Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

26 травня 2015 року до суду із позовною заявою звернувся [PERSON] національний технічний університет до [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати освітніх послуг за договором «Про навчання у ВНТУ за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст» від 27 серпня 2013 року у розмірі 1\~414 грн. 68 коп., а також судові витрати. В позовній заяві зазначено, що з 01 вересня 2013 року по 19 березня 2014 року відповідач навчався у [PERSON] національному технічному університеті за спеціальністю «Апаратура радіозвязку, радіомовлення і телебачення». Навчання здійснювалось на умовах надання платних послуг згідно з договором «Про навчання у ВНТУ за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст» від 27 серпня 2013 року. Станом на 01 квітня 2015 року відповідач не сплатив за вже надані йому освітні послуги, у звязку з чим утворилась заборгованість перед ВНТУ у розмірі 1 414 грн. 68 коп. З підстав зазначених вище позивач звернувся до суду із даною позовною заявою. До судового засідання представник позивача не зявився, однак надав на адресу суду заяву, у відповідності до якої просив суд розгляд справи здійснити у його відсутність, вимоги позовної заяви підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовільнити. Не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач, в судове засідання не зявився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся судом у встановленому законом порядку про, що свідчать поштові повідомлення, які містяться у матеріалах справи. Про причину своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутність відповідача, оскільки наявних в справі доказів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Як було встановлено судом, що 27 серпня 2013 року між позивачем [PERSON] національним технічним університетом в особі ректора [PERSON] та відповідачем [PERSON], було укладено договір «Про навчання у ВНТУ за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст» , у відповідності до якого позивач бере на себе зобовязання за рахунок коштів замовника здійснити навчання [PERSON], який має закінчену базову вищу освіту та диплом бакалавра за спеціальністю «Радіотехніка», за денною формою навчання з 01 вересня 2013 року по 30 червня 2014 року (а.с. 6). Відповідно до п.п. 3.1. п. 3 договору «Про навчання у ВНТУ за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст» від 27 серпня 2013 року, замовник зобовязаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені цим договором. Відповідно до п.п. 4.2. та 4.3 п. 4 договору «Про навчання у ВНТУ за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст» від 27 серпня 2013 року, замовник вносить плату за навчання переказам на розрахунковий рахунок університету: - першу половину річної суми до 31 серпня поточного року; - другу половину річної суми у повному обсязі до 5 лютого навчального року. Загальна вартість освітньої послуги становить 8\~950 грн. 00 коп. за весь термін навчання (а.с 5). Згідно з витягом з наказу [PERSON] національного технічного університету № 235-с від 23 серпня 2013 року «Про зарахування на навчання за освітньо-професійними програмами підготовки спеціалістів денної контрактної (договірної) форми навчання», [PERSON] з 01 вересня 2013 року зараховано на навчання за освітньо-професійними програмами підготовки спеціалістів денної контрактної (договірної) форми навчання на основі ОКР «Бакалавр» по інституту радіотехніки, звязку та приладобудування, спеціальність 7.05090102 апаратура радіозвязку, радіомовлення і телебачення (а.с. 3). Відповідно до витягу з наказу [PERSON] національного технічного університету № 58с від 19 березня 2014 року, [PERSON], студента [INFO], інституту радіотехніки, звязку та приладобудування, спеціальність 7.05090102 апаратура радіозвязку, радіомовлення і телебачення, 19 березня 2014 року відраховано за власним бажанням, на підставі заяви студента (а.с. 4). Відповідно до довідки № 14-97, виданої 01 квітня 2015 року [PERSON] національним технічним університетом, станом на 01 квітня 2015 року за відповідачем рахується заборгованість по оплаті за надання освітніх послуг у сумі 1 414 грн. 68 коп. (а.с. 6). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язується сплатити надану послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. З огляду на вище викладене, суд дійшов до висновку про задоволення вимог позовної заяви та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором «Про навчання у ВНТУ за освітньо-кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст» від 27 серпня 2013 року, в розмірі 1 414 грн. 68 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved