overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

29.04.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позову в позовній заяві посилається на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від відповідача вона має двох дітей, які перебувають у неї на утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів доходу. Справа за заявою позивача розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не з»явився, про час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка, дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.4,5), відповідач здоровий, інших утриманців не має, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку на утримання дітей на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

29.04.2014 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 квітня 1999 року Кам'янець-Подільським міським відділом РАГС, актовий запис № 103 та стягнення аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн. щомісячно на кожну дитину. В обґрунтування позову вказує, що 14 квітня 1999 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають троє наповнолітніх синів. Причиною розірвання шлюбу стало те, що на протязі сумісного проживання між ними постійно виникали сварки, непорозуміння. Не могли дійти згоди при вирішенні нескладних поточних проблем, принижували один одного. Неодноразові спроби, щось змінити у своїх відносинах результата не дали і тому, вони прийшли до висновку, що розлучення це єдиний вихід для того, щоб зберегти хоча б нормальне бачення про сім'ю їх спільних дітей. На даний час [PERSON] проживає з іншою жінкою, тобто фактично створив нову сім'ю. Майнового спору та спору про місце проживання дітей не має. Крім того, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей, так як з часу припинення подружніх відносин матеріальної допомоги на утримання дітей чоловік не надає, а самостійно утримувати дітей вона не має можливості. [PERSON]в судове засідання не з'явився, рекомендовані листи повернено з поштовою відміткою, що відповідач за зазначеною адресою не проживає. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечує. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності відповідача і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони з 14 квітня 1999 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Припинили подружні відносини по тій причині, що в сім'ї не було взаєморозуміння, поваги, мають різні характери та погляди на життя. Із-за чого припинили подружні відносини і ведення спільного господарства, на даний час відповідач проживає з іншою жінкою. Майнового спору та спору про місце проживання дітей не має. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне проживання і збереження сім'ї стали неможливими. Шлюб підлягає розірванню на підставі ст. 110 Сімейного Кодексу України. Крім того, судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про їх народження приєднаних до матеріалів справи. Діти знаходяться на утриманні матері. Батько матеріальну допомогу на їх утримання не надає, хоча працездатний і зобов'язаний утримувати синів. Позивачка потребує такої допомоги. Батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Аліменти підлягають стягненню згідно ст. ст. 180, 182, 184, 191 СК України в розмірі по 300 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

29.04.2014 року позивачка [PERSON] звернулася всуд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що просить розірвати шлюб з відповідачем , зареєстрований 11.06.2005 року, оскільки сімейне життя не склалося через несумісність характерів. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначила, що неодноразово намагалася з відповідачем налагодити шлюбні відносини, проте це не дало позитивних результатів. Шлюбні відносини між сторонами припинені у листопаді 2013 року. В даний час сторони продовжують проживати на одній житловій площі, проте постійні непорозуміння все більше впливають на психічний стан як подружжя, так і спільної дитини. Позивачка просить суд задовольнити позов. Належно повідомлена позивачка у судове засідання не з'вилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити повністю. Належно повідомлений відповідач двічі у судове засідання не з'вився, про причини своєї неявки не повідомив, не надіслав заяви про розгляд справи без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.Шлюб між сторонами необхідно розірвати зі слідуючих підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб (а.с. 4) сторони зареєстрували шлюб 11.06.2005 року. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з позовної заяви збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам позивачки, миритися з відповідачем вона не бажає. Судом було надано сторонам строк для примирення три місяці, але стосунки між ними не змінилися. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу. В силу ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Спір про майно на момент розгляду справи в суді у сторін відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

29.04.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що сторони мають різні характери, погляди на сімейне життя та шлюб, через що між сторонами виникали суперечки та сварки. Позивачка зазначила, що сімейні відносини сторонами припинені з серпні 2013 року, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги повністю, просить задовольнити її позов та розірвати шлюб між сторонами. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, просив позов задовольнити. Наслідки визнання відповідачем позову йому роз'яснені і зрозумілі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] 20.09.1997 року зареєстрували шлюб у Ситняківській селищній Раді Макарівського району Київської області, актовий запис № 5. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, відновлювати сімейні стосунки сторони наміру не мають. Відповідач ці обставини визнав і не оспорював. Проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи обставини викладені вище, суд, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки дійшов висновку про те, що сім`я сторін розпалася остаточно і поновлена бути не може, сторони проживають окремо, не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, примирення між ними не можливе і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Враховуючи, що відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею витрати на оплату судового збору в сумі 243,60 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

29.04.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1 00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. При цьому посилається на те, що дитина проживає з позивачкою, а відповідач ухиляється від покладених на нього обов'язків по утриманню дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи в заочному порядку за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у відсутності сторін заочно на підставі наявних в справі доказів відповідно до ч.2 ст.197, ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони в справі мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою, а відповідач у справі матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд враховує вимоги ст.182 Сімейного кодексу України, а саме, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років складає з 1 січня - 1 032 гривень. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідача, що батьки разом зобов'язані утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, а також те, що відповідач не платить аліменти на утримання інших дітей, у відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання неповнолітньої дитини, виходячи з положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», ст. 180 Сімейного кодексу України в розмірі 516 грн. щомісяця, що складає половину суми прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років.(1032 грн./2 =516 грн.)

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

29.04.2014 року позивачка звернулась з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], що народився [INFO] в розмірі 14 частини заробітку відповідача, щомісячно, так як відповідач після припинення шлюбних відносин допомоги на утримання дитини, яка проживає із нею, не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та проти його задоволення не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить що позов доведений відповідно до вимог ст. 61ч.1 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а тому відповідно до вимог ст. ст. 180,181,182,183СК України позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати. Відповідно до ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

29.04.2014 року позивачка звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрований 11.09.1992 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого відділом запису актів громадянського стану міськвиконкому м. Суми, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, відповідач зневажає її інтересами, різні погляди на життя та інтереси до нього, виникають постійно сварки та конфлікти, які відображаються на вихованні неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Втрачені почуття любові, поваги та взаєморозуміння, має іншу жінку. Вказує, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливо та суперечить її інтересам, доньки і прохає шлюб розірвати. В судове засідання сторони не зявились, від позивачка є заява про розгляд справи в її відсутність і позовні вимоги підтримує, відповідач повідомлений належний чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому є підстави для розгляду справи в їх відсутність, суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних доказів у матеріалах справи. В звязку з чим справа розглядається відповідно до ст. ст. 169, 197 ЦПК України у відсутність сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу. Суд проаналізував матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, разом не проживають, тому подальше збереження шлюбу не сприятиме збереженню сімї, і шлюб доцільно розірвати. Згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають у шлюбі з 11 вересня 1992 року, який зареєстрований відділом запису актів громадянського стану міськвиконкому м. Суми, за актовим записом № 1496 (а.с. 6). Від шлюбу є діти Дмитро, [INFO], та Вероніка, [INFO], які проживають з позивачкою. Згідно ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За даних обставин суд вважає необхідним розірвати шлюб між подружжям. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

29.04.2014 року позивачка звернулася до Іллічівського райсуду м.Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 18.06.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №302. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Однією сім'єю не проживають з листопада 2013 року, у зв'язку з тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям, відповідач матеріально сім'ю не утримує через що постійно виникають сварки та негативно впливають на дитину. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій вона підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та день слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, жодна з сторін не бажає йти на примирення, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

29.04.2014 року позивачка звернулася до Новоград-Волинського міськрайонного суду з позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк тривалістю в один місяць для подання заяви до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась 01 лютого 2011 року після смерті її баби [PERSON]. Обгрунтовує позов тим, що після смерті баби вона не мала можливості у шестимісячний строк, який відведений законом для подачі заяви про прийняття спадщини, звернутися до Новоград-Волинської державної нотаріальної контори по причині того, що [INFO] вона народила сина [PERSON], якого потрібно було весь час доглядати та опікати. Крім того, зазначила, що вона проживає в іншій області, що також створювало для неї додаткові складнощі, внаслідок чого заяву про прийняття спадщини вона подала лише 06 липня 2012 року. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, 21.05.2014 року представник позивача подав до суду заяву , в якій просив розглянути справу в своїй відсутності та відсутності позивачки, 16.05.2014 року представник відповідача подав до суду заяву (а.с. 24), в якій просив провести розгляд справи в своїй відсутності, позов визнав, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності належним чином повідомлених сторін на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд задовольняє позов з таких підстав. З копій свідоцтв про народження, шлюб та смерть (а.с. 6-11) вбачається, що позивачка є онукою [PERSON], яка померла [INFO], та єдиним спадкоємцем її майна за заповітом (а.с. 14). У відповідності до ст. 1269, 1270 ЦК України позивачка мала право у шестимісячний строк після смерті спадкодавця, тобто до [INFO], подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак не зробила цього. З постанови державного нотаріуса Новоград-Волинської державної нотаріальної контори від 06.07.2012 року № 1365/02-31 (а.с. 13) вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] в зв'язку з відсутністю факту прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може призначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Поважність пропуску шестимісячного строку підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 12), з якого вбачається, що [INFO] у позивачки народився син [PERSON], та поясненнями позивачки, викладеними в її позовній заяві, відповідно до яких у вказаний шестимісячний строк вона не могла звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки змушена була доглядати та опікуватися народженим сином. Крім того, позивачка зареєстрована та проживає на території Рівненської області (а.с. 5), що також створило для неї додаткові складнощі при оформленні спадщини. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому задовольняє позов. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

29.04.2014 року позивач ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернувся до Прилуцького міськрайонного суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 19 794 грн 76 к. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 13.08.2008 року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Банк свої зобов'язання виконав повністю, проте позичальник належним чином не виконує умов даного договору, в зв'язку з чим, станом на 27.03.2014 року, перед банком виникла заборгованість в розмірі 19 794 грн 76 к. Дана обставина й зумовила позивача звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання представник позивача ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.26/, надіслав до канцелярії суду письмову заяву про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі /а.с.30/. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, хоча був належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи /а.с.27/, подав до канцелярії суду письмову заяву з проханням проводити розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував щодо стягнення з нього заборгованості за кредитним договором /а.с.25/. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

29.04.2014 року позивач ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернувся до Прилуцького міськрайонного суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 23 156 грн 65 к. Заявлені позовні вимоги мотивує тим, що 12.08.2008 року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3000 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Банк свої зобов'язання виконав повністю, проте позичальник належним чином не виконує умов даного договору, в зв'язку з чим, станом на 19.03.2014 року, перед банком виникла заборгованість в розмірі 23 156 грн 65 к. Дана обставина й зумовила позивача звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання представник позивача ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.29/, надіслав до канцелярії суду письмову заяву про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував стосовно проведення заочного розгляду справи. Незважаючи на неодноразові спроби Прилуцького міськрайонного суду повідомити відповідача по справі [PERSON] за зареєстрованим місцем його проживання щодо наявного позову та проведення розгляду справи в суді, всі поштові відправлення повернулись до канцелярії суду з довідкою «за зазначеною адресою не проживає» /а.с.24,25,30/. В силу положень ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в зв'язку з чим, суд, за письмовою згодою позивача, згідно ст.ст.224-226 ЦПК України, визнав можливим справу розглянути у відсутності відповідача за наявними доказами в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін в порядку заочного розгляду. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved