overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

28.01.2019 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позову до суду і до повноліття дитини. Позов обґрунтовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.09.2014, під час якого у них народився син [PERSON] . Зазначає, що з жовтня 2018 року відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання сина не надає та між ними не досягнуто згоди щодо утримання сина, який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач не бере участі в утриманні дитини, здоровий, не має інших утриманців, працює неофіційно та має нерегулярний, мінливий дохід, тому спроможний сплачувати аліменти в такому розмірі. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 06.02.2019 відкрито спрощене провадження у справі. На адресу суду від відповідача відзив на позовну заяву не надходив. З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 Сімейного Кодексу передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.01.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст.141 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

28.01.2019 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позову до суду і до повноліття дитини. Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.11.2008, під час якого у них народилася донька [PERSON] . Зазначає, що донька проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач не бере участі в утриманні дитини, здоровий, тому спроможний сплачувати аліменти в такому розмірі. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 06.02.2019 відкрито провадження у справі. В судове засідання сторони не з`явилися, від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 14). Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгялду справи, в судове засідання не з`явився, будь - яких заяв, заперечень до суду не подав (а.с. 16). Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Суд дослідив матеріали справи та встановив, що позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 Сімейного Кодексу передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.01.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст.141 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

28.01.2019 позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 28 квітня 1987 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] , від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося через постійні скандали, причиною яких були різні погляди на життя, різні інтереси та уподобання, і в даний час їх скандали продовжуються. Також стверджує, що шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. У судовому засідання позивач повністю підтримав позов, просить не відкладати вирішення справи та розірвати шлюб. Додатково пояснив, що три місяці проживає окремо, оскільки його втомили та змучили образи та постійні сварки. Він не згоден на такі стосунки, хоче пожити власним життям, на свій розсуд. Це його остаточне рішення. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що їх з чоловіком пов`язує тривале спільне життя, вона допомогла його становленню. Їх подружній досвід свідчить, що через деякий час чоловік одумається, і їх стосунки налагодяться, а тому згодна чекати. Вона звинувачує іншу жінку в погіршенні стосунків між ними, а також між чоловіком та дочкою. Покладається на рішення суду, але хоче, щоб було зазначено, що вона заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 28 квітня 1987 року у Винницькому міському відділі ЗАГС , про що складено відповідний актовий запис №974, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Як визнано сторонами. вони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Згідно з поясненнями позивача він заперечує подальше спільне проживання з відповідачем однією сім`єю, на примирення не згодний. Протягом тривалого перебування справи у суді, з січня 2019 року, примирення подружжя не відбулось. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При цьому суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Понесені судові витрати по сплаті судового збору позивач залишає за собою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

28.01.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що, вона з відповідачем одружились 11.01.2014 року. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Перевальського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 07. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На жаль , спільне життя з відповідачем поступово почало погіршуватися , не стало взаєморозуміння , погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки перестали співпадати. Суперечки частішали. Разом припинили мешкати з осені 2014 року. Спору майнового характеру та спору про виховання дитини не заявлено. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду надали заяву в якій просили розглянути справу без їх участі, на позові наполягали. Відповідач у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, надав письмову заяву в якій просив справу розглянути без його участі , проти позову не заперечував. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 11.01.2014 року. Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Перевальського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 07. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На жаль , спільне життя з відповідачем поступово почало погіршуватися , не стало взаєморозуміння , погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки перестали співпадати. Суперечки частішали. Разом припинили мешкати з осені 2014 року. Спору майнового характеру та спору про виховання дитини не заявлено. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, що має істотне значення, а тому суд на підставі ст.112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу [PERSON] буде іменуватись прізвищем [PERSON]. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

28.01.2019 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем у справі вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 11.04.2008 року Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №149. Позивач зазначила, що подружні відносини з відповідачем припинені, на примирення позивач не згодна, вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї є неможливим та суперечить її інтересам, майнового спору та спору стосовно місця проживання дітей немає. Посилаючись на дані обставини, просила розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою від 25.03.2019 року відкрито провадження та призначене підготовче судове засідання. 07.05.2019 року ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 11.04.2008 року Дніпровським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис №149 (а.с.4). Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім`єю не проживають. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 768,40 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

28.01.2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

28.012019 року заявники звернулись в суд з заявою про розірвання шлюбу подружжя, яке має дітей. Посилаються на те, що спільне життя у них не склалось, оскільки у них різні погляди на сімейне життя та ведення господарства. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважають неможливим. Заявники в судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви в яких свої вимоги підтримали у повному обсязі та просили справу розглядати без їх участі. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви заявників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Частиною 1 ст. 109 СК України встановлено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04.08.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві. 23.01.2019 року сторони уклали договір про утримання та виховання [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тетерською О.Ю, зареєстрований в реєстрі за № 98. У вищезазначеному договорі сторони визначили, що малолітня донька [PERSON], [INFO], зареєстрована та буде проживати разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Також встановили порядок здійснення батьком - [PERSON] право на виховання дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

28.01.2019 року позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою 15 жовтня 2010 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 946. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Коваленко О.Б. Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 07.02.2019 року відкрито провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, та призначено судове засідання. На протязі всього розгляду справи позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, наполегливо просив шлюб розірвати, посилаючись на те, що він не бажає проживати разом з відповідачкою, подружні стосунки між ними не підтримуються, у них з відповідачкою різні характери, погляди на життя, примирення між ними неможливе. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти розірвання шлюбу. Пояснила, що відповідач є хворою людиною, вона повинна доглядати за ним, він не зможе жити самостійно. Вважала, що сім`ю можливо зберегти, та просила надати строк на примирення. 04.06.2019 року ухвалою Київського районного суду м.Одеси провадження по справі було зупинено, сторонам надано строк на примирення два місяці. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 15 жовтня 2010 року, шлюб зареєстрований Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 946. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Позивач [PERSON] після спливу строку на примирення, категорично наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка [PERSON] просила відмовити в задоволені позову. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, подружні стосунки між сторонами не підтримуються, подальше сумісне проживання суперечить інтересам сторін, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

28.01.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 02.06.2001 року у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що є актовий запис № 532. Посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно сімейні відносини припинені з вересня 2016 року. Від спільного життя з відповідачем неповнолітніх дітей не мають. Позивач по справі направив суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади України, причини неявки не повідомила, суд розглядає справу у відсутність відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 02.06.2001 року, про що є актовий запис № 532 у Московському\~відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~реєстраційної служби\~Харківського міського\~управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно сімейні відносини припинені з вересня 2016 року. Від спільного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

28.01.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 22 лютого 2013 року у виконавчому комітеті Маразліївської сільради Білгород - Дністровського району Одеської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 01 - розірвати, вказуючи, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 22 лютого 2013 року у виконавчому комітеті Маразліївської сільради Білгород - Дністровського району Одеської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 01. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають, спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинилися. Оскільки до перемирення вони не дійшли, вона і звернулася з вказаним позовом до суду. Позивач свої позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити, про що надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить суд справу розглядати за її відсутність. Відповідач надала заяву, відповідно до якої з позовними вимогами погодився, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглядати за його відсутність, вказуючи що до перемирення вони не дійшли. Суд розглядає справу за відсутність сторін, за наявними матеріалами справи, відповідно до наданих заяв. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оглянувши заяви позивача та відповідача, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 22 лютого 2013 року у виконавчому комітеті Маразліївської сільради Білгород - Дністровського району Одеської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 01. /л.с. 6/ Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають, спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинилися. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сім`ї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому її позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved