overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

28 липня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками малолітньої [PERSON], яка народилася [INFO] Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання дитини. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги; відповідач позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] та довідкою КП «ОККП» № 1174 від 05 травня 2016 року про склад сім'ї позивачки. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

28 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

28 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 19 січня 2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 4. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач тривалий час не проживають спільно, не ведуть сумісного господарства, в звязку з відсутністю взаєморозуміння, сварками, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, 19 січня 2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 4, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

28 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 24 липня 2010 року Виконавчим комітетом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 16. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Позивач зазначила, що вона та відповідач з липня 2016 року не проживають спільно, не підтримують сімейні відносини та не ведуть сумісного господарства, оскільки чоловік не працював, агресивно поводився відносно неї, не приділяв увагу сімї, в звязку з чим, виникали конфлікти, сварки, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, вимоги підтримує, при розірванні шлюбу присвоїти її дошлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] . в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 24 липня 2010 року Виконавчим комітетом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 16, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Встановлено, що сторони не мають неповнолітніх дітей. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з липня 2016 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В звязку з наведеним, вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та вона має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-16 00:00:00

28 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони з 26 лютого 2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано Боблівською сільською радою Турійського району Волинської області. Від цього шлюбу вони мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. З квітня 2016 року вона не проживає з відповідачем та не підтримує з ним подружні стосунки. На примирення з відповідачем не згідна ні за яких умов та, оскільки їх шлюб існує тільки формально і його збереження суперечить її інтересам, просила цей шлюб розірвати. В судове засіданні позивач [PERSON] не зявилася, подавши суду заяву від 17 серпня 2016 року про розгляд справи за її відсутності, де вказує, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав. Зі згоди позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в дане судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 005652, сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 26 лютого 2006 року Боблівською сільською радою Турійського району Волинської області, актовий запис № 1 (а. с. 6). Відповідно до свідоцтв про народження (а. с.7, 8) сторони мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У відповідності до ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, які мають істотне значення. Судом встановлено, що в даному випадку сім'я розпалась остаточно, оскільки сторони тривалий час не проживають разом та не підтримують подружні стосунки, шлюб існує формально, підстави для надання сторонам строку на примирення відсутні, а подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] 551.20 грн. витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

28 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи, що вони з відповідачем 15 лютого 2014 року зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та на утримання якого відповідач не надає матеріальної допомоги, в звязку з чим просить стягнути з нього на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частки заробітку щомісячно до повноліття дитини. У попереднє судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує свої вимоги (а.с. 19). Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, визнає позовні вимоги, не заперечуючи проти сплати аліментів на утримання сина (а.с. 20). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання зі згоди сторін в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. З*ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 15 лютого 2014 року зареєстрували шлюб (а.с. 6), від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7), який проживає разом із позивачкою. Відповідач працездатний, у не має інших аліментних зобовязань, на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в порядку ст.ст. 181, 182 СК України у розмірі ? частки заробітку, але не меншому, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, оскільки відповідач працездатний, не має інших аліментних зобовязань.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

28 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій вказувала, що вона із [PERSON] познайомилася у жовтні 2015 року, а на час звернення до суду кохають один одного, мають близькі, як чоловік та жінка, стосунки, чекають на народження дитини та бажають створити сімю, яку у встановленому законом порядку зареєструвати неможливо через недосягнення нею шлюбного віку. У звязку з викладеним просила надати їй право на укладення шлюбу. У судовому засіданні заявниця та заінтересовані особи підтримали заяву та просили її задовольнити. Представник Липоводолинського районного відділу ДРАЦС до суду не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом, [PERSON], [INFO], зареєстрована [INFO] разом із матірю [PERSON], батьком [PERSON] та братом. [PERSON] на третьому, а [PERSON] на другому курсі навчаються у ДПТНЗ «Роменське вище професійне училище». Згідно з довідкою Липоводролинської ЦРЛ від 21 липня 2016 року, [PERSON] у звязку з вагітністю знаходиться на обліку у цьому лікарняному закладі. Відповідно до положень ч.3 ст.234 ЦПК України справи про надання права на шлюб розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно зі ст.22 СК України шлюбний вік для жінки та чоловіка встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягнути шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.2 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. За таких обставин, зясувавши добровільність та невимушеність бажання [PERSON] укласти шлюб із [PERSON], її вагітність, наявність та взаємність почуття любові до майбутнього батька її дитини, відсутність заперечень з цього приводу їх матерів, суд вважає, що надання права на шлюб відповідає інтересами заявниці, а тому приходить до висновку про необхідність задоволення заяви та надання права на шлюб. У звязку з викладеним, розяснити заявниці, що вона має право не скористатись наданим їй правом та у будь-який момент до реєстрації шлюбу відмовитись від його реєстрації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

28 липня 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що шлюб між ними був укладений в 2008 році, дітей не мають. Подружнє життя не склалось внаслідок того, що не змогли знайти спільного порозуміння, тому припинили шлюбні стосунки. В суді відповідач [PERSON] з позовом не погоджувався. Після наданого судом строку на примирення сторони в суд не прибули, представник позивачки [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його присутності, позов підтримує, сторони не примирились. Відповідач в суд не прибув. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що через непорозуміння сторони припинили спільне проживання, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Ці обставини встановлені з пояснень відповідача, доводів позовної заяви, та письмових доказів свідоцтва про шлюб. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому подальше сумісне проживання сторін у шлюбі буде суперечити їх інтересам. Тому суд вважає, що цей шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-04 00:00:00

28 липня 2016 року [PERSON] подав до Куликівського районного суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, факту, що померлий 20 липня 2016 року [PERSON] є його батьком, посилаючись на те, що в свідоцтві про смерть батька зазначено прізвище померлого «Скрибка», а в свідоцтві про його народження зазначено, що він є «Скрипка» та його батьком є «Скрипка», що унеможливлює прийняття ним спадщини. Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Заінтересована особа Чернігівська районна державна нотаріальна контора, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання свого представника не направила, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що заявник по справі [PERSON] є її племінником, а його батьком є її брат [PERSON]. Допитана як свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона хрещена мати заявника [PERSON], а підтвердила той факт, що його батьком є [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Згідно п.5 ч.2 ст.324 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON], в свідоцтві про народження якого серії V-УР №1172149, виданому Жуківською сільською радою Куликівського району Чернігівської області 29 травня 1965 року, зазначено, що його батьком є [PERSON], є сином померлого 20 липня 2016 року [PERSON](свідоцтво про смерть серії 1-ЕЛ №278708, видане Куликівським районним відділом РАЦС ГТУЮ в Чернігівській області 26 липня 2016). Той факт, що [PERSON] являється батьком [PERSON]. підтверджується поясненнями заявника [PERSON], поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON]. Факт родинних стосунків, з метою встановлення якого звернувся до суду заявник [PERSON], має юридичне значення, оскільки ступінь споріднення визначає право спадкування. Встановити даний факт інакше, ніж в судовому порядку не вбачається можливим. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

28 липня 2016 року гр. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON]на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, з дня подання позовної заяви. Відповідач, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивач [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність, позов просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та згоден на стягнення з нього аліментів на утримання його неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод , інтересів інших осіб. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 21 грудня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області рідним батьком [PERSON] є [PERSON]. Вивчивши матеріали справи, ураховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає можливим стягнути щомісяця з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved