overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

28.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 08.03.2003 року, між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб. Від шлюбу вони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO] Шлюб не вдався. Відповідач почав проявляти неповагу до позивачки, ігнорував її інтереси, не цікавився подружнім життям. Як результат, шлюб розпався і його збереження неможливе. З 2005 року позивачка та відповідач фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо. спільно господарство не ведуть з того же часу. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач офіційно працевлаштований, працює водієм ВЧДЄ - 2, станція Батуринська Криворізька дирекція залізничних перевезень, має регулярний дохід. Інших дітей немає. Відповідач добровільно сплачувати аліменти, чим не виконує обов'язку щодо утримання батьками неповнолітніх дітей. Позивач в судове засіданні не з'явилася, надала заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу слухати у його відсутності. Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З свідоцтва про укладання шлюбу [NUMBER] від 08.03.2003 року, встановлено, що 08.03.2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб у результаті чого остання змінила своє прізвище на «[PERSON]». З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.06.2003 року, встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд приходить до висновку, що досліджені докази, є належними та достатніми, вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

28.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходяться на її утримані. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, офіційно не працює. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка, підтримала позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що він на даний час офіційно не працює, дохід отримує не регулярно, періодично, не перебуває на обліку як безробітний, не є інвалідом та тяжкими хворобами не страждає, інших утриманців не має, проте вважає, що аліменти в сумі 600 грн. це забагато. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 18.08.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Голопристанського районного суду від 11.09.2014 року. Сторони у справі є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] Відповідно до довідки виконавчого комітету Голопристанської міської ради №1855 від 03.10.2014 р. неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Враховуючи майновий та фізичний стан відповідача, той факт, що він має мінливий дохід, офіційно ніде не працює, , перебуває на обліку як безробітний з 01.08.2014 року, не являється інвалідом, не страждає на тяжкі хвороби, перебуває у працездатному віці, не має інших утриманців, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. на доньку [PERSON], щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

28.08.2014 року позивач звернулася до суду та свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Однак відповідач коштів на утримання дитини не надає. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, з моменту подачі позовної заяви до суду. Сторони про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, втім до суду не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. /а.с.4/ Дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що визнано сторонами. Сторони не досягли згоди щодо утримання дитини. Відповідач всупереч статті 60 ЦПК України не надав суду жодних доказів наявності у нього інших утриманців, будь - яких захворювань, а також наявності у нього стабільного, регулярного доходу. З встановлених обставин справи вбачається, що спірні правовідносини між сторонами є сімейними та врегульовані ст.ст. 84. 180-183,184, 191 СК України. За таких обставин суд вважає, що відповідно до положень ст.ст. 84, 180-183, 184,191СК України відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому розмір стягнення аліментів на підставі рішення суду визначається у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. Визначений розмір аліментів є прийнятним для сторін та дитини. На підставі викладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в заявленому позивачем розмірі з дня подачі позову до суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

28.08.2014 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Згідно позову, на підставі ордеру № 1190 від 08.10.1990 року позивачці [PERSON] на сім'ю з трьох осіб була надана квартира [ADDRESS]. На даний час в цій квартирі зареєстровані позивачі [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON] В липні 2012 року відповідач зібрав свої речі та висловлював намір мешкати за іншою адресою. Тобто з липня 2012 року та по теперішній час відповідач за вказаною адресою не проживає, житлом не користується без поважних причин, власних речей там не зберігає, обов'язки по утриманню житла не здійснює, однак в добровільному порядку з реєстрації не знімається. Позивачі просять суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом у квартирі [ADDRESS]. У судове засідання позивачі не з'явилися, але надали до суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Були не проти винесення по справі заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився за невідомою суду причиною, про час слухання справи повідомлявся належним чином, та від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивачів судом ухвалено про заочний розгляд справи. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Проти позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши позов, надані докази - ордер на житлове приміщення № 1190 від 08.10.1990 року, довідку з місця проживання про склад родини та реєстрацію від 19.08.2014 року, акт про не проживання відповідача [PERSON] по [ADDRESS] з липня 2012 року, довідку про відсутність судимості у [PERSON] після 2003 року, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. На підставі викладеного, враховуючи той факт, що відповідач [PERSON], який був членом сім'ї позивачів, з липня 2012 року без поважних причин не користувався житлом - квартирою [ADDRESS], а також не користується до теперішнього часу, власних речей там не зберігає, обов'язки по утриманню житла не здійснює, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житлом. Рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, є підставою для зняття цих осіб з реєстрації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

28.08.2014 року позивачка звернулась до Шосткинського міськрайонного суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 29.09.2006 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Причиною звернення з позовом до суду стали ті обставини, що між ними відсутнє взаєморозуміння при вирішенні питань сім'ї та побуту, внаслідок чого шлюбні відносини припинені півтора року тому, відновлювати сім'ю сторони не бажають. Шлюб у кожної із сторін повторний. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, мотивуючи тими ж самим обставинами, пояснила, що строк для примирення не потрібний, судові витрати по справі просить стягнути з відповідача. Відповідач позов визнав, на розірвання шлюбу згодний, строк для примирення не потрібний. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 113 СК України : особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

28.08.2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, пояснюючи, що відповідач є батьком її неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні. Сторони мешкають окремо, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка просила стягнути з нього аліменти на утриамння доньки у розмірі 1/4 частини заробітку та інших доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. У судове засідання позивачка не з*явилася, подала заяву, у якій просить розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з*явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача, у відповідності до ст..224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки, як вбачається зі свідоцтва про народження, відповідач записаний батьком [PERSON], [INFO]. Довідкою Володимирівської селищної ради за № 194 від 22.08.2014 року підтверджується факт перебування дитини на утриманні позивачки. Відповідач є працездатним, зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, бо має для цього матеріальну можливість, заперечень проти заявлених вимог не надав . На підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України судовий збір в сумі 243, 60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

28.08.2014р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою по справі одружились 31.07.2008 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З квітня 2014 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини з'явилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, не заперечувала проти задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.07.2008р., від якого неповнолітніх дітей не мають. Шлюб у сторін перший. З квітня 2014 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. Вислухавши сторони по справі, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивач категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України (далі за тестом СК України), шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

28.08.2014р. та 14.10.2014 року уточнено, [PERSON] звернувшись до суду з позовом до Виконкому Тернівської районної у місті ради, до [PERSON] просить визнати [PERSON] членом родини наймача квартири [ADDRESS] - [PERSON]. Визнати за [PERSON] право на житлову площу квартири [ADDRESS], зобов'язати Головне управління Державної Міграційної служби України в Дніпропетровській області зареєструвати [PERSON] в квартиру [ADDRESS]. В обґрунтуванні позову вказує, що у 1974 році спірна квартира була надана в користування [PERSON], яка померла [INFO]. Після смерті [PERSON], її син [PERSON] переоформив договір найму на жилу площу квартири [ADDRESS] та зареєструвався у квартирі. У 2007 році він - [PERSON] почав мешкати разом із відповідачем та вести спільний побут. Відповідач [PERSON] виїхав на заробітки до Італії, тому попросив його наглядати за квартирою, на що він погодився. На даний час, йому стало відомо, що [PERSON] переїхав мешкати до Придністровської молдавської республіки. Оскільки [PERSON] на даний час знаходиться в Придністровській молдавській республіці, квартиру не бронював, він є членом сім'ї наймача, тому просить визнати за ним право на житлову площу у квартирі [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач Виконавчий комітет Тернівської районної у місті Ради, надав відгук про визнання позову та розгляд справи за відсутності їх представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином на підставі ч.3 ст.76 ЦПК України. Третя особа - Головне Управління Державної Міграційної служби України в Дніпропетровській області про місце, день та час розгляду справи повідомлена належним чином, представник управління в судове засідання не з'явився. Суд вважає, що позов в порядку заочного провадження, підлягає задоволенню. Судом встановлено випискою з протоколу № 5 від 15.03.2007 року, що [PERSON] належить квартира [ADDRESS], житловою площею 18,76 кв.м., в якій [PERSON] зареєстрований, а.с.38,39. Згідно акту, підписаного сусідами, [PERSON] понад 6 років мешкає разом з [PERSON] у квартирі [ADDRESS],а.с.6. Правовідносини регулюються ст.64 ч.2 ЖК України - до членів сім'ї наймача відносяться діти, батьки, подружжя, членами сім'ї наймача можуть бути визнані і інші особи, якщо вони постійно спільно проживають з наймачем, та ведуть з ним спільне господарство, вказані особи користуються всіми правами, та несуть всі обов'язки які витікають з договору найма. Оскільки [PERSON] постійно мешкає разом з наймачем [PERSON], в квартирі [ADDRESS], ще з 2007 року, веде спільне господарство, тому слід визнати за позивачем право на житлову площу у вказаній квартирі, зобов'язавши Головне управління Державної Міграційної служби України в Дніпропетровській області зареєструвати позивача у вказаній квартирі. На підставі ст.64 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

28.08.2015 [PERSON] подав до суду позов до [PERSON], в якому просить розірвати укладений між ними шлюб, зареєстрований 04 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського МУЮ за актовим записом № 1117, посилаючись на те, що протягом останнього року сімейного життя між ними постійно погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, тому він просить розірвати укладений між ними шлюб. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04 серпня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського МУЮ за актовим записом № 1117, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЕЛ № 050173 від 04.08.2010 (а.с. 5). Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - Дениса, [INFO]. В сімї сторін відсутнє взаєморозуміння, спільного господарства вони не ведуть з 8 серпня 2015 року, шлюбні стосунки припинили. В судовому засіданні сторони висловили думку про недоцільність надання їм строку на примирення, вважають збереження шлюбу неможливим. Відповідач позов визнала, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскiльки причини розпаду сiм'ї, на якi посилається позивач, являються поважними, між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved