overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

27.04.2017 року [PERSON], який діє на підставі довіреності від 01.12.2016 року, звернуся в суд в інтересах [PERSON] з вказаною позовною заявою в якій зазначив, що 08 лютого 2006 року померла [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно, спадкоємцем по заповіту якої є [PERSON] Приватним нотаріусом Шаргородського районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено через пропуск термінів для прийняття спадщини, встановлених ст. 1270 ЦК України і рекомендовано звернутися до суду з позовом до органу місцевого самоврядування про продовження строку для прийняття спадщини. Причиною пропуску терміну звернення в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини стало те, що [PERSON] не було відомо про існування заповіту на своє імя. Просить визнати строк для прийняття спадщини пропущеним з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини два місяці. У судове засідання сторони не зявилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON] позов підтримує, представник відповідача [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області сільський голова [PERSON] позов визнає. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 08 лютого 2006 року померла [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [INFO] (а.с.6), спадкоємцем по заповіту якої є [PERSON] (а.с.7), який вступив у фактичне управління спадщиною, але всупереч вимогам законодавства не подав у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через те, що йому не було відомо про існування заповіту на свою користь. Даному факту відповідають спадкові правовідносини, які регулюються ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустив з поважних причин, тому є підстави для визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

27.04.2017 року [PERSON], який діє на підставі довіреності від 01.12.2016 року, звернуся в суд в інтересах [PERSON] з вказаною позовною заявою в якій зазначив, що 09 квітня 2012 року померла [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно, спадкоємцем по заповіту якої є [PERSON] Приватним нотаріусом Шаргородського районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено через пропуск термінів для прийняття спадщини, встановлених ст. 1270 ЦК України і рекомендовано звернутися до суду з позовом до органу місцевого самоврядування про продовження строку для прийняття спадщини. Причиною пропуску терміну звернення в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини стало те, що [PERSON] не знала про існування заповіту на своє імя. Просить визнати строк для прийняття спадщини пропущеним з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини два місяці. У судове засідання сторони не зявилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON] позов підтримує, представник відповідача [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області сільський голова [PERSON] позов визнає. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 09 квітня 2012 року померла [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [INFO] (а.с.6), спадкоємцем по заповіту якої є [PERSON] (а.с.7), яка вступила у фактичне управління спадщиною, але всупереч вимогам законодавства не подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через те, що їй не було відомо про існування заповіту на свою користь. Даному факту відповідають спадкові правовідносини, які регулюються ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустила з поважних причин, тому є підстави для визначення додаткового строку для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

27.04.2017 року до Вінницького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказує, що 25.11.2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб в відділом ДРАЦ Вінницького МУЮ. Зазначає, що сімейне життя у них не склалось, оскільки у них різні інтереси, погляди на життя, уподобання, вони не розуміють один одного. Тому, вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу - неможливе та суперечить їхнім інтересам, в зв'язку з чим вона звернулась із даним позовом до суду. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] також до судового засідання не з'явився, надав суду про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25 листопада 2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №3449, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

27.04.2017 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: часто стали виникати сварки та скандали з приводу ведення домашнього господарства, витрачання сімейних коштів та виховання дитини; втратили почуття любові; шлюб носить формальний характер, проживають окремо та фактичні сімейні відносини припинені вже 2 роки; подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і це суперечить його інтересам. Позивач надав письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за його відсутності. Відповідач надала письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за її відсутності. Виявила бажання залишити шлюбне прізвище. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

27.04.2017 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою та просив суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності державного акту на право постійного користування землею на земельну ділянку, площею 4,00 га для ведення селянського (фермерського) господарства, розташовану на території Березанської сільської ради народних депутатів. Свої вимоги мотивував тим, що йому відповідно до рішення Біляївської районної ради Одеської області було надано у постійне користування земельну ділянку площею 4,00 га, для ведення селянського (фермерського) господарства, розташовану на території Березанської сільської Ради народних депутатів, потім заявник отримав державний акт на право постійного користування на вказану земельну ділянку серії [NUMBER]. На теперішній час виявилось, що у державному акті у прізвищі заявника допущена помилка. У зв'язку із чим він не може у повній мірі використовувати майно, що належить їй на праві власності, тому він був змушений звернутись до суду. До судового засідання представник заявника не з`явився, але надав заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити (а.с.25). Представник Біляївської районної ради Одеської області до судового засідання не з'явився, але подав заяву, в якій проти заяви не заперечував і просив справу розглянути у його відсутність (а.с.23). Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, згідно рішення Біляївської районної ради народних депутатів №337 - ХХІ від 23.02.1994 року заявнику було надано у постійне користування земельну ділянку, площею 4,00 га, для ведення селянського (фермерського) господарства, розташовану на території Березанської сільської Ради народних депутатів (а.с.6). 29.03.1994 року заявнику було видано Біляївською районною Радою народних депутатів державний акт на право постійного користування землею серії [NUMBER], який був виданий на ім'я [PERSON]. Згідно вказаного державного акту заявнику належить земельна ділянка площею 4,00 га, яка розташована на території Березанської сільської Ради народних депутатів (а.с.5). Однак, у державному акті у прізвищі заявника допущена описка, саме вказано прізвище «Малиновський» замість вірного «Маліновський». Той факт, що державний акт на право постійного користування землею серії [NUMBER], на підставі якого заявнику належить земельна ділянка площею 4,00 га, яка розташована на території Березанської сільської Ради народних депутатів, який був виданий на ім`я «Малиновського Володимира Івановича» належить [PERSON] підтверджується паспортом серії [NUMBER], виданого Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 09.01.1997 року, довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера від 09.06.1998 р. (а.с.4) та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.11.2015 року (а.с.8). З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

27.04.2017 року заявник звернувся до суду з названою заявою. Посилався на те, що він у квітні 2017 року звернувся до УПФУ у Волноваському району Донецької області за призначенням йому пенсії за віком, але йому було відмовлено, оскільки в його трудовій книжці БТ-ІІ №1941279, заповненій 13.11.1983 року, є виправлення в даті його народження та відсутня печатка установи, яка видала трудову книжку. У звязку з наявними виправленнями в даті його народження та відсутністю печатки, просив встановити факт належності йому трудової книжки БТ-ІІ №1941279. В судове засідання заявник не зявився, в заяві вказав про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні заяви наполягав. Представник заінтересованої особи заперечень не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5 на підставі п.6 суд може встановити факти належності особі документів (у тому числу трудової книжки), які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Судом встановлено, що в паспорті громадянина України дата народження заявника вказана 28 березня 1957 року (а.с.3). Але в трудовій книжці БТ-ІІ №1941279, заповненій 13.11.1983 року дата народження містить виправлення. (а.с.5). Дане виправлення не завірене належним чином. Крім того, відсутня печатка установи, яка видала трудову книжку (а.с.5). Зі свідоцтва про народження [PERSON] серії І-ЯР №652600 та військового квитка серії НУ №7457361 встановлено, що датою народження заявника є 28 березня 1957 року (а.с.6-7). Таким чином, існують виправлення дати народження заявника в трудовій книжці [PERSON], не завірені належним чином, а також відсутня печатка установи, яка видала трудову книжку, яка необхідна для призначення пенсії за віком. Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню вимоги про встановлення факту належності трудової книжки БТ-ІІ №1941279, заповненої 13 листопада 1983 року [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

27.04.2017 року заявник звернулася до суду з названою заявою. Посилалася на те, що вона у квітні 2017 року звернулася до УПФУ Волноваського району Донецької області за призначенням їй пенсії за віком, але їй було відмовлено, оскільки в її трудовій книжці [NUMBER], заповненій 13.07.1977 року, зміна її дівочого прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]» не підтверджується свідоцтвом про шлюб, оскільки в ньому невірно вказані дата її народження та населений пункт. У зв'язку з наявними розбіжностями, просила встановити факт належності їй трудової книжки [NUMBER] та свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER]. В судове засідання заявник не з'явилася, в заяві вказала про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи заперечень не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5 на підставі п.6 суд може встановити факти належності особі документів (у тому числу трудової книжки), які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Зі свідоцтва про народження [NUMBER], виданого повторно Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 25 квітня 2017 року, судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] (а.с.7). Зі свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 05.03.1980 року, при цьому в графі дата народження [PERSON] вказано мовою оригіналу «[INFO]», а місцем народження - мовою оригіналу «с. Щесова Б.Антрацитовский район Луганская область» (а.с.8). Зі свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] вбачається, що 13.06.1985 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (а.с.8). З паспорта громадянина України встановлено, що датою народження [PERSON] є [INFO], а місцем народження - с. Щетове Б-Антроцитівського району Луганської області (а.с.3). Таким чином, в свідоцтві про укладення шлюбу [NUMBER] наявні помилки в написанні дати та місця народження [PERSON], що унеможливлює підтвердження зміни її прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]» в трудовій книжці серії [NUMBER], яка необхідна для призначення пенсії за віком. Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню вимоги про встановлення факту належності трудової книжки серії [NUMBER], заповненої 13 липня 1977 року, та свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

27.04.2017 року заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла [INFO] року є її матір»ю. В обгрунтування заяви посилається на відсутність документального підтвердження факту родинних відносин з матір»ю, що створює їй перешкоди в оформленні права на спадщину, оскільки в різних документах по-різному зазначено ім»я матері заявниці. У судове засідання заявниця не з'явилась, при цьому просила розглянути справу без її участі. Заяву підтримує. Представник заінтересованої особи надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність. При вирішенні справи покладається на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. З архівної довідки Державного архіву Чернігівської області від 24.01.2017 року вбачається, що у книзі реєстрації актових записів про народження по селу Атюша Батуринського району, Чернігівської області за 1935 рік є актовий запис № 83 від 18 грудня 1935 року. Народилася: [PERSON] (по батькові не вказано), батько: [PERSON] мати: [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть (серія [NUMBER]) ім»я матері заявниці [PERSON] (а.с. 3). Згідно довідки виданої Атюшівським старостинським округом Коропської селищної ради, Коропського району, Чернігівської області від 05 квітня 2017 року № 3-26/514 [PERSON], яка померла [INFO] року проживала та була зареєстрована [ADDRESS] і на день смерті мала слідуючий склад сім»ї: дочка [PERSON]. Здобуті судом в процесі розгляду справи докази повністю узгоджуються між собою, а тому факт родинних відносин заявниці та її матері [PERSON] вважається доведеним. Відсутність у заявниці документального підтвердження родинних відносин з матір»ю створює перешкоди в оформленні нею права на спадщину, що є підставою для захисту прав заявниці у судовому порядку шляхом встановлення факту родинних відносин. На підставі вищевикладеного заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

27.04.2017 року позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача\~ - [PERSON] сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.02.2008 року помер її брат - [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на належні йому дві земельні ділянки розташовані на території [PERSON] сільської ради Чуднівського району Житомирської області розміром 1,47 гектарів кожна. Позивач є спадкоємцем другої черги, але внаслідок відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на нерухоме майно, вона змушена звернутись із позовною заявою про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права вона не може. У судове засідання позивач не зявилась, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності. Крім того, представник позивача [PERSON] до суду подала заяву, згідно якої вона просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови [PERSON], згідно якої [PERSON] сільська рада позов визнає у повному обсязі, не заперечує проти його задоволення і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved