Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

27.01.2020 року позивач [PERSON] звернулася в суду із позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», [PERSON] в якому просить стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь [PERSON] 50 000 грн. страхового відшкодування; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1217,57 грн. завданої шкоди та вирішити питання про розподіл судових витрат. Позовні вимоги мотивує тим, що 16 квітня 2019 року [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ 110207», номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вул. Кривчицька Дорога, не обрав безпечної швидкості руху, наближаючись до нерегульованого перехрестя рівнозначних доріг з вул. Прогулкова, не надав переваги в русі транспортному засобу марки «AUDI А4», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , яка здійснювала поворот праворуч з вул. Прогулкова на вул. Кривчицька Дорога, внаслідок чого відбулася дорожньо - транспортна пригода, внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На місці ДТП, водіями в порядку п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» складено повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду, оскільки [PERSON] визнав свою вину у вчиненні ДТП. 18 квітня 2019 року, [PERSON] звернулася із повідомлення про ДТП до ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» (далі - ПрАТ «СК «Євроінс Україна), а 22 квітня 2019 року із заявою про виплату страхового відшкодування. 13 вересня 2019 року ПрАТ СК «Євроінс Україна» прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, з огляду на те, що на думку страховика, перехрестя вул. Кривчицька дорога - вул. Прогулкова є не регульованим, а вул. Прогулкова є другорядною дорогою про відношенню до вул. Кривчицька дорога, у зв`язку із чим, [PERSON] , як водій транспортного засобу марки «АUDI А4» номерний знак [NUMBER] була зобов`язана надати дорогу транспортному засобу марки «ЗАЗ 110207», номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався головною дорогою. Проте, позивачка не погоджується із такими висновками страховика, оскільки на її думку, перехрестя вул. Кривчицька дорога - вул. Прогулкова є не регульованим перехрестям рівнозначних доріг, оскільки на вказаних вулицях відсутні дорожні знаки 1.22 «Перехрещення з другорядною дорогою», 2.3. «Головна дорога», 1.23.1-1.23.4 «Прилягання другорядної дороги», дорога вул. Прогулкова має асфальтне покриття, а водій транспортного засобу, марки «ЗАЗ 110207», номерний знак [NUMBER] [PERSON] , при проїзді вказаного перехрестя був зобов`язаний, у відповідності до п. 16.12. ПДР, дати дорогу транспортному засобу марки «AUDI А4» номерний знак [NUMBER] , під керуванням позивача, який наближався праворуч до перехрестя. Окрім цього, як вбачається із спільного повідомлення про ДТП, [PERSON] повністю визнав свою вину у вчиненні даної ДТП. Згідно рахунку №001007 від 18 квітня 2019 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «АUDI А4» номерний знак [NUMBER] становить 51 217,57 грн. без ПДВ. Однак, враховуючи, що сума страхового відшкодування в розмірі 50 000 грн. є недостатньою для повного відшкодування завданих збитків, то у відповідності до ст. 1194 Цивільного кодексу України позивач просить стягнути з [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди та сумою страхового відшкодування, а саме 1 217,57 грн. (51 217,57 грн. - 50 000 грн.). Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 31.01.2020 року відкрито провадження у справі. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про проведення розгляду справи без його участі. Відповідачі у судове засіданні не з`явилися, про причину неявки суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Клопотань про відкладення судового засідання від відповідачів до суду не надходило. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явились. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16 квітня 2019 року [PERSON] , керуючи автомобілем «ЗАЗ 110207», реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по вул. Кривчицька Дорога, не обрав безпечної швидкості руху, наближаючись до нерегульованого перехрестя рівнозначних доріг з вул. Прогулкова, не надав переваги в русі транспортному засобу марки «FUDI А4», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , яка здійснювала поворот праворуч з вул. Прогулкова на вул. Кривчицька Дорога, внаслідок чого відбулася ДТП, під час якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказана вище дорожньо-транспортна пригода зафіксована без повідомлення підрозділів НП України, а на підставі повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол). Автомобіль марки «FUDI А4», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить позивачці, застрахований у страховій компанії UBI-COOP, що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/6599330 (а.с.8), а транспортний засіб, яким керував відповідач [PERSON] , «ЗАЗ 110207», реєстраційний номер [NUMBER] - у ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ 3968399 від 19.05.2018 року. Згідно рахунку №001007 від 18 квітня 2019 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «АUDI А4», реєстраційний номер [NUMBER] становить 51 217,57 грн. без ПДВ (а.с.10). 18 квітня 2019 року, [PERSON] звернулася із повідомленням про дорожньо - транспортну пригоду до ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» (далі - ПрАТ «СК «Євроінс Україна), а 22 квітня 2019 року із заявою про виплату страхового відшкодування. Однак, у листі-відповіді від 13 вересня 2019 року ПрАТ СК «Євроінс Україна» відмовило у виплаті страхового відшкодування, покликаючись на те, що перехрестя вул. Кривчицька дорога - вул. Прогулкова є не регульованим, а вул. Прогулкова є другорядною дорогою про відношенню до вул. Кривчицька дорога, у зв`язку із чим, [PERSON] , як водій транспортного засобу марки «AUDI А4», реєстраційний номер [NUMBER] була зобов`язана надати дорогу транспортному засобу марки «ЗАЗ 110207», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався головною дорогою. Відтак, на думку страховика, у діях водія [PERSON] відсутні ознаки порушення ПДР України, а тому цивільно-правова відповідальність [PERSON] не настала. Статтею 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності зі ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Отже, відповідно до зазначених вище норм, [PERSON] зобов`язаний відшкодувати позивачу завдану шкоду. Проте, встановлено, що автомобіль «ЗАЗ 110207», реєстраційний номер [NUMBER] застрахований у ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна». Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Частиною 2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Відповідно до частини 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Встановлено, що відповідачем ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» після отримання від позивача повідомлення про настання страхового випадку та заяви про виплату страхового відшкодування не було здійснено виплати. Пунктом 3 частини 1 статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Водночас, відповідно до частини 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Частиною 1 статті 9 Закону України «Про страхування» встановлено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Згідно п.1.10. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР), перехрестя - це місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Головна дорога - дорога з покриттям відносно ґрунтової або та, що позначається знаками 1.22, 1.23.1-1.23.4 і 2.3 ( п. 1.10. ПДР). Знак 2.3. ПДР встановлює, що «Головна дорога» надає право першочергового проїзду нерегульованих перехресть. Пунктом 16 12. ПДР передбачено, що на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух. Згідно пп. б п. 2.3. ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Судом встановлено, що перехрестя вул. Кривчицька дорога - вул. Прогулкова є не регульованим перехрестям рівнозначних доріг, оскільки на вказаних вулицях відсутні дорожні знаки 1.22 «Перехрещення з другорядною дорогою», 2.3. «Головна дорога», 1.23.1-1.23.4 «Прилягання другорядної дороги», дорога вул. Прогулкова має асфальтне покриття, тому водій транспортному засобу марки «ЗАЗ 110207», номерний знак [NUMBER] [PERSON] , при проїзді вказаного перехрестя був зобов`язаний, у відповідності до п. 16.12. ПДР, дати дорогу транспортному засобу марки «AUDI А4», номерний знак [NUMBER] , під керуванням позивачки, який наближався праворуч до перехрестя. Окрім цього, як вбачається із спільного повідомлення про ДТП, [PERSON] повністю визнав свою вину у вчиненні даної ДТП. Згідно п. 5 «Типових схем дорожньо-транспортних пригод», після з`ясування всіх обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 4 цих Правил, страховик чи МТСБУ має вибрати конкретну Типову схему ДТП із відповідного розділу. У випадку, якщо у вибраному розділі приведена ситуація в цілому відповідає обставинам ДТП, що розглядається, і схема, наведена у Повідомленні, в цілому співпадає з Типовою схемою ДТП, Страховик чи МТСБУ приймає рішення про розподіл відповідальності у відповідності до вказаної в схемі інформації. Згідно п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків ( ст. 34.2. Закону). Однак, відповідач не надав суду доказів того, що ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» проводило розслідування обставин ДТП та направляло свого представника на місце події для визначення причин настання страхового випадку. Відтак, на думку суду, висновки страховика стосовно обставин ДТП, яка відбулася 16.04.2019 року, викладені у листі від 13.09.2019 року про відмову у виплаті страхового відшкодування, є лише суб`єктивним трактуванням події, яке не спростовує обставин, викладених у спільному повідомленні про ДТП (а.с.6). При цьому, право учасників ДТП складати європротокол, передбачено нормою ст. 33.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Однією з обставин складання європротоколу є згода водіїв цих транспортних засобів, щодо обставин її скоєння. Тобто в даному випадку обидва водії власними підписами погодили обставини ДТП. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», у зв`язку із настанням страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі зобов`язане відшкодувати позивачу оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його майну, а саме невиплачену суму, яка становить 50 000 грн. Статтею 1194 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи, що сума страхового відшкодування у розмірі 50 000 грн. є недостатньою для повного відшкодування завданих позивачці збитків, то у відповідності до ст. 1194 Цивільного кодексу України з [PERSON] підлягає до стягнення різниця між фактичним розміром шкоди та сумою страхового відшкодування, а саме 1 217,57 грн. (51 217,57 грн. - 50 000 грн.). За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи, що відповідачем не спростовано доводів позивача, дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Зокрема з ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс України» - 1641,74 грн., (50 000 х 100 : 51217,57 = 97,63%; 1681,6 : 100 х 97,63 % = 1641,74 грн.) з [PERSON] - 39,85 грн. (1217,57 х 100 : 51217,57 = 2,37 %; 1681,6 : 100 х 2.37 = 39,85 грн.)

Outcome: approved