Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

26 червня 2019 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа Межівська селищна об`єднана територіальна громада Дніпропетровської області про встановлення факту родинних відносин та прийняття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що [INFO] помер [PERSON] після чого відкрилась спадщина на майно останнього у вигляді житлового будинку та грошових вкладів. Спадкоємцями другої черги були сестра [PERSON] та мати заявника [PERSON] , яка померла [INFO] , ще до відкриття спадщини. Сестра спадкодавця [PERSON] померла [INFO] заповівши все її майно та майно [PERSON] заявнику. [PERSON] є племінником померлого та має право на спадкування в порядку представлення. Підтвердити документально родинні відносини спадкодавця з його сестрою не видається можливим, оскільки свідоцтво про народження [PERSON] втрачено, а відновити документ через органи РАЦС неможливо, оскільки він народився на тимчасово окупованій території. Ця обставина та пропуск строку унеможливлює прийняття спадщини, тому приватним нотаріусом рекомендовано звернення до суду. Заявник не погоджується з твердженням нотаріуса, оскільки його тітка та сестра спадкодавця постійно проживала разом з останнім до дня його смерті, чим фактично прийняла спадщину. Факт проживання та родинних відносин можуть підтвердити свідки, яким відомі обставини справи та документальні докази. [PERSON] просить суд встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , який заключається в тім, що остання доводиться першому рідною сестрою, а також факт постійного її проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] до дня його смерті. У судовому засіданні представник заявника підтвердив обставини, які викладені вище та на задоволенні заяви наполягав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Свідок [PERSON] суду пояснила, що являється сусідкою [PERSON] , яка доглядала за [PERSON] та проживала з ним. Згодом всі вони померли. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами та братом. Додала, що у [PERSON] дітей та дружини немає, інших спадкоємців також. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити з огляду на наступні встановлені факти та обставини. Під час вивчення документів по справі , їм надано відповідну оцінку. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 18 березня 1953 року, актовий запис №647, [PERSON] народився [INFO] , батьком якого записано [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження, виданого 04 квітня 1946 року [PERSON] народилася [INFO] , батьком якої записано [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 27 жовтня 1951 року, актовий запис №1512, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 27 жовтня 1951 року, внаслідок чого останній присвоєно прізвище як « [PERSON] », яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Новогригорівської с/р Межівського району Дніпропетровської області 17 червня 2005 року, актовий запис №05 підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області 21 грудня 2013 року [PERSON] померла [INFO] , яка склала заповітне розпорядження на [PERSON] , що посвідчене державним нотаріусом Першої Слов`янської державної нотаріальної контори Донецької області 02 серпня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за №-1-2131. Довідками Новогригорівського старостинського округу виконавчого комітету Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області №167 та №168 від 10 травня 2019 року підтверджується, що [PERSON] до дня смерті проживав сам по [ADDRESS] . Заповіт від його імені виконавчим комітетом не посвідчувався. Згідно акту, складеного депутатом Межівської селищної ради Скляренко [PERSON] в присутності свідків 20 червня 2019 року [PERSON] весь час проживав сам по [ADDRESS] , дружини та дітей не мав, був власником домоволодіння за вказаною вище адресою. Зі слів свідків [PERSON] починаючи з літа 2004 року по день смерті проживав у власному будинку разом зі своєю сестрою [PERSON] , яка доглядала його як хворого брата та після його смерті проводила поховання за власний кошт. [PERSON] домоволодіння відчужила на користь [PERSON] без належного оформлення після чого виїхала у Донецьку область на проживання, однак постійно приїздила на місце поховання брата. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч.1\~ст.315 ЦПК України\~суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п.7\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. п. 10 - \~суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Судом встановлено, що покази свідка доводять обставину родинних зв`язків між останніми, а також маються достатні належні докази, що підтверджують факт постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] до дня смерті останнього. За таких обставин, враховуючи відсутність належних оригіналів документів, що заважає заявнику реалізувати своє право на спадкування та оформлення права на спадщину, суд вважає, що надані [PERSON] докази на підтвердження факту родинних відносин та факту постійного проживання у контексті положень статей 77-80\~ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми. Відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкування за правом представлення. В силу ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.» Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року. З огляду на вищевикладене та приписи чинного законодавства, суд вважає за можливе встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , який заключається в тім, що остання доводиться першому рідною сестрою, а також факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Судом з`ясовано, що метою встановлення факту являється оформлення спадкових прав. На підставі викладеного, та

Outcome: approved