Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

28.08.2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 15.11.2008 року між ним та [PERSON] (далі - відповідач) було зареєстровано шлюб у Східницькій селищній раді Львівської області, актовий запис №33. Від даного шлюбу мають двох спільних дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу стало те, що між ними постійно виникали непорозуміння і сварки, стали напруженими стосунки, що призвело до остаточного охолодження їхніх почуттів, втрати одним до одного поваги та любові. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Через вказані вище причини позивач вважає, що їх спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить його інтересам, примирення між ними є неможливим. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з клопотанням слухати справу у його відсутності, просить суд розірвати шлюб. Відповідач в судове засідання також не з'явилася, надала до суду заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 15.11.2008 року у Східницькій селищній раді м.Борислава між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис №33, що стверджено Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «[PERSON]». Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через втрату почуття поваги та любові один до одного. Спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача [PERSON] Примирення між ними є неможливим. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позовних вимог і приходить до висновку про задоволення позову. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, визнання відповідачем [PERSON] позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позовних вимог, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved