Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

28 травня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» (далі - Корпорація) та до філії цієї Корпорації Богданівецького комбінату хлібопродуктів (далі - Комбінат), в якому вказує, що звільнений з роботи із Комбінату 19 вересня 2011 року, однак виплату всіх належних йому сум із заробітку відповідачем в день звільнення не здійснено. Просить стягнути на його користь борг із заробітної плати в сумі 7941,01 грн., середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні з 19 вересня 2011 року по день прийняття судом рішення, моральну шкоду в розмірі 1 грн., завдану відповідачем невиплатою заробітної плати. В суді позивач підтримує позовні вимоги частково, зменшив частково позовні вимоги - борг із зарплати просить стягнути в сумі 4790 грн., погодившись із доводами представника відповідача, а в іншій частині позовні вимоги підтримує повністю. В суді пояснив, що після здійснення інвентаризації Комбінату він виявив нестачу шести тисяч тонн зерна, тому керівництво Корпорації запропонувало йому звільнитися. Він погодився на звільнення, але належні йому виплати не отримав, у відомості про отримання належних йому виплат при звільненні, не розписувався. Неодноразово усно звертався до керівників Комбінату про виплату належних йому сум, але вказані звернення результату не принесли, тому звертався із скаргою до прокуратури. Для того, щоб отримати належні йому виплати, ще в 2012 році уповноважив [PERSON] нотаріальною довіреністю отримати в Комбінаті належні йому грошові кошти. Показання свідків з боку відповідача вважає недостовірними, оскільки вони є підлеглими працівниками, а тому залежні від керівництва Корпорації та Комбінату і змушені говорити неправду. Представник відповідача Повх О.В. позов не визнає і пояснила, що [PERSON] отримав належні йому після звільнення з роботи нараховані суми 21 вересня 2011 року, після звільнення з роботи з претензіями до Комбінату про виплату йому розрахунку не звертався тривалий час, вперше звернувся тільки в липні 2014 року, коли відповідно до вимог чинного законодавства відомість про виплату йому у вересні 2011 року належних йому сум в розмірі 4790 грн. була знищена. Оскільки [PERSON] працював директором підприємства, тому йому могло бути відомо, що відомості на отримання працівниками заробітної плати підлягають знищенню через три роки, тому він тривалий час не звертався з вимогою сплатити борг, а звернувся до Комбінату та прокуратури тільки після знищення відомості у передбаченому чинним законодавством порядку. Вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] працював директором Комбінату, звільнений з роботи з 19 вересня 2011 року. Після звільнення позивача роботи йому були нараховані належні йому виплати із зарплати та інші платежі в сумі 4790 грн. Виплата заробітку на час звільнення [PERSON] з посади здійснювалась шляхом виплати готівки в касі Комбінату і розпискою особи про отримання грошей у відомості про отримання грошей. Вказана сума на час розгляду справи в суді позивачу не виплачена. Для спонукання керівництва Комбінату до виплати належних йому сум звертався до прокуратури, скарга розглядалася інспекцією праці. У березні 2012 року позивач уповноважив отримати належні йому суми [PERSON] Середній заробіток позивача перед звільненням з роботи становив 319,35 грн. в день. Відомість про виплату розрахунку [PERSON] знищена. Позивач працював за графіком п'ятиденного робочого тижня. Дані обставини встановлені з письмових доказів - трудовою книжкою позивача, наказом про прийняття на роботу та звільнення позивача з роботи, довідками про заробітну плату позивача, нотаріальною довіреністю позивача на [PERSON], протоколами експертної комісії та актами знищення документів Комбінату, довідками відповідача про розмір середнього заробітку. Відповідно до вимог ст.116, 117 КЗпП України заробітна плата при звільненні виплачується працівникам в день звільнення, а у разі невиплати стягується середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Згідно ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а в разі порушення законодавства про оплату праці - без обмеження будь-яким строком. Згідно ст..237-1 КЗпП України відшкодування власником моральної шкоди провадиться працівникові, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення і з відповідача необхідно стягнути на користь позивача невиплачений йому при звільненні борг із заробітної плати, стягнути середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні з роботи. Також суд вважає, що порушення відповідачем строків виплати заробітної плати завдало позивачеві моральних страждань, оскільки змусило докладати додаткових зусиль для організації свого життя. При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує тривалість порушення прав позивача на отримання належних йому платежів, тяжкість вимушених змін в життєвих стосунках позивача, виходить з вимог розумності і справедливості і визначає моральну шкоду в межах позовних вимог в сумі 1 грн. Вказані суми повинен виплачувати Комбінат, оскільки відповідно до пунктів №4.1 та №9.5 Положення про філію Комбінат має право бути стороною у справі в суді та здійснює виплату заробітної плати та інших платежів. Показання свідків відповідача [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про те, що [PERSON] отримав належні йому виплати при звільненні та надані відповідачем документи - розписка про одержання звіту до Пенсійного фонду України за 10 місяців 2011 року, звітність про суми нарахованої заробітної плати, відомості про нарахування заробітної плати застрахованим особам, квитанція №2 про податковий розрахунок сум доходу, податковий розрахунок сум доходу, суд не вважає належними та достовірними доказами, оскільки вони свідчать про те, що позивачеві було нараховані належні йому суми, але не спростовують твердження [PERSON] про те, що він їх не отримав. Із наданих відповідачем документальних доказів неможливо встановити, хто саме отримав нараховані [PERSON] кошти. Відомість на виплату заробітної плати, яка з достовірністю могла би бути належним доказом отримання [PERSON] коштів, знищено у встановленому законодавством порядку, а інших достовірних та належних доказів про фактичне отримання позивачем нарахованих йому коштів, відповідач не надав. Твердження представника відповідача про те, що [PERSON] очікував, коли буде знищено відомість про отримання ним нарахованих йому виплат, і тільки після того звернувся з вимогою про їх виплату, достовірно знаючи, що відомість з його підписом знищена, суд розцінює як припущення, оскільки будь-яких належних та достовірних доказів на підтвердження цього доводу відповідач суду не надав. Також суд враховує, що [PERSON] ще в березні 2012 року надав доручення [PERSON] отримати в Комбінаті належні йому платежі, а в лютому 2014 року звертався і отримав довідку про нараховані йому суми - тобто ще до знищення відомості про виплату заробітної плати за вересень 2011 року. Затримка розрахунку при звільненні з 19 вересня 2011 року по 16 вересня 2015 року становить 1003 робочих дні, виходячи з такого розрахунку. У вересні 2011 року затримка у виплаті боргу із заробітної плати після звільнення [PERSON] з роботи становила 10 робочих днів, у жовтні 2011 року - 21 робочий день, в листопаді 2011 року - 22 робочі дні, в грудні 2011 року - 22 робочі дні. В 2012, 2013 та в 2014 році було по 251 робочому дню. В січні 2015 року -20 робочих днів, в лютому 2015 року - 20 робочих днів, в березні 2015 року - 21 робочий день, у квітні 2015 року - 21 робочий день, у травні 2015 року - 18 робочих днів, у червні 2015 року - 20 робочих днів, в липні 2015 року - 23 робочі дні, у серпні 2015 року - 20 робочих днів, у вересні 2015 року до дня ухвалення цього рішення - 12 робочих днів, а всього - 1003 робочих днів. Середній заробіток [PERSON] в день за два останні місяці перед звільненням становив 319,35 грн. Всього необхідно стягнути середнього заробітку 320308,05 грн. (319,35 грн. х 1003 робочих днів = 320 308 грн. 05 коп.). Судові витрати у виді судового збору за два види позовних вимог - майнового характеру та моральної шкоди - підлягають стягненню в дохід держави з відповідача. Суми судового збору, що підлягають стягненню, згідно Закону України «Про судовий збір» становлять: за позов майнового характеру - 3203 грн. 08 коп. (1% від суми задоволеного позову), за позовом немайнового характеру - 243 грн.60 коп. (0,2% від мінімальної заробітної плати), а всього - 3446 грн. 68 коп.

Outcome: approved