Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

28 грудня 2018 року [PERSON] звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служба у справах дітей виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. У позовній заяві зазначено, що він є вітчимом малолітньої [PERSON] , оскільки 24.03.2015 уклав шлюб з її матір`ю [PERSON] . На його утриманні знаходиться сім`я у складі: дружини [PERSON] та дітей [PERSON] та [PERSON] , разом із якими він проживає за адресою: [ADDRESS] . Крім того, як військовослужбовець він разом із членами сім перебуває на квартирному обліку у Дніпропетровському гарнізоні. Його падчерка [PERSON] навчається у 7-А класі КЗШ № 8, він цікавиться її навчанням та відповідально ставиться до її виховання, постійно відвідує школу та приймає активну участь у роботі батьківського комітету. [PERSON] має постійне місце для навчання, окреме місце для відпочинку, окреме спальне місце, необхідні меблі та обладнання, забезпечена одягом та взуттям, шкільним приладдям. Згідно його довідки про доходи від 30.11.2018 загальна сума його доходу становить 145665,78 грн., що свідчить про те, що він може забезпечувати свою падчерку усім необхідним. В той час як відповідач [PERSON] з 2010 року не проживав зі своєю донькою, її не утримував та не цікавився її життям, таким чином ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо доньки [PERSON] . Ухвалою суду від 30.10.2019 замінено первісного позивача [PERSON] на [PERSON] . Позивач, яка належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, не використала наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу у її відсутності, про що надала письмову заяву, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи була сповіщена належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору служба у справах дітей виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради Калініченко Л.М., у судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу у її відсутності, про що надала письмову заяву. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, а представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Під час розгляду справи судом були встановлені наступні фактичні обставини справи. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] являється батьком, а [PERSON] матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, 24.03.2015 [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.7). З довідки Інгулецького об`єднаного районного військового комісаріату встановлено, що на утриманні підполковника [PERSON] знаходиться сім`я у складі: дружини [PERSON] та дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Довідками від 29.01.2018 № 0000464227, 0000464084, 0000464098 та 0000464207 про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб підтверджено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] фактично проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.12-15). Згідно з довідкою квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпра Міністерства оборони України підполковник [PERSON] перебуває на квартирному обліку складом сім`ї: дружина [PERSON] , донька дружини [PERSON] , син [PERSON] (а.с.16). Відповідно до характеристики ТОВ «Сітісервіс КР» за час проживання за адресою: [ADDRESS] , скарг від сусідів на [PERSON] не надходило (а.с.17), а відповідно до характеристики КЗШ № 8 на ученицю 7-А класу [PERSON] , [PERSON] постійно відчуває турботу батьків, які цікавляться її навчанням та відповідально ставляться до її виховання, постійно відвідують школу, а [PERSON] приймає активну участь у роботі батьківського комітету, спрямовує діяльність на формування патріотичних почуттів учнів, їх громадянської відповідальності (а.с.18). Актом обстеження житлово побутових умов проживання [PERSON] встановлено, що дитина проживає разом із вітчимом [PERSON] , матір`ю [PERSON] та братом [PERSON] , умови проживання та виховання дитини задовільні, батьки турбуються про дитину, займаються її вихованням (а.с.19). З довідки про доходи [PERSON] від 30.11.2018 №6/1/249 слідує, що за 10 місяців 2018 року загальна сума його доходу становить 145665,78 грн. (а.с.25). [PERSON] , відповідно до довідки Дніпровського обласного військового комісаріату від 28.11.2018 № 5/8965, проходить військову службу в Інгулецькому військовому комісаріаті Дніпропетровської області (а.с.26). Зазначені обставини стали підставою для звернення [PERSON] до суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його доньки, у зв`язку із ухиленням відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Спірні відносини між сторонами у справі виникли з приводу невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, тому до них мають бути застосовані норми Сімейного кодексу України, що регулюють питання прав та обов`язків батьків щодо їх дітей. Частинами 1-3 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Одночасно відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Верховний Суд України у своїх роз`ясненнях, викладених в п. 16 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3 зазначав, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до висновку виконкому районної у місті ради, як органу опіки та піклування від 25.11.2019 №8/33-4369, відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо своєї доньки [PERSON] , тому вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За приписами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, сукупністю усіх доказів у справі, суд приходить до переконання, що відповідач не цікавиться вихованням своєї доньки та її духовним розвитком, не надає належного матеріального забезпечення, яке б забезпечувало дитині належне утримання, не бере участі у вихованні дитини, що свідчить про втрату інтересу відповідача до своєї доньки, суд вважає доцільним позбавити його батьківських прав, та стягнути аліменти на утримання доньки, оскільки законних підстав для звільнення [PERSON] від обов`язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану відповідача і визначає аліменти на утримання дитини у розмірі однієї четвертої частини від заробітку (доходу) її батька [PERSON] . Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому за приписами ст. ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір» з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved