Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

28 березня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на його користь аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу). Позивач мотивує свої вимоги тим, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 05.06.1993 року його батьками є [PERSON] та [PERSON] 31.10.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до довідки МСЕК Серії [NUMBER], [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства, з діагнозом хронічний психічний розлад. Інвалідність встановлена безстроково. У зв'язку з захворюванням та маючи другу групу інвалідності позивач не має змоги працевлаштуватися та перебуває на утриманні матері. Відповідач [PERSON] є працездатним, працює - Київський завод ,,Укрпластик» однак на утримання повнолітнього сина інваліда гроші не надає, що призвело до виникнення скрутного матеріального становища та є підставою звернення позивача з даним позовом в судовому порядку. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідач [PERSON] ухвалу суду від 28.03.2018 року про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження та позовну заяву з додатками не отримав, про що свідчить повернутий конверт за закінченням терміну зберігання. У відповідності до п.1, ч.4 ст. 274 ЦПК України передбачено що в порядку спрощеного позовного справдження не можуть бути розглянуті справи у спорах , що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п'яти днів з дня отримання відзиву. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків». Таким чином суд приходить до висновку про доцільність проведення спрощеного позовного провадження у даній справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 05.06.1993 року батьками позивача [PERSON] є [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. 31.10.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до довідки МСЕК Серії [NUMBER], [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства, з діагнозом хронічний психічний розлад. Інвалідність встановлена безстроково. У зв'язку з захворюванням та маючи другу групу інвалідності позивач не має змоги працевлаштуватися та перебуває на утриманні матері. Відповідач на утримання повнолітнього сина інваліда гроші не надає, що призвело до виникнення скрутного матеріального становища та є підставою звернення позивача з даним позовом в судовому порядку. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності . При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище позивача вважає, що 1/4 частина доходів відповідача, є достатнім для утримання повнолітнього сина інваліда другої групи. Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч.1 п.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач при подачі позову був звільнений від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати.

Outcome: approved