Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

28.11.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, мотивуючи тим , що син - [PERSON] , [INFO] став повнолітнім, але на теперішній час він є студентом 1 -го курсу факультету «Компютерна інженерія» денної форми навчання Національного університету «Запорізька політехніка», власних доходів не має. Після набрання сином повноліття, відповідач, як батько дитини, не надає йому матеріальної допомоги, не цікавиться його життям, що в свою чергу ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, оскільки син мешкає разом з нею і позивач докладає всіх зусиль для забезпечення сина всім необхідним. Позивач вважає, що відповідач , як батько повнолітньої дитини, повинен брати участь в утриманні дитини, при цьому він має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки є працездатною особою, отримує постійний дохід, тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина починаючи з дня подачі позовної заяви та до закінчення навчання , але не більш як до досягнення дитиною 23-х років. Ухвалою судді від 18.12.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилась. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлений у встановленому порядку шляхом надіслання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. . У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідачу визначений 15- денний строк з дня отримання ухвали суду на подання відзиву на позовну заяву . Рекомендований лист отримано відповідачем особисто під розпис. У відповідності до ч.8 п.4 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у законом порядку , якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відзив на позов у відповідності до ст. 178 п.8 ЦПК України відповідачем не надано, позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України. Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.08.2012 року , мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який досяг повноліття та навчається на денній формі навчання на 1 курсі Національного університету «Запорізька політехніка» факультету «комп`ютерна інженерія», денної, бюджетної форми навчання, що підтверджується довідкою Національного університету «Запорізька політехніка» від 18.11.2019 р. №670, копія якої знаходиться в матеріалах справи. Строк закінчення навчання до 31.05.2023 року. 20.11.2019 року [PERSON] досяг повноліття. 23 роки [PERSON] виповниться 20.11.2024 р. [PERSON] власних доходів не має, знаходиться на утриманні матері. Відповідач працездатний. Розмір аліментів, які позивачка просить стягнути на її користь, відповідачем не оспорений. Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до вимог ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів, суд враховує розмір установленого законодавством прожиткового мінімуму, який повинні забезпечувати дитині обидва батьки, стан здоров`я і матеріальне становище сторін та дитини та інші обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини доходу щомісяця, до закінчення навчання, але не більш як до досягнення сином 23 років - 20.11.2024 р. Згідно із ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Outcome: approved