Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

28 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом, в якому просив визначити місце проживання його дітей: малолітньої [PERSON], [INFO], малолітньої [PERSON], [INFO], малолітнього [PERSON], [INFO], та малолітньої [PERSON], [INFO], разом з ним, за його місцем проживання. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з посиланням на те, що 16 квітня 1994 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від даних стосунків було народжено пятеро дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Останнього часу стосунки між [PERSON] та [PERSON] погіршилися, у тому числі у звязку з тим, що на думку [PERSON] його дружина неналежним чином виконувала свої батьківські обовязки, а саме через сім днів після народження [PERSON], її мати [PERSON] виїхала до міста Києва без будь якої поважної причини, залишивши при цьому новонароджену доньку та інших дітей на піклування няні. У травні 2015 року [PERSON] вилетіла з двома малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] до Туреччини, залишивши при цьому ще двох малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у м. Одесі, у звязку з даними обставинами малолітні діти були позбавлені не тільки материнської турботи, а й можливості бачити та спілкуватися з рідними братом та сестрою. Після повернення малолітніх [PERSON] та [PERSON] до зареєстрованого місця проживання, а саме м. Одеса, Фонтанська дорога, 143\\18, [PERSON] до будинку не повернулася, що свідчить на думку представника позивача про неналежне виконання [PERSON] своїх обовязків як матері дітей, оскільки всі дії по забезпеченню побутових умов проживання дітей, такі як, приготуванні їжі, прання та прасування одягу, допомога зі шкільними завданнями, та найголовніше спілкування з дітьми, виконує батько та допоміжний персонал. З метою захисту прав та інтересів малолітніх дітей [PERSON] був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Представники третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради у судовому засіданні підтримали висновок органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 18 серпня 2015 року. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, належним чином за зареєстрованим місцем проживання сповіщалася про час та місце судових засідань, про причини неявки у судові засідання не повідомила. Відповідно до ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Частиною 3 ст. 76 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. Згідно з відповіддю відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а.с. 19) [PERSON] зареєстрована в [INFO], та саме за цією адресою направлялися судові повістки на імя [PERSON]. Враховуючи вищезазначені обставини та у відповідності до ст. ст. 224,\~225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, представників третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 16 квітня 1994 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 409 від 16 квітня 1994 року відділу рацсу Одеського міського управління юстиції. Від даних стосунків було народжено пятеро дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 28 серпня 2015 року [PERSON] звернувся з позовною заявою, в якій просив визначити місце проживання малолітніх дітей разом з ним за його місцем проживання. Відповідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Так, у позовній заяві та при наданні пояснень позивачева сторона посилалася на те, що у травні 2015 року [PERSON] разом з двома малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] виїхала до Туреччини, залишивши при цьому двох малолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] в м. Одеси, та після повернення малолітніх [PERSON] та [PERSON] в м. Одесу до їх зареєстрованого місця проживання, [PERSON] до будинку не повернулася, на момент звернення позивача до суду відповідачка з дітьми не проживає, у звязку з чим неналежним чином виконує свої обовязки по забезпеченню дітей належним доглядом та турботою, безвідповідально ставиться до виконання своїх обовязків, як матір. Дані обставини підтверджуються нотаріально засвідченими заявами громадян [PERSON], [PERSON], [PERSON] Таким чином встановлено, що [PERSON] на день звернення [PERSON] до суду та на день розгляду справи, спільно з дітьми не проживає, у звязку з чим неналежним чином виконує свої батьківські обовязки. Згідно з ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно зі ст. 160 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Статтею 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десять років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно зі ст. 161 СК України суд під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом справ щодо участі одного з батьків у виховані дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, та інш. обовязковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її виховані, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. 18 серпня 2015 року В.о. голови Київської районної адміністрації Одеської міської ради був підписаний висновок органу опіки та піклування, згідно з яким було вирішено за доцільне визначити місце проживання малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], разом з батьком [PERSON]. Під час розвязання даного питання органом опіки та піклування були дослідженні: житлово-побутові умови проживання дітей, довідка про майновий стан [PERSON], ставлення [PERSON] до допомоги та контролю у навчанні малолітніх дітей, свідчення осіб, які посилалися на те, що мати неналежним чином виконує свої батьківські обовязки. Суд також, вважає за необхідне зазначити, що на запитання суду представник позивача відповів: що [PERSON] сподівається, що подружні стосунки між ним та його дружиною [PERSON] відновляться, та те, що [PERSON] ніколи не створював та в майбутньому не має наміру створювати будь-які перешкоди у спілкуванні [PERSON] з малолітніми дітьми. При викладених обставинах суд вважає за можливе визначити місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], малолітньої [PERSON], [INFO], малолітнього [PERSON], [INFO], та малолітньої [PERSON], [INFO], разом з [PERSON], за його місцем проживання.

Outcome: approved