Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

28.10.2014 року позивач звернувсь до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 25.10.2013 року уклав з директором турагенства «Оса-Тур» [PERSON] Договір про надання туристичних послуг з 03.11.2013 року по 10.11.2013 року у вигляді бронювання готельного номеру в «PEARL BEACH HOTEL 3*» в еміраті Умм-Аль-Кайвайн на узбережжі Персидської затоки, перельоту з аеропорту м. Києва (Бориспіль) до м. Дубай (ОАЕ) та в зворотному напрямку, автобусного трансферу з аеропорту м. Дубай до вказаного готелю та у зворотному напрямку на підставі агентського договору № 3571 від 01.02.2013 року та листа бронювання готельного номеру в «PEARL BEACH HOTEL 3*» в еміраті Умм-Аль-Кайвайн на узбережжі Персидської затоки з 03.11.2013 року по 10.11.2013 року, за що ним було сплачено 6414,0 гривень. 29.10.2013 року о 16 год. 21 хв. туроператор А.Е.К. «JOIN UP» на замовлення турагента фізичної особи-підприємця [PERSON] підтвердив заявку направлення його до зазначеного готелю та надано йому ваучер № 135103 із зазначенням відомостей місця розташування, назви вибраного готелю. В аеропорту м. Дубай його зустрів представник приймаючої сторони «ROYAL PARK» надав пакет документів і попередив, що у заброньованому готелі, на який видано ваучер відсутні вільні номери, а тому приймаюча сторона в односторонньому порядку прийняла рішення поселити його у готелі «REDISSON BLU 5*» в еміраті Фуджейра, але інформація про місце розташування готелю надана не була, як і не було надано іншої інформації. Тому, враховуючи, що наданий як альтернатива готель не відповідав умовам вищезазначеної угоди про надання туристичних послуг, а саме знаходження на значній відстані 300 км від м. Дубаї в непередбаченому ваучером еміраті Фуджейра на іншому побережжі, що значно збільшило його майнові та часові витрати на заплановані екскурсійні послуги та позбавили його можливості здійснити свої наміри по знайомству з м. Дубаї та потрапити на змагання «Формули-1», він (позивач) розцінює такі дії відповідача ДП «А.Е.Т. Джоін ап.!» істотним порушенням умов договору про надання туристичних послуг, порушення норм ЗУ «Про туризм», ЗУ «Про захист прав споживачів», та, збільшивши позовні вимоги, просить визнати недійсним Договір про надання туристичних послуг, як укладений внаслідок обману (нечесної підприємницької практики) з боку відповідача ДП «А.Е.Т. Джоін ап.!», стягнувши з останнього на його (позивача) користь: · 12828,0 гривень подвійний розмір понесених матеріальних збитків у результаті обману при укладенні угоди; · 3000,0 гривень моральної шкоди за вчинення правочину з використанням нечесної підприємницької практики; · 1924,0 гривні збитків за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про медичне застереження при страхуванні; · 1924,0 гривні збитків за відсутність у виданих документах інформації про місцезнаходження організації (організацій), уповноваженої туроператором на прийняття претензій туристів; · 3207,0 гривень збитків за відсутність реєстраційних номерів сертифіката відповідності або свідоцтва про визнання відповідності; · 3207,0 гривень збитків за відсутність інформації про розмір фінансового забезпечення тур оператора чи тур агента на випадок його неплатоспроможності чи неспроможності (банкрутства) та кредитну установу, яка надала таке забезпечення; · 137,20 доларів США подвійний розмір витрат на телефонні розмови до консульства та страхової компанії; · 260,0 доларів США подвійний розмір збитків за стягнення коштів за надану безоплатну екскурсію до м. Абу-Дабі; · 414,0 гривень подвійний розмір збитків за надання туристичної продукції (готелю) нижчої якості. · В судове засідання позивач не з явився, надав заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі. Представник відповідача ДП «А.Е.Т. Джоін ап.!» Солодка О.М. до суду не з явилася, надала письмове клопотання, в якому просить слухати справу в свою відсутність. Також надала письмові заперечення, в яких зазначає, що позивачу було запропоновано альтернативний варіант туристичного обслуговування в якості проживання з кращим і дорожчим обслуговуванням, згідно законодавства та Договору, на що останній погодився. Крім того, рішенням суду в аналогічній справі встановлено, що туроператором ДП «А.Е.Т. Джоін ап.!» обов'язки перед позивачем виконано належним чином та його дії не порушують умов Договору. Відповідач фізична особа-підприємець [PERSON] «Оса-Тур» за викликом суду не з явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, свого представника не направила, причини неявки не повідомила, заяви про слухання справи без її участі та письмових заперечень не надала. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 01.02.2013 року між відповідачем Дочірнім підприємством «А.Е.Т. Джоін ап.!» (тур оператор) та відповідачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] «Оса-Тур» (турагент) був укладений агентський договір № 3571, згідно з яким турагент зобов язується за винагороду надати послуги туроператору з реалізації турпродукту шляхом укладення договору на туристичне обслуговування від імені, в інтересах та під контролем туроператора, а також здійснювати фактичні дії, що визначені агентським договором, для забезпечення надання туроператором турпродукту. 25.10.2013 року турагентом ФОП [PERSON], яка діяла від імені та за дорученням туроператора ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» з [PERSON] був укладений договір про наданная туристичних послуг № 44, відповідно до умов якого турагент зобов язувався відповідно до заявки туриста на бронювання забезпечити надання комплексу туристичних послуг (туристичний продукт), до складу якого входили: перебування в країні ОАЕ, проживання в готелі «PEARL BEACH HOTEL 3*» у період з 03.11.2013 року по 10.11.2013 року, готельний номер SGL, послуги харчування ВВ, візова підтримка та додаткові послуги (груповий трансфер Аеропорт-готель-Аеропорт, авіапереліт за напрямом Київ-Дубаї-Київ, страхування). Згідно з п.6.8 агентського договору та п.7.10 договору № 44 туроператор не несе відповідальність щодо відшкодування грошових витрат туриста за оплачені послуги, якщо витрати виходять за межі послуг. Пунктом 4.20 агентського договору та пунктом 4.18 договору про надання туристичних послуг № 44, укладеного з [PERSON] передбачено, що , якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування турпоретор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне осблуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. Також пунктами 4.20, 4.21. договору про надання туристичних послуг № 44, укладеного з [PERSON], визначено наступне - у випадку, якщо турист скористався запропонованою йому альтенативною послугою, претензії щодо ненадання послуг, що обумовлені в листі бронювання та договорі на туристичне обслуговування вважаються необгрунтованими, а послуги за договором наданими належним чином і в повному обсязі. У разі неможливості здійснення альтернативних заходів або відмови туриста від них турагент зобов язаний надати туристу без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в данному договорі. 03.11.2013 року, в день прибуття [PERSON] до м. Дубаї, в аеропорту вказаного міста, позивача було повідмолено про неможливість надання послуги щодо поселення його у готель «PEARL BEACH HOTEL 3*» та запропоновано альтернативний варіант туристичного обслуговавання без покладення на туриста додаткових витрат, а саме - проживання з 03.11.2013 року по 10.11.2013 року в готелі «REDІSSON BLU 5*». Відповідно до інформації поданої відповідачем готель «PEARL BEACH HOTEL 3*», який було замовлено позивачем, розташований у еміраті Умм Аль Кувейт на відстані 89,1 км від м. Дубай, а готель «REDISSON BLU 5*» у еміраті Фуджейра на відстані 141 км від м. Дубай. 03 11.2013 року [PERSON] погодився на запропонований альтернативний варіант та його було поселено до готелю «REDISSON BLU 5*» у еміраті Фуджейра. До того ж, про відсутність вільних номерів у заброньованому позивачем готелі туроператору стало відомо в день здійснення перельоту [PERSON], в зв язку з чим останньому було запропоновано альтернативну послугу відповідно до умов договору про надання туристичних послуг № 44, укладеного з [PERSON]. Таким чином, відповідачем ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» надано належний турпродукт, який туристом був прийнятий та використаний. Як передбачено ч.1 ст.230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Позивачем не надано доказів дисбалансу відносин, або їх несправедливості, доказів надання під час повідомлення про альтернативний готель недостовірної інформації. При цьому судом враховано, що відповідачем ДП «А.Е.Т. Джоін ап!» правомірно було відмовлено у наданні безоплатного транспорту від готелю до м. Дубай через екскурсію, оскільки умовами договору № 44 , така послуга не передбачена. Крім того, витрати позивача, пов язані з телефонними консультаціями є додатковими витратами, які не входять до туристичних послуг, а тому згідно з п.6.8 агентського договору та п.7.10. договору № 44, туроператор відповідальність щодо відшкодування грошових витрат туриста, не несе, а також, відповідно до умов договору страхування, повідомлення страхової компанії про настання нещасного випадку, необхідність медичної допомоги чи переговори про майбутнє повернення коштів за послуги лікаря та лікування, є обов язком туриста. Дані обставини були встановлені рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 03.09.2013 року, яке залишено без змін рішенням Апеляційного суду міста Києва від 29.01.2015 року, крім позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, в зв'язку з чим на підставі ч.3 ст.61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Таким чином, враховуючи вищевикладене та те, що відповідачами не порушено умов договору, позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Так як в задоволенні позову відмовлено, а позивача при подачі позову звільнено від сплати судового збору, то, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, витрати на оплату судового збору необхідно віднести на рахунок держави. З урахуванням наведеного, на підставі ч.5 ст.10 ЗУ «Про захист прав споживачів»; ст.230 ч.1 ЦК України,

Outcome: dismissed