Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

28 березня 2018 року, у провадження Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшов вищевказаний позов, який позивач уточнила 18 травня 2018 року та просила стягувати з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2016 року, з відповідача стягнуто щомісячно аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] на її користь розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.08.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Також, з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дружини, [PERSON] у розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку та стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що оскільки дитині, [PERSON] виповнилось три роки, стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON] припинилось, тому вважає за необхідне змінити розмір стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] Позивач до суду не прибула, про час та місце повідомлена належним чином. Представник позивача до суду не прибув, в матеріалах справи міститься письмова заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Третя особа до суду не прибула, в матеріалах справи міститься письмова заява про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Судова кореспонденція, яка направлена відповідачу, була повернута до суду, у зв'язку зі спливом строку зберігання, враховуючи зазначене, суд вважає не поважною причиною неявки відповідача до суду. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши матеріали справи та надані докази дійшов наступного висновку. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, що відповідач [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження, яке видане виконавчим комітетом Надеждівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області 05.01.2015 серії [NUMBER] (а.с. 11). Згідно рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2016 року у справі № 177/1673/16ц, 2/177/912/16, з відповідача [PERSON], [INFO] стягнуто щомісячно, аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], на користь матері [PERSON], [INFO] в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.08.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з [PERSON], [INFO], щомісячно, аліменти на користь та на утримання дружини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 05.08.2016 року та до досягнення сином [PERSON], [INFO] трирічного віку ( а.с. 8-10). Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Як убачається з матеріалів справи, позивач просить змінити розмір стягнутих з відповідача аліментів, оскільки з відповідача припинено стягнення аліментів на її утримання. Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що обставини, що впливають на визначений розмір платежів, змінилися, стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON] припинилось, що не спростовано у судовому засіданні, тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: approved