Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

29.05.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батьків дітей записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Вироком Слов`янського міськрайонного суду від 28.09.2016 року [PERSON] засуджено до позбавлення волі у виді 4 років, відповідно до довідки виправної колонії строк закінчення покарання визначено до 05.09.2019 року. Згідно з рішенням виконкому Слов`янської міської ради малолітнім [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування та влаштовано під опіку. Мати дітей самоусунулась від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не цікавиться їх долею. Враховуючи викладене, а також необхідність вирішення питання щодо подальшої долі дітей, надання їм соціального захисту та подальше їхнє оформлення, позивач вважає необхідним позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її дітей. В судове засідання представник позивача, органу опіки та піклування Слов`янської міської ради, [PERSON] , не з`явилася, суду надано клопотання про розгляд справи без присутності представника органу опіки та піклування, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, [PERSON] , повідомлялася про розгляд справи належним чином, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив. Відповідно до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач, [PERSON] , своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи у загальному провадженні, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Треті особи, [PERSON] та [PERSON] , в судове засідання надали заяви про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області від 20.10.2015 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 20.10.2015 року №00015917617, відомості про батька дитини, [PERSON] , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Слов`янську реєстраційної служби Слов`янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області від 10.01.2014 року, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 20.10.2015 року №00015917863, відомості про батька дитини, [PERSON] , записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Рішенням виконкому Слов`янської міської ради від 03.02.2016 року №60 [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням виконкому Слов`янської міської ради від 15.03.2017 року №181/6 [PERSON] , [INFO] , призначено опікуна [PERSON] . Рішенням виконкому Слов`янської міської ради від 07.12.2016 року №804/3 [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Рішенням колегії центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради від 22.03.2017 року №57 [PERSON] призначено опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» [PERSON] , [INFO] , відбувала покарання в ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№65)» з 16.12.2016 по 04.10.2019 року на підставі вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.06.2016 року за ст.185 ч.2, 71, 72 КК України до 4 років позбавлення волі. 04.10.2019 року звільнена з установи за відбуттям строку покарання. Згідно з повідомленням Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області від 05.08.2020 року, [PERSON] , [INFO] , перебуває на профілактичному обліку у Слов`янському ВП ГУНП в Донецькій області з 19.06.2020 року як піднаглядна, проживає в [ADDRESS] . Згідно з висновком орган опіки та піклування Слов`янської міської ради від 29.05.2020 року за №29/03-1119, вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» (далі - Закон) передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 16 своєї Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Як передбачає ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Отже, приймаючи до уваги той факт, що відповідач фактично не приймає участі у вихованні своїх дітей, не утримує їх, не намагається повернути їх до родини, суд доходить до висновку, що це свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення батьківський прав. Таким чином, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовної вимоги органу опіки та піклування Слов`янської міської ради щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102,00 грн. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved