Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

28 липня 2015 року позивачка звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська із позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.2-5). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 30 листопада 2012 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на домоволодіння та земельну ділянку площею 0,537 га, розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Царичанський район, вул.. Бутенко, буд.50. Єдиними спадкоємцями після смерті батька є позивачка та її рідна сестра [PERSON]. У встановлений законом строк позивачка не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, оскільки важко переживала втрату батька, а також, через те, що оформлення всіх документів доручила своїй сестрі, яка ввела її в оману та не здійснила належне оформлення документів. На підставі викладеного позивачка просить суд, визначити їй додатковий строк у три місяці для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 30.11.2012 року. В судове засідання позивачка не з'явилась. Про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. До суду надала письмову заяву,в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі (а.с.32). Відповідачка у судове засідання не зявилась. Про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. До суду надала письмову заяву,в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги визнала у повному обсязі (а.с.31). Третя особа - [PERSON] державна нотаріальна контора в особі свого представника, до суду не зявилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду надіслала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без участі свого представника у зв'язку із виробничою завантаженістю (а.с.30). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Згідно ст.. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Підставою звернення позивача із позовом до суду є захист її особистих прав та майнових інтересів, повязаних із правом спадкування, у звязку із пропуском строку для прийняття спадщини. Суд зясувавши обставини спору, дослідивши їх наданими доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась 24 жовтня 1959 року у батьків [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Після укладення шлюбу змінила прізвище на «Бут» (а.с.12). Позивачка має рідну сестру [PERSON], [INFO] (а.с.15). [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 11 травня 1999 року являлась власницею домоволодіння №50 та земельної ділянки загальною площею 0,537 га по вул.. Бутенко в смт Царичанка Царичанського району Дніпропетровської області (а.с.20,21,22). 25 грудня 2010 року [PERSON] померла. Після її смерті спадщину фактично прийняв її чоловік [PERSON], який постійно проживав разом із нею за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). 30 листопада 2012 року [PERSON] помер (а.с.7). За життя [PERSON] склав заповіт, яким усе своє майно заповів [PERSON] (а.с.23). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст.. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] отримала відмову державного нотаріуса у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON], померлого 30.11.2012 року, у зв'язку із пропуском нею встановленого строку для прийняття спадщини (а.с.19). Відповідно до ст.. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Починаючи з 29 вересня 2009 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] (з.а.с.13), що свідчить про те, що на момент смерті свого батька не проживала разом із ним. Згідно ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати протягом шести місяців з часу відкриття спадщини заяву до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином суд, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, з позиції належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності звязку у сукупності надані позивачкою у підтвердження викладених доводів докази, приходить до висновку щодо доведеності поважності причин, за яких позивачка дійсно пропустила строк для прийняття спадщини, тому вважає за можливе визначити [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини, достатній для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], померлого 30.11.2012 року, строком рівний 3 (трьом) календарним місяцям з часу набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved