Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

28 листопада 2018 року позивач звернувся до суду з позовом та 28 лютого 2019 року уточнивши та збільшивши свої позовні вимоги просить: стягнути з КП «Убідьське» Корюківської міської ради на його користь заборгованість по заробітній платі за період січень 2001 року по 30 квітня 2002 року в розмірі 1976,00 грн. та компенсацію заборгованої заробітної плати за період січень 2001 року по 30 квітня 2002 року, у розмірі 39915,00 грн. Допустити негайне виконання рішення суду. Свої вимоги аргументує тим, що за Розпорядженням сільського голови Сядринської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, він в січні 2001 року за контрактом був призначений на посаду директора КП «Убїдьське» Сядринської сільської ради (зараз Корюківської міської ради). Приймаючи його на дану посаду сільський голова гарантував йому виплату мінімальної заробітної плати. Але, працюючи на даному підприємстві на посаді директора, він взагалі не отримував заробітної плати за відсутності коштів. Розпорядженням сільського голови Сядринської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, його 30 квітня 2002 року було звільнено з посади директора КП «Убідьське» Сядринської сільської ради у зв`язку із закінченням строку договору. Звільнивши його з посади відповідач не виплатив йому заробітної плати за відпрацьований період, за таких обставин він вимушений звернутись до суду з даним позовом про стягнення заробітної плати та індексацію і компенсацію заборгованої заробітної плати. У судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали і просили задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача та представник третьої особи заперечили проти позову та просили відмовити у його задоволенні за безпідставністю заявлених вимог. У судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що з липня 2002 року вона почала працювати головним бухгалтером КП «Убідьське». Коли прийшла працювати бухгалтером, то після роботи директора [PERSON] в КП «Убідьське» ніяких бухгалтерських документів їй не передавали, а була тільки книга доходів і витрат, яка була прошита і пронумерована на 96 аркушах. Як велась діяльність і як велось ведення бухгалтерського обліку при директору КП «Убідьське» [PERSON] (позивачу) їй невідомо. Будь-які інші документи у КП «Убідьське» Сядринської сільської ради, коли вона приступила до роботи, були відсутні. Коли вона почала працювати бухгалтером, то всю належну бухгалтерську документацію почали вести належним чином. У судовому засіданні свідок [PERSON] вказав, що він працював сільським головою Сядринської сільської ради Корюківського району в період 1998-2001 років. Такккож вказав, що коли він був сільським головою, то організовувалось КП «Убідьське» Сядринської сільської ради. Відповідні розпорядження щодо організації КП «Убідьське» виносились. Також вказав, що директором КП «Убідьське» при його організації було за контрактом прийнято позивача [PERSON] з січня 2001 року. Заробітну плату сільська рада ні директору ні іншим особам КП «Убідьське» не виплачувала, так як була на державній дотації. Потім він в середині 2001 року був звільнений з посади сільського голови. Як виплачувалась заробітна плата директору КП «Убідьське» йому не відомо. Як встановлено судом, за Розпорядженням №34 від 30 грудня 2000 року сільського голови Сядринської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, позивач [PERSON] був призначений на посаду директора КП «Убїдьське» Сядринської сільської ради (зараз Корюківської міської ради). Приймаючи його на дану посаду сільський голова гарантував йому виплату мінімальної заробітної плати. Але, працюючи на даному підприємстві на посаді директора, він взагалі не отримував заробітної плати за відсутності коштів. Розпорядженням від 30 квітня 2002 року сільського голови Сядринської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, його було звільнено з посади директора КП «Убідьське» Сядринської сільської ради у зв`язку із закінченням строку договору. Звільнивши його з посади відповідач не виплатив йому заборгованість по заробітній платі за відпрацьований період. Відповідно до ст.43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст.24 Закону України «Про оплату праці» та ст.115 Кодексу законів про працю України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оплату праці» та ст.95 Кодексу законів про працю України, мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитись оплата за виконану працівником місячну погодинну норму праці (обсяг робіт). Позивач був прийнятий на роботу на повний робочий день, отже, в будь-якому разі він мав би отримувати мінімальну заробітну плату. Розмір мінімальної заробітної плати за 2001 рік становить 118 грн., розмір мінімальної заробітної плати з 2002 року становить 140 грн. Таким чином, недоплата до мінімальної заробітної плати становить: - за 2001 рік 118 грн. х 12 = 1416,00 грн.; - за січень-квітень 2002 року 140 грн. х 4 = 560,00 грн. Всього заборгованість по заробітній платі складає 1976,00 грн. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оплату праці», в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Індексація заробітної плати здійснюється відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Порядок проведення такої індексації затверджено постановою КМУ від 17 липня 2003 року №1078. Відповідно до ст.34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Компенсація громадянам доходів у разі їх несвоєчасної виплати здійснюється відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». Порядок проведення такої компенсації затверджено постановою КМУ від 21 лютого 2001 року №159. Згідно положень зазначених законів, індексація та компенсація заробітної плати здійснюється підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та господарювання. Розмір мінімальної заробітної плати за 2001 рік становить 118 грн., розмір мінімальної заробітної плахи з 2002 року становить 140 гри. Таким чином, заборгованість по заробітній платі становить: - за 2001 рік 118 грн. х 12 = 1416,00 грн.; - за січень-квітень 2002 року 140 грн. х 4 = 560,00 грн. Всього заборгованість по заробітній платі складає 1976,00 грн. Процент індексації з 2000 по 2018 рік = 202% х 1976 грн. = 39915,00 гри. індексація невиплаченої заробітної плати. Відповідно до ст.116 КЗпП України, власник підприємства зобов`язаний провести всі розрахунки зі звільненим працівником і виплатити останньому всі заборговані суми в день звільнення. Відповідач заборгованість по заробітній платі в день звільнення позивачу [PERSON] не виплатив. Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Оскільки позов підлягає задоволенню на користь позивача, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved