Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

28.02.2017 року до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з Приморського районного суду Запорізької області надійшла справа № 326/1719/16-ц за позовом Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі структурного підрозділу Приморського району електричних мереж до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту електричну енергію. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що між ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі структурного підрозділу Приморського РЕМ та [PERSON] було укладено договір про користування електричною енергією від 21.01.2009 року № 1122520. Згідно договору купівлі-продажу від 01.06.2009 року [PERSON] передав у власність [PERSON] 1/2 частину домоволодіння, розташованого за адресою: Запорізька область, Приморський район, с. Ізівка, вул. Леніна, буд. 17. Заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 29.07.2014 року по 29.01.2016 року складає 1942,42 грн. 02.09.2016 року [PERSON] звернувся до Приморського РЕМ з заявою про розірвання договору № 1122520 від 21.01.2009 року та переоформлення особового рахунку на нового власника домоволодіння [PERSON]. У звязку з викладеним, позивач звернувся до суду та, з урахуванням уточнення банківських реквізитів, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 1942 грн. 42 коп. на р/р № 26032316338156, відкритий в Філії-Запорізьке обласне управління АТ «Ощадбанк» МФО 313957, одержувач ПАТ «Запоріжжяобленерго» код ЄДРПОУ00130926 (для Приморського РЕМ) та сплачений судовий збір в сумі 1378 грн. на р/р 2600010766801, відкритий ПАТ «Метабанк», МФО 313582, одержувач ПАТ «Запоріжжяобленерго» код ЄДРПОУ00130926 (для Приморського РЕМ). Сторони в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Причини неявки відповідача не відомі. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідно договору №1122520 від 21.01.2009 року укладеного між [PERSON], що мешкав за адресою: Запорізька область, Приморський район, с. Ізівка, вул. Леніна, буд. 17, та ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі начальника Приморського РЕМ, енергопостачальник бере на себе зобовязання надійно постачати споживачу електроенергію у необхідних обсягах відповідно до потужності 2,5 кВТ електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості, а споживач зобовязується оплачувати вартість одержаної електричної енергії за обумовленими тарифами (цінами) у терміни передбачені цим Договором. Ухвалою Приморського районного суду Запорізької області від 13.09.2016 року судовий наказ від 22.08.2016 року по справі №326/1041/16-цр про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» за період з 29.07.2014 року по 29.01.2016 року у розмірі 1942 грн. 42 коп., 3% річних у розмірі 46 грн. 14 коп., інфляційних нарахувань у розмірі 221 грн. 73 коп., витрат по сплаті судового збору у розмірі 686 грн. Згідно договору купівлі-продажу від 01.06.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Приморського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 605, [PERSON] передав у власність [PERSON] 1/2 частку домоволодіння, розташованого за адресою: Запорізька область, Приморський район, с. Ізівка, вул. Леніна, буд. 17, яке складається у тому числі з квартири № 1. Право власності на 1/2 частку вказаного домоволодіння, зареєстроване за [PERSON], підтверджується також копією витягу про реєстрацію права власності № 22930006 від 04.06.2009 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, щодо обєкта нерухомого майна №81673691 від 02.03.2017 року. Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобовязані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктами 19, 42, 48 «Правил користування електроенергією для населення», затверджених Постановою Кабінету міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року передбачено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення, на підставі фактичних показань приладів обліку. Споживач електричної енергії зобовязаний: оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Споживач несе відповідальність згідно із законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію. Аналізуючи викладене, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] відповідачем надавалися послуги з постачання електроенергії. За період з 29.07.2014 року по 29.01.2016 року за спожиту електричну енергію утворилася заборгованість в сумі 1942 грн. 42 коп. Вказана сума боргу підлягає стягненню саме з відповідача, оскільки останній є власником 1/2 частки домоволодіння, за яким позивачем надавалися вказані послуги. Таким чином, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем витрат по сплаті судового збору в сумі 689 грн. підтверджується платіжним дорученням №32709 від 1302.2017 року. Оплату судового збору в сумі 689 грн. (1378 грн. - 689 грн.) позивачем документально не підтверджено. З огляду на викладене, судом вбачається необхідність стягнення з відповідача на користь позивача сплаченої суми судового збору у розмірі 689 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved