Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

27 квітня 2018 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до Національного авіаційного університету про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що його, доктора технічних наук, старшого наукового співробітника, директора Навчально-наукового інституту Аеронавігації 31 жовтня 2016 року переведено на посаду проректора з міжнародного співробітництва з 01 листопада 2016 року. Його було звільнено з роботи за одноразове грубе порушення трудових обов'язків відповідно до наказу № 264/к від 28 березня 2018 року, проте в подальшому поновлено на роботі на посаді доктора технічних наук, старшого наукового співробітника, проректора з міжнародного співробітництва з 29 березня 2018 року на підставі наказу № 310/к від 11 квітня 2018 року. На підставі наказу № 313/к від 13 квітня 2018 року його звільнено з роботи з посади проректора з міжнародного співробітництва у зв'язку з закінченням строку трудового договору за п. 2 ст. 36 КЗпП України. Вважає, що цей наказ є безпідставним, а звільнення з роботи - незаконним і необґрунтованим, оскільки трудовий договір від 01 листопада 2016 року був переукладений, тому відповідно до ч. 2 ст. 39-1 КЗпП України він вважається таким, що укладений на невизначений строк. Фактичних підстав для його звільнення у відповідача не було, оскільки трудовий договір, укладений 01 листопада 2016 року після його продовження, набув статусу безстрокового, що укладений в усній формі. Також зазначає, що наказ про звільнення нікчемний, оскільки підписаний особою, яка не мала законних повноважень підписувати наказ від імені ректора Національного авіаційного університету. Підстава, що вказана в наказі про звільнення, не визначає причину (підставу) для звільнення, оскільки регулює зовсім інші правовідносини - скасування запису в трудовій книжці. Таким чином, наказ про його звільнення є недійсним, він підлягає поновленню на роботі та відповідач зобов'язаний сплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, який за період з 14 квітня 2018 (дата звільнення) по 02 травня 2018 року (дата подання позову) становить 39079 гривень 86 копійок. Винні дії відповідача щодо незаконного та безпідставного звільнення призвели до моральних страждань, які мали свій прояв у депресивному стані, зниженні громадської активності, зміни його життєвих та виробничих стосунків, тому для нормалізації та відновлення потребують додаткових зусиль. Розмір своє моральної шкоди він оцінює в 250000 гривень. Просить суд ухвалити рішення, яким: -визнати незаконним та скасувати наказ з особового складу Національного авіаційного університету від 13 квітня 2018 року № 313/к про звільнення у зв'язку з закінченням строку трудового договору (п. 2 ст. 36 КЗпП України) [PERSON], доктора технічних наук, с.н.с., проректора з міжнародного співробітництва; -поновити на роботі [PERSON], доктора технічних наук, с.н.с., на посаді проректора з міжнародного співробітництва Національного авіаційного університету з 14 квітня 2018 року; -стягнути з Національного авіаційного університету на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14 квітня 2018 року по 02 травня 2018 року (дата подання позову) в розмірі 39079 гривень 86 копійок. -стягнути з Національного авіаційного університету на його користь моральну шкоду в розмірі 250000 гривень. Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 12 червня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження в справі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 21 вересня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача [PERSON] про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 21 вересня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача Національного авіаційного університету, поданого його представником, про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Відповідачем Національним авіаційним університетом подано відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити в задоволенні позову (а.с. 51-57). Посилається на те, що за заявою позивача від 26 жовтня 2016 року було видано наказ № 1109/к від 31 жовтня 2016 року, яким [PERSON] був переведений з посади директора Інституту аеронавігації на посаду проректора з міжнародного співробітництва з 01 листопада 2016 року за безстроковим трудовим договором. 28 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся з новою заявою, в якій просив перевести його з посади директора Інституту аеронавігації на посаду проректора з міжнародного співробітництва з 01 листопада 2016 року по 30 червня 2017 року. Враховуючи те, що наказ про переведення був вже виданий відповідно до змісту попередньо поданої заяви, у наказ № 1109/к від 31 жовтня 2016 року було внесено зміни відповідно до змісту нової заяви щодо укладання строкового трудового договору. Таким чином, [PERSON] було переведено з посади директора Інституту аеронавігації на посаду проректора з міжнародного співробітництва на умовах строкового трудового договору наказом № 1116/к від 01 листопада 2016 року на підставі власноручної заяви [PERSON] від 28 жовтня 2016 року за його особистим волевиявленням. Укладання строкового трудового договору на посаду проректора між [PERSON] та Національним авіаційним університетом відбулося за погодженням сторін трудового договору. Ініціатором укладання строкового трудового договору був саме [PERSON] У зв'язку з закінченням строкового трудового договору, [PERSON] був звільнений з роботи 30 червня 2017 року на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України (наказ № 713/к від 30 червня 2017 року). Після ознайомлення з цим наказом, [PERSON] звернувся до виконуючого обов'язки ректора університету з заявою від 30 червня 2017 про прийняття його на роботу на посаду проректора з міжнародного співробітництва з 03 липня 2017 року. Того ж дня (30 червня 2017 року) [PERSON] звернувся до виконуючого обов'язки ректора університету з іншою заявою, в якій просив вважати «неактуальною» заяву про прийняття на роботу з 03 липня 2017 року та просив продовжити з ним строковий трудовий договір на посаді проректора з міжнародного співробітництва до настання певної події: «по день вступу до повноважень ректора Національного авіаційного університету, обраного за результатами проведених виборів, відповідно до ст. 42 ЗУ «Про вищу освіту». Заяву було задоволено у повному обсязі та наказом № 732/к від 30 червня 2017 року скасовано наказ № 713 від 30 червня 2017 року про звільнення [PERSON] у зв'язку з закінченням строку трудового договору 30 червня 2017 року; продовжено строковий трудовий договір на посаді проректора з міжнародного співробітництва з 01 липня 2017 року по дату прийняття повноважень ректором університету, обраним за результатами проведених виборів, відповідно до ст. 42 ЗУ «Про вищу освіту». Відповідний запис було зроблено у трудовій книжці позивача за № 13. Подія, про яку позивач зазначив як закінчення строку трудового договору - дата прийняття повноважень ректором університету відбулася 13 квітня 2018 року, що підтверджується наказом Міністерства освіти і науки України № 138-к від 13 квітня 2018 року, тому [PERSON] було звільнено з роботи 13 квітня 2018 року у зв'язку з закінченням строку трудового договору за п. 2 ст.36 КЗпП України. Сторона відповідача вважає, що [PERSON] був звільнений з роботи у зв'язку з закінченням строку трудового договору за п. 2 ст. 36 КЗпП України на законних підставах без порушень вимог трудового законодавства. Позивачем відповіді на відзив до суду подано не було. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі наказу в.о. ректора № 1109/к від 31 жовтня 2016 року [PERSON], доктора технічних наук, с.н.с., директора Навчально-наукового інституту Аеронавігації переведено на посаду проректора з міжнародного співробітництва з 01 листопада 2016 року. Підставою для видачі наказу стала заява [PERSON] та наказ № 418/од від 27 жовтня 2016 року (а.с. 12, 58). 28 жовтня 2016 року [PERSON] подав заяву на ім'я в.о. ректора Національного авіаційного університету [PERSON], у якій просив перевести його на посаду проректора з міжнародного співробітництва з 01 листопада 2016 року по 30 червня 2017 року (а.с. 59). Наказом в.о. ректора № 1116/к від 01 листопада 2016 року внесено зміни до п. 1.2. наказу № 1109/к від 31 жовтня 2016 року. [PERSON], доктора технічних наук, с.н.с., директора Навчально-наукового інституту Аеронавігації переведено на посаду проректора з міжнародного співробітництва з 01 листопада 2016 року по 30 червня 2017 року. Підставою для видачі цього наказу зазначено заяву [PERSON], наказ № 418/од від 27 жовтня 2016 року (а.с. 60). Наказом № 713/к від 30 червня 2017 року звільнено [PERSON] з роботи з 30 червня 2017 року в зв'язку з закінченням строку трудового договору, п. 2 ст. 36 КЗпП України (а.с. 61). 30 червня 2017 року позивач подав заяву на ім'я в.о. ректора Національного авіаційного університету [PERSON], у якій просив прийняти його за строковим трудовим договором на посаду проректора з міжнародного співробітництва з 03 липня 2017 року (а.с. 62). У той же день - 30 червня 2017 року позивач подав заяву на ім'я в.о. ректора Національного авіаційного університету [PERSON], у якій просив про продовження строкового трудового договору (у його інтересах) на посаді проректора з міжнародного співробітництва на термін по день вступу до повноважень ректора Національного авіаційного університету, обраного за результатами проведених виборів, відповідно до статті 42 ЗУ «Про вищу освіту». Також просив вважати неактуальною його попередню заяву про прийняття на посаду з 03 липня 2017 року, а наказ таким, що підлягає скасуванню (а.с. 20). Наказом в.о. ректора № 732/к від 30 червня 2017 року скасовано наказ в.о. ректора від 30 червня 2017 року № 713/к та наказ від 30 червня 2017 року № 716/к. Продовжено [PERSON] строк трудового договору на посаді проректора з міжнародного співробітництва з 01 липня 2017 року по дату прийняття повноважень ректором університету, обраним за результатами проведених виборів, відповідно до ст. 42 ЗУ «Про вищу освіту». Підставою для видачі даного наказу вказано заяву [PERSON] та ч. 2 ст. 23 КЗпП України (а.с. 64). У трудову книжку позивача внесено запис № 13 від 30 червня 2017 року, за яким запис № 12 слід вважати недійсним (а.с. 37). Наказом № 264/к від 28 березня 2018 року [PERSON] звільнено з роботи 28 березня 2018 року за одноразове грубе порушення трудових обов'язків заступником керівника установи п. 1 ст. 41 КЗпП України (а.с. 17). Наказом № 310/к від 11 квітня 2018 року скасовано наказ від 28 березня 2018 року № 264/к та поновлено [PERSON] на посаді проректора з міжнародного співробітництва з 29 березня 2018 року (а.с. 18). У трудову книжку внесено запис № 15 від 11 квітня 2018 року, за яким запис № 14 слід вважати недійсним (а.с. 36). Наказом № 313/к від 13 квітня 2018 року [PERSON], доктора технічних наук, с.н.с., проректора з міжнародного співробітництва звільнено 13 квітня 2018 року у зв'язку з закінченням строку трудового договору за п. 2 ст. 36 КЗпП України. Підставою для видачі цього наказу став Наказ Міністерства освіти і науки України «Про призначення на посаду ректора» від 13 квітня 2018 року № 138-к та наказ з особового складу від 30 червня 2017 року № 732/к (а.с. 19). З матеріалів справи вбачається, що Наказом Міністерства освіти і науки України «Про призначення на посаду ректора» від 13 квітня 2018 року № 138-к призначено [PERSON] ректором Національного авіаційного університету строком на п'ять років з 13 квітня 2018 року по 12 квітня 2023 року як обраного за конкурсом відповідно до статті 42 Закону України «Про вищу освіту» на умовах, викладених у контракті (а.с. 21). Звертаючись в суд з позовом, [PERSON] посилався на незаконність та безпідставність його звільнення, оскільки трудовий договір, укладений 01 листопада 2016 року після його продовження набув статусу безстрокового. Крім того, наказ про звільнення від 13 квітня 2018 року № 313/к є нікчемним, так як підписаний особою, що не мала законних повноважень підписувати наказ від імені ректора Національного авіаційного університету. Згідно з ч. 1 ст. 391 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Статтею 23 КЗпП України передбачено, що трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено, що згідно з ч. 2 ст. 23 КЗпП (в редакції від 19 січня 1995 року) трудовий договір на визначений строк укладається лише у разі, коли трудові відносини на невизначений строк не може бути встановлено з урахуванням характеру роботи або умов її виконання, або інтересів працівника (наприклад, його бажання), або в інших випадках, передбачених законодавчими актами, укладення трудового договору на визначений строк при відсутності зазначених умов є підставою для визнання його недійсним у частині визначення строку. Абзацами другим-четвертим п. 7 цієї постанови Пленуму № 9 передбачено, що при укладенні трудового договору на визначений строк цей строк встановлюється погодженням сторін і може визначатись як конкретним терміном, так і часом настання певної події (наприклад, повернення на роботу працівниці з відпустки по вагітності, родах і догляду за дитиною; особи, яка звільнилась з роботи в зв'язку з призовом на дійсну строкову військову чи альтернативну службу, обранням народним депутатом чи на виборну посаду (або виконанням певного обсягу робіт). Відповідно до ст. 391 КЗпП України якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. Трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 23, вважаються такими, що укладені на невизначений строк. Позивач вважає, що трудовий договір, укладений 01 листопада 2016 року після його продовження набув статусу безстрокового. Разом з тим, суд вважає, що таке посилання не ґрунтується на законі. За змістом ст. 391 КЗпП України не всі строкові трудові договори при переукладанні набувають безстроковий характер. Це правило не поширюється на випадки визначені ч. 2 ст. 23 КЗпП України, а саме коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу в.о. ректора № 1109/к від 31 жовтня 2016 року [PERSON] переведено на посаду проректора з міжнародного співробітництва з 01 листопада 2016 року. 28 жовтня 2016 року [PERSON] подав заяву на ім'я в.о. ректора Національного авіаційного університету [PERSON], у якій просив перевести його на посаду проректора з міжнародного співробітництва з 01 листопада 2016 року по 30 червня 2017 року (а.с. 59). Наказом в.о. ректора № 1116/к від 01 листопада 2016 року внесено зміни до п. 1.2. наказу № 1109/к від 31 жовтня 2016 року. [PERSON], доктора технічних наук, с.н.с., директора Навчально-наукового інституту Аеронавігації переведено на посаду проректора з міжнародного співробітництва з 01 листопада 2016 року по 30 червня 2017 року (а.с. 60). Наказом № 713/к від 30 червня 2017 року звільнено [PERSON] з роботи з 30 червня 2017 року в зв'язку з закінченням строку трудового договору, п. 2 ст. 36 КЗпП України (а.с. 61). 30 червня 2017 року позивач подав заяву на ім'я в.о. ректора Національного авіаційного університету [PERSON], у якій просив прийняти його за строковим трудовим договором на посаду проректора з міжнародного співробітництва з 03 липня 2017 року (а.с. 62). У той же день - 30 червня 2017 року позивач подав заяву на ім'я в.о. ректора Національного авіаційного університету [PERSON], у якій просив про продовження строкового трудового договору (у його інтересах) на посаді проректора з міжнародного співробітництва на термін по день вступу до повноважень ректора Національного авіаційного університету, обраного за результатами проведених виборів, відповідно до статті 42 ЗУ «Про вищу освіту». Також просив вважати неактуальною його попередню заяву про прийняття на посаду з 03 липня 2017 року, а наказ таким, що підлягає скасуванню (а.с. 20). Наказом в.о. ректора № 732/к від 30 червня 2017 року скасовано наказ в.о. ректора від 30 червня 2017 року № 713/к та наказом від 30 червня 2017 року № 716/к. Продовжено [PERSON] строк трудового договору на посаді проректора з міжнародного співробітництва з 01 липня 2017 року по дату прийняття повноважень ректором університету, обраним за результатами проведених виборів, відповідно до ст. 42 ЗУ «Про вищу освіту» (а.с. 64). За таких обставин, посилання [PERSON] на те, що трудовий договір, укладений 01 листопада 2016 року після його продовження набув статусу безстрокового, є безпідставними. Позивач за власним волевиявленням уклав з відповідачем трудовий договір з визначеним строком дії договору, написавши про це відповідну заяву від 30 червня 2017 року, в якій просив визначити строк закінчення трудового договору подією обрання ректора Національного авіаційного університету. Вбачається, що строк дії трудового договору обмежувався чітко визначеною подією - датою прийняття повноважень ректором університету, обраним за результатами проведених виборів, відповідно до ст. 42 Закону України «Про вищу освіту». Така дія договору була тимчасовою і не визначеною в часі в зв'язку з неможливістю об'єктивно передбачити тривалість процедури прийняття повноважень ректором університету. Трудові правовідносини між сторонами тривали до певної події у часі, яка мала неминуча настати - проведення конкурсу та обрання ректора університету. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є: закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення. Наказом Міністерства освіти і науки України «Про призначення на посаду ректора» від 13 квітня 2018 № 138-к призначено [PERSON] ректором Національного авіаційного університету строком на п'ять років з 13 квітня 2018 року по 12 квітня 2023 року як обраного за конкурсом відповідно до ст. 42 Закону України «Про вищу освіту» на умовах, викладених у контракті (а.с. 21). У зв'язку з цим, наказом № 313/к від 13 квітня 2018 року [PERSON] звільнено з роботи у зв'язку з закінченням строку трудового договору за п. 2 ст. 36 КЗпП України. Підставою для видачі даного наказу став Наказ Міністерства освіти і науки України «Про призначення на посаду ректора» від 13 квітня 2018 року №138-к та наказ з особового складу від 30 червня 2017 року № 732/к (а.с. 19). Суд вважає, що в такому випадку відсутні підстави для визнання звільнення [PERSON] незаконним та поновлення його на роботі. Не є підставою для задоволення позову і посилання позивача на те, що наказ про його звільнення нікчемний, оскільки підписаний особою, яка не мала законних повноважень підписувати наказ від імені ректора Національного авіаційного університету. Ухвала Солом'янського районного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року, якою Міністерству освіти і науки України заборонено укладати контракт з [PERSON] до вирішення справи по суті, скасована постановою Апеляційного суду міста Києва від 31 травня 2018 року (а.с. 22-23, 65-67). Не підлягають задоволенню і вимоги позивача про стягнення з Національного авіаційного університету на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу та про відшкодування моральної шкоди, оскільки вони є похідними від первинних вимог. З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed