Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

27 листопада 2018 року позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою, яку в подальшому уточнила. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала в шлюбі з відповідачем з 1998 року, від шлюбу мають сина F [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач сплачує аліменти щомісячно за усною домовленістю шляхом відрахування із заробітної плати. У серпні 2018 року син вступив на перший курс Харківської державної академії фізичної культури, денне відділення, контрактна форма навчання, проживає у гуртожитку академії. За навчання сина за умовами контракту за 1-й семестр позивач сплатила 8 250 грн. та 3120 грн. за пів року проживання у гуртожитку. За 2-й семестр навчання необхідно сплатити таку ж суму. Відповідач відмовляється добровільно фінансувати витрати на розвиток сина, тому вона вимушена звернутися до суду. Просила суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання сина у розмірі 8 250 грн. за навчання, 2 600 грн. за проживання у гуртожитку за 2018-2019 роки, а також по 8 250 грн. за навчання за кожен наступний рік до закінчення навчання. 13 березня 2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що навчання у вищому учбовому закладі не відноситься до розвитку здібностей дитини, а є вибором професії та отриманням вищої освіти. На утриманні відповідач має дочку [INFO], сплачує оренду житла, своєчасно виплачує аліменти на утримання сина і нести додаткові витрати не має фінансової можливості. Крім того, при виборі учбового закладу для сина позивач не врахувала його думку, не зFясувала, чи може він нести такі витрати. У відповіді на відзив позивач зазначила, що не згодна з доводами відповідача про його неспроможність нести додаткові витрати на утримання їхнього сина, вважає, що вони носять маніпулятивний характер. Просила на підставі статті 185 СК України позовні вимоги задовольнити. 28 листопада 2018 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області направлено запит щодо реєстрації місця проживання відповідача. 11 грудня 2018 року на адресу суду надійшла відповідь Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, відповідно до якої [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: м. Маріуполь, бул. Шевченка[ADDRESS]. 14 грудня 2018 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області позовна заява залишена без руху. 21 грудня 2018 року позивачем надана заява про усунення вказаних недоліків, 15 січня 2019 року надана уточнена позовна заява. 16 січня 2019 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 09 квітня 2019 року ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. В подальшому надала до суду заяву з проханням закінчити розгляд справи за її відсутності, доповнень до своєї правової позиції не має. Відповідач у судовому засіданні з позовними вимогами не погодився, зазначив, що аліменти сплачує. В подальшому надав до суду заяву з проханням закінчити розгляд справи за його відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа, [PERSON], у судове засідання не зFявився за невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотань про перенесення розгляду справи від нього не надходило. Суд, вислухавши сторони по справі, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги не піддягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України). Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про народження серії І-НО F226967, виданим 07 травня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м. Маріуполя Донецької області, батьками [PERSON], [INFO], є: [PERSON] та [PERSON]. /а.с.5/. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-НО F385560, виданого 11 жовтня 2004 року відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського райуправління юстиції м. Маріуполя Донецької області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] 11.10.2004 розірвано, актовий запис F342. /а.с.6/. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії І-НО F 432981 від 07 жовтня 2015 року, виданого Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 07.10.2015 уклали шлюб, актовий запис F324, прізвище дружини після укладення шлюбу F [PERSON]. /а.с.7/. Відповідно до довідки, виданої деканом Харківської державної академії фізичної культури F57-18/19 від 10.09.2018, [PERSON] є студентом першого курсу Харківської державної академії фізичної культури, факультету циклічних видів спорту, спеціалізація плавання, денне відділення, контрактна форма навчання. Є студентом до 31.12.2018. Термін навчання до 30.05.2022. /а.с.8, 26/. Згідно з договором про навчання в Харківській державній академії фізичної культури F5327 від 01.09.2018, [PERSON] в інтересах [PERSON] уклала договір з Харківською державною академією фізичної культури про навчання останнього за спеціальністю фізична культура і спорт, денна форма навчання, ступінь бакалавр. Строк надання освітньої послуги 2018-2022 роки. Вартість освітньої послуги за один рік становить 16 500 грн., за умови оплати кожного семестру вартість освітньої послуги становить 8 250 грн., замовник вносить плату безготівково кожного семестру. /а.с.9/. Згідно з договором на проживання у гуртожитку FЦВС 18/21 від 31.08.2018, укладеним між Харківською державною академією фізичної культури та [PERSON] про те, що Академія надає приміщення гуртожитку на період з 01.09.2018 по 30.06.2019 у блоці F802, кімната «а» у гуртожитку за адресою: м. Харків, вул. Переможна, 23. Згідно з п.3 договору вартість проживання у гуртожитку складає 520 грн. на місяць, плата вноситься на поточний рахунок Академії що семестру, за перший семестр F до заселення у гуртожиток, за другий F не пізніше 01 січня 2019 року. /а.с.10/. Відповідно до квитанції F 0.0.1119035345.1 від 27.08.2018 [PERSON] сплатив за гуртожиток 2 600 грн. на розрахунковий рахунок Харківської державної академії фізичної культури. /а.с.11/. Відповідно до квитанції F 0.0.1119053147.1 від 27.08.2018 [PERSON] сплатив за навчання 8 250 грн. на розрахунковий рахунок Харківської державної академії фізичної культури. /а.с.11/. Відповідно до квитанції F 0.0.1252545319.1 від 28.01.2019 [PERSON] сплатив за гуртожиток 2 080 грн. на розрахунковий рахунок Харківської державної академії фізичної культури. /а.с.40/. Відповідно до квитанції F 0.0.1252538731.1 від 28.01.2019 [PERSON] сплатив за навчання 8 250 грн. на розрахунковий рахунок Харківської державної академії фізичної культури. /а.с.40/. Відповідно до квитанції F 0.0.1261487672.1 від 11.02.2019 [PERSON] сплатив за гуртожиток 520 грн. на розрахунковий рахунок Харківської державної академії фізичної культури. /а.с.40/. Відповідно до довідки, виданої деканом Харківської державної академії фізичної культури F204-18/19 від 28.01.2019, [PERSON] є студентом першого курсу Харківської державної академії фізичної культури, факультету циклічних видів спорту, спеціалізація плавання, денне відділення, контрактна форма навчання. Є студентом до 30.06.2019. Термін навчання до 30.05.2022. /а.с.42/. Згідно з довідкою про доходи та сплачені аліменти F73 від 06.02.2019 року, виданої начальником управління [PERSON] в Донецькій області [PERSON], останній сплачує аліменти згідно з рапортом на користь [PERSON], загальна сума сплачених аліментів за період з 01 січня 2018 по 31 січня 2019 становить28 349,05 грн. /а.с.48/. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО F 443700 від 07.02.2012, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, у [PERSON] 30 січня 2012 року народилася дочка [PERSON], актовий запис F 192. /а.с.49/. З довідки про склад сімFї від 13 березня 2019 року, виданою головою КСН «Шевченківський» вбачається, що [PERSON], [INFO], мешкає разом з батьком [PERSON], [INFO], та матірFю [PERSON], [INFO] за адресою: м. Маріуполь, бул. Шевченка[ADDRESS]. /а.с.50/. Відповідно до договору оренди квартири від 04 січня 2019 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], остання орендує двохкімнатну квартиру за адресою: м. Маріуполь, бул. Шевченка[ADDRESS], строк оренди з 05.01.2019 по 05.01.2020, місячна плата складає 3 000 грн., а також орендар сплачує послуги електропостачання, телефонного звFязку, водопостачання. /а.с.51/. Згідно з Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обFєктів нерухомого майна щодо обFєкта нерухомого майна від 26.03.2019, [PERSON] є власником ј частки трикімнатної квартири F 1 у будинку F325 по бул. Шевченка у м. Маріуполі, загальною площею 57,3 кв.м., житловою площею 38,4 кв.м. /а.с.59-60/. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО F 693844 від 07.10.2015 року, виданого Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, у [PERSON] 24 вересня 2015 року народилася дочка [PERSON], актовий запис F 742. /а.с.61/. Звертаючись до суду свої вимоги позивачка, обумовлює положеннями ст. 185 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовFязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч.ч. 2, 3 ст. 185 СК України). Позивач [PERSON], посилаючись на вищевказану статтю, просить стягнути з відповідача 1/2 частину витрат понесених нею за 2018-2019 роки на оплату навчання за контрактом [PERSON] у вищому навчальному закладі та проживання його у гуртожитку, тобто за період до досягнення останнім повноліття, а також за кожен наступний рік до закінчення навчання. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що навчання дитини [PERSON] у Харківській державній академії фізичної культури викликане особливими обставинами, які мають істотне значення та є підставою для застосування положень ст. 185 СК України. У судовому засіданні позивачем не надано доказів, які б свідчили про особливі обставини або здібності дитини, для розвитку яких позивач була вимушена влаштувати дитину в зазначений навчальний заклад та звертатися до суду з відповідним позовом. Надані позивачкою чеки про сплату навчання за контрактом [PERSON] у вищому навчальному закладі та чеки про сплату за проживання у гуртожитку F не є витратами які викликані особливими обставинами у розумінні ст. 185 СК України, у звFязку з чим, ст. 185 СК України у цьому випадку не може застосовуватися. Разом з тим статтею 199 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обовFязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обовFязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звFязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобовFязань, обовFязку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Верховний суд України у постанові від 24 лютого 2016 року у справі F 6-129цс15 зазначив, що у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у звFязку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат задоволенню не підлягають. Згідно зі ст.141 судові витрати, повFязані з розглядом справи, покладаються в разі відмови в позові F на позивача.

Outcome: dismissed