Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

28.05.2020 року позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, позбавляє його можливості оформити субсидію. Відповідачка, в свою чергу, ніколи за місцем реєстрації не проживала, зареєструвалася задля вирішення особистих питань. Ухвалою судді від 11 червня 2020 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 06 липня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Зазначив, що відповідачка доводиться йому невісткою, останні три роки він її не бачив, фактично за місцем реєстрації ніколи не проживала. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, заяв чи клопотань до суду не направила, про розгляд справи повідомлялась належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши свідків, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач, [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом Серія та номер 1136 від 18.03.1981 року, видане Державним нотаріусом Іванців В.П. Обухівської державної нотаріальної контори. Відповідно до Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 2236від 19.05.2020 року, яка видана Начальником відділу реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Обухівської міської ради, за адресою: [ADDRESS], Київська область, зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] , зареєстрована за вказаною адресою, що підтверджується також Довідкою Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області від 11.06.2020 року. На підтвердження факту не проживання відповідача понад рік, а саме з 01.04.2020 року у належному позивачу будинку [ADDRESS] , позивачем надано акти з підписом депутата Обухівської міської ради Музичко С.О. та в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] . Окрім цього, в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] всі надали послідовні показання, які не суперечили один одному, з приводу того, що відповідачка ніколи фактично не проживала в спірному будинку, особистих речей в приміщенні не має, останні три роки взагалі не з`являлася за місцем реєстрації, участі в оплаті житлово-комунальних послуг не приймає, претензій щодо користування житлової площею ніколи не пред`являла, перешкоди їй не чиняться. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном. Відповідно до статті 7 Закону України Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-1V «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі заяви цієї особи або остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За змістом ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Установивши, що позивач надав докази на підтвердження того, що [PERSON] відсутня у належному йому будинку без поважних причин протягом 3 років, витрати по утриманню жилого приміщення не сплачує, фактично за місцем реєстрації ніколи не проживала, оскільки доказів примусового її виселення суду не надано, при цьому будь-якого домовленості між позивачем і відповідачкою щодо збереження за останньою права користування житлом не існує, суд дійшов висновку про те, що позивач довів заявлені позовні вимоги, а тому вони підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved