Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

28.11.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу) щомісяця до 1/6 частини з усіх видів його заробітку. Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майної Г.Є . від 30 листопада 2017 року позов залишено без руху (а.с. 12). Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Майної Г.Є. від 26 лютого 2018 року відкрите загальне позовне провадження по справі (а.с. 18). В зв`язку з закінченням повноважень судді Майної Г.Є., 23.11.2018 року справу передано на розгляд судді Сорокі О.В. 15.02.2019 року відповідачем заявлено відвід судді Сорокі О.В., який ухвалою суду від 01.04.2019 року визнано необґрунтованим, зупинено провадження по справі (а.с. 79,80). Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.04.2019 року відмовлено відповідачеві [PERSON] у задоволенні заяви про відвід судді Сороки О.В. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2011 року з нього на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи с 23 серпня 2011 року до досягнення дитиною повноліття. 12 липня 2013 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від цього шлюбу [INFO] у позивача народилася дочка [PERSON] . Позивач зазначає, що з моменту винесення рішення суду про стягнення аліментів на утримання старшої дочки, змінився, як його матеріальний стан, так і сімейний стан. Також позивач посилається на те, що його заробітної плати не вистачає на всі потреби. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду, оскільки після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, погіршився його матеріальний стан та змінився сімейний стан, а тому [PERSON] просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача на утримання малолітньої дочки - [PERSON] . Ухвалою суду від 29 липня 2019 року закінчене підготовче судове засідання по справі. В судовому засіданні позивач позов підтримав, надавши пояснення щодо обставин, викладених у позові. Відповідач позов не визнала, вважає, що батько дитини зобов`язаний утримувати свою дочку до досягнення нею повноліття, їх дочка має хронічні захворювання, потребує матеріальної допомоги, а батько ухиляється від встановленого судом обов`язку по утриманню дитини, не вживає заходів для отримання більших доходів. Третя особа в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 76). Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 листопада 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів свого заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 серпня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття на користь матері (а.с. 7). Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). У відповідності до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Частиною 1 ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування. В судовому засіданні встановлено, що з моменту винесення рішення суду про стягнення аліментів змінився, як сімейний, так і матеріальний стан позивача. Так, 13 липня 2013 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с. 8). [INFO] у подружжя [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON] (а.с. 9). Дитина [PERSON] , [INFO] потребує домашнього догляду, в зв`язку з чим її матір не працює, а позивач являється єдиною працездатною особою у цій сім`ї. Подані позивачем докази, у своїй сукупності, дають суду підстави вважати, що з моменту винесення рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , у нього, як у платника аліментів, змінилися дві умови, визначені ч.1 ст. 192 СК України, для зменшення розміру аліментів, а саме: змінився сімейний стан, внаслідок одруження та народження ще однієї дитини, а також змінився майновий стан, внаслідок необхідності утримання сім`ї, в якій працює лише позивач. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, однак, оцінюючи докази з точки зору достатності, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 80 ЦПК України, суд приходить до переконання, про необхідність зміни розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частини його заробітку (доходів), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімумі дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання цього рішення законної сили до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд, у відповідності до вимог ст. 182 СК України, враховує подані відповідачем довідки щодо стану здоров`я [PERSON] та її місця проживання з матір`ю (а.с. 54-56), однак зміни, що відбулися у майновому та сімейному стані платника аліментів дають суду всі підстави для зменшення розміру аліментів до визначеного рівня, таке зменшення буде достатнім у даній спірній ситуації, забезпечить рівноцінний розвиток усіх дітей, батьком яких являється позивач.

Outcome: approved