Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

28 грудня 2018 року представник заявника [PERSON] адвокат [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, в якій просить встановити факт перебування [PERSON], [INFO], на утриманні свого чоловіка [PERSON], [INFO], який помер 17 вересня 2018 року, у період з 02 грудня 1966 року по 17 вересня 2018 року. В обґрунтування заяви представник заявника зазначив, що заявник [PERSON], [INFO], є пенсіонером за віком, внутрішньо-переміщеною особою та перебуває на обліку в Бахмутсько-Лиманському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, де і перебуває її пенсійна справа. У період з 12 липня 1965 року по 17 вересня 2018 року [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], [INFO]. 17 вересня 2018 року чоловік заявника помер, після смерті якого вона звернулася до Бахмутсько-Лиманського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника. Однак, їй було повідомлено, що вона дійсно має право на отримання такої пенсії, однак, для призначення такого виду пенсії їй необхідно надати довідки про факт перебування на утриманні, зокрема, відповідне рішення суду, оскільки адресою реєстрації заявника є м. Горлівка Донецької області, яка є територією, що тимчасово не контролюється українською владою. Зазначив, що останнім часом розмір пенсії чоловіка заявника складав 10277 грн. 77 коп., а розмір її пенсії 2474 грн. 50 коп. У звязку і цим, заявник вимушена звернутися до суду. Ухвалою суду від 08 січня 2019 року відкрито провадження у справі та призначене судове засідання у справі. Заявник [PERSON] та представник заявника [PERSON] у судове засідання не зявилися. Про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. 13 лютого 2019 року від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Заяву підтримують та просять її задовольнити. Представник заінтересованої особи Бахмутсько-Лиманського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у судове засідання не зявився. 16 січня 2019 року від в.о. начальника управління надійшло клопотання, в якому вона зазначила, що просить розглянути справу у відсутність представника Управління та не заперечує проти задоволення вимог заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення заяви з таких підстав. Згідно з ч. 1\~ст.\~234\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України), окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2\~ст. 234 ЦК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 3\~ст. 235 ЦК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Як встановлено п. 5 ч. 2\~ст.\~293\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У ч. 2\~ст.\~315\~ЦПК України закріплено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 6-7) та фактично проживає на території України за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. Визволителів Донбасу, 5/16 (а.с. 12). На даний\~час [PERSON],\~яка є\~пенсіонером за\~віком при\~повному стажі,\~ перебуває\~на обліку в Бахмутсько-Лиманському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, що підтверджується довідкою Бахмутсько-Лиманського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 5138 від 20 листопада 2018 року. Розмір її пенсії становить 2474 грн. 50 коп. (а.с. 33). Як вбачається з довідки Бахмутсько-Лиманського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 5136 від 20 листопада 2018 року, [PERSON] перебував на обліку в Бахмутсько-Лиманському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримував пенсію за віком працівникам провідних професій на підземних і відкритих гірничих роботах і в металургії (ст. 14 ч. 1 20 років) по вересень 2018 року у розмірі 10277 грн. 77 коп. (а.с. 34-35). Таким чином, судом встановлено, що розмір пенсії [PERSON] був у чотири рази більше, ніж розмір пенсії заявника [PERSON] Починаючи з 12 липня 1965 року заявник [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії ІІ-УЗ № 043523 від 12 липня 1965 року (а.с. 11). [PERSON] та [PERSON] фактично проживали за адресою: [INFO], про що свідчать довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с. 12-13). [PERSON] помер 17 вересня 2018 року у м. Горлівка Донецької області, про що Бахмутським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зроблено відповідний актовий запис № 1688 від 12 жовтня 2018 року (а.с. 32). Згідно довідки КП «Керуюча компанія м. Горлівка» від 21 листопада 2018 року б/н, виданої [PERSON], яка зареєстрована в [INFO], на момент смерті чоловіка [PERSON] вони спільно з дружиною проживали та вели спільне господарство (а.с. 36). Судом також досліджено копію трудової книжки [PERSON], виданої 12 листопада 1958 року (а.с. 16-22), та копію трудової книжки [PERSON], виданої 10 січня 1963 року (а.с. 23-31). Проте, оцінюючи надані заявником документи, суд виходить з того, що спільне проживання є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав. Відповідно до ст. ст.\~3,\~8,\~9 Конституції України,\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною [PERSON] України, є частиною національного законодавства України. Відповідно до\~ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»\~пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій\~статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім'ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого\~статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років. До членів сімї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника;\~\~2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. \~Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. З огляду на наведені вище письмові докази, суд вважає доведеним факт того, що заявник [PERSON] на момент смерті свого чоловіка [PERSON] проживала з ним однією родиною, за однією адресою та перебувала на його утриманні. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved