Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

28.07.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.10.2012 р вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований у відділі РАЦС Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №1268. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] В даний час позивачка разом із сином проживають окремо, син повністю перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає. В зв'язку з цим позивачка і звернулася в суд з позовом, яким просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, до досягнення нею повноліття та аліменти сплачувати на її користь. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, до початку судового засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до початку судового засідання подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав повністю, проти стягнення з нього аліментів не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне провести розгляд даної справи без участі сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 31.01.2014 р. (а.с. 4). Судом також встановлено, що малолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю (а.с.6), що не оспорюється відповідачем. Згідно ч.1 ст. 141 СК України - мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі Згідно п. 17 Постанови ПВС України № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Доказів про те, що між позивачкою та відповідачем досягнуто домовленість про сплату відповідачем аліментів на дитину, матеріали справи не містять. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли розмір аліментів визначається у твердій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач на даний час працює, має стабільний доход, стан здоров'я задовільний. Син [PERSON] знаходиться на утриманні матері, стан здоров'я задовільний. З урахуванням всіх цих обставин суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити і стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави На підставі викладеного,

Outcome: approved