Сімейного кодексу України не передбачає можливості звільнення платника аліментів від їх сплати з моменту звернення з позовом до суду, або з визначеної судом дати, тоді як в загальному порядку рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження. Крім того, ч.2 ст.197 Сімейного кодексу України прямо передбачає підстави звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Будь-яких доказів того, що в період з 1.10.2015 року по даний час у позивача виникла заборгованість по сплаті аліментів суду надано не було, вимога щодо звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам ним не заявлялась. По справі значаться судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 гривня 20 копійок (а.с.1), проте вимога щодо стягнення понесених судових витрат по оплаті судового збору позивачем не заявлялась. На підставі викладеного,

Outcome: partial