overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

27 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 липня 1989 року. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Посилаючись на те, що шлюбні відносини із відповідачкою припинені через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на життя. На даний час з відповідачкою проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Зважаючи на зазначені обставини, проси задовольнити позовні вимоги. В судове засідання позивач надав заяву про слухання справи у його відсутність, на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодний. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про слухання справи в її відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, строк на примирення не потрібен. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 1989 року року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15 червня 2010 року виданого відділом РАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис 346 від 12 липня 1989 року. Судом встановлено, що причиною, яка спонукала позивачку звернутися до суду з вказаним позовом є відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на життя між подружжям. Сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Сторони наполягають на розірванні шлюбу. Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач довів обґрунтованість своїх вимог, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

27 серпня2014року [PERSON]звернувся до суду з позовом до[PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого виконавчим комітетом Вочковецької сільської ради Волочиського району Хмельницької області 10 листопада 2009року, актовий запис № 3, посилаючись на те, що їх сім'я не може бути збереженау зв'язку з тим, що він проживає однією сім'єю з іншою жінкою.Від даного шлюбу неповнолітніх дітей немає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти надання строку для примирення з відповідачкою заперечує. Відповідачка [PERSON].в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає, просить суд не надавати строк для примирення з позивачем. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дані факти підтверджуються: свідоцтвом про одруження і не оспорюються сторонами. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась, їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-25 00:00:00

27 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що [INFO] у с.Яснопільщина Липоводолинського району Сумської області помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яку він, як син померлого (спадкоємець першої черги), не може успадкувати через зазначення у свідоцтві його народження лише імені батька - «[PERSON]» та визначення при народженні йому прізвища матері «[PERSON]». Такий запис вчинено у зв'язку з тим, що в період реєстрації народження заявника його мати не перебувала з батьком у зареєстрованому шлюбі. Тому, просив суд встановити факт того, що [PERSON] є його батьком. У судовому засіданні заявник підтримав свою заяву в повному обсязі. Заінтересовані особи, відділ державної реєстрації актів цивільного стану Липоводолинського РУЮ Сумської області, Яснопільщанська сільська рада Липоводолинського району Сумської області, [PERSON], [PERSON], [PERSON] у письмових заявах проти встановлення факту не заперечували, просили справу розглянути за їх відсутності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав, що він є сусідом заявника, а тому йому достовірно відомо, що [PERSON] дійсно є батьком заявника. Заслухавши пояснення заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про народження заявника [PERSON], який [INFO] народився у с.Яснопільщина Липоводолинського району, його матір'ю записана [PERSON], а у якості батька зазначено лише ім'я «[PERSON]» (а.с.7). Із актового запису про народження [PERSON] вбачається, що заявником реєстрації його народження був [PERSON] (а.с.21). [INFO] помер [PERSON], [INFO], який проживав у с.Яснопільщина Липоводолинського району. Із довідок виконкому Яснопільщанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області та копії погосподарської книги, вбачається, що разом з померлим [PERSON] у с.Яснопільщина Липоводолинського району проживав його син [PERSON], який проживає там і на цей час. За таких обставин, із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є батьком заявника [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

27 серпня 2014 року [PERSON] звернулась в Іллічівський міський суд Одеської області з зазначеною заявою (а.с.3-4). Заявниця просить суд надати їй право на шлюб з [PERSON]. Своє прохання заявниця обґрунтовує тим, що вона народилась 10 листопада 1997 року в селі Любашівка Одеської області і на даний час вона не досягла повноліття. В даний час вона проживає з [PERSON], який вже є повнолітнім. Вони люблять один одного, але можуть зареєструвати шлюб, так як вона не досягла повноліття. На теперішній час вона вагітна і бажає, щоб дитина народилась в період знаходження у шлюбі. В відділі РАЦС Іллічівського міського управління юстиції Одеської області їм відмовили в реєстрації шлюбу. Визнання права на укладення шлюбу для неї є необхідним, Так як вона вагітна і до народження дитини вона хоче бути в шлюбі з коханим. В судове засідання заявниця не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.18). Заінтересовані особі - [PERSON], [PERSON], представник відділу РАГС Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області та представник органу опіки та піклування надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують проти задоволення позовних вимог (а.с.15,17,20,22). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. за довідкою від 20.08.2014 року жіночої консультації [PERSON] вагітна на 17-18 тижні і знаходиться на обліку в жіночій консультації м. Іллічівська (а.с.11). Норма ст..23 ч.2 СК України передбачає, що за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішення суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Частиною 3 ст.234 ЦПК України передбачається, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про народження право на шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

27 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 серпня 2003 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з 2006 року. Відповідач веде аморальний спосіб життя, крім того, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Примирення між ними неможливе. Позивач просить задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до канцелярії суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 12). Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розірвати шлюб (а.с. 13). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 серпня 2003 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 246 (а.с. 4). Дані правовідносини регулюються Сімейним Кодексом України. Так відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідало б інтересам одного із них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство вони не ведуть. Заходів до примирення сторони не бажають приймати. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на вище викладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може і шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

27 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю, зазначивши заінтересованою особою - ПАТ «Альфа-Бапнк», вказавши, що вона проживала в м. Хмельницькому в громадянському шлюбі разом з співмешканцем [PERSON], [INFO], більше 5 років до його смерті однією сім'єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу та вели спільне господарство. Вони офіційно не реєстрували шлюб, оскільки у цьому не було потреби. [PERSON] помер [INFO] у віці 41 рік. На даний час виникла необхідність оформити спадок [PERSON] Спадкоємців - рідних першої, другої, третьої черги у нього не було, заповіту він не складав. Враховуючи викладене позивач просить суд встановити факт проживання її з [PERSON] однією сім'єю більше п'яти років. Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, жодних заяв чи заперечень до суду не подав. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: відповідно до ст. 256 п. 2 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що дійсно [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який помер [INFO], з 2005 року по [INFO] проживали однією сім'єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Факт спільного проживання заявниці з [PERSON] однією сім'єю та ведення спільного господарства з 2005 року по [INFO] об'єктивно підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт проживання однією сім'єю заявниці та [PERSON] Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

27 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 16 листопада 2002 року. Від подружнього життя мають синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час сім'я фактично розпалась у зв'язку з втратою взаєморозуміння. Посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем не можливе, позивачка звернулась до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, хоча належним чином був сповіщений про час, день і місце розгляду справи, причин неявки не повідомив. У зв'язку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 16 листопада 2002 року у виконкомі Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №34. Після укладення шлюбу позивачці присвоєно прізвище чоловіка [PERSON](а. с. 4). Від подружнього життя [PERSON] і [PERSON] мають двох малолітніх синів: [PERSON] , [INFO] та [PERSON], [INFO] (а. с. 5 - 6). Причиною розпаду сім'ї стала втрата взаєморозуміння між подружжям, що є причиною сварок і робить неможливою подальшу побудову сімейних відносин. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам сторін і малолітніх дітей, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі заяви позивачки та у відповідності до ст. 113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище, присвоєне при одруженні - [PERSON]. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

27 серпня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до її повноліття, а в межах суми платежу за один місяць негайно. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, погодився на сплату аліментів на утримання дитини у визначеному позивачем розмірі. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження. Згідно довідки Мокроволянської сільської ради Білогірського району Хмельницької області від 18 серпня 2014 року № 704 позивач [PERSON] проживає в [ADDRESS] і на її утриманні перебуває дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначені розміру аліментів судом враховано обставини зазначені у ст. 182 СК України. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, працює водієм ТОВ «Білогір'ямолокопродукт» і, з показань самого відповідача, його місячна заробітна плата складає 2395 гривень, доказів того, що не може працювати за станом здоров'я чи з інших причин, а також те, що в нього на утриманні перебувають інші діти чи інші непрацездатні особи суду не надав, а тому здатний утримувати свою неповнолітню дитину та сплачувати аліменти. Крім того, суд бере до уваги і позицію відповідача, який позовні вимоги визнав, що згідно положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. При таких обставинах позов про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

27 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 09 червня 1983 року в Чорноморській сільській раді Очаківського району Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачем має повнолітніх дітей. Через різні характери та погляди на життя, втрату почуттів взаємної поваги та любові, зловживання відповідачем алкоголем, сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та залишити їй прізвище, взяте при реєстрації шлюбу - [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить про їх задоволення. Крім того, зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не подавав. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 червня 1983 року в Чорноморській сільській раді Очаківського району Миколаївської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 08. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про укладення шлюбу. Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Причинами розпаду сім'ї стали різні характери та погляди на життя, втрата почуттів взаємної поваги та любові, зловживання відповідачем алкоголем. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивачкою сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 243 грн. 60 коп., що підтверджується відповідною квитанцією. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

27 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 28 грудня 2013 року між нею та [PERSON] було укладено договір позики в простій письмовій формі, відповідно до якого вона передала відповідачці 1500 доларів США, які остання гарантувала повернути до 28 березня 2014 року. На теперішній час відповідачка, в порушення зобов'язань, не повернула гроші по вказаній розписці. Посилаючись на викладені обставини просила стягнути суму заборгованості в розмірі 1500 доларів США, що в еквіваленті до гривні за курсом Національного банку України складає 19665 грн. 00 коп. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник позивачки [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та згоден на винесення заочного рішення по справі. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явилася, про причини своєї неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не подавала. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Згідно оригіналу розписки, 28 грудня 2013 року між сторонами, відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України, було укладено договір позики, за яким [PERSON] зобов'язалася повернути [PERSON] борг в сумі 1500 доларів США в строк до 28 березня 2014 року. На час розгляду справи борг відповідачкою не сплачений. Положеннями ст. 526 ЦК України, встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином. В силу зазначеного договору, відповідно до положень ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що в порушення вказаних вимог закону відповідачка не повернула суму позики в строк, передбачений договором, тобто в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов'язань, позов [PERSON] є таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. В еквіваленті до гривні за курсом Національного банку України на час розгляду справи (100 доларів США = 1311 грн.) борг у розмірі 1500 доларів США становить 19665 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved