Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

29.03.2019 року позивачі звернулись до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи, яку зазначили, що [INFO] помер їх батько [PERSON] . Після його смерті спадкоємцями за заповітом стали позивачі. Позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку по Ѕ частину кожен. В видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок позивачам було відмовлено, оскільки [PERSON] за життя не встиг належним чином зареєструвати право на житловий будинок та відповідно відсутні правовстановлюючі документи на дане майно. Позивачі в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просять задовольнити. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи без їх участі, щодо задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі\~ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень\~ЦПК України\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~\~ Відповідно до ч. 5,6\~ст. 263 ЦПК України\~обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч. 3 ст.\~200, ч. 4 ст.\~206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер\~батько позивачів\~ [PERSON] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про смерть серії [NUMBER] від 27.11.2017 року. 19 грудня 1995 року Перегонівська сільська рада Обухівського району своїм рішенням зареєструвала за [PERSON] право власності на житловий будинок з допоміжними спорудами за місцем проживання позивачів, але [PERSON] його в бюро технічної інвентаризації не зареєстрував, що підтверджується копією листа відповідача №259 від 31 жовтня 2018 року та архівної довідки №221 від 26 березня 2018 року. 28 жовтня 2003 року відповідач видав [PERSON] державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , кадастровим номером [NUMBER] , наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом. 14 грудня 2009 року [PERSON] заповів все своє майно позивачам по справі, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом. 22 травня 2018 року відповідач своїм рішенням №16 від 22 травня 2018 року присвоїв поштову адресу на нерухоме майно наша батька, а саме [ADDRESS] , що підтверджується копією рішення. 01 серпня 2018 року позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку батька, яка йому належала згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , кадастровим номером [NUMBER] , наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом. Відповідно до наданої спадкової справи єдиними спадкоємцями, які подали заяви про прийняття спадщини після померлого [PERSON] є його діти [PERSON] , [PERSON] , яким видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ земельні ділянки, що розташовані в межах Перегонівської сільської ради, Обухівського району. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок позивачам було відмовлено, оскільки право власності [PERSON] на житловий будинок не було підтверджено жодним документом. Згідно статті 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно статті 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, тим самим після смерті [PERSON] який помер [INFO] , до складу спадщини вийшло право власності на земельні ділянки, загальною площею 0,2500 га, яка належали померлому згідно рішення Перегонівської сільської ради. Згідно витягу з Погосподарської книги Перегонівської сільської ради за 1991-1995 роки, особовий рахунок [NUMBER] , членами домогосподарства за адресою [ADDRESS] були: [PERSON] та [PERSON] . Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі\~ відсутності заповіту, спадкування\~ за\~ законом\~ одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач як спадкоємець за законом відносно майна свого батька має право спадкування, в тому числі відносно права на земельну частку (пай), який її батько набув за життя та відносно якого не було завершено оформлення правовстановлюючого документу. Даних про наявність спору з іншими спадкоємцями під час судового розгляду не встановлено, з матеріалів спадкової справи вбачається, що інші спадкоємці відсутні, позивачам не могло бути видано нотаріусом свідоцтво про право на спадщину по причині відсутності оригіналів правовстановлюючих документів, що перешкоджає позивачам реалізувати свої передбачені законодавством права спадкоємця, тому справа щодо невизнаних прав позивачів як спадкоємця підлягає судовому розгляду на підставі ст.ст. 1, 3, 15 ЦПК України, ст.ст.15,16 ЦК України. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При цьому позивачі довели належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майна і майнових прав померлого батька. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Суд вважає доведеними посилання позивачів щодо наявності у них права на спадщину батька, а також належним і достатнім способом захисту порушених прав позивачів як спадкоємців визнання за ним права на житловий будинок. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони\~мають право\~обґрунтовувати належність\~конкретного доказу\~для підтвердження\~їхніх вимог\~або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях . Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ст.5\~ЦПК України, здійснюючи\~правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, враховуючи відсутність заперечень відповідача, відсутність інших спадкоємців, суд вважає доведеними під час розгляду спору посилання позову на порушення законних прав та інтересів позивачів, тому суд приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивачів шляхом визнання права відносно житлового будинку по Ѕ частині кожному. За таких обставин, позов слід задовольнити повністю. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved