Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

28.12.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.07.2013 року між публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0861839801/Т/972135 відповідно до умов якого відповідачці були надані грошові кошти в сумі 40 000 грн. на строк до 14.07.2016 року. Позивачем вимоги договору виконані в повному обсязі, однак відповідачкою договірні зобов`язання не виконані належним чином, сума кредиту та відсотки не сплачена відповідно до графіку. 23.03.2018 року між публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір №2 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами серед яких і кредитний договір відповідачки. Заборгованість за кредитним договором станом становить 84 970 грн. та складається з заборгованості за основним боргом в розмірі 40 000 грн., за процентами в розмірі 20 грн., за комісією в розмірі 41 600 грн., штрафи, пеня в розмірі 3 350 грн. Позивач просить суд стягнути зазначену вище заборгованість та судовий збір в розмірі 2 102 грн. 10.02.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідачки, в якому остання зазначає, що 26.06.2014 року нею було сплачено грошову суму в розмірі 1 000 грн. з призначенням платежу «погашення кредиту [PERSON] № 0861839801/Т/972135, а тому сума заборгованості в позовній заяві без врахування зазначеного платежу не відповідає дійсній наявній заборгованості. Враховуючи вищевикладене просить суд прийняти до уваги зазначену обставину (а.с. 31-33). 29.12.2020 року ухвалою суду справу прийнято до провадження та прийнято рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 27-28). Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України, визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу чиїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 15.07.2013 року між публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0861839801/Т/972135 відповідно до умов якого відповідачці були надані грошові кошти в сумі 40 000 грн. на строк до 14.07.2016 року зі сплатою 0,01 % річних та щомісячною комісією банку за супроводження кредиту в розмірі 1 300 грн., що розраховується як 3,25 відсотків від суми кредиту (а.с. 5-6). Встановлено, що відповідно до п.2.1.3 позичальник зобов`язуєтьсясплачувати кредит, сплачувати нараховані проценти за користування, сплачувати комісії за супроводження кредиту щомісячно 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця рівними частинами в сумі 2 411,29 грн. (а.с. 5). Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надав відповідачці [PERSON] кредит в розмірі 40 000 грн. (а.с.7). Вказані обставини не заперечуються відповідачкою. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Проте, відповідно до розрахунку наданого позивачем, відповідачка не належним чином виконала покладені на неї договірні зобов`язання з погашення отриманого нею кредиту, відсотків та комісією банку за супроводження кредиту внаслідок чого утворилась значна заборгованість, яка становить 84 970 грн. та складається з заборгованості за основним боргом в розмірі 40 000 грн., за процентами в розмірі 20 грн., за комісією в розмірі 41 600 грн., штрафи, пеня в розмірі 3 350 грн. (а.с. 12). 23.03.2018 року між публічним акціонерним товариством «АКТАБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір №2 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами серед яких і кредитний договір відповідачки (а.с. 14,16-18). 26.06.2014 року відповідачкою сплачено грошову суму в розмірі 1 000 грн. з призначенням платежу «погашення кредиту [PERSON] № 0861839801/Т/972135 (а.с 34). Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язується сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд приймає до уваги заперечення відповідачки, які викладені у відзиві на позовну заяву щодо сплати нею грошової суми в розмірі 1 000 грн. з призначенням платежу «погашення кредиту [PERSON] № 0861839801/Т/972135. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що у відповідачки утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором, з врахуванням сплаченої суми 26.06.2014 року в розмірі 1 000 на погашення частини боргу, а тому розмір заборгованості складає за основним боргом в розмірі 39 000 грн., за процентами в розмірі 20 грн., за комісією в розмірі 41 600 грн., штрафи, пеня в розмірі 3 350 грн., а всього 83 970 грн., що свідчить про неналежне виконання останньою умов цього договору, а тому суд приходить до висновку, що позивачем доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим підлягають частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial