Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

27.09.2017 року представник позивача [PERSON], діючий в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», Національної акціонерного компанії «Нафтогаз України» про стягнення заборгованості по заробітній платі та витрат на правову допомогу. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що відповідно наказу №254 А від 12.10.1999 року, [PERSON] була прийнята на роботу в «Єнакієвське управління по газопостачанню та газифікації» ВАТ «Донецькоблгаз». Наказом № 469 А від 30.06.2015 року позивача було звільнено з роботи за згодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. На час звільнення відповідач мав заборгованість перед позивачем по виплаті заробітної плати, яка складає 6430,04 грн. При зверненні до відповідача за розрахунком по заборгованості по заробітній платі, позивачем було отримано відповідь про те, що внаслідок скрутного становища та відсутності грошових коштів, немає можливості розрахуватися на даний час. Просить винести рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі при звільненні у розмірі 6430,04 грн. та витрати на правову допомогу 1500,00 грн. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає, просив врахувати надані до суду заперечення проти позову, в яких посилається на те, що ПАТ «По газопостачанню і газифікації «Донецькоблгаз» є юридичною особою, до складу підприємства входять 19 відокремлених підрозділів, один з яких Єнакієвське управління по газопостачанню та газифікації, яке розташоване за адресою: м. Єнакієве, пр-т Металургів, 56. Відповідно до Положення Єнакієвське управління по газопостачанню та газифікації наділено повноваженнями по прийому на роботу, нарахуванню заробітної плати, має власний баланс та розрахунки. Внаслідок проведення на території Донецької області антитерористичної операції та втрати керування майновими комплексами 7 структурних підрозділів один з яких, Єнакієвське управління по газопостачанню та газифікації, господарську діяльність структурних підрозділів паралізовано. У звязку із блокуванням роботи Єнакієвського управління по газопостачанню та газифікації з 30.06.2015 року фактично даний структурний підрозділ не працює. До правоохоронних органів товариством було скеровано заяви про скоєння злочину, відкрито кримінальне провадження по факту захоплення невстановленими особами адміністративної будівлі Єнакієвського управління по газопостачанню та газифікації. Жодні документи з території структурного підрозділу вивезти чи передати не вбачається можливим, підтвердити або спростувати знаходився чи ні позивач у трудових відносинах з ПАТ «Донецькоблгаз» в особі Єнакієвського управління по газопостачанню та газифікації, нараховувалась заробітна плата позивачу та чи є заборгованість по заробітній плати не можливо. На даний час всі первинні бухгалтерські кадрові документи знаходяться у приміщеннях захоплених підрозділів ПАТ «Донецькоблгаз» не має до них доступу. Крім того, втрачені печатки цих підрозділів, про що є повідомлення в газеті «Урядовий курєр» Усі додані позивачем документи є недостовірними, виданими невстановленими особами з постановлених невідомих штампів та печаток, що захватили адміністративну будівлю Єнакієвського управління по газопостачанню та газифікації. Що стосується позовних вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу, то вони не підлягають задоволенню, оскільки заявник має право на відшкодування судових витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Надана позивачем довідка про сплату винагороди не може підтверджувати фактичність сплати грошових коштів на користь адвоката [PERSON] так як непідписана позивачем. Просили у позові відмовити в повному обсязі. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному , повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Правовідносини по даному позову регулюються Кодексом законів про працю України. Перевірив надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій частині строк виплатити не оспорювану ним суму. В судовому засіданні встановлено, що на підставі наказу № 254 А від 12.10.1999 року [PERSON] була прийнята до Єнакієвського управління по газопостачанню та газифікації ПАТ «Донецькоблгаз» на посаду контролера по обліку газу та наказом № 469 А від 30.06.2015 року її було звільнено за ст. 36 ч.1 КЗпП України за згодою сторін, що підтверджується копією трудової книжки. (а.с. 8-11) Згідно довідки, виданої ПАТ по газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» НАК «Нафтогаз України», фактична заборгованість по заробітній платі станом на 25.09.2017 року перед позивачем складає 6430,04 грн. (а.с. 12). Головне управління ДФС у Донецькій області надав довідку, з якої видно, що відповідно до даних Державного реєстру фізичних осіб-платників податків станом на 24.10.2017 року позивачка [PERSON] за період з 01.04.2015 р. по 30.06.2015 року отримувала доходи з Єнакієвського управління по газопостачанню та газифікації в сумі 9498,62 грн. (а.с. 34) Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем та відповідачем не було проведено з позивачем повного розрахунку по заробітній платі при звільненні. Тому суд вважає, що відповідач порушив законні права позивача на оплату його праці. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів стосовно відсутності заборгованості по заробітній платі перед позивачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що на користь позивача підлягає стягненню з відповідача сума заборгованості по заробітній платі у розмірі 6430,04 грн. Також позивач просить відшкодувати за рахунок відповідача понесені витрати на правову допомогу, надану адвокатом [PERSON], в сумі 1500 грн. (а.с.8-10). Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, в тому числі витрат на правову допомогу.\~ Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України. Згідно ч. 2\~статті 84 ЦПК України, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до ст. ст. 84, 88 ЦПК, судові витрати на правову допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, повязані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права підчас вирішення цивільної справи. Так, право на правову допомогу гарантовано ст. ст.\~8,\~59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013). Витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у\~розділі III Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правову допомогу», положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору (ст. ст.\~12,\~42,\~56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений\~Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах». Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.\~ Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»\~затверджено граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу, пов'язаних з розглядом справ. Статтею 1 Закону України \~ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» закріплено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Так, граничний розмір витрат на правову допомогу не може перевищувати 40% розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за годину роботи фахівця у галузі права, тобто 640 грн. за одну годину роботи (з 01 грудня 2016 року). Склад та розміри витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Як вбачається з матеріалів справи 23 вересня 2017 року між позивачкою [PERSON] та адвокатом [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги та сплачено адвокату [PERSON] за надання правової допомоги 1 500 грн., на складання позовної заяви, представництво у суді, що підтверджується договором про надання правової допомоги від 25 вересня 2017 року (а. с. 13) та квитанцією від 25.09.2017 року (а.с. 14а). Враховуючи те, що в даній справі позивач особистої участі не приймав, а [PERSON] діяв на підставі договору №25-09/2017 від 25.09.2017 року як представник позивача, то його участь у справі не можна вважати наданням правової допомоги в розумінні ст.84 ЦПК України. За вказаних підстав вищевказані вимоги є необґрунтованими. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати в сумі 640,00 грн.

Outcome: partial