Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

28.08.2015 року КП Словянської міської ради „Словміськводоканал звернулося до Словянського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості з наданих послуг із водопостачання і водовідведення, мотивуючи свої вимоги тими обставинами, що відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS], є абонентами КП Словянської міської ради „Словміськводоканал, особовий рахунок № 1666 та користуються послугами з централізованого водопостачання і водовідведення, однак не в повному обсязі оплачують вартість спожитих послуг. Між позивачем і відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з метою надання житлово-комунальних послуг централізованого водопостачання та водовідведення, на підставі відкритого особового рахунку. Позивач фактично надавав відповідачу послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а відповідачі користувалися даними послугами для задоволення власних потреб і не відмовлялися від них. Багатоквартирний жилий будинок, де мешкають відповідачі, приєднаний до централізованого водопостачання і водовідведення. За період отримання послуг з 01.04.2011 року по 01.05.2014 року від відповідачів не надходило скарг або заяв з приводу не надання або не отримання, бо неналежного надання послуг позивачем. Відповідач несвоєчасно оплачує спожиті комунальні послуги, в звязку з чим відповідно до ч. 1 п. 18 Постанови КМУ № 630 від 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг по централізованому опаленню, постачанню холодної та гарячої води і водовідведення…» розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати є календарний місяць. Плата за спожиті послуги вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця. Станом на теперішній час у відповідача, у звязку з несплатою, з 01.04.2011р. по 01.05.2014р. виникла заборгованість за спожиті послуги водопостачання і водовідведення у сумі 1897,07 грн. Згідно до ст. 625 ЦК України відповідач, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, у звязку з чим відповідача нараховані 3% річних від простроченої суми у розмірі 270,65 грн. та індекс інфляції за весь час прострочення у розмірі 312,90 грн., заборгованість відповідача по сплаті за спожиті послуги по водопостачанню та водовідведенню, з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних перед КП «Словміськводоканал» складає 6136,40 грн. Посилаючись на ст.ст. 11,14, 15, 16, 509, 526, 530, 610, 611, 625 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 8, 88, 96, 98 ЦПК України, ст.ст. 64, 68 ЖК Української РСР, п. 5,3 ст. 20, ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», просять суд стягнути на користь КП Словянської міської ради „Словміськводоканал з солідарно відповідачів [PERSON] та [PERSON] 5552 грн. 85 коп. заборгованості, 270 грн. 65 коп. 3% річних, 312 грн. 90 коп. індекс інфляції за весь час прострочення та 243 грн. 60 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні наполягав на солідарному стягненні з відповідачів на користь КП Словянської міської ради „Словміськводоканал 5552 грн. 85 коп. заборгованості, 270 грн. 65 коп. 3% річних, 312 грн. 90 коп. індексу інфляції за весь час прострочення та 243 грн. 60 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору, але змінив в судовому засіданні підставу позову, пояснивши суду, що в квартирі відповідачів у 2008 році був встановлений лічильник - водомір, термін повірки якого відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» настав у 2011 році, тому, починаючи з квітня 2011 року споживання послуг водопостачання та водовідведення відповідачами обраховувалося не за показниками встановленого лічильника водоміра, а за середніми показниками. Показання лічильника водоміру в квартирі відповідачів не знімалися, відповідачі не повідомлялися ані про необхідність здійснення повірки лічильника водоміру, а ні про те, що у них щомісячно виникає заборгованість, так, як в акті прийому до експлуатації засобу обліку холодної води в 2008 році було зазначено про н6еобхідність проведення його повірки через три роки після встановлення. З 1.04.2011р. по 01.05.2014р. споживання холодної води відповідачам нараховувалося на трьох осіб за санітарною нормою споживання. Представник позивача [PERSON] не надав жодного пояснення стосовно складу сімї відповідачів та чому споживання холодної води нараховувалося саме на трьох осіб та про те, чи відповідають суми оплати відповідачів за фактично спожиті послуги вартості цих послуг, чому у тексті описової частини позову розмір заборгованості зазначений як 1897,07 грн, а в тексті резолютивної частини 5552, 85 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, проти їх задоволення заперечувала, суду пояснила, що вона щомісячно здійснює сплату отриманих послуг позивача з водопостачання та водовідведення за фактичним споживанням за даними лічильника холодної води, який встановлений в її квартирі, заборгованості у неї не має. Про те, що у неї закінчився термін роботи лічильника і лічильник потрібно здати на повірку, що позивач самостійно нараховує споживання нею послуг виходячи з санітарних норм та про те, що у неї щомісячно збільшується заборгованість КП Словянської міської ради „Словміськводоканал її не сповіщало, вимог про здійснення повірки лічильника та про необхідність збільшення оплати за надані послуги не повідомляло. Вона самостійно не має можливості зняти лічильник, вважає, що позивач повинен був здійснювати демонтаж лічильника та його повірку самостійно, за власний рахунок. Позовні вимоги не визнає, вважає що заборгованість штучно зроблена позивачем, просила у задоволені позову відмовити. Відповідач [PERSON], яки були належним чином був повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, до судового засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, у задоволені позову просив відмовити. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних обставин: Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ч. 1 ст. 118 ЦПК України позов предявляється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява подається в письмовій формі і повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Згідно до другого речення ч. 2 ст. 31 ЦПК України до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову. Підставою виникнення заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення у тесті позову, з яким позивач КП Словянської міської ради «Словміськводоканал» звернувся 28.08.2015р. до Словянського міськрайонного суду зазначено те, що «відповідач несвоєчасно сплачує спожиті комунальні послуги» та те, що у відповідача «у звязку із несплатою» виникла заборгованість за спожиті послуги водопостачання і водовідведення у сумі 1897,07 грн. за період з 01.04.2011р. по 01.05.2014р. Позовна заява від 28.08.2015р. не містить обґрунтування вимог та зазначення доказів саме несвоєчасної сплати відповідачем (яким з двох?) спожитих комунальних послуг. В судовому засіданні 14.04.2016р. представник позивача [PERSON] також не довів обґрунтування позовних вимог несвоєчасної сплати будь-ким з відповідачів спожитих комунальних послуг з водопостачання та водовідведення, але, фактично, в порушення вимог ст.ст. 31, 119 ЦПК України, не подавши до початку розгляду справи по суті уточної позовної заяви, змінив підставу позову, став посилатись на те, що заборгованість з наданих послуг виникла внаслідок порушення відповідачем норм Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», у звязку не із несвоєчасною сплатою (або несплатою) відповідачами отриманих послуг, а у звязку з тим, що лічильник не пройшов повірку і позивач нараховував відповідачам споживання послуг не відповідно до фактично спожитого обсягу, а відповідно до середніх показників або санітарних норм споживання. Позовна заява від 28.08.2015р. не містить посилання на норми Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та їх порушення відповідачами, не містить жодного посилання на необхідність проведення повірки лічильника води. У звязку з тим, що позивач належним чином не змінив підставу позову, не надавши у встановлений ст. 31 ЦПК України строк уточнену позовну заяву, суд не приймає зміну позивачем підстав позову та розглядає справу саме в межах первісних позовних вимог, викладених письмово в позовній заяві від 28.08.2015р. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Розрахунок заборгованості, 3% річних та індексу інфляції станом на 01.05.2014р. по квартирі [ADDRESS] зроблено стосовно боржників [PERSON] та [PERSON] із розрахунку споживання послуг трьома особами, але не містить зазначення третьої особи (окрім [PERSON] та [PERSON]О.) (а.с. 5-6). Документального підтвердження того, що склад родини [PERSON] та [PERSON] складає саме три особи суду взагалі не надано. Довідка про розмір заборгованості на загальну суму 5552, 85 коп. від 21.08.2015р. містить зазначення про те, що вона видана [PERSON], хоча фактично надана суду позивачем КП Словянської міської ради «Словміськводоканал» і [PERSON] на руки взагалі не видавалася (а.с. 4). З акту приймання до експлуатації засобів обліку холодної води від 06.02.2008р. слідує, що представник КП Словянської міської ради «Словміськводоканал» в присутності [PERSON] оглянув водомір холодної води, встановлений в квартирі [ADDRESS], водомір холодної води КП Словянської міської ради «Словміськводоканал» (стара назва - ПУВКХ м. Словянськ) прийнятий до експлуатації та дозволений для використання для «комерческих расчетов». Дата повірки водоміра 28.01.08, строк наступної повірки водоміра «012011г.» (а.с. 47). Аналізуючи зазначений акт суд приходить до висновку про те, що водомір холодної води, встановлений в квартирі [ADDRESS] прийнятий до експлуатації КП Словянської міської ради «Словміськводоканал», який і повинен здійснювати нагляд за відповідністю його вимірів і проходження ним метрологічних повірок. З наданих відповідачем [PERSON] квитанцій про сплату послуг з водопостачання та водовідведення слідує, що протягом січня 2011 квітня 2014 років [PERSON] щомісячно знімала з засобу обліку - лічильника холодної води, встановленого у квартирі [ADDRESS] показники стосовно фактичного використання водопостачання, щомісячно заповнювала квитанції про сплату цих послуг за встановленими на той час розмірами (цінами на послуги) та щомісячно здійснювала ці платежі (а.с. 50-60), різниця з розрахунками витрат за водоміром, здійсненим позивачем за цей період березень 2014р. 0,19 коп. та квітень 2014р. 0,01 коп. є несуттєвою і фактично не впливає на правильність здійснення розрахунків. Представник позивача в судовому засіданні не довів чому саме при зазначенні в описовій частині позову розміру заборгованості в сумі 1897 грн. 07 коп. в резолютивній частині позову позивачем ставиться прохання про стягнення з відповідачів вже 5552 грн. 85 коп. заборгованості. Таким чином, в судовому засіданні позовні вимоги КП Словянської міської ради «Словміськводоканал» про те, що відповідач [PERSON] несвоєчасно сплачує спожиті комунальні послуги і у неї у звязку із несплатою виникла заборгованість з 01.04.2011р. по 01.05.2014р. у сумі 1897,07 грн. не знайшли свого підтвердження, тому позовні вимоги стосовно стягнення на користь КП Словянської міської ради „Словміськводоканал з солідарно відповідачів [PERSON] та [PERSON] 5552 грн. 85 коп. заборгованості, 270 грн. 65 коп. 3% річних, 312 грн. 90 коп. індекс інфляції за весь час прострочення та 243 грн. 60 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору потрібно залишити без задоволення у звязку із їх недоведеністю та безпідставністю. Суд також констатує, що сторони по справі до суду із заявою про застосування позовної давності не зверталися. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed