Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

28 березня 2017 року представник позивача [PERSON] - [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 24), просить: визнати в рівних частинах спільною сумісною власністю як подружжя [PERSON] та [PERSON] будівельні матеріали та обладнання, що були використані при будівництві житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку, площею 0,0794, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів та обладнання, що були використані при будівництві житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів та обладнання, що були використані при будівництві житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що 26 січня 2002 року між сторонами було укладено шлюб, який був зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського відділу реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції, актовий запис 91. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, а саме: сина [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO]. Шлюб було розірвано на підставі рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.02.2017 року. Під час проживання в зареєстрованому шлюбі, 20.04.2005 року відповідачем на підставі Договору купівлі-продажу була придбана земельна ділянка, загальною площею 0,0794 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] Пізніше, на придбаній земельній ділянці, сторонами по справі було побудовано житловий будинок, введено його в експлуатацію та отримано відповідне свідоцтво про право власності, яке було також оформлене на відповідача. Відповідачем фактично так і не було отримане свідоцтво про право власності на житловий будинок та як наслідок його не зареєстровано. До введення житлового будинку в експлуатацію та реєстрації права власності на нього, сторони по справі є власниками лише відносно будівельних матеріалів та обладнання, що були використані при будівництві житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Сторони в судове засідання не з'явились. Від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява, в якій просить розгляд справи провести без його участі та участі позивача, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 23). Від представника відповідача через канцелярію суду надійшла заява, в якій зазначає, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення не заперечує. Справу просить розглядати без їх участі (а.с. 26). Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 06.01.2002 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.02.2017 року, що підтверджується копіями свідоцтва про одруження та вказаного рішення суду (а.с. 4, 5). 20 квітня 2005 року [PERSON] купив земельну ділянку, площею 0,0794 га, в межах згідно з планом, що розташована в [ADDRESS], надану для будівництва, обслуговування жилого будинку та господарських будівель, що вбачається з копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 20.04.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Ющенко О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1167 (а.с. 6). Згідно інформаційної довідки КП «Чернігівське МБТІ» від 09.06.2017 № 1783 станом на 31.12.2012 р. в м. Чернігові право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 25). Частиною 1 ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. Судом не встановлені правові підстави для відступу від засад рівності часток подружжя. Згідно ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Відповідно до ч.3 ст.375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що необхідно визнати в рівних частинах будівельні матеріали та обладнання, що були використані при будівництві житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельну ділянку, площею 0,0794 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] спільною сумісною власністю як подружжя [PERSON] та [PERSON] та визнати за кожним з них право власності на 1/2 частину зазначених будівельних матеріалів та обладнання і вказаної земельної ділянки. Позивачем понесені документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп. (а.с. 1), які в порядку ст. 88 ЦПК України мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved