Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

28 листопада 2019 року до Балаклійського районного суду Харківської області з Ленінського районного суду м. Харкова на підставі ухвали від 27.09.2019 надійшла на розгляд за підсудністю позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 5672,59 грн, з них: основний борг - 1400 грн, пеня - 4009 грн, 24% річних - 263,59 грн. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 05 листопада 2018 року між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу металопастикових виробів на загальну суму 5600 грн. За договором було внесено передплату в сумі 1800 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, відповідач отримав продукцію у встановлений договором строк - 19 листопада 2018 року за адресою: [ADDRESS] . Однак відповідач здійснив оплату вартості виробів не у повному обсязі, прострочив виконання грошового зобов`язання, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із даною позовною заявою. Ухвалою від 13.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 09.01.2020. 09.01.2020 у зв`язку з неявкою відповідача судове засідання було відкладено до 30.01.2020. 30.01.2020 у зв`язку з неявкою відповідача судове засідання було відкладено до 12.02.2020. 08 січня 2020 року і 10 лютого 2020 року до суду надійшли заяви позивача [PERSON] про уточнення (збільшення) позовних вимог, датовані 03 січня 2020 року і 07 лютого 2020 року відповідно. Ухвалою від 12.02.2020 було відмовлено [PERSON] у прийнятті до розгляду заяв про уточнення (збільшення) позовних вимог та повернуто їх заявнику. Позивач у судове засідання 12.02.2020 не з`явився, до суду від нього надійшла заява, у якій він просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлявся шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Однак у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв або клопотань від нього не надходило. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 12.02.2020, у зв'язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача [PERSON] , на підставі ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що 05 листопада 2018 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] (продавцем) і [PERSON] (покупцем) у м. Харкові було укладено договір купівлі-продажу металопластикових виробів з розстрочкою платежу (а.с. 3-7). Згідно пункту 1.1 договору, продавець зобов`язується провести заміри віконних (дверних) отворів, за цими розмірами продати і доставити, демонтувати і монтувати на адресу покупця вікна (двері) згідно специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору. У пункті 1.2 договору зазначено, що покупець зобов`язується провести оплату вартості металопластикових вікон відповідно до графіку погашення платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 договору строк виготовлення і доставки продукції становить 21 робочий день з моменту укладення договору і здійснення покупцем передплати. Загальна вартість замовлення становить 5600 грн. Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Відповідно до графіку погашення платежів (додатку до договору) відповідач [PERSON] зобов`язався внести передплату 05.11.2018 у сумі 1800 грн, та провести оплату 05.12.2018 - у сумі 1900 грн, 05.01.2019 - у сумі 1900 грн (а.с. 7). Згідно копії прибуткового касового ордеру від 05.11.2018, [PERSON] вніс передплату у сумі 1800 грн (а.с. 10). [PERSON] сплатив [PERSON] суму 1900 грн, що підтверджується копією платіжного доручення №6788381 від 14.12.2018 (платіж проведено банком 17.12.2018) (а.с. 11), та 500 грн, що підтверджується копією меморіального ордеру №@2PL122617 від 02.04.2019 (а.с. 12). Таким чином, усього [PERSON] сплатив [PERSON] 4200 грн, залишок заборгованості за договором становить 1400 грн. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 7.8 договору сторони домовились встановити відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання у підвищеному розмірі 24% річних від простроченої суми. За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 7.5 договору передбачено, що за прострочення внесення передплати і кінцевого розрахунку, або розрахунку по розстрочці платежу покупця з продавцем, а також прострочення оплати будь-яких інших грошових сум, після поставки металопластикових виробів на адресу покупця, покупець сплачує пеню в сумі 1% від несплаченої суми за кожен прострочений календарний день. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 03.09.2020 сума процентів за користування коштами становить 263,59 грн, пеня - 4009 грн. За умовами укладеного між сторонами договору та графіку платежів, який є невід'ємною частиною договору, було визначено дату першого платежу в сумі 1900 грн - 05.12.2018, другого платежу в сумі 1900 грн - 05.01.2019. Тому час прострочення слід обчислювати з наступного дня після визначеного у графіку платежів. Враховуючи, що 02.04.2019 відповідачем було сплачено 500 грн, з 03.04.2019 слід обчислювати час прострочення за сумою, що залишилась не сплаченою - 1400 грн (1900 - 500 = 1400). Беручи до уваги вищенаведене, загальна сума процентів 24% річних від простроченої суми відповідно до п. 7.8 договору станом на 03.09.2019 становить 265,44 грн, з них: за період з 06.12.2018 до 17.12.2018 (за 12 днів прострочення від суми боргу 1900 грн) - 14,99 грн; за період з 06.01.2019 до 02.04.2019 (за 87 днів прострочення від суми боргу 1900 грн) - 108,69 грн; за період з 03.04.2019 до 03.09.2019 (за 154 дні прострочення від суми боргу 1400 грн) - 141,76 грн. Загальна сума пені 1% від несплаченої суми за кожен прострочений календарний день відповідно п. 7.5 договору станом на 03.09.2019 становить 4097 грн, з них: за період з 06.12.2018 до 17.12.2018 (за 12 днів прострочення від суми боргу 1900 грн) - 288,00 грн; за період з 06.01.2019 до 02.04.2019 (за 87 днів прострочення від суми боргу 1900 грн) - 1653,00 грн; за період з 03.04.2019 до 03.09.2019 (за 154 дні прострочення від суми боргу 1400 грн) - 2156 грн. Оскільки суд відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи і в межах заявлених нею вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості, про стягнення якої просив позивач у позовній заяві: основний борг - 1400 грн, пеня - 4009 грн, 24% річних - 263,59 грн, а усього 5672,59 грн. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 768,40 грн судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позовних вимог суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує витрати зі сплати судового збору у зазначеному розмірі з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved