Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

26 червня 2015 року представник прокуратури в інтересах держави в особі [PERSON] сільської ради звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що на підставі\~ рішення Київського\~ районного суду м. Одеси від 17.12.2007 р. [PERSON] серед інших (всього 29 осіб) набув право власності на земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер 5123781300:03:001:0787, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Санжійка, вул. Сонячна,1б/10, отримавши на своє ім`я державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯД № 792227 від 23.03.2008 р.\~ і відділом Держкомзему в Овідіопольському районі проведена державна реєстрація її права власності. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 24.12.2009 р. апеляція прокурора була задоволена, рішення Київського\~ районного суду м. Одеси від 17.12.2007 р. скасовано, справа передана на новий розгляд до Овідіопольського районного суду, який ухвалою від 26.02.2010 р. позов [PERSON] та інших (всього 29 осіб) залишив без розгляду. Однак, державний акт на право власності відповідача на земельну ділянку не був скасований, у звязку з чим, прокурор просив суд визнати незаконним та скасувати державний акт на право власності серії ЯД № № 792227 від 23.03.2008 р. на зазначену вище земельну ділянку, виданого на ім`я [PERSON] та витребувати у відповідача земельну ділянку, повернувши її у власність [PERSON] сільської ради. В судовому засіданні представниця прокуратури позов підтримала повністю, однак в подальшому в судове засідання не з`явилась, надавши до суду письмову заяву, в якій підтримала свій позов та просила суд слухати справу за її відсутності (а.с. 54). Представник позивача [PERSON] сільської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений особисто під розписку, причини неявки суду не повідомив, надавши до суду свою письмову заяву, в якій позов прокуратури в їхніх інтересах підтримав повністю, просив його задовольнити та розглянути справу за його відсутності (а.с. 29,34-35). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ЦПК України, за останньою відомою судові адресою його місця проживання і повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться, що підтверджується поштовими повідомленнями з відмітками (підписами) про вручення судових повісток, причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав (а.с. 38,42,44,53). Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши думку представника прокуратури та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси, у спосіб, визначений законами України. Згідно із ст.ст. 10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які як і інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи та розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін на інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення вирішення справи. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Виходячи з приписів статті 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частинами 3,4 статті 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Суд встановив, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.12.2007 р. задоволено позов [PERSON] та інших (всього 29 осіб) до [PERSON] сільської ради Овідіопольського району, відділу земельних ресурсів у Овідіопольському району, Одеської філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» та визнано за ним право власності на земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер 5123781300:03:001:0787, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Санжійка, вул. Сонячна,1б/10 (а.с. 10-17). На підставі цього рішення суду [PERSON] видано державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку серії ЯД № 792227 від 23.03.2008 р. і відділом Держкомзему в Овідіопольському районі проведена державна реєстрація її права власності (а.с. 8-9). Ухвалою апеляційного\~ суду Одеської області від 24.12.2009 р. апеляція прокурора була задоволена, рішення Київського\~ районного суду м. Одеси від 17.12.2007 р. скасовано, справа передана на новий розгляд до Овідіопольського районного суду, який ухвалою від 26.02.2010 р. позов [PERSON] та інших (всього 29 осіб) залишив без розгляду (а.с. 37-43). Державний акт на право власності відповідача на земельну ділянку не був скасований. Таким чином право власності на земельну ділянку [PERSON] набув неправомірно на підставі незаконного рішення суду у звязку зі скасуванням цього рішення суду, на підставі якого їй був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку та зареєстровано це право, а тому у суду наявні правові підстави для скасування державного акту на право власності на землю. Державний акт на право власності на землю є документом, що породжує певні правові наслідки, і підставами для визнання такого акту недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства або компетенції органу, що його видав. Обраний прокурором спосіб захисту порушеного права відповідає положенням ст. 16 ЦК України. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. [PERSON] незаконно, без відповідної правової підстави заволодів належною [PERSON] сільській раді вищевказаною земельною ділянкою, а тому позовні вимоги прокурора є обґрунтованими та підлягають задоволенню щодо витребування у відповідача земельної ділянки та повернення її у власність [PERSON] сільської ради. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved