Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

29.04.2014 року ПАТ «ВТБ Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач зазначив, що 29.10.2012 року відповідач отримав кредит в розмірі 70000,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 25.00% на рік. Посилаючись на те, що відповідач своїх обов'язків по сплаті кредиту та процентів за користування коштами не виконує, прохає суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ВТБ Банк» суму заборгованості станом на 12.03.2014 року в розмірі 57262,15 грн., що складається з 45154,75 грн. - заборгованість за кредитом, 6365,33 грн. - сума простроченого боргу по кредиту з урахуванням індексу інфляції, 2198,55 грн. - сума прострочених відсотків по кредиту з урахуванням індексу інфляції, 419,42 грн - сума непрострочених відсотків за користування кредитом за період з 28.02.2014 року по 11.03.2014 року, 2314,46 гривень - пеня за прострочення кредиту згідно кредитного договору, 757,46 гривень - пеня за несвоєчасну сплату відсотків згідно кредитного договору, 38,05 гривень - сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту за прострочення кредиту, 14,13 гривень - сума трьох процентів річних від суми прострочених відсотків за прострочення відсотків. Представник позивача у письмовій заяві повідомив судові про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які були викладені в позовній заяві, та прохає справу розглянути справу без участі свого представника (а.с. 32). Виходячи з наведеного, а також положень частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, надав відповідні пояснення. Суд, з'ясувавши позицію позивача у справі, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 29.10.2012 року на підставі письмової заяви [PERSON] від 26.10.2014 року між позивачем та відповідачем укладений кредитний договір (далі - Договір) №R53413349181B цільовим використанням кредиту - на споживчі потреби в інтересах сім'ї на суму 70 000,00 гривень строком повернення до 29.10.2015 року зі сплатою щомісячно процентів за користування коштами в розмірі 25% на рік. Відповідач оригінал Договору та графік повернення Кредиту і сплати Процентів та розрахунок вартості супутніх послуг отримав 29.10.2012 року, про що свідчить підпис відповідача в Договорі (а.с. 6-17). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до умов Договору позичальник зобов'язаний повертати кредит та сплачувати відсотки щомісячно, відповідно до Графіка повернення кредит і сплати процентів та розрахунку вартості супутніх послуг, рівними чатинами 28 числа кожного місяця, а також інші витрати згідно умов Договору. Судом встановлено, що відповідач своїх обов'язків по сплаті кредиту та процентів за користування коштами не виконав та станом на 12.03.2014 року в розмірі 57262,15 грн., що складається з 45154,75 грн. - заборгованість за кредитом, 6365,33 грн. - сума простроченого боргу по кредиту з урахуванням індексу інфляції, 2198,55 грн. - сума прострочених відсотків по кредиту з урахуванням індексу інфляції, 419,42 грн - сума непрострочених відсотків за користування кредитом за період з 28.02.2014 року по 11.03.2014 року, 2314,46 гривень - пеня за прострочення кредиту згідно кредитного договору, 757,46 гривень - пеня за несвоєчасну сплату відсотків згідно кредитного договору, 38,05 гривень - сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту за прострочення кредиту, 14,13 гривень - сума трьох процентів річних від суми прострочених відсотків за прострочення відсотків, що підтверджено розрахунком суми боргу (а.с. 4) Судом враховано, що статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За правилами статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлених договором. За наведених обставин суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 572,62 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволеннює

Outcome: approved