Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

28 квітня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування заявлених вимог позивач [PERSON] посилається на те, що вони з відповідачем з 18 вересня 1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області на підставі рішення суду від 04 серпня 2016 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. На даний час діти проживають разом з матірю і знаходяться на повному її утриманні. Відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати їй допомогу на утримання дітей, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Проте вважає, що відповідач має можливість надавати таку допомогу. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, від якої на адресу суду надійшла заява з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позов, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, проте таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області від 04 серпня 2016 року. Рішення набрала законної сили 15 серпня 2016 року. Згідно свідоцтвом про народження серії І-НО №174606, виданим Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя Донецької області 11 серпня 2000 року, [PERSON] народилась 16 липня 2000 року, актовий запис №669, в графі батьки зазначені: [PERSON], [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії І-НО №303193, видане Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 15 січня 2010 року, [PERSON] народився 05 січня 2010 року, актовий запис № 52, в графі батьки зазначені: [PERSON], [PERSON]. Згідно довідки з місця мешкання, виданої Приватним підприємством «Жилфонд-279» 2 липня 2017 року, [PERSON] проживає в [INFO] разом з дітьми: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст.181 СК України передбачає, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] не досягнуто згоди щодо виконання останнім обов'язку з утримання дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина ч.1 ст.182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від плати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] також підлягають стягненню в дохід держави витрати з оплати судового збору в сумі 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved