Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

28.05.2014 позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором від 31.12.2011 №005-28065-311211 в розмірі 5155,58 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 31.12.2011 між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №005-28065-311211, за умовами якого банк надав відповідачці кредит у розмірі 7696,00 грн. на строк 12 місяців, з кінцевим терміном повернення не пізніше 30.12.2012 та сплатою процентів у розмірі 36.5% річних. Згідно договору відповідачка зобов'язався своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, повернути кредит у визначений договором строк, а також виконати інші обов'язки згідно кредитного договору. Однак відповідачка порушила умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 07.04.2014 має заборгованість у зазначеному вище розмірі, яку позивач просить стягнути на свою користь. В судове засідання позивач свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. 04.07.2014 подав суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності свого представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд до відома не поставила, з заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталась. Враховуючи положення ст.ст. 169, 224 ЦПК України, а також те, що позивач згідно поданої заяви не заперечує проти вирішення справи у заочному порядку, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення. У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.12.2011 між ПАТ «Дельта Банк» як кредитодавцем та [PERSON] як позичальником укладено кредитний договір №005-28065-311211, за умовами якого банк надав відповідачці кредит у розмірі 7696,00 грн. на строк 12 місяців, з кінцевим терміном повернення не пізніше 30.12.2012 та сплатою процентів у розмірі 36.5% річних. Грошові кошти надані банком на придбання майна, згідно з переліком, що зазначений у рахунку фактурі ГНЮФТ-1077-03340. У пункті 2.9 кредитного договору сторони погодили, що починаючи з місяця, який слідує за місяцем в якому надано кредит, позичальник щомісячно не пізніше 31-го числа зараховує на рахунок кредитодавця, зазначений у п. 2.11 договору, рівними частинами суму грошових коштів, яка включає заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плату за обслуговування кредитної заборгованості, у розмірі 742,00 грн. у відповідності до графіку платежів, наведеному у додатку 1 до кредитного договору. Згідно п.п. 3.1, 3.2 кредитного договору відповідачка зобов'язалася щомісяця сплачувати платежі у визначені договором строки, виконати своєчасно та в повному обсязі зобов'язання за договором не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З наданих позивачем копій рахунку-фактури від 31.12.2011 №ГНЮФТ-1077-03340 та видаткової накладної від 31.12.2011 №ГНЮФТ-37367 слідує, що позивач виконав умови договору №005-28065-311211 в повному обсязі, надавши відповідачці кредитні кошти в сумі 7696,00 грн. Разом з тим згідно наданого позивачем розрахунку вбачається, що відповідачкою не повернуто кредит та не сплачено відсотки за його користуванням в повному обсязі. Заборгованість останньої по тілу кредиту станом на 07.04.2014 складає 4584,45 грн., по нарахованих відсотках - 571,13 грн. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1054, ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2). Виходячи з вище викладеного, беручи до уваги факт порушення відповідачкою умов кредитного договору, суд знаходить вимоги позивача про стягнення заборгованості у розмірі 5155,58 грн. обґрунтованими, у зв'язку з чим приходить до висновку про задоволення позову. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved