Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

27 лютого 2014 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом. В заяві послалася на те, що від шлюбу з відповідачем мають доньку - [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу у 1998 році проживає разом з нею. У зв'язку з тим, що донька продовжує навчання та потребує у зв'язку з цим витрат, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? розміру всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на період навчання дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що відповідач є батьком [PERSON], однак добровільно відмовляється допомагати доньці, незважаючи на те, що вона навчається та потребує такої допомоги. За її підрахунками потреба в коштах на навчання доньки складає 300 грн. на місяць, з яких 100 грн. на проїзд та 200 грн. на їжу. Зазначила, що ніде не працює, інших утриманців не має, проживає за рахунок доходу свого чоловіка, який утримує її та доньку. Донька не працює, навчається за рахунок бюджету, отримує стипендію у розмірі 270 грн. щомісяця, інших доходів не має. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що не працює, проживає за рахунок соціальної допомоги на дитину, яка перебуває на його утриманні, крім того, сплачує аліменти ще на одну дитину від іншого шлюбу. Згоден, що у зв'язку з навчанням його донька [PERSON] потребує матеріальної підтримки, однак за рахунок обох батьків, згоден сплачувати аліменти у розмірі 100 грн. на місяць. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу виконання обов'язку по утриманню повнолітніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи і підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу сторони перебували в зареєстрованому шлюбі по 23.12.1998 р. (а.с.3), від якого мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.2). Донька проживає разом з матір'ю (а.с.4) та згідно довідки № 143 від 21.02.2014 р. навчається в Снігурівському професійному ліцеї Миколаївської області на денній формі навчання за професією оператор комп'ютерного набору, обліковець з 01.09.2011р. по 27.06.2014 року, знаходиться на неповному державному забезпеченні (а.с.6), отримує стипендію у розмірі 270 грн. на місяць, що ніким не оспорюється. Позивачка є працездатною, ніде не працює, проживає за рахунок доходу свого чоловіка. Відповідач ніде не працює, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з ним, а також сплачує аліменти за виконавчим листом №2-752/09, виданим 16.10.2009 року Снігурівським райсудом на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття, починаючи з 05.10.2009 р., щомісячно, з червня 2013 року по 330 грн., що підтверджується довідкою ВДВС Снігурівського РУЮ від 06.03.2014 року. Як вбачається з постанови Снігурівського районного суду Миколаївської області від 13.02.1999 року відповідач сплачував аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 12 лютого 1999 року й до повноліття дитини. [INFO] року [PERSON] досягла повноліття (а.с.7). Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України повнолітні діти, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язанні утримувати їх до двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Враховуючи те, що донька сторін [PERSON] є повнолітньою, працездатною, не працює, навчається не повному державному забезпеченні, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має змогу та згоден таку допомогу надавати, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки про стягнення аліментів у зв'язку з навчанням є обґрунтованими. Разом з тим, прийнявши до уваги, що обов'язок батьків по утриманню своєї повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, є обопільним, враховуючи задовільний стан здоров'я дитини та відповідача за відсутності іншого, відсутність у відповідача постійної роботи та наявність ще двох утриманців, відсутність у позивача роботи та інших утриманців, наявність доходу у доньки, яка отримує стипендію й також може частково себе забезпечувати, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/8 частини доходів відповідача, щомісячно, що достатньою мірою забезпечить доньці сторін належне утримання у період навчання з урахуванням потреби у такому за розрахунком позивача. Враховуючи те, що відповідно до ст. 201 СК положення ч.2 ст. 184 СК на спірні правовідносини не розповсюджуються, вимога позивачки про граничну межу розміру стягнутих аліментів не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, задоволенню не підлягає. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Таким чином, позов підлягає до задоволення частково: в частині стягнення аліментів у зв'язку з навчанням дитини у розмірі 1/8 щомісячно, які суд присуджує до стягнення з дня пред'явлення позову, тобто з 27.02.2014 року. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 243 грн.60 коп. в дохід держави.

Outcome: approved