Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

29.06.2021 позивач [PERSON] звернувся до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] , в якому просять суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що йому на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Відповідачка за його згодою як власника будинку, 17.06.2016 була зареєстрована в зазначеному вище будинку і деякий час проживала в ньому, так як є матірю малолітнього онука [PERSON] , [INFO] , який народився в незареєстровану шлюбі відповідачки та сина позивача. Однак з початку 2019 року відповідачка не проживає в даному будинку. Місце проживання відповідачки невідоме. З посиланням на ст. ст. 405ЦК України просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 22.07.2021 відкрито провадження в справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до протоколу повторно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2021 дану справу передано судді Костюк У.І.. Ухвалою суду від 25.10.2021 дану цивільну справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, через канцелярію суду представником позивача була подана заява, в якій просив суд вказану справу розглядати за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують та просять задоволити, проти заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, відзив не подала, про причини неявки не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Суд зі згоди позивача, обумовленою у заяві поданою представником, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] на праві приватної власності належить будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується реєстраційним свідоцтвом № [NUMBER] виданого Червоноградським міжміським бюро технічної інвентаризації та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14915551 виданого 15.06.2007 Державним комунальним підприємством Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації (а.с. 5-7). Згідно повторного свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого 10.01.2018 Кам`янка-Бузьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області [PERSON] народився [INFO] , в графі про батьків [PERSON] зазначений як батько дитини, [PERSON] зазначена як мати дитини (а.с. 8). Відповідно до актів про не проживання особи за місцем реєстрації виданих 22.05.2019, 12.06.2019, 17.07.2019, 20.08.2019, 12.10.2019, 13.11.2019, 19.12.2019, 16.01.2020, 10.02.2020, 13.03.2020, 10.04.2020, 21.01.2021 Дідилівською сільською радою про те, що відповідно до проведеного обстеження, гр. [PERSON] , [INFO] фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] . (а.с.15-22). Згідно довідки № 159 виданої виконкомом Дідилівської сільської ради Кам`янка-Бузького району, Львівської області, [PERSON] , [INFO] та її син [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але по місцю реєстрації не проживають (а.с. 23). Вирішуючи питання про те, які норми матеріального права підлягають застосуванню при вирішенні даного спору, суд виходить із того, що спір виник з-приводу права користування майном, яке перебуває у приватній власності, а тому застосуванню підлягають відповідні норми ЦК України. У відповідності до положень ст. 319 ЦПК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. А в силу положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відтак, підставність вимог щодо усунення перешкод в користуванні майном має місце у випадку неправомірних дій порушника цих прав. Так, зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи той факт, що відповідачка відсутня понад один рік у спірному будинку, який є особистою власністю позивача, що судом беззаперечно встановлено, доказів поважності причин такої відсутності відповідачкою не надано, а судом не здобуто, то суд дійшов висновку, що відповідач втратила право користування зазначеним вище житловим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання відповідачки такою, що втратила право на користування будинком на підставі ст. 405 ЦК України підлягають до задоволення повністю як такі, що є підставними та обґрунтованими. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді сплаченого судового збору покласти на відповідача, оскільки позовні вимоги задоволено повністю.

Outcome: approved