Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

29.03.2021 позивач [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказує, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано. Від шлюбу мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , особа з інвалідністю з дитинства, [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти проживають з нею, вона самостійно намагається навчати, розвивати, матеріально забезпечити дітей. Син [PERSON] має статус дитини - інваліда, потребує постійного нагляду. Позивач з 22.02.2021 перебуває на обліку та отримує допомогу. Через це вона не може влаштуватись на роботу, оскільки син потребує нагляду, лікування та навчання. Єдиним доходом є допомога на дитину - інваліда. Відповідач сплачує аліменти, але участі у вихованні, розвитку та лікуванні сина не бере. [PERSON] працездатний, офіційно працевлаштований, має додатковий дохід та домашнє господарство у селі. Посилаючись на норми ст. 88 СК України позивач просить стягнути аліменти на її утримання у розмірі 2000 грн. Позивач у судовому засіданні підтримала позов, просила задовольнити. Додатково позивачем зазначено, що на дитину - інваліда отримує соціальну допомогу у розмірі 5000 грн, цього не достатньо, оскільки дитина має тяжку форму хвороби. Відповідач у сдуовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні, зазначив, що отримує заробітну плату у розмірі від 7 000 грн до 8000 грн, частину сплачує аліменти. Після сплати аліментів йому залишається 3000 грн - 4000 грн, з яких потрібно сплатити комунальні платежі, купувати продукти харчування, а також допомагати батькам, які досягли похилого віку. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи приходить до наступного: Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.11.2018, справа №638/8996/18. Рішення набрало законної сили 20.12.2018. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого відділом реєстрації цивільного стану по м. Харкову №3 ХМУЮ, актовий запис 3439 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис №365. Від шлюбу у сторін також народився син [PERSON] , [INFO] , який станом на день розгляду справи досяг віку повноліття. Судовим наказом Дзержинського районного суду м. Харкова від 19.11.2019 у справі №638/16592/19 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON] , [PERSON] у розмірі 1\\2 частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, починаючи з 28.10.2019 і до досягнення кожною дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачем [PERSON] зазначено, що судовий наказ про стягнення аліментів нею пред`явлено до виконання, на теперішній час [PERSON] регулярно сплачує аліменти. Згідно з частиною третьою статті 84 СК України, якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Відповідно до статті 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. У судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] , який є сином [PERSON] та [PERSON] є дитиною інвалідом, про що свідчить копія посвідчення серія [NUMBER] , догляд за дитиною здійснює матір, що не заперечувалось відповідачем. Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Відповідно ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Тлумачення частини другої статті 84, статті 88 СК України свідчить, що для виникнення права на утримання потрібна сукупність таких умов: проживання з жінкою (чоловіком) дитини; походження дитини від жінки, чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою (кровне споріднення) або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); можливість другої сторони надавати матеріальну допомогу. У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Як вбачається з довідки, виданої 22.02.2021 Управлінням соціального захисту населення адміністрації Шевченківського району ХМР №188/04, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні та отримує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям - інвалідам та надбавку по догляду за дитиною - інвалідом з 05.11.2012 по 11.07.2026. З довідки від 12.02.2021 №1328 вбачається, що [PERSON] отримує соціальну допомогу дітям з інвалідністю у розмірі 2357,40 грн. Проте, в судовому засіданні позивачем зазначено, що вона отримує допомогу у загальному розмірі близько 5000 грн. При встановленні того, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. В той же час при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання дружини суд також враховує положення ч.1 ст.88 СК України, відповідно до якої право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Аналогічний за змістом висновок викладений Верховним Судом у постанові від 27.05.2020 року в справі №712/4702/19. В судовому засіданні встановлено та підтверджується довідкою про доходи від 04.03.2021 №25, що [PERSON] працює в КП «Харківодоканал», займає посаду машиніст насосних установок ПНС» та отримує заробітну плату у такому розмірі: жовтень 2020 нараховано 8729,57 грн, сплачено аліментів 5316,40 грн, листопад 2020 року нараховано 7198,00 грн, сплачено аліментів 4453,35 грн, грудень 2020 нараховано 8729,57 грн, сплачено аліментів 5316,40 грн, січень 2021 року нараховано 8513,87 грн, сплачено аліментів 3426,83 грн, лютий 2021 року нараховано 7281,99 грн , сплачено аліментів 3592,50 грн. Відповідач у судовому засіданні зазначив, що іншого доходу не має, отримує лише зарплату у КП «Харківводоканал», половину з якою сплачує аліменти. Суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, а судом не встановлено такої обов`язкової умови для стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача, як здатність відповідача надавати матеріальну допомогу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] отримує заробітну плату, яка після відрахування аліментів у середньому становить 3669,50 грн, отже відповідач не має фінансової можливості для надання матеріальної допомоги позивачу та стягнення аліментів може поставити відповідача в скрутне матеріальне становище З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. За вимогами ст. 141 ЦПК України судові витрати відносяться за рахунок Держави.

Outcome: dismissed