Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

28 березня 2019 року позивачі: [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вищезазначеним позовом, в якому просять визнати за [PERSON] , яка народилась [INFO] в смт. Розівка, Розівського району, Запорізької області, та [PERSON] , народженою [INFO] в смт. Розівка, Куйбишевського району, Запорізької області, в порядку спадкування за законом право власності в рівних частках (по 1/2 частці за кожною) на спадкове майно - земельну ділянку площею 6,1799 гектарів, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Солодководненської сільської ради Розівського району Запорізької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їх батькові [PERSON] , що помер [INFO] в смт. Розівка, Розівського району, Запорізької області, згідно державного акта про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 липня 2010 року № 1067 ВМХ 716224 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011027900009 від 26 листопада 2001 року. В обґрунтування позову зазначили, що [INFO] року в смт. Розівка, Розівського району, Запорізької області у віці 62 роки помер їх батько [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 6,1799 гектарів, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована на території Солодководненської сільської ради Розівського району Запорізької область та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю згідно державного акта про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 липня 2010 року № 1067 ВМХ 716224 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011027900009 від 26 листопада 2001 року. За життя спадкодавця ним не був складений заповіт. При звернені до Розівської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, нотаріусом було заведено спадкову справу № 49/2012 за номером у спадковому реєстрі 52783151. Отримання свідоцтва про право на спадщину за законом в Розівській державній нотаріальній конторі виявилось неможливим через відсутність правовстановлюючого документа на земельну ділянку, про що нотаріусом 01 березня 2019 року винесено відповідні постанови. Відповідно до ухвали Розівського районного суду Запорізької області від 29.03.2019 року зазначена позовна заява залишена без руху та позивачам надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків (а.с. 24). 15.04.2019 року позивачами виконані вимоги ухвали суду від 29.03.2019 року та усунені зазначені в ній недоліки (а.с. 27-34). Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 16.04.2019 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження. Окрім цього, даною ухвалою суду задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано з Розівської державної нотаріальної контори Запорізької області спадкову справу № 49/2012 після смерті [PERSON] (а.с. 35). На виконання вищезазначеної ухали суду завідувачем Розівської державної нотаріальної контори Мацків Т.М. надано суду копію спадкової справи № 49/2012 (а.с. 49-77). В підготовче судове засідання 08 травня 2019 року позивачі [PERSON] та [PERSON] , не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином (а.с. 48,78), від позивачів в матеріалах справи наявна письмова заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, обставини викладені в позовній заяві, підтверджують, просять позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 81). Відповідач в особі представника територіальної громади Солодководненської сільської ради Розівського району Запорізької області в підготовче судове засідання 08 травня 2019 року також не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримують, просять його задовольнити (а.с. 80). Представник третьої особи: Розівської державної нотаріальної контори у Запорізькій області в підготовче судове засідання 08 травня 2019 року також не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 49). Враховуючи наведене та вимоги ч. 3 ст. 211, ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність позивачів, представника відповідача та представника третьої особи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи із ухваленням рішення в підготовчому засіданні. Суд, з`ясувавши позицію сторін, викладену в письмових заявах, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні в ній докази, матеріали спадкової справи, надавши їм належну правову оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Виходячи з положень, викладених в частині 1 статті 82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами ст. ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.ч.1,3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцю після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що [INFO] в смт. Розівка, Розівського району, Запорізької області у віці 62 роки помер батько позивачів - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 22 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Розівського районного управління юстиції Запорізької області (а.с. 6). Факт кровного споріднення позивачів із померлим [PERSON] належно підтверджується відповідними свідоцтвами: про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 13 березня 1972 року Куйбишевським РАЦС Запорізької області, відповідно до якого в графі «батько» записаний « [PERSON] » та серії [NUMBER] , виданим 02 листопада 1973 року Куйбишевським РАЦС Запорізької області, про народження [PERSON] , відповідно до якого в графі «батько» записаний «[PERSON] » (а.с. 7,11); свідоцтвом про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , серії [NUMBER] , виданим 14 жовтня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Розівського району Запорізької області, відповідно до якого прізвище дружини після укладення шлюби зазначене « [PERSON] », та свідоцтвом про шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , серії [NUMBER] , виданим повторно 15 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у місті Донецьку, відповідно до якого прізвище дружини після укладення шлюбу зазначене « [PERSON] » (а.с. 8,12). Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 6,1799 гектарів, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована на території Солодководненської сільської ради Розівського району Запорізької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала спадкодавцю згідно державного акта про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 липня 2010 року № 1067 ВМХ 716224 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011027900009 від 26 листопада 2001 року, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит з Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій область від 14.03.2019 року, копією державного акта про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] року від 26.11.2010 року та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-2305817632019 від 24.04.2019 року (а.с. 19,82-84, 85). За життя спадкодавця ним не був складений заповіт. Після смерті [PERSON] позивачі стали єдиними спадкоємцями першої черги за законом, в зв`язку з чим у встановлений законом строк звернулися до Розівської державної нотаріальної контори Запорізької області з заявами про прийняття спадщини, де нотаріусом було заведено спадкову справу № 49/2012 за номером у спадковому реєстрі 52783151, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 11.05.2012 року (а.с. 15, 55). 01.03.2019 року позивачі: [PERSON] та [PERSON] , звернулися до державного нотаріуса Розівської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Солодководненської сільської ради Розівського району Запорізької області, яка залишилась після померлого [INFO] [PERSON] , проте державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав не надання позивачами документів, що підтверджують право власності спадкодавця на земельну ділянку (а.с. 16-17, 70-77). В засобах масової інформації - газета «Розінформ» розміщено оголошення про втрату державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого 25 листопада 2010 року Розівською районною державною адміністрацією Запорізької області на ім`я [PERSON] (а.а. 28). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 49/2012, копії яких оглянуті та досліджені судом у судовому засіданні, 18 травня 2012 року позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до Розівської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті їх батька - [PERSON] (а.с. 56, 61). Відповідно до копій матеріалів спадкової справи № 49/2012, інших спадкоємців першої черги, окрім позивачів: [PERSON] , [PERSON] , не встановлено. Відповідно до 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Абзацом 2 ч. 2 ст. 373 ЦК України визначено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. За правилами ч. 1 ст. 125 ЗК України право власності, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки, виникають з моменту державної реєстрації таких прав. Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. З урахуванням наведеного, а також враховуючи, що у позивачів виникли труднощі із оформленням у встановленому законом порядку своїх прав на спадщину за законом після смерті їх батька - [PERSON] , суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову. Питання про розподіл судових витрат позивачами не порушувалось.

Outcome: approved