Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

27.04.2017 року позивач [PERSON], яка є опікуном малолітніх [PERSON], [PERSON], звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] вимоги у уточнила, про збільшення розміру аліментів на утримання дітей, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до рішення Волочиського районного суду від 09 грудня 2016 року, [PERSON], [PERSON] позбавлені батьківських прав відносно дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та стягнуто аліменти на їх утримання в розмірі 250 грн. щомісячно на кожну дитину з кожного із батьків, починаючи з 11.07.2016 року і до досягнення дітьми повноліття, шляхом перерахування вказаних сум на рахунки дітей. Виконавчі листі предявлено до виконання, але повернуті Волочиській районній державній адміністрації, відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження». В звязку із викладеним, позивач просить суд збільшити розмір стягнутих з відповідачів аліментів на утримання малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], на свою користь з 250 грн. до 400 грн. щомісячно на кожну дитину з кожного з відповідачів. Позивач до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, змінені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не зявились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи через оголошення у газеті «Вісті Придніпровя» від 15.08.2017 року №62 (1861) Представник третьої особи [PERSON] до початку проведення судового засідання надала суду заяву відсутність заперечень проти позову, та можливість розгляду справи без її присутності. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку. З наданих суду копій свідоцтв [PERSON] 1-БВ №007583, [PERSON] 1-КИ №325228, про народження 18 травня 2005 року [PERSON] та 17 лютого 2011 року [PERSON], відповідно, вбачається, що їх батьками є відповідачі у справі (а.с.2-3). На підставі заочного рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 09 грудня 2016 року, яке набрало законної сили 27 грудня 2016 року, з [PERSON], стягнуто на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі по 250 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 11.07.2016 року, і до досягнення дітьми повноліття, шляхом перерахування вказаних сум на рахунки дітей, а також з [PERSON] стягнуто на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі по 250 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 11.07.2016 року, і до досягнення дітьми повноліття, шляхом перерахування вказаних сум на рахунки дітей (а.с.5) Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так, матеріалами справи встановлено, що на підставі заочного рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 09.12.2016 року, яке набрало законної сили 27.12.2016 року, з [PERSON], [PERSON] стягнуто аліменти на утримання двох дітей, у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. 00 коп. на кожну дитину (а.с.5). Виконавчий лист, виданий Волочиським районним судом Хмельницької області, повернуто стягувачу відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», що вбачається із копії супровідного листа від 21.04.2017 року Волочиського районного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області (а.с.7) Відповідно до рішення Синельниківської міської ради Дніпропетровської області від 22 березня 2017 року, над малолітніми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], встановлено опіку, призначено [PERSON], [INFO], опікуном, вказаних дітей, які позбавлені батьківського піклування (а.с. 6). Суд, враховуючи необхідність збільшення розміру стягнутих попередньо аліментів, на утримання малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], над якими встановлено опіку, вважає можливим збільшити розмір аліментів на їх утримання, з твердої грошової суми у розмірі 250 грн. 00 коп. на кожну дитину з кожного з батьків, на тверду грошову суму у розмірі 400 грн. 00 коп. з кожного з батьків щодо кожної дитини, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,\~\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного та ст. ст. 182, 184, 192 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved