Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

29.03.2021 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, яким просить визнати за ним право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , яке він набув на підставі договору купівлі-продажу, укладеного на Одеській товарній біржі 13.11.1997 року між ним та [PERSON] , та визнати цей договір дійсним. Обгрунтовуючи свої вимоги позивач стверджує, що на даний момент вона має намір розпорядитись своїм власним нерухомим майном - вищевказаним будинком, з цією метою звернулася до приватного нотаріуса для реєстрації його права власності на вказаний вище житловий будинок, проте отримала відмову у реєстрації через те, що при укладанні відповідного договору не були дотримані вимоги про нотаріальну його реєстрацію, тому цей договір є недійсним, що змусило позивача, звернутися до суду з позовом про визнання права власності на цей житловий будинок. Позивач у судове засідання не з`явився, у своїй заяві просив задовольнити його позовні вимоги та розглянути справу за його відсутністю. Відповідач - представник Болградської міської ради Одеської області - надіслав суду заяву про те, що вони копії позовної заяви отримали, вимоги позивача визнають, просять розглянути справу без їх участі. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача - [PERSON] , до суду не з`явився, був повідомлений належним чином. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши надані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами ст.ст.12,81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом були встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: - 13.11.1997 року Одеською Товарною біржею між гр. [PERSON] та позивачем [PERSON] в м.Ізмаїл був зареєстрований договір купівлі-продажу житлового будинку за [ADDRESS] , загальна площа якого - 92,1кв.м., житлова - 92,1кв.м. (а.с.5-6); - з технічного паспорту на індивідуальній житловий будинок, розташований на [ADDRESS] , позивач є власником будинку (а.с.7-8 ); - згідно оціночного звіту, оціночна вартість житлового будинку загальною площею 95,4кв.м., житловою - 48,4кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , - складає 89700грн. (а.с. 09-18); - відповідно до заяви представника відповідача - Болградської міської ради Одеської області, - відповідач вимоги позивача визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Під час укладання вищезазначеного договору були дотримані всі вимоги, пред`явлені до договору купівлі - продажу об`єкту нерухомості станом на час укладення цього договору і сторони не оспорювали будь-які пункти цього договору, сторонами також була обумовлена продажна вартість нерухомого майна, за усіма пунктами договору сторонами була досягнута згода, позивачами була сплачена відповідачам обумовлена сума вартості об`єкту нерухомості. Таким чином, при укладанні вищезазначеного договору купівлі-продажу спірної нерухомості, сторонами були дотримані всі вимоги, пред`явлені до цього виду договорів. Проте, відповідно до вимог ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) чи іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу», що діяв на час укладення вищевказаного договору, договори, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Згідно ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є, крім інших, - договір купівлі-продажу нерухомого майна, договір купівлі-продажу, зареєстрований на біржі в установленому порядку. Відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому випадку подальше нотаріальне посвідчення договору не потрібне. Оскільки укладення договору купівлі-продажу проведено з порушенням ст.227 ЦК України, тобто без оформлення в нотаріальній конторі, позивач не має можливості розпоряджатися в повному обсязі своїм власним вищезазначеним майном. Відповідно до заяви відповідача - представника Болградської міської ради Одеської області - він вимоги позивача визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторонами договору купівлі-продажу були в повному обсязі виконані усі його умови, а невизнання договору купівлі-продажу дійсним позбавить позивача вільно розпоряджатися нерухомістю, що належить йому на праві власності, що встановив суд, таким чином позов про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомості від 13.11.1997 року, зареєстрованого Одеською Товарною біржею, є дійсним, виходячи з обгрунтованих вищезазначеними належними доказами підстав, та враховуючи відсутність підстав для невизнання його таковим. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси третіх осіб.

Outcome: approved