Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

29.05.2017 року [PERSON] вернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення часток у праві спільної сумісної власності посилаючись на обставини та підстави викладені в позові просили суд, визначити частки в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] [PERSON], [INFO] народження, [PERSON], [INFO], та [PERSON], померлої [INFO]. по 1/3 частці кожному. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву, в якій вимоги позову підтримала у повному обсязі, просила розгляд справи провести у її відсутності. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву, в якій вимоги позову визнала у повному обсязі, просила розгляд справи провести у її відсутності. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про визначення часток у праві спільної сумісної власності є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно дост.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідност.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно дост.61 ЦК України,обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що, 19 листопада 2016 року померла мати позивачки [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть, видане Одеським міським відділом державної реєстраціїактів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській областіСерія [NUMBER] актовий запис № 11713 Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді належної їй частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] Вказана квартира загалом належить [PERSON], [PERSON], а також померлої [PERSON], на праві спільної сумісної власності на підставі договору купівлі-продажу посвідченому [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 21.08.2003 року за реєстровим № 2715, та зареєстрованим у КП БТІ та РОН під № 486 пр. стор. 47 -р №69 16.09.2003 р. Спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу. Після смерті [PERSON], позивачка у встановлений законом строк прийняла спадщину у вигляді належної матері частки у праві власності на вказану квартиру, так як постійно проживала разом з матір'ю, зареєстрована в зазначеній квартирі, та надала заяву про прийняття спадщини до Сьомої державної нотаріальної контори, про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 46427724 від 16.01.2017 р. Інших спадкоємців першої черги не має. При зверненні до нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] та видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дії від 25.05.2017 р. № 1790/02-31. В цієї постанові нотаріус вказує, що в договорі купівлі-продажу посвідченому [PERSON], приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 21.08.2003 року за реєстровим № 2715 на квартиру [ADDRESS] на ім'я [PERSON], [PERSON], а також померлої [PERSON], не зазначені частки, які належать кожному з них, тобто квартира належить нам на праві спільної сумісної власності, що не дає можливості визначити склад майна належного спадкодавцю. За вказаними обставинами позивачка змушена звернутися до суду з питання визначення часток у праві спільної сумісної власності на зазначену квартиру . Відповідно до положень ст. 368 ЦПК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Згідно положень ст. 370 ЦПК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, при цьому у разі виділення частки із майна що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Те, що частки квартири, які належать співвласникам, не конкретизовані, порушує їх право розпорядження власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визначення часток у праві спільної сумісної власності підлягають задоволенню.

Outcome: approved