Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

28.09.2016 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов даний позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 20690,03 доларів США, що еквівалентно 555320,41 грн. за кредитним договором № DN3CA80000151149 від 01.10.2008. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 01.10.2008 відповідач отримав кредит в розмірі 20690,03 доларів США на термін до 30.09.2013, але порушив умови договору, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 153871,68 доларів США станом на 07.09.2016, яку відповідач добровільно погашати не бажає.Позивач просить суд стягнути з відповідача лише суму заборгованості за кредитом, без заборгованості по відсоткам за користування кредитом, заборгованості по комісії за користування кредитом та без пені, тобто 20690,03 доларів США станом на 07.09.2016, що еквівалентно 555320,41 грн. Тому позивач і пред'явив даний позов. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у суд не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням . Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») відповідно до статуту є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (а.с.17). Згідно з свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №054809 ПАТ КБ «ПриватБанк» замінив свідоцтво про державну реєстрацію 17.07.2009 у звязку зі зміною найменування юридичної особи. Дата проведення державної реєстрації 19.03.1992 (а.с.16). Згідно з банківською ліцензією № 22 від 05.10.2011 ПАТ КБ «ПриватБанк» має право надання банківських послуг, визначених ч. 3\~ст. 47 ЗУ «Про банки та банківську діяльність»\~(а.с.16). Відповідно до довідки АА № 241170 з ЄДРПОУ ПАТ КБ «ПриватБанк» має організаційну правову форму акціонерного товариства, правовий статус субєкта - юридична особа, вид діяльності за КВЕД\~інше грошове посередництво (а.с.14). У суді встановлено, що 01.10.2008 між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] був укладений кредитно-заставний договір №DN3CA80000151149, згідно з яким банк надав відповідачеві кредит у розмірі 20692,03 доларів США з такою метою: частина кредиту в розмірі 20080.78 доларів США була надана з метою придбання позичальником автомобіля, частина кредиту в розмірі 6.83 доларів США була надана з метою оплати коштів за реєстрацію предмета застави в Державному реєстрі, а частина кредиту в розмірі 602.42 доларів США була надана з метою оплати винагороди за надання фінансового інструменту, що сплачується в момент видачі Кредиту. Дата видачі кредиту - не пізніше 01.10.2008. Дата погашення кредиту 30.09.2013. Процентна ставка 16,12 річних. Також позичальник сплачує винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 602.42 доларів США, що сплачується в момент видачі кредиту, винагороду за надання фінансового інструменту, яка сплачується щомісяця в період сплати у розмірі 0.66% від суми виданого кредиту, та винагороду за проведення додаткового моніторингу, яка сплачується відповідно до статті 15.9. Платіж в розмірі 652,28 доларів США сплачується з 3 по 7 число кожного місяця. (а.с.8-11). Згідно з ст. 2.2 Договору для забезпечення повного і своєчасного виконання Позичальником зобовязань за Договором, Позичальник надає Банку Предмет Застави в заставу. Відповідно до ст.ст. 6.2.2.-6.2.4 Договору Позичальник зобовязується сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до вимог Договору, в тому числі здійснити повну сплату процентів за користування Кредитом не пізніше дати фактичного повного погашення Кредиту, сплатити Банку винагороди, визначені ст.ст.5.2, 16.9, 16.10, 17.1.7 Договору та погасити іншу Заборгованість згідно з вимогами Договору а також погасити Кредит в порядку, в сумах і в строки, що передбачені ст.ст. 12.2.6 та 17.1.5 Договору. Згідно з п. 7.1 Договору Застава забезпечує всі вимоги Банку щодо виконання Позичальником, всіх його грошових зобов'язань за цим Договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і у такому порядку, як встановлено у цьому Договорі із змінами і доповненнями до нього, внесеними протягом строку його дії. Предметом застави є автомобіль Mersedes Benz 320 CDI, 1998 року випуску, як вказано в ст.ст. 8.1 та 16.7 Договору Відповідно до ст. 14.3 договору у випадку порушення Позичальником зобовязання щодо повернення основної суми кредиту , передбаченої ст. 6.2.4 договору, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки. При цьому проценти за користування кредитом на суму такого простроченого платежу додаткового до вищевказаної пені не нараховуються. Згідно з п. 14.11 Договору сторони встановили строки позовної давності за вимогами про стягнення Кредиту, винагороди та процентів за користування Кредитом, неустойки тривалістю в пять років. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором DN3CA80000151149 від 01.10.2008. станом на 07.09.2016 за вказаним договором платежі не здійснювались взагалі. (а.с. 4-6). Оскільки в ст.16.1.8 сторони домовились, що платежі повинні здійснюватися в період з 3 по 7 число кожного місяця. Сторони уклали договір 01.10.2008. Таким чином перший платіж повинен був бути сплачений 07.10.2008, отже позивач дізнався про порушення свого права 08.10.2008. Згідно з п.1 ч.2\~ст.11 Цивільного Кодексу України\~підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1\~ст. 628 ЦК України\~визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з\~ст. 627 ЦК України\~встановлено, що відповідно до\~ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до\~ст.1049 ЦК України\~передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідачем суми кредиту сплачувалися частково, що призвело до утворення заборгованості станом на 07.09.2016 в розмірі 153871,68 доларів США, яка складається з наступного: 20690,03 доларів США - заборгованість за кредитом, 10393,81 доларів США грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 7912,52 доларів США заборгованість за комісією за користування кредитом, 114875,32 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Ст.1054 ЦК України\~визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 23 ч.1\~ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»\~споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Згідно з п. 7 ч. 11\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Відповідно до\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 2\~ст. 258 ЦК України\~передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно з розясненнями, викладеними в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2013 № 10-70/0/4-13 «Про окремі питання застосування строків позовної давності» у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), зазначене вище правило застосовується й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Згідно з ч. 1 ст. 360-7\~ЦК України\~висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої\~статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Верховний суд України на засіданні Судової палати у цивільних і кримінальних справах 29 січня 2014 року ухвалив постанову у справі №6-155цс13, предметом якої був спір про стягнення суми заборгованості за кредитним договором і зробив правовий висновок про те, що відповідно до вимог ч.2 ст.\~1054\~та ч.2 ст.\~1050 ЦК України\~у разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідачем суми кредиту сплачувалися частково, що призвело до утворення заборгованості станом на 07.09.2016 в розмірі 153871,68 доларів США, яка складається з наступного: 20690,03 доларів США\~ заборгованість за кредитом, 10393,81 доларів США - \~заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 7912,52 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 114875,32 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Позивач просить стягнути з відповідача лише заборгованість за кредитом в розмірі 20690,03 доларів США, що еквівалентно 555320,41 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 07.09.2016. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, заяви про застосування строку позовної давності від відповідача до суду не надходили, а тому суд розглянув цивільну справу в межах предявлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. При задоволенні позову суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в справі, а саме судовий збір в розмірі 8329,81 грн.

Outcome: approved