Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

28 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно у вигляді ? частини земельної ділянки площею 0,0600 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий номер 5123782000:02:001:0861, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка залишилася після смерті [INFO] чоловіка позивача, [PERSON], а з урахуванням того, що позивачу на праві власності належить друга ? частина вказаної ділянки, то просить суд визнати право власності на всю вказану земельну ділянку. Позивач звернувся до суду з вказаною вимогою, посилаючись на те, що не має змоги надати нотаріусу правовстановлюючий документ для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, на підставі якого її покійному чоловіку належала зазначена вище земельна ділянка, оскільки останній не встиг за життя його отримати. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31 січня 2008 року [PERSON] разом сі своїм чоловіком [PERSON], перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з 1974 року, за договором купівлі-продажу придбали у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,0600 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий номер 5123782000:02:001:0861, що розташована за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], актовий запис №1728), внаслідок чого відкрилася спадщина, в тому числі на ? частину земельної ділянки. Спадкоємцями першої черги є позивач по справі, [PERSON], та повнолітні сини: [PERSON] та [PERSON] У встановлені законом строки, з метою отримання свідоцтва про право власності на спадщину у вигляді ? частини земельної ділянки, [PERSON] звернулася до Третьої одеської державної нотаріальної контори, якою було заведено спадкову справу, однак 06 листопада 2013 року їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на право власності на придбану земельну ділянку. На запит державного нотаріуса Третьої одеської державної нотаріальної контори, відділ Держземагенства в Овідіопольському районі Одеської області надав листа від 30 серпня 2013 року, з якого вбачається, що державний акт про право власності на придбану земельну ділянку було виготовлено та зареєстровано 23 листопада 2012 року, однак його не було видано, оскільки [PERSON] до дня смерті не встиг його отримати. В межах спадкової справи , відкритої після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовились від своїх часток у спадщині після смерті свого батька на користь [PERSON], про що надали відповідні заяви нотаріусу. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, а відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права. Одним із способів захисту цивільних прав є, зокрема, визнання права. Згідно ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності та право користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.60, ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, а їх частки є рівними. Суд повно, об'єктивно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги позивача в частині визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровий номер 5123782000:02:001:0861, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка залишилася після смерті чоловіка позивача, [PERSON]. В задоволенні вимоги щодо визнання за позивачем ? частини земельної ділянки після смерті [PERSON], суд вважає за доцільне відмовити, оскільки суд, встановивши належність [PERSON] ? частини земельної ділянки як її частки у спільній сумісній власності, інша ? частина земельної ділянки успадкована [PERSON] після смерті чоловіка, загалом визнає право власності позивача на зазначену земельну ділянку. На підставі викладеного та

Outcome: partial