Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

27.08.2019 [PERSON] звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 05.07.2003 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. В даному шлюбі у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду від 21.04.2010 з позивача на користь відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходів (заробітку), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку щомісячно, починаючи з 02.04.2010 і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду виконується відповідно до вимог закону і на даний час у позивача відсутня заборгованість зі сплати цих аліментів. Однак з липня 2019 року дитина сторін проживає з позивачем і перебуває на його утриманні, а відповідач постійно перебуває у м. Києві і матеріально сина не забезпечує, хоча й надалі продовжує отримувати від позивача аліменти на утримання їх сина. За таких підстав відповідно до ст. 180, 181 ч. 3, 182, 273 СК України, з урахуванням заяви від 04.11.2019, позивач просить звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21.04.2010, та стягувати з відповідача аліменти на його користь на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) [PERSON] , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 03.09.2019 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву та призначено розгляд справи по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позов підтримав повністю та просив його задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , належним чином\~повідомлена про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання,\~у судове засідання не з`явилась без повідомлення причин своєї неявки, правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась. Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахування викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Суд встановив, що батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Вказане підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Відповідно до рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 16.08.2010 після розірвання шлюбу між сторонами дитина [PERSON] залишилась проживати з матір`ю [PERSON] (а.с. 4). Також рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 21.04.2010 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходів (заробітку), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку щомісячно, починаючи з 02.04.2010 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6). Вказане підтверджується і копією виконавчого листа від 06.05.2010 (а.с. 7). Згідно зі\~ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч. 8, 9\~ст. 7 СК України\~регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності , відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 273 СК України передбачено, що\~якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд встановив, що після ухвалення рішень суду від 16.08.2010 та від 21.04.2010 змінились обставини, встановлені даними рішеннями, а саме: дитина сторін змінила місце свого постійного проживання та почала проживати з батьком [PERSON] , а відтак дитина стала перебувати на повному утриманні позивача. Вказане підтверджується довідкою голови квартального комітету № 9 м. Могилева-Подільського від 21.08.2019 за № 65 (а.с. 8). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов`язок є рівним для обох батьків і покладається на них, не зважаючи на те, з ким із батьків проживає дитина. Разом з тим, за змістом ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання стягуються за позовом того з батьків, з ким проживає дитина. З урахуванням даних положень закону суд приходить до висновку, що стягнення з позивача аліментів на користь відповідача на утримання дитини сторін не відповідатиме загальним засадам справедливості та інтересам дитини, яка в разі відрахування коштів з заробітку батька, буде щомісячно позбавлятись грошових коштів у розмірі 1/4 частини від доходу позивача, які останній міг би використати на утримання сина. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.06.2018 у справі № 753/23672/16-ц. За сукупності таких обставин, суд вважає, за необхідне звільнити позивача від сплати аліментів на підставі ст. 273 СК України. Щодо стягнення аліментів на користь позивача суд зазначає таке. Визначений ст. 180 СК України обов`язок дає суду підстави вважати, що відповідач зобов`язана сплачувати на користь позивача аліменти на утримання спільної дитини. Разом з тим, добровільно відповідач коштів на утримання сина [PERSON] не надає, що є підставою для стягнення з неї аліментів на користь позивача за рішенням суду. При визначенні розміру аліментів, суд виходить з такого. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні. Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 3 ст. 181 СК визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини сторін, відсутність доказів наявності на утриманні відповідача інших осіб та на рівний обов`язок батьків утримувати дитину, та приходить до висновку, що достатніми та фінансово можливими для відповідача для забезпечення належного рівня життя дитини будуть аліменти у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь Державної судової адміністрації України.

Outcome: approved