Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

28 січня 2020 року заявник звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Берилівка Городнянського району Чернігівської області, помер [INFO] в с. Нова Іолча Брагинського району Гомельської області. Заява обґрунтована тим, що чоловік заявника, [PERSON] , зник під час рибалки 31.10.2018. Тривалий час його не могли знайти. 26.05.2019 тіло [PERSON] знайшли поблизу с. Нова Іолча Брагинського району Гомельської області. Оскільки Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відмовив у видачі свідоцтва про смерть чоловіка, заявник вимушена звернутись до суду за встановленням факту, що має юридичне значення. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 03.03.2020 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 18.03.2020. У судове засідання заявник не з`явилася, у письмовій заяві просила справу розглянути без її участі, заяву підтримала. Представник заінтересованої особи до суду також не з`явився, у письмовій заяві просив справу розглядати без його участі, не заперечує проти прийняття рішення та покладається на розсуд суду. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що заявник є дружиною [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 10.0.2001 серії [NUMBER] (а.с. 10). Заявник стверджує, що її чоловік, [PERSON] , зник під час рибалки 31.10.2018, після чого його тривалий час не могли знайти. 26.05.2019 тіло [PERSON] знайшли поблизу с. Нова Іолча Брагинського району Гомельської області, Республіка Білорусь. Мозирським міжрайонним відділом Державного комітету судових експертиз Республіки Білорусь видано Лікарське свідоцтво про смерть № 2174 від 28.05.2019, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] асфіксії (а.с. 11). Постановою старшого слідчого Брагинського районного відділу Слідчого комітету Республіки Білорусь від 06.06.2019 у порушенні кримінальної справи по факту смерті [PERSON] , 1977 року народження, відмовлено за відсутністю складу злочину. Як убачається зі змісту постанови, [PERSON] , перебуваючи на території с. Неданчичи Ріпкинського району Чернігівської області, Україна, під час риболовлі потонув в результаті нещасного випадку (а.с. 13). Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 04.02.2020 відмовлено [PERSON] у проведенні державної реєстрації смерті [INFO] [PERSON] (а.с. 16). Згідно з пунктом другим частини першої статі 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до пункту восьмого частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Пленум Верховного Суду України в пункті 13 постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що маються юридичне значення» роз`яснив, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Оцінивши зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, надавши оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, а також враховуючи ту обставину, що для проведення державної реєстрації смерті на території України є об`єктивні перешкоди, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, з огляду на їх законність та обґрунтованість, що дасть заявнику можливість отримати видане державним органом України свідоцтво про смерть. На підставі викладеного,

Outcome: approved