Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

28 травня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. (а.с.2) В обґрунтування вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 01 лютого 2013 року близько 18 годин вона та її сусідка [PERSON] сиділи на лавочці біля під'їзду будинку [ADDRESS]. З цей час до під'їзду на автомобілі «Газель» приїхав [PERSON], який привіз товар в магазин, розташований в будинку [ADDRESS] в квартирах 16 та 17. [PERSON], проходячи біля неї, дверима зачепив її праву ногу, таким чином, що удар прийшовся їй по правому коліну. Вона зробила зауваження [PERSON], а саме, щоб він вигружав товар в магазин не через під'їзд житлового будинку, а через обладнану біля магазину площадку. [PERSON] підійшов до автомобіля та став телефонувати. Приблизно через п'ять хвилин до них підбіг батько [PERSON] - [PERSON] і наніс їй удар кулаком в ліву сторону обличчя, від удару вона впала на лавку та вдарилася головою об стіну під'їзду. [PERSON] зазначила в заяві, що [PERSON] стала кричати, що він робить, вона буде свідком, але у відповідь [PERSON] наніс їй удар кулаком в обличчя, до них підбіг [PERSON], схватив [PERSON] за праву руку, а [PERSON] продовжив наносити їй удари кулаком в обличчя, наніс не менше ніж два удари. [PERSON] зазначила, що коли [PERSON] вирвалася і забігла до під'їзду, вона крикнула щоб [PERSON] бігла до її чоловіка та викликала міліцію. Вона також зайшла до під'їзду, стала підніматися по сходам, на площадці другого поверху її наздогнали [PERSON] і [PERSON], при цьому, [PERSON] схопив її за руки і тримав, а [PERSON] натягнув шапку на її обличчя та став бити ребром руки по затилку, наніс близько трьох ударів. В цей час на крики з квартири вибіг її чоловік і [PERSON] та [PERSON] вискочили з під'їзду. В цей же день вона була госпіталізована в хірургічне відділення Новомосковської центральної районної лікарні де проходила лікування до 07.02.2013 року, а з 08.02.2013 року по 20.02.2013 року проходила лікування в терапевтичному відділенні. Її емоційний і психологічний стан були нестабільні, після перенесеного на неї нападу вона була змушена в період з 27.02.2013 року по 03.05.2013 року лікувалася в психіатричній лікарні. Оскільки було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. І ст. 125 КК України, то Новомосковським МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області 02.02.2013 р. були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013040350000848 та розпочате досудове розслідування, в зазначеному кримінальному провадженні вона була визнана потерпілою. У відповідності до дослідження судово-медичного експерта № 73 від 04.02.2013 року та № 98 від 20.02.2013 року, їй були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забою шийного відділу хребта, які відноситься до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я на строк, перевищуючий 6-ть тижнів, але менш 21-го Синець в лівій виличній області відноситься до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, всі виявлені тілесні ушкодження заподіяні тупим твердим предметом, можливо строк та при обставинах, зазначених потерпілою - 01.02.2013 року. Позивач зазначила в заяві, що діями відповідачів [PERSON] і [PERSON] їй була спричинена матеріальна та моральна шкода. Після отриманих тілесних ушкоджень вона проходила лікування, після якого в неї був період, котрий включав комплекс медичних заходів та процедур для повної реабілітації та видужання, для лікування нею були придбані медичні препарати на суму 3 711,12 грн. Діями відповідачів крім матеріальної шкоди, їй була спричинена значна моральна шкода, яка полягає в тому, що вона перенесла душевні страждання, які внесли негативні зміни у її житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого повторення подій, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; важкість виконання повсякденних обов'язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності; побоювання щодо майбутнього стану здоров'я, моральну шкоду вона оцінює в 50 000 грн. Враховуючи вищенаведене, посилаючись на вимоги ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1195 ЦК України, [PERSON] просила суд: -стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на її користь завдану матеріальну шкоду в сумі 3 711,12 грн.; -стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на її користь на відшкодування завданої моральної шкоди 50 000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник підтримали позов в повному обсязі, посилалися на підстави звернення до суду киви кладені в заяві, просили суд задовольнити вимоги. Позивач [PERSON], будучі допитаною в якості свідка, пояснила, що 01 лютого 2013 року о 18-00 годині вона сиділа на лавочці біля під'їзду в будинку [ADDRESS]. З під'їзду вийшла [PERSON], яка виносила сміття. На першому поверсі будинку розташований магазин, власником якого є [PERSON]. В цей час до під'їзду на автомобілі під'їхав [PERSON], коли заходив до під'їзду, ударив її дверима по нозі. Вона стала говорити, щоб він не носив товар через під'їзд. [PERSON] відійшов до автомобіля, став телефонувати, через деякий час прибіг [PERSON], штовхнув її руками, вона упала на лавочку, ударилася головою о стіну, після чого [PERSON] ударив її кулаком в ліву частину обличчя. [PERSON] стала робити зауваження [PERSON], але він і її ударив кулаком в обличчя. [PERSON] схопив [PERSON] за руки, а його батько [PERSON] наніс два удари кулаком в обличчя. Вона та [PERSON] забігли до під'їзду, [PERSON] стала підніматися на третій поверх до її квартири, а її на другому поверсі наздогнали [PERSON] і [PERSON], при цьому, [PERSON] схопив її за руки і тримав, а [PERSON] натягнув шапку на її обличчя та став бити ребром руки по затилку, наніс близько трьох ударів. В цей час з квартири вибіг її чоловік і [PERSON] та [PERSON] вискочили з під'їзду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, будучі допитаним в якості свідка, позов не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилався на те, що власником магазину, розташованого на першому поверсі будинку [ADDRESS] є [PERSON] Приміщення магазину орендує його дружина, яка є фізичною особою-підприємцем. Він та його син [PERSON] допомагають привозити товар, вивозити сміття, тощо. Вхід до магазину є з під'їзду будинку та з центрального входу. [PERSON] знає як мешканку смт. Губиниха, яка мешкає в будинку [ADDRESS], з 2013 року відносини між ними натягнуті, оскільки [PERSON] постійно пред'являє йому претензії, що повинен утримувати будинок, проводити ремонт під'їзду, систем трубопроводів, електрику та інше. 01 лютого 2013 року він знаходився в с. Ковпаківка Магдалинівського району, приблизно о 18-00 годині йому зателефонував син - [PERSON], який повідомив, що [PERSON] та [PERSON] не пускають його заносити товар до магазину через під'їзд будинку, він сказав сину, щоб той заносив товар через центральний вхід в магазин. В смт. Губиниха-1 в цей день його взагалі не було, він нікого не бив, позивач говорить неправду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні, будучі допитаним в якості свідка, позов не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилався на те, що його мати здійснює підприємницьку діяльність, орендує магазин, розташований на першому поверсі будинку [ADDRESS]. Він та його батько [PERSON] допомагають привозити товар, вивозити коробки, тару, магазин має вхід з під'їзду будинку і центральний вхід. 01 лютого 2013 року він на автомобілі разом з робочими під'їхав до під'їзду будинку, щоб занести товар, але, [PERSON] та [PERSON], які стояли біля дверей під'їзду, не пустили його, стали говорити, щоб він заносив коробки до магазину через центральний вхід. Він зателефонував з цього приводу батькові - [PERSON], який сказав йому заносити товар через центральний вхід магазину, що він і зробив. Він нікого не бив, його батька взагалі не було в цей час в смт. Губиниха. Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилався на те, що позивачем не надані належні та допустимі докази того, що саме відповідачами [PERSON] і [PERSON] їй були завдані тілесні ушкодження. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що за заявою [PERSON] і [PERSON], 23 жовтня 2013 року Новомосковським МВ ГУ МБС України в Дніпропетровській області були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013040350000848 та розпочате досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України. Судом встановлено, що у відповідності до дослідження судово-медичного експерта судово-медичного експерта № 73 від 04.02.2013 року та № 98 від 20.02.2013 року, у [PERSON] виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою шийного відділу хребта, які відноситься до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я на строк, перевищуючий 6-ть тижнів, але менш 21-го Синець в лівій виличній області відноситься до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, всі виявлені тілесні ушкодження заподіяні тупим твердим предметом, можливо строк та при обставинах, зазначених потерпілою - 01.02.2013 року. (а.с. 14,15) Згідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи № 912/Е/Д від 21 листопада 2015 року, при експертизі потерпілої [PERSON] виявлені слідуючі тілесні ушкодження: забій шийного відділу хребта відноситься до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я на строк, перевищуючий 6-ть тижнів, але менш 21-го Синець в лівій виличній області відноситься до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, всі виявлені тілесні ушкодження заподіяні тупим твердим предметом, можливо строк та при обставинах, зазначених потерпілою - 01.02.2013 року. Для відповіді на питання, чи отримані тілесні ушкодження, виявлені у [PERSON] згідно висновку № 73 від 04.02.2013 року та № 98 від 20.02.2013 року від дій [PERSON] та/або [PERSON], необхідно провести слідчий експеримент по утворенню механізму спричинення тілесних ушкоджень з усіма учасниками події. (а.с. 110) Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS]. На першому поверсі будинку розташований магазин [PERSON] 01 лютого 2013 року о 18-00 годині вона перебувала біля під'їзду будинку, там же знаходилася [PERSON] На автомобілі під'їхав [PERSON] і коли заходив, дверима під'їзду ударив [PERSON], яка стала говорити [PERSON], щоб він заносив товар не через під'їзд, а через магазин. В цей час прийшов [PERSON], штовхнув [PERSON], рукою ударив її в ліву сторону голови. [PERSON] пояснила, що вона стала кричати, але [PERSON] ударив і її рукою в ніс та губу, після чого [PERSON] схопив її за руки, а [PERSON] став бити кулаком в обличчя. Вона вирвалася, забігла в під'їзд, піднялася на третій поверх до квартири [PERSON], покликала чоловіка останньої, після чого викликала міліцію. [PERSON] пізніше розповіла їй, що вона зайшла також до під'їзду, коли піднялася на другий поверх, її наздогнав [PERSON], натягнув їй на обличчя шапку, а [PERSON] наносив удари. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що проживає за адресою: [ADDRESS], [PERSON] проживає по сусідству. На першому поверсі будинку розташований магазин [PERSON] 01 лютого 2013 року о 18-30 годині він був вдома, його квартира розташована на третьому поверсі, його дружина [PERSON] була на вулиці. Двері квартири не були зачинені, через деякий час прийшла [PERSON] та повідомила, що [PERSON] б'є його дружину. Він вискочив з квартири і побачив, що на другому поверсі під'їзду [PERSON] тримає його дружину за руки, а [PERSON] наносив удари по затилку, наніс два удари. Коли [PERSON] і [PERSON] побачили його, вибігли на вулицю. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що з позивачем [PERSON] знайома, оскільки проживає в будинку поруч. В будинку, якому проживає [PERSON] [ADDRESS] на першому поверсі розташований магазин, власником якого є [PERSON] 01 лютого 2013 року приблизно о 18-00 годині вона йшла до магазину, біля будинку № [ADDRESS] сиділи [PERSON] і [PERSON], біля під'їзду стояв мікроавтобус. Назустріч їй з за рогу будинку біг [PERSON], що відбувалося далі вона не бачила. Пізніше із слів жителів смт. Губиниха вона чула, що [PERSON] і [PERSON] побили жінок. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знайомий з [PERSON] близько десяти років, допомагає останньому в роботі. В будинку [ADDRESS] у [PERSON] є магазин. 01 лютого 2013 року близько 18-00 години він знаходився поблизу магазину разом з [PERSON], на мікроавтобусі під'їхав син [PERSON] - [PERSON], який поросив їх допомогти розгрузити товар в магазин. Вони почали заносити товар через під'їзд до магазина, в цей час вибігли [PERSON] і [PERSON], перекрили вхід до під'їзду, стали говорити, що не пустять їх заносити коробки через під'їзд. [PERSON] на автомобілі під'їхав до центрального входу в магазин і вони вигрузили коробки. Бійки він ніякої не бачив, [PERSON] в цей час взагалі не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надав пояснення, які аналогічні поясненням свідка [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що проживає в с. Ковпаківка Магдалинівського району, на прохання [PERSON] він доглядає за будинком по [ADDRESS]. 01 лютого 2013 року він знаходився вдома, приблизно о 14 годині приїхав [PERSON], оскільки за день до цього, він зателефонував останньому, та повідомив, що в будинку, за яким він доглядає, потух котел опалення. [PERSON] поїхав з с. Ковпаківка близько 19-00 години. У відповідності до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі ст. 1195 ЦК України, . Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає … у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв'язку з ушкодженням здоров'я. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній особі, відшкодовується особою, яка заподіяла її. У відповідності до ч.3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Таким чином, матеріальна та моральна шкода відшкодовується особою, яка завдала зазначеної шкоди за наявністю її вини. На підставі ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів наявності вини відповідачів [PERSON] і [PERSON] в спричиненні тілесних ушкоджень позивачу. Так, нормами ст. 57 ЦПК України встановлено, що 1. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 2. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. На підставі статті 58 ЦК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно до вимог ст. 59 ЦПК України 1. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. 2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Як зазначалося вище, в позовній заяві [PERSON] фактично, посилається на те, що [PERSON] і [PERSON] спричинили їй тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості, тобто, вчинили відносно неї кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження. У відповідності до ст. 1 Кримінального процесуального кодексу України, 1. Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. 2. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Згідно до вимог ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком, що набрав законної сили. Судом встановлено, що обвинувальний вирок, який набрав законної сили, у відповідності до якого [PERSON] і [PERSON] визнані винними у вчиненні дій, на які посилається позивач, не виносився, в зв'язку з чим, вина відповідачів в заподіянні шкоди позивачем не доведена. Враховуючи наведене, в задоволенні позовних вимог [PERSON] належить відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed