Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

27 квітня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, в якій просить встановити факт постійного проживання з 17 вересня 1987 року по 06 квітня 1988 року, тобто до 24 серпня 1991 року, в селі Оленівка Фрунзівського (тепер Захарівського) району Одеської області, як на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», [PERSON], що народилась [INFO] в селі Мусопріані району Болнісі Грузинської РСР (тепер Грузія). В заяві посилається на те, що заявник [PERSON], народилася [INFO] в селі Мусопріані району Болнісі Грузинської РСР (тепер Грузія). 23 серпня 1987 року перебуваючи на території Української РСР, заявник за своїм родовим прізвищем як [PERSON], уклала шлюб з [PERSON]. Після укладення даного шлюбу заявнику було присвоєне прізвище [PERSON]. З 17 вересня 1987 року по 06 квітня 1988 року заявник як [PERSON] була прописана за місцем постійного проживання в селі Оленівка Фрунзівського району Одеської області. На теперішній час заявник як [PERSON] отримала 29 вересня 2014 року посвідку на постійне проживання типу РА, код держави UKR, № [NUMBER], за яким Фрунзівський РС ГУ ДМС України в Одеській області з 05.05.2011 року місце її проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS]. Зазначивши, що у заявника відсутній паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року з відміткою про зазначену вище її постійну прописку у 1987-1988 роках на території України в селі Оленівка Фрунзівського району Одеської області, оскільки заявник здала цей паспорт при отриманні зазначеного вище паспорту громадянина Республіки Азербайджан. Таким чином, за відсутності у заявника передбаченого законодавством документального підтвердження факту її постійного проживання до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. Заявник та представник заявника у судовому засіданні вимоги заяви підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Захарівського РС ГУ ДМС України в Одеській області у судове засідання не з'явилася, але попередньо надала до суду заяву, в якій вказала, що заявлені вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, просить розглядати справу без її участі. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON], народилася [INFO] в селі Мусопріані району Болнісі Грузинської РСР (тепер Грузія), відповідно до її паспорту Республіки Азербайджан типу [NUMBER], виданого 22.10.2008 року Головним відділом паспортів, реєстрації та міграції Міністерства внутрішніх справ Республіки Азербайджан. 23 серпня 1987 року перебуваючи на території Української РСР, заявник за своїм родовим прізвищем як [PERSON], уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований записом за № 8 в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу виконавчого комітету Мар'янівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області. Після укладення даного шлюбу заявнику було присвоєне прізвище [PERSON]. З 17 вересня 1987 року по 06 квітня 1988 року заявник як [PERSON] була прописана за місцем постійного проживання в селі Оленівка Фрунзівського району Одеської області, про що є запис за № 809 на сторінках 250-251 домової книги села Оленівка Мар'янівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області. На теперішній час заявник як [PERSON] отримала 29 вересня 2014 року посвідку на постійне проживання типу РА, код держави UKR, № [NUMBER], за яким Фрунзівський РС ГУ ДМС України в Одеській області з 05.05.2011 року місце її проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS]. У заявника відсутній паспорт громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року з відміткою про зазначену вище її постійну прописку у 1987-1988 роках на території України в селі Оленівка Фрунзівського району Одеської області, оскільки заявник здала цей паспорт при отриманні зазначеного вище паспорту громадянина Республіки Азербайджан. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановленні також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердив всі обставини викладені у заяві щодо проживання заявником на території України, а саме в селі Оленівка Фрунзівського (тепер Захарівського) району Одеської області з вересня 1987 року по квітень 1988 року. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що точної дати не пам'ятає, приблизно в квітні-травні 1987 року [PERSON] приїхала в село Оленівка Фрунзівського (тепер Захарівського) району Одеської області та прожила в даному населеному пункті біля одного року. Встановлення факту проживання на території Україні необхідно заявнику для подачі документів до Захарівського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеської області для отримання громадянства України. Листом Верховного суду України від 01 січня 2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз'яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Згідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Статтею 2 Закону України «Про правонаступництво України» визнано, що до ухвалення нової Конституції України на території України діє Конституція (Основний Закон) Української РСР, а статтею 5 передбачено що державний кордон Союзу РСР, що відмежовує територію України від інших держав, та кордон між Українською РСР і Білоруською РСР, РРФСР, Республікою Молдова за станом на 16 липня 1990 року є державним кордоном України. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Наведені вище положення законодавства свідчать про те, що за відсутності у заявника передбаченого законодавством документального підтвердження факту її постійного проживання до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» - паспорту громадянина колишнього СРСР з відмітками про постійну прописку на території України, для отримання заявником паспорта громадянина України їй попередньо необхідно встановити наявність підстав для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням шляхом встановлення вищевказаного факту у судовому порядку. Таким чином, факт проживання заявника в певний період на території України підтверджується встановленими і дослідженими у справі доказами. Суд сприймає вказані документи як носії конкретної інформації факту проживання заявника, на території України станом на 24 серпня 1991 року, які ніким не спростовані. За таких обставин, вимоги заявника є обґрунтовані і суд вважає за необхідне їх задовольнити. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved