Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

27.08.2019 року позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом, який в подальшому був уточнений, до відповідачів Служби у справах дітей по Новобаварському району м. Харкова Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Комунального закладу соціального захисту для дітей «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей», в якому позивач просить суд скасувати дозвіл на усиновлення нею, [PERSON] , малолітньої [PERSON] [INFO] , наданого рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 травня 2018 року (цивільна справа № 639/2020/18, провадження № 2-0/639/69/18); внести зміни до актового запису №01, складеного «15» грудня 2016 року Жовтневим районним у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області про народження [PERSON] , [INFO] , [INFO] , місце народження якої Україна, Харківська область, місто Харків, змінивши її прізвище з « [PERSON] » на « [INFO] », змінивши її ім`я з « [PERSON] » на « [INFO] » та змінивши відомості про матір, записати матір`ю громадянку « [PERSON] » замість « [PERSON] », інші відомості залишити без змін. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.05.2018 року її заява була задоволена та надано дозвіл на усиновлення нею дитини - [PERSON] , [INFO] . За вказаним рішення суду позивач стала усиновлювачем дитини. Також цим рішенням внесені зміни до актового запису про народження дитини. 05.07.2018 року в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м. Харкова позивачу, як матері, передали малолітню [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що у липні 2018 року через тривалі і неодноразові захворювання дитини, вона повезла дитину до Обласного клінічного протитурбекульозного диспансеру та в подальшому дізналася, що дитина має ознаки захворювання на турбекульоз. Разом з тим, позивач зазначає, що якщо би вона знала, що дитина хвора на турбекульоз, ніколи не погодилася на усиновлення дитини. Відтак, позивач вказує, що суд має з передбачених законом підстав скасувати усиновлення, проведене відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.05.2018 року. У зв`язку з викладеним, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 29.08.2019 року позов [PERSON] до Служби у справах дітей по Новобаварському району м. Харкова Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Комунального закладу соціального захисту для дітей «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» про скасування рішення суду про усиновлення - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали. На виконання ухвали суду від 29.08.2019 року позивачем вказані недоліки були усунуті та ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.09.2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Служби у справах дітей по Новобаварському району м. Харкова Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Комунального закладу соціального захисту для дітей «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» про скасування рішення суду про усиновлення. Призначено підготовче засідання. 04.10.2019 року на адресу суду від представника відповідача Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача заперечував з приводу ряду викладених позивачем в позові обставин, однак, зважаючи на те, що фактично дитина стала тягарем в сім`ї, виключно в інтересах дитини,Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Також 07.10.2019 року від представника відповідача Комунального закладу соціального захисту для дітей «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» надійшов відзив на позов, в якому останній зазначив, що нормами матеріального права передбачено процедуру скасування усиновлення, яка є найшвидшою порівняно з процедурою відібрання дитини у особи, яка не може забезпечити дитині найкращого становища, тому представник відповідача вважає за необхідне визнати позовну заяву щодо позовних вимог про скасування усиновлення малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та повернути дитину під опіку держави для влаштування у відповідний заклад, оскільки у зв`язку з викладеними позивачем обставинами можна зробити висновок, що інтереси дитини зумовлюють нагальну необхідність у якомога швидшому наданні психологічної, медичної та матеріальної допомоги дитині з боку держави. Підготовче засідання 18.10.2019 року проведено за участю позивача [PERSON] , її представника - [PERSON]. , та представників відповідачів Здор В.Б. , Ломової Н.М. , Дячук А.О. , Черкашиної Т.В . Позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили задовольнити не заперечували проти розгляду справи по суті в підготовчому засіданні без вирішення раніше заявлених ними клопотань щодо доказів, представники відповідачів, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, позовні вимоги визнали, просили задовольнити, скасувати усиновлення та якнайшвидше передати дитину на під опіку держави. Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали позову, та прийнявши визнання позову відповідачами, приходить до наступних висновків. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.05.2018 року заяву [PERSON] , заінтересована особа: Служба у справах дітей по Новобаваському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Комунальний заклад соціального захисту для дітей «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» міста Харкова про усиновлення дитини - задоволено частково.Дозволено [PERSON] усиновити малолітню [PERSON] , [INFO] , яка виховується у комунальному закладі соціального захисту для дітей «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» міста Харкова.Внести зміни до актового запису №01, складеного15.12.2016 року Жовтневим районним у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області про народження [PERSON] , [INFO] , місце народження якої Україна, Харківська область, місто Харків, змінивши її прізвище з « [PERSON] » на « [INFO] », змінивши її ім`я з « [PERSON] » на « [INFO] » та змінивши відомості про матір, записавши матір`ю громадянку України [PERSON] замість [PERSON] , залишивши інші відомості без змін.В іншій частині в задоволенні заяви - відмовлено. Рішення набрало законної сили 02.07.2018 року. Як вбачається з довідки медичного центру радіології «Гамма плюс»[PERSON] , [INFO] була проведена комп`ютерна томографія, яка встановила (російською мовою) «в верхней доле правого легкого, в верхней и нижней долях левого легкого определяются множественные, местами сливающиеся очаги от 3 до 10 мм. в диаметре без четких контуров. Справа в средней доле определяется очаг поствоспалительного фиброза до 3 мм в диаметре, в области горизонтальной междолевой щели определяется очаг поствоспалительного фиброза размером 4x6 мм. Заключение: «КТ - признаки изменений в легких больше характерны для Лс (туберкулез) двусторонняя пневмония под вопросом. Показано контрольное исследование после курса противовоспалительной терапии». Також матеріали справи містять інші письмові докази на підтвердження наявності у дитини ряду хвороб, проти чого в підготовчому засіданні не заперечували учасники справи. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 12 ЦПК України та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Також відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ч.1 ст.240 СК України право на звернення до суду з позовом про скасування усиновлення мають батьки, усиновлювач, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, прокурор, а також усиновлена дитина, яка досягла чотирнадцяти років. В частині 1 статті 238 СК України вказано, що усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо: 1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання, 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», усиновлення може бути скасоване, якщо: воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення; між усиновлювачем і дитиною незалежно від його волі склалися стосунки, які роблять неможливим виконання ним своїх батьківських обов`язків. Вказаною постановою також визначено, що основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача; виявлення після усиновлення розумової неповноцінності або спадкових відхилень у стані здоров`я дитини, які істотно утруднюють або унеможливлюють процес виховання, про наявність якого усиновлювач не був попереджений при усиновленні; поновлення у дієздатності батьків дитини, до яких він був дуже прив`язаний і не може забути про них після усиновлення, що негативно впливає на його емоційний стан. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 14 Європейської конвенції про усиновлення дітей, яка ратифікована Законом № 3017-УІ від 15.02.2011 р. із застереженням та заявою, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., яка ратифікована постановою ВРУ від 27.02.1991 р., та ч. 7 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Як вбачається з наданих суду документів, усиновлена позивачем дитина має ознаки тяжкого захворювання, про що позивачу не було повідомлено під час процедури усиновлення дитини. В статті 235 СК України вказано, що орган опіки та піклування здійснює нагляд за дотриманням прав дітей, які усиновлені і проживають в України до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.5 ст. 239 СК України у разі скасування усиновлення дитина має право на збереження прізвища, імені та по батькові, які вона одержала у зв`язку з усиновленням. За бажанням дитини їй присвоюється прізвище, ім`я, по батькові, які вона мала до усиновлення. Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу, що передбачено ч.4 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Враховуючи викладені положення закону,а також беручи до уваги те, що відповідачі визнали позов в інтересах дитини, що не суперечить закону і підтверджується відповідними доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню шляхом скасування усиновлення [PERSON] малолітньої [PERSON] , [INFO] , проведеного на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.05.2018 року. Разом з тим, суд вважає за необхідне скасувати внесені на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.05.2018 року зміни до актового запису №01, складеного 15.12.2016 року Жовтневим районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області про народження [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , місце народження якої Україна, Харківська область, місто Харків, змінивши її прізвище з « [PERSON] » на « [INFO] », змінивши її ім`я з « [PERSON] » на « [INFO] » та змінивши відомості про матір, записавши матір`ю громадянку України [PERSON] замість [PERSON] , залишивши інші відомості без змін. Крім того, виходячи із найкращих інтересів дитини, яка потребує лікування, застосовуючи положення Конвенції про права дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішенняв цій частині і малолітню [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , передати органам опіки та піклування для влаштування у відповідний дитячий заклад. Відтак, позов [PERSON] до Служби у справах дітей по Новобаварському району м. Харкова Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, Комунального закладу соціального захисту для дітей «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» про скасування усиновлення підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved