Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

28 жовтня 2016 року заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення юридичного факту смерті [PERSON] В обґрунтування своїх вимог зазначила, що є донькою [PERSON], [INFO]. [PERSON] проживала у м.Шахтарськ Донецької області. Після початку Антитерористичних дій на території Донецької та Луганської області мати переїхала проживати до неї за адресою: [ADDRESS]. 29 серпня 2016 року мати поїхала до місця свого проживання в м.Шахтарськ Донецької області з метою перевірки свого домоволодіння. [INFO] мати померла в м.Шахтарськ, Донецької області. Територія м.Шахтарськ Донецької області є тимчасово окупованою територією України на якій органи державної влади не виконують свої повноваження. Зазначає, що для отримання свідоцтва про смерть матері зверталась до Жовтневого районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, проте листом від 25.10.2016 року за № 79/14-123 у реєстрації смерті було відмовлено, оскільки було пред'явлено документ виданий на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] у м.Шахтарськ, Донецької області, Україна. Заявниця до судового засідання не з'явилась, надала письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в заяві. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечував. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 234 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу. (а.с.8,9). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Заявниця вказує, що [PERSON] померла у м. Шахтарськ, Донецької області, яка на теперішній час є тимчасово окупованою територією, вона отримала свідоцтво про смерть, однак отримане свідоцтво перешкоджає їй скористатися законними правами про реєстрацію факту смерті, оскільки воно посвідчене міністерством юстиції так званої «Донецької Народної Республіки». На підтвердження факту смерті [PERSON] заявник надала свідоцтво про смерть останньої за [NUMBER] від 07.10.2016р., яке видано на тимчасово окупованій території України. (а.с.6) Оскільки надане заявницею свідоцтво про смерть [NUMBER] від 07.10.2016р видане на тимчасово окупованій території, воно не може вважатися належним та допустимим доказом на підтвердження факту смерті матері заявниці, оскільки є недійсним та не створює правових наслідків. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У абзаці першому п. 13 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Порядок встановлення факту смерті та її причин, встановлений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон) та Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о), затвердженою наказом МОЗ України від 08.08.2006 р. № 545 (Інструкція). У відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання (ч. 3 ст. 17 Закону). Відповідно до вимог п. 3 Розділу 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні затверджених наказом МЮУ від 18.10.2000 р. № 52/5, у зв'язку із неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану АРК та м. Севастополя на тимчасово окупованій території проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території. Із наведеного вище вбачається, що державна реєстрація смерті у позасудовому порядку проводиться при наявності документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою. Заявницею на підтвердження факту смерті [PERSON], [INFO] надана медична довідка про смерть, відповідно до якої причиною смерті [PERSON] зазначено гострий трансмуральний інфаркт міокарда передньої стінки лівого шлуночка при гіпертонічній хворобі. (а.с. 17). Згідно листа Жовтневого районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за № 79/14-123 від 25.10.2016 року у державній реєстрації смерті [PERSON], відмовлено, оскільки заявником на підтвердження факту смерті останньої пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.(а.с.5) Згідно до положень ч. 3,4 ст. 49 ЦК України Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Оскільки заявниця не має можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території, а також надати для реєстрації смерті останньої документи, передбачені законодавством України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приймає до відома відомості щодо смерті матері заявниці видані на тимчасово окупованій території та вважає, що факт смерті [PERSON] [INFO] у м. Шахтарськ Донецької області від гострого трансмурального інфаркту міокарда передньої стінки лівого шлуночка при гіпертонічній хворобі, підтверджується наданими суду доказами, тому є правові підстави для задоволення заяви та для встановлення факту, що має юридичне значення.

Outcome: approved