Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

28.07.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу, який було зареєстровано між ними 11.11.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції, актовий запис № 231. Позивач вказав, що від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого виникали сварки, конфлікти, що призвело до припинення сімейних стосунків. Вважає неможливим збереження сімї, а подальше спільне життя з відповідачем буде суперечити його інтересам. Позивач в судове засідання не зявився, в позовній заяві зазначив, що просить розглянути справу без його присутності. На позовних вимогах наполягав (а.с. 2). Відповідач також в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її присутності та зазначила, що нею визнається позов. (а.с. 10). Виходячи з наведеного, а також положень частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України(далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. У відповідності до вимог частини 2 статті 197 ЦПК Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно з частини 4 статті 174 ЦПК Україниу разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом\~ \~ встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладено 11.11.2006 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції, актовий запис № 231 (а.с. 3) Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). З матеріалів справи вбачається, що подружні відносини між сторонами фактично припинилися з причини непорозуміння, відсутності взаєморозуміння, конфліктів, сварок. З'ясовано, що між подружжям втрачено почуття любові і поваги один до одного. На даний час сторони не намагаються зберегти сім'ю, мають намір проживати окремо один від одного. Сторони зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали, тому у відповідності до частини 1 статті 61 ЦПК Українитакі обставини не підлягають доказуванню. Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає. Згідно положень статті 111 Сімейного кодексу України(далі - СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. З наданих сторонами заяв до суду вбачається, що сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, клопотань про надання їм строку для примирення, не надходило. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам подружжя. Відповідно до статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно положень частини 2 статті 112 СК Українисуд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно положень статті 113 СК Україниособа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно заяви відповідача, після розірвання шлюбу вона просить залишити їй прізвище Сурженко. Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушено.

Outcome: approved