Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

26 січня 2016 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до [PERSON], в якій просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором від 12 квітня 2010 року, яка станом на 30 листопада 2015 року становила 15716 грн. 62 коп. Позивач також просив суд стягнути з відповідача на його користь витрати, пов'язані з розглядом справи в суді: судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. У зв`язку зі смертю відповідача [PERSON], котра померла 27.05.2016 року представник позивача [PERSON] заявою від 08.06.2016 року уточнив позовні вимоги та просить суд стягнути зі спадкодавця померлого позичальника - [PERSON], яку ухвалою суду від 01.06.2016 року залучено у якості процесуального правонаступника після смерті відповідча [PERSON], заборгованість за кредитним договором від 12 квітня 2010 року, яка становить 2258 грн. 39 коп., а також судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 12 квітня 2010 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого банк надав останній кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором порушила, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на дату смерті позичальника [PERSON] становить 2258 грн. 39 коп. і складається з заборгованості за кредитом в розмірі 2142 грн. 88 коп., заборгованості за відсотками 116 грн. 39 коп. Вказана заборгованість позичальником не сплачена, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом. Також в обгрунтування позовних вимог, заявлених до спадкоємця [PERSON] позивачем зазначено, що про смерть позичальника стало відомо під час судового розгляду даного позову у 2016 році у суді шляхом витребування спадкової справи, посилається на ст.ст. 1216, 1218, 1282, 1281 ЦК України; відповідач, приймаючи спадщину, не повідомила банк про смерть позичальника, згідно ч.1 ст. 634 ЦК України даний кредитний договір є договором приєднання, згідно його умов [PERSON] отримала кредитну картку універсальна зі строком дії до 10.13., тобто до 31.10.2013 року, що підтверджується довідкою про строк дії картки. Кредитна карта є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в межах виданого кредиту в межах строку дії картки. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.11, 2.1.1.12.5 Умов та Правил користування платіжною карткою граничний строк її дії вказано на картці і вона дійсна до останнього дня такого місяця; банк звернувся до суду з позовом у 2016 році, таким чином вважає, що строк позовної давності, про який заявлено представником позивача, не пропущено. Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явитисвої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Відповідачка [PERSON] в наданих до суду письмових запереченнях просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначила, що при прийнятті спадщини, не знала про існування у сестри [PERSON] кредитної картки ПАТ КБ «Приватбанк», про існування боргів. З вимогою про погашення заборгованості до неї ніхто не звертався. Про претензії банку [PERSON] дізналась у червні 2016 року з ухвали суду, яку отримала поштою. У пункті 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ Приватбанк» (в матеріалах справи), що діяли на дату укладання договору 12 квітня 2010 року, визначено строк дії договору - 12 місяців з дати його підписання. Також оговорено, що якщо на протязі цього строку сторони не проінформували одна одну про припинення дії договору, його строк автоматично продовжують на той же термін. Остання пролонгація могла мати місце 12 квітня 2013 року. Тобто договір діяв до 12 квітня 2014 року. Відповідно до частини 3 статті 1281 ЦК України, кредитор, що не знав і не міг знати про відкриття спадщини, має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Строк вимоги на думку відповідача сплив 12 квітня 2015 року. Суд, взявши до уваги позицію представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12 квітня 2010 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н (л.с. 9), згідно якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 2400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 27.05.2013 року позичальник [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 28.05.2013 року (л.с. 61). Відповідно до спадкової справи (л.с. 55-66), яка надійшла на запит суду, після смерті [PERSON] правонаступником є [PERSON], яку ухвалою суду від 01.06.2016 року залучено у якості процесуального правонаступника після смерті відповідача; спадкоємцем [PERSON] прийнято спадщину після смерті [PERSON] за рішенням суду у вигляді нерухомого майна. Під час судового розгляду не встановлено обставин, котрі б свідчили про поінформованість кредитора про смерть позичальника. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитни договором № б/н від 12.04.2010 року становить 2258 грн. 39 коп. згідно розрахунку (л.с. 73) і складається з заборгованості за кредитом в розмірі 2142 грн. 00 коп, заборгованості за відсотками в розмірі 116 грн. 39 коп. Вказана заборгованість не сплачена. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України кредитний договір, укладений між позивачем та спадкодавцем [PERSON] є договором приєднання, згідно його умов [PERSON] отримала кредитну картку універсальна зі строком дії до 10.13., тобто до 31.10.2013 року, що підтверджується довідкою про строк дії картки. Кредитна карта є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в межах виданого кредиту в межах строку дії картки. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.11, 2.1.1.12.5 Умов та Правил користування платіжною карткою граничний строк її дії вказано на картці і вона дійсна до останнього дня такого місяця; банк звернувся до суду з позовом у 2016 році, таким чином строк вимоги кредитора за даним видом зобов'язання відраховується з 31.10.2013 року і обмежений строком загальної позовної давності у три роки згідно ст. 257 ЦК України; таким чином підстав для застосування строку позовної давності, про який заявлено представником позивача, не встановлено. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У зв'язку із частковим задоволенням позовних вимог, суд

Outcome: approved