overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

29.05.2017 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, зазначивши, що 11.01.2011 року вона з відповідачем в відділі ДРАЦС РС Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області зареєстрували шлюб, актовий запис № 1. Від шлюбу з відповідачем є син [PERSON], [INFO]. В даний час сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Шлюб між сторонами розірвано рішенням суду. Посилаючись на викладене, позивач просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), до досягнення повноліття сином. Позивач до судового засідання не зявилася, але надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її присутності, та зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. В разі не явки відповідача проти винесення заочного рішення не заперечує. (а.с.18) Згідно ст. 74 ЦПК України відповідач [PERSON] викликався в судові засідання відповідно зареєстрованого місця проживання, оскільки згідно даних виконавчого комітету Татарбунарської міської ради Одеської області та відомостей Татарбунарського РС ГУ ДМС України в Одеській області, - [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO]. (а.с.14,16) Судові повістки про виклик відповідача повернулися до суду з відміткою «повернення після закінчення терміну зберігання». (а.с.27, 28, 30, 32, 34) Згодом відповідач [PERSON] був повідомлений про розгляд справи шляхом публікації оголошення в газеті «Одеські вісті» № 59 (4985) від 12.08.2017 року (а.с.37), а тому, відповідно до ч. 9\~ст.74 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розглянути дану справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них 19.01.2011 року народився син [PERSON]. В свідоцтві про народження [PERSON] зазначено, що він народився 19 січня 2011 року, і його батьком є відповідач по справі [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов належить задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

29.05.2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 24.02.2015 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і проживали разом до 07.01.2017 р. Під час реєстрації шлюбу позивач прізвище не змінювала. Сторони мають дитину: [PERSON], [INFO] Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння між ними. Шлюбні відносини між сторонами припинено з часу переїзду позивачки на інше місце проживання 07.01.2017 р., спільне господарство не ведеться. Подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливе. Між сторонами досягнуто угоду про утримання дитини, яка буде проживати з позивачкою, з добровільною виплатою коштів на її утримання з боку відповідача. У звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві вказала, що позов підтримує та просила розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала, просила після розірвання шлюбу залишити їй теперішнє прізвище «Донець». Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується довідками поштового відділення від 13.06.2017 р. та від 26.06.2017р.н. про повернення кореспонденції за закінченням терміну зберігання, згідно ст.74 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За заявою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 24.02.2015 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 24.02.2015 р. серії І-ЖС№154745. Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖС№191264 від 17.03.2012 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу позивачу та відповідачу залишити без змін, стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

29.05.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 27.08.2002 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Позивач в судове засідання не зявився, до початку судового розгляду подала заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, а також зазначила, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.08.2002 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

29.05.2017 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 4500 грн. щомісяця на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до досягнення ними повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, та зазначив, що може сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн.. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом із позивачем. Згідно із договром оренди квартири [ADDRESS] від 28.09.2015 року, позивач несе витрати по оренді квартири в сумі 2000 грн щомісяця, крім того, за цим договром вона несе витрати по сплаті комінальних послуг ( п.3.3Договору). В цій квартирі проживають діти сторін. Із наданих чеків позивачем вбачається, що позивач витрачає кошти на придбання продуктів харчування, речей для дітей, засобів гігієни та одягу. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Стаття 27 Конвенції Про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що відповідач є працездатним, має нерегулярний дохід, врховуючи витрати позивача на утримання дітей та їх проживання, а також враховуючи той факт, що відповідач визнав позов частково, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на трьох неповнолітніх дітей у розмірі 3900 грн. щомісяця. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

29.05.2017 року позивачка [PERSON], звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що 23.05.2009 року помер її батько [PERSON] свідоцтво про смерть серії І-АМ № 142823, видане виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Погребищенського району Вінницької області, актовий запис №7. Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки, посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку та іншого майна. Протягом шести місяців позивачка [PERSON] до нотаріальної контори для подання заяви на отримання свідоцтва про право на спадщину не звернулась з обєктивних причин, а саме в звязку з відсутністю грошових коштів, які були витрачені на поховання спадкодавця, поминальні обіди та інші витрати повязані з його смертю. Позивачка [PERSON], в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, просив провести розгляд даної справи за його відсутності, про що до суду подав відповідну заяву №145 від 13.06.2017 року, проти позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. Ч.1 ст. 61 ЦК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивачка [PERSON], є спадкоємцем за законом, після померлого 23.05.2009 року [PERSON], однак з поважних причин не подала у встановлений законом шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини. Дані правовідносини регулюються ч.3 ст.1272 ЦК України, у відповідності до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви на прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту її майнових прав, необхідно визначити позивачці [PERSON] додатковий строк, достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

29.05.2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу в обґрунтування своїх позовних вимог повідомила, що 27.12.2008 року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем [PERSON] про що свідчить актовий запис №12 зроблений виконкомом Єлизаветівської сільської ради Волноваського району Донецької області. Від спільного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Причиною припинення сімейно - шлюбних відносин стало те, що відповідач зловживає спиртними напоями на ґрунті чого виникають постійні сварки, між подружжям втрачено взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, що привело до розпаду сім'ї. Питання про стягнення аліментів та поділ спільно нажитого майна на теперішній час між подружжям не вирішено. Позивач у зал судового засідання не з'явилась, але надала заяву слухати справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач у зал судового засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позов визнає. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.12.2008 року, про що свідчить актовий запис № 12 зроблений виконкомом Єлизаветівської сільської ради Волноваського району Донецької області. (а.с.3). Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. (а.с.8). Причиною припинення сімейно - шлюбних відносин послужило те, що між подружжям на ґрунті зловживання відповідачем спиртними напоями втрачено взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, що привело до розпаду сім'ї. Питання про стягнення аліментів та поділ спільно нажитого майна подружжям на теперішній час не вирішено. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що спільне життя сторін не склалось, в зв'язку з тим, що між ними виникли непорозуміння, відсутні спільні інтереси, що привело до повного взаємного відчуження. При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати, залишивши після розірвання шлюбу прізвище позивача без змін. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

29.05.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 3000 грн. щомісячно. Позивачка вказує на те, що з 25.11.2011 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати сина належним чином. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З 25 листопада 2011 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі тоді, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що є підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. За такого, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у\~твердій грошовій сумі 3000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до його повноліття. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

29.05.2017 року позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 01.04.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 20\~000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в звязку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 39\~908,02 грн. та судові витрати. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.04.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 20\~000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином зобовязання не виконує, в звязку з чим станом на 23.04.2017 року утворилася заборгованість в розмірі 29\~908,02 грн., яка складається з: -8\~393,07 грн. заборгованість за кредитом; -17\~688,48 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; -11\~449,90 грн. заборгованість по пені; -500,00 грн. штраф (фіксована сума); -1876,57 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

29.05.2017 року позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 14.02.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в звязку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 12\~416,85 грн. та судові витрати. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.02.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом та з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином зобовязання не виконує, в звязку з чим станом на 23.04.2017 року утворилася заборгованість в розмірі 19\~881,26 грн., яка складається з: -5097,64 грн. заборгованість за кредитом; -7487,52 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; -5873,18 грн. нараховано пені; -500,00 грн. штраф (фіксована сума); -922,92 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп.

Outcome: approved