Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

26 січня 2018 року Публічне акціонерне товариство [PERSON] « Приват Банк » звернулося до суду з позовом до [PERSON], вказуючи на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 30 листопада 2011 року остання отримала кредит в розмірі 2 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту та платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку діє картки. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості та свої зобов'язання не виконала, у зв'язку з чим, станом на 31 грудня 2017 року, у неї утворилася заборгованість у загальному розмірі 48 119 грн. 71 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 1 867 грн. 51 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 39 947 грн. 81 коп., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3 536 грн. 78 коп., штрафу / фіксована частина/ в розмірі 500 грн. 00 коп. та штрафу / процентна складова / в розмірі 2 267 грн. 61 коп. Тому, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та судові витрати в розмірі 1762 грн. 00 коп. Одночасно з позовом представник позивача за довіреністю [PERSON] подав до суду клопотання про підтримання позовних вимог ПАТ КБ « Приват Банк » та розгляд справи у його відсутність / а. с. 37 /. Ухвалою суду від 06 лютого 2018 року розгляд справи за позовом ПАТ КБ « ПриватБанк » ухвалено продовжувати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб / а. с. 42 /. У встановлений судом строк відповідач без поважних причин не надала відзив, відтак суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Дослідивши, наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності та взаємозвязку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Так, з матеріалів справи вбачається, що 30 листопада 2011 року [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «Приват Банк», в якій зазначено, що вона разом із памяткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг / а.с.6 /. В анкеті - заяві міститься інформація про те, що [PERSON] ознайомилася з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді та погодилася з ними. Також [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами складає між нею та банком договір, про що свідчить її підпис в заяві / а.с. 5, зворот /. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 2 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з умовами та правилами надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити /зменшити, збільшити або анулювати / кредитний ліміт. Підписання цього договору є пряма і безумовна згода клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком / п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг/. Згідно з п.п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його користування, за переривання платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим договором. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що [PERSON] не виконала своїх зобов'язань за кредитним договором б/н від 30 листопада 2011 року, внаслідок чого, станом на 31 грудня 2017 року, у неї утворилася заборгованість у загальному розмірі 48 119 грн. 71 коп., яка включає в себе 1 867 грн. 51 коп. заборгованість за кредитом, 39 947 грн. 81 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 536 грн. 78 коп. заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. 00 коп. штраф / фіксована частина /, 2 267 грн. 61 коп. штраф / процентна складова / / а.с.4 - 5 /. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна його умов не допускається. За правилами ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Положеннями ст. 629 ЦПК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа / кредитодавець / зобов'язується надати грошові кошти / кредит / позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору / ч. 1 ст. 634 ЦК України /. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором б/н від 30 листопада 2011 року у загальному розмірі 45 351 грн. 10 коп., яка складається з заборгованості: - за кредитом у розмірі 1 867 грн. 51 коп., - по процентам за користування кредитом у розмірі 39 947 грн. 81 коп., - за пенею та комісією у розмірі 3 536 грн. 78 коп. Разом з цим, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача за кредитним договором б/н від 30 листопада 2011 року 500 грн. 00 коп. штрафу / фіксована складова /, і 2 267 грн. 61 коп. штрафу / процентна складова / з огляду на наступне. Так, відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою /штрафом, пенею/ є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання / ч.2 ст. 549 ЦК України/. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання / ч.3 ст.549 ЦК України /. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Outcome: partial