Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

27.12.2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну (збільшення) розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Просила суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.03.2017 року та стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. на дитину щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача в її користь 5000 грн. судових витрат, пов`язаних із наданням їй правничої допомоги. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги [PERSON] підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просила їх задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про дату, час та місце його проведення повідомлявся заздалегідь та належним чином. У своєму відзиві на позовну заяву [PERSON] , позов останньої відповідач визнав частково, не заперечив щодо стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, однак у меншому розмірі, а саме щомісячно по 1500 грн. на кожну дитину. В решті вимог позову просив відмовити з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Також просив розгляд справи проводити без його участі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що з відповідачем по справі [PERSON] позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано 13.02.2017 року згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області (а.с.11). За час перебування в шлюбі в них народилася одна дитина - дочка [PERSON] , [INFO] , батьками якої є сторони по справі, що стверджується копією свідоцтва про народження, долученою до матеріалів справи (а.с.10). Згідно вищевказаного рішення неповнолітню дитину було залишено проживати з матір`ю, на утримання якої згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.03.2017 року ухвалено стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. на дитину щомісячно, до досягнення нею повноліття (а.с.12-13). З`ясовано також, що на даний час дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеним депутатом Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області. Також із даного акту вбачається, що [PERSON] має трудову книжку, однак не працює, не навчається, розлучена, виховує одну дитину шкільного віку, з якою проживає в будинку своїх батьків. Зазначено, що з чоловіком позивач не проживає, спільного господарства не веде, участі у вихованні та утриманні дитини батько не приймає. Додаткових доходів та доходів з господарства позивач не має (а.с.14). Позивач у своїх вимогах, просить суд збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, встановивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі по 3000 грн. 00 коп. Вважає, що визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі сприяє інтересам дитини, оскільки коштів які вона отримує не вистачає для забезпечення всім необхідним неповнолітньої дочки, у зв`язку з чим зазнає матеріальних труднощів. Відповідно до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини, аліменти, присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; інші обставини, що мають істотне значення. Також, враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом встановлено, що на час винесення попереднього рішення від 27.03.2017 року, частина друга ст.182 СК України в редакції Закону № 2901-ІV від 22.09.2005 року, визначала мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не міг бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, з 08.07.2017 року законодавець збільшив мінімальний розмір аліментів з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 01 січня 2021 року становить 1921 гривня, а для дітей віком від 6 до 18 років - 2395 гривень. Як вбачається із змісту ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітньої дитини відповідного віку, матеріального становища позивача, а також матеріального стану платника аліментів, який є фізично здоровою особою, може працювати та утримувати свою дитину в розмірі, достатньому для її нормального фізичного та духовного розвитку, і будь-яких належних доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоров`я, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, відповідач суду не надав, беручи до уваги обставини, наведені ним у своєму відзиві на позовну заяву, зважаючи на те, що утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення і розмір аліментів може бути збільшено та визначено судом в твердій грошовій сумі, однак в меншому розмірі, ніж просить позивач, а саме по 1900 грн. 00 коп. на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вказано, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як перевірено судом, згідно наданих стороною позивача квитанції серії АЕ №113 від 11.12.2020 року, розрахунку суми витрат на правову допомогу від 04.02.2021 року та акту приймання-передачі наданих послуг від 04.02.2021 року, витрати на правничу допомогу склали 5000 грн. 00 коп. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] , з відповідача в користь позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3166 грн. 50 коп. згідно квитанції серії АЕ №113 від 11.12.2020 року. Також, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про зміну (збільшення) розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України - 908 грн. 00 коп. судового збору в дохід держави. На підставі наведеного ст.ст.180, 181, 182, 184, 192 СК України,

Outcome: approved