Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

28.01.2018 року [PERSON] звернувся із заявою, в якій просив встановити факт здійснення помилки в правоустановчих документах: розпорядження органу приватизації №130903 від 18.01.1999 року та свідоцтві про право власності на житло [NUMBER] від 18.01.1999 року, встановивши правильну адресу його квартири. В обґрунтування заяви він послався на те, що через виниклі розбіжності у написанні назви вулиці належної йому квартири у правоустановчих документах та реєстрі нерухомості позбавлений права розпорядитись своїм майном. Іншого способу захисту порушеного права, крім звернення до суду із зазначеною заявою він не має. [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав. Заінтересована особа Приватний нотаріус Різой Н.В. в судове засідання не з`явилась, повідомлена про розгляд справи належним чином (поштове повідомлення №6504515700030), надала заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі. Заінтересована особа КУ «Міське агентство з приватизації житла» в судове засідання не з`явилась, повідомлена про розгляд справи належним чином (поштове повідомлення №6504515700048), надала заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі. З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа відповідно до ст. 4 ЦПК України має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Юридичні факти, які встановлюються судом прямо передбачені ч.1 ст. 315 ЦПК України. Окрім того, в порядку частини другої зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно розпорядження органу приватизації від 18.01.1999 року №130903, свідоцтва про право власності на житло від 18.01.1999 року [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Право власності заявника ніким не оспорюється. [PERSON] , звернувшись до Приватного нотаріуса Різой Н.В. з метою оформлення договору відчуження вищевказаної квартири, 22.10.2018 року отримав відмову, обумовлену розбіжності у написанні назви вулиці належної йому квартири у правоустановчих документах та реєстрі нерухомості, в якому в м.Одесі існує [ADDRESS]. З відповіді КП «Міське агентство з приватизації житла» від 10.12.2018 року вбачається, що внести зміни у правовстановлюючі документи не представляється можливим, всі спірні питання, що стосуються приватизації житла вирішуються у судовому порядку. На час розгляду справи [PERSON] позбавлений права на відчуження належного йому нерухомого майна. Від встановлення факту залежить зміна майнових прав заявника. Заперечень проти встановлення юридичного факту від заінтересованих осіб не надходило. Іншого способу відновлення порушеного права заявника судом не встановлено. Встановлення юридичного факту не пов`язано із послідуючим вирішенням спору. При таких обставинах, суд вважає, що вищевказаний факт є доведеним в процесі розгляду справи, не суперечить Постанові Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року та підлягає встановленню за рішенням суду.

Outcome: approved