Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

29.05.2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за збитків за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» уклало з [PERSON] Кредитний договір №50005438 від 27.07.2012р., відповідно до якого позивач зобов'язався надати [PERSON] кредит у сумі 170420,30 грн., що на дату укладання договору складало еквівалент 21065,55 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінною процентною ставкою, з цільовим призначенням для придбання автомобіля марки WV, модель GolfVI, кузов [NUMBER], рік випуску 2012, а [PERSON] зобов'язалась прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредит у повному обсязі. Окрім того, [PERSON] виступив поручителем [PERSON] за договором поруки від 27.07.2012р., на додаток, [PERSON] підтверджує ознайомлення з умовами договору шляхом підписання кожної сторінки цього договору. Відповідно до п. 1.3.1. Договору розмір платежів, що підлягають сплаті [PERSON] у повернення кредиту, визначено в гривні на день укладання Договору у Графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною Договору. В подальшому [PERSON] мала сплачувати платежі у повернення кредиту відповідно до виставлених позивачем рахунків в гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного в Договорі. В п. 2.1. Договору вказано, що за використання кредиту у межах встановленого терміну кредитування [PERSON] сплачує позивачу за процентною ставкою визначеною в Договорі. За п. 2.4. Договору нарахування процентів здійснюється щомісячно, 15 числа поточного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються за методом « 30/360» (для цілей розрахунку один календарний місяць складається з 30 днів, при цьому умовно в році 360 днів). Проценти нараховуються на еквівалент суми кредиту в іноземній валюті, яка залишається неповернутою, відповідно до Графіку погашення. Відповідно до п. 3.2.1. Договору у випадку порушення Відповідачем терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту та/або плати за користування кредитом на строк більше ніж 30 (тридцять) календарних днів, позивач має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав. Позивач зазначає, що починаючи з травня 2013 року, в порушення вимог чинного законодавства та умов Договору, [PERSON] перестала виконувати свої зобов'язання за Договором, не сплативши кредитні платежі за травень 2013 року, червень 2013 року, липень 2013 року. [PERSON] порушила свої зобов'язання за Договором не сплативши частково та не здійснивши взагалі наступні платежі: часткова несплата щомісячного платежу за травень 2013 року на суму 2135,28грн. відповідно до рахунку №0095546 від 03.05.2013, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.05.2013; несплата щомісячного платежу за червень 2013 року на суму 3644,66грн. відповідно до рахунку №00100218 від 04.06.2013, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.06.2013; несплата щомісячного платежу за липень 2013 року на суму 3643,77 грн. відповідно до рахунку №00105798 від 02.07.2013, належного до сплати відповідно до Графіку погашення не пізніше 15.07.2013. Позивач вказує, що таким чином, станом на 07 травня 2014 року у [PERSON] виникла заборгованість перед позивачем за несплаченими платежами за Договором на загальну суму 9423,71 грн. Позивач стверджує, що у зв'язку з систематичним невиконанням умов Договору, 18.07.2013р. позивачем [PERSON] та [PERSON] було направлено вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих. №50005438 від 16.07.2013р. з вимогою повернути суму кредиту. В п. 3.3. Договору позивачем та [PERSON] погоджено, що термін дострокового повернення кредиту вважатиметься таким, що настав, а кредит таким що підлягає поверненню, на 5-й (п'ятий) календарний день з дня направлення позивачем відповідної письмової вимоги відповідачеві. У цей термін (якщо інший термін не буде вказано у письмовій вимозі позивача) відповідач зобов'язаний повернути позивачеві в повному обсязі суму кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, які підлягають застосуванню (сума повернення розраховується позивачем і вказується у повідомлені). У вимозі позивачем встановлено строк в 30 (тридцять) календарних днів з моменту направлення вимоги для повернення суми кредиту, плати за користування кредитом та сплати штрафних санкцій, які підлягають застосуванню за Договором. Проте, листи із вимогою, надіслані [PERSON] та [PERSON], поверталися на адресу позивача у зв'язку із закінченням встановленого строку зберігання. За таких умов позивач зазначає, що терміном повернення суми Кредиту є « 19» серпня 2013 року. Станом на момент подання позовної заяви, на 13 травня 2014 року, сума кредиту за Договором, за виключенням заборгованості за період з травня 2013 року по липень 2013 року, яка підлягала поверненню складає 211149,24 грн. Згідно із умовами кредитного договору №50005438 від 27.07.2012р. процентна ставка становить 9,9%. Виходячи з того, що сума кредиту, яка підлягає сплаті становить 211149,24 грн., кількість днів прострочення сплати суми кредиту становить (01.08.2013 - 13.05.2014) 287 днів, з урахуванням часткового погашення заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом за рахунок коштів від реалізації предмету застави, розмір процентів за користування кредитними коштами розраховується наступним чином та становить: 211149,24 *9,9%*287/360 = 16 664,95грн. За твердженням позивача, загальна сума основного боргу [PERSON] та [PERSON] за договором на дату складання позовної заяви складає 237237,90 грн. Також позивач зазначає, щоДоговором передбачені штрафні санкції у вигляді фіксованих штрафів у випадку неповідомлення позивача про несплату платежів за Договором у встановлений строк відповідно до п. 8.3., а також пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення до моменту повного погашення. Так, відповідно до п. 8.3. Договору, за кожен випадок порушення [PERSON] вимог п.п. 5.2, 5.3, 5.4, 8.2 Договору [PERSON] сплачує позивачеві штраф у розмірі: еквівалент 20 доларів США за першу вимогу, еквівалент 25 доларів США за другу вимогу, еквівалент 30 доларів США за третю вимогу. Позивач стверджує, що ним були направлені: лист (1й) щодо сплати заборгованості від 04.06.2013р.; лист (2й) щодо сплати заборгованості від 18.06.2013р.; лист (3й) щодо сплати заборгованості від 03.07.2013р.; лист (4й) щодо сплати заборгованості від 16.07.2013р. Через порушення [PERSON] своїх зобов'язань, вказаних в п.п. 5.2, 5.3, 5.4, 8.2 Договору, позивачем були застосовані штрафні санкції зокрема: нагадування щодо несплаченого платежу, рахунок №00102923 від 04.06.2013. Сума штрафної санкції 183,16грн.; нагадування щодо несплаченого платежу, рахунок №00103735 від 18.06.2013. Сума штрафної санкції 217,96грн.; нагадування щодо несплаченого платежу, рахунок №00108891 від 03.07.2013. Сума штрафної санкції 277,68грн.; нагадування щодо несплаченого платежу, рахунок №00109918 від 16.07.2013. Сума штрафної санкції 270,70грн. Загалом, відповідно до умов п. 8.3. кредитного договору, за порушення своїх зобов'язань [PERSON] зобов'язана сплатити штрафні санкції у розмірі 949,50грн. Крім того, відповідно п. 8.2. Договору, у випадку порушення терміну повернення кредиту, визначеного в статті 3.3. (до 30-го календарного дня з дня направлення позивачем відповідної письмової вимоги), [PERSON] сплачує позивачеві штраф у розмірі 20% від Суми кредиту. Позивач зазначає, що оскільки, станом на момент подання позовної заяви, кредит позивачеві не повернутий, [PERSON] не виконала свої зобов'язання, погоджені в п. 3.3. Договору. Виходячи з того, що сума кредиту становить 170420,30 грн. розмір штрафних санкцій розраховується наступним чином та становить: 170420,30 *20% = 34084,06 грн. В п. 8.4. вказано, що у випадку порушення [PERSON] вимог п. 5.5. Договору, [PERSON] сплачує на вимогу позивача штраф в розмірі 15% від Суми кредиту. Оскільки, [PERSON] було порушено п. 8.4. умов Договору, [PERSON] повинна сплатити штраф в розмірі 15% від суми кредиту. Виходячи з того, що сума кредиту становить 170420,30 грн. розмір штрафних санкцій розраховується наступним чином та становить: 170420,30 * 15% = 25 563,04грн. Загальна сума штрафних санкцій (штрафу) за Договором становить 60 596,60грн. Крім того, позивач посилається на те, що відповідно до п. 8.1. Договору, уразі порушення [PERSON] терміну оплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту [PERSON] сплачує позивачеві пеню у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожен прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] зобов'язані сплатити пеню: - погашення щомісячного платежу - платіж за травень 2013 року на суму 2 135,28грн. Дата коли грошове зобов'язання мало бути виконане - 15 травня 2013 року. Період заборгованості - 364 дні. Сума пені за період заборгованості: 2135,28*10%/365*358= 212,94 грн.; - погашення щомісячного платежу - платіж за червень 2013 року на суму 3644,66 грн. Дата коли грошове зобов'язання мало бути виконане - 15 червня 2013 року. Період заборгованості - 333 дня. Сума пені за період заборгованості: 3644,66* 10%/365*327= 332,51 грн.; - погашення щомісячного платежу - платіж за липень 2013 року на суму 3643,77грн. Дата коли грошове зобов'язання мало бути виконане - 15 липень 2013 року. Період заборгованості - 303 дні. Сума пені за період заборгованості: 3643,77*10%/365*297= 302,48грн. Загальна сума пені, що підлягає сплаті через невиконання [PERSON] грошових зобов'язань за договором кредиту складає 847,93грн. Із посиланням на положення ст. 625 ЦК України позивач також зазначає, що станом на 15 травня 2014 року, [PERSON] не виконано наступні грошові зобов'язання: частково несплачений щомісячний платіж за Договором на суму 2135,28 грн. Дата коли грошове зобов'язання мало бути виконане - 15 травня 2014 року. Сума 3% за період заборгованості 63,88грн.; щомісячний платіж за Договором на суму 3644,66 грн. Дата коли грошове зобов'язання мало бути виконане - 15 червня 2013 року. Сума 3% за період заборгованості 99,75грн.; сума кредиту, яка підлягає поверненню відповідно до п.п. 3.2.-3.3. Договору 211149,24грн. Дата коли грошове зобов'язання мало бути виконане - 19 серпня 2013 року. Сума 3% за період заборгованості 5258,48грн. Загальна сума розрахованих у відповідності до положень ст. 625 ЦК України позивачем 3% річних, що підлягає сплаті через невиконання [PERSON] грошових зобов'язань за кредитним договором складає 5422,l1 грн. Стосовно завданих збитків позивач зазначає, що для забезпечення виконання зобов'язань за Договором між позивачем та [PERSON] було укладено Договір застави транспортного засобу №50005438 від 30.07.2012р., за яким [PERSON] було передано у заставу: автомобіль марки VW, модель GolfVІ, кузов [NUMBER], рік випуску 2012, заставною вартістю 200494,47 грн. Позивач зазначає, що у зв'язку із систематичним порушенням умов Договору з боку [PERSON] починаючи з травня 2013 року, несплатою платежів за Договором відповідно до Графіку погашення, позивачем було направлено вимогу (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих. №50005438 з вимогою повернути суму кредиту. Відповідно до п. 2.1.1. Договору застави, заставодержатель має право, уразі невиконання заставодавцем зобов'язань за Договором, зазначеним у п. 1.3. цього Договору - задовольнити, у повному обсязі, за рахунок предмету застави свої вимоги у порядку, зазначеному в розділі 5 цього Договору, включаючи основну суму боргу, проценти за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих простроченням виконання, неустойки, необхідні витрати на отримання предмету застави та його реалізацію. Відповідно до п. 5.4. Договору застави звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду або на підставі виконавчого напису. Відповідно до п. 5.4.1. Договору застави реалізація предмета застави, на який звернено стягнення, проводиться шляхом продажу з публічних торгів. Позивач зазначає, що за наведених умов він був вимушений скористатися своїм правом відповідно до Договору і чинного законодавства та почати процес повернення заборгованості за Договором. При цьому, зважаючи на характер господарської діяльності позивача та економічну спеціалізацію на ринку, позивач звернувся до спеціалізованої організації, а саме до ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та ТОВ «Юридичної фірми «Вернер» для супроводження процесу звернення стягнення на предмет застави та підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості відповідно до Кредитного договору та представництва інтересів позивача у суді. Відповідно до п. 8.6. Договору збитки заподіяні у зв'язку з неналежним виконанням Договору, повинні бути відшкодовані винною стороною, понад штрафні санкції. Позивач зазначає, що поніс витрати у зв'язку із супроводженням процесу звернення стягнення на предмет застави йому мають бути компенсовані такі збитки у розмірі 4987,50 грн. без ПДВ і дана сума грошових коштів має бути компенсована позивачу з урахуванням податку на додану вартість, а саме в розмірі 5985,00 грн., так-як ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» є платником податку на додану вартість відповідно до вимог діючого законодавства України. Окрім того, позивач зазначає, що поніс витрати у зв'язку із необхідністю підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості та збитків за Договором та представництвом інтересів в суді, тож йому мають бути компенсовані такі збитки у розмірі 8042,44 грн. і дана сума грошових коштів має бути компенсована позивачу з урахуванням податку на додану вартість, а саме в розмірі 9650,92 грн., так-як ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» є платником податку на додану вартість відповідно до вимог діючого законодавства України. Відповідно до п. 5.5. Договору [PERSON] зобов'язувалась забезпечити страхування майна, яким забезпечено виконання зобов'язань за Договором, на протязі усього терміну дії Договору. Згідно з п. 5.6. Договору, в тому випадку якщо [PERSON] не сплатить суми страхових платежів на користь страхової компанії у строки обумовлені договором страхування, вказаними в п. 5.5. Договору, [PERSON] надав згоду і доручив позивачеві здійснити від імені і за рахунок [PERSON] сплату страхових платежів на користь страхової компанії. Позичальник компенсує Компанії витрати, понесені останньою у зв'язку із виконанням даного доручення в порядку, передбаченому пунктом 1.7.3. цього Кредитного договору. Позивач зазначає, що оскільки починаючи з серпня 2013 року, [PERSON] було порушено зобов'язання, вказані в п. 5.5. Договору щодо сплати страхових платежів на користь страхової компанії за договором страхування, станом на момент подання позовної заяви на виконання п. 5.6. Договору позивачем було сплачено страхові платежі, які не компенсовані [PERSON] і сума грошових коштів компенсації витрат позивача на страхування предмету застави становить 9306,30 грн. без ПДВ, яка має бути компенсована позивачу з урахуванням податку на додану вартість в розмірі 11167,59 грн. Позивач зазначає, що відповідно до п. 1 Договору поруки від 27.07.2012р. [PERSON] несе солідарну відповідальність за виконання всіх зобов'язань [PERSON] на підставі або у зв'язку з кредитним договором або будь-якою його невід'ємною частиною, а також за будь-якого позичальника боржника в разі переводу боргу чи смерті позичальника. Зобов'язання [PERSON] включають, окрім іншого, платежі за кредитом, відповідно до графіку погашення кредиту та умов Кредитного договору, проценти, штрафні санкції та відшкодування збитків, якщо такі будуть завдані [PERSON] Позивач вказує, що таким чином [PERSON] несе солідарну і повну відповідальність за зобов'язаннями [PERSON] згідно із положеннями Договору та приписами чинного законодавства. Позивач зазначає, що для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено Договір застави транспортного засобу №50005438 від 30.07.2012р., за яким [PERSON] було передано у заставу: автомобіль марки VW, модель Golf VІ, кузов № [NUMBER], рік випуску 2012, заставною вартістю 200494,47грн. Відповідно до п. 5.3.3. Договору застави у випадку невиконання (або часткового невиконання) [PERSON] своїх зобов'язань перед позивачем за Договором кредиту або Договором застави, нотаріус на вимогу позивача здійснює виконавчий напис на Договорі застави. В п. 5.3.1. Договору позивач та [PERSON] погодили, що право власності на предмет застави переходить від [PERSON] до позивача з моменту вчинення виконавчого напису на Договорі застави. Відповідно до п. 5.4.1. Договору застави реалізація предмета застави, на який звернено стягнення, проводиться шляхом продажу з публічних торгів. У зв'язку з систематичним порушенням умов Договору, « 28» серпня 2013 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий напис №155, щодо звернення стягнення у розмірі 189900,97 грн. на предмет застави. 06 вересня 2013 року старшим державним виконавцем Макаренком С.В. відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Станом на момент подання позовної заяви стягнення на предмет застави не було звернено, тож позивач вважає, що у зв'язку з невиконанням [PERSON] умов Договору кредиту, на предмет застави має бути звернено стягнення. За наведених обставин позивач просить стягнути солідарно з відповідачів основну суму заборгованості за Кредитним договором №50005438 від 27.07.2012р. у розмірі - 237237,90 грн., штраф у розмірі 60596,60 грн., пеню у розмірі - 847,93 грн., 3% у розмірі - 5422,l1 грн., збитки у розмірі 26803,51грн., звернути стягнення на предмет застави шляхом його вилучення на користь позивача та відшкодувати за рахунок відповідачів понесені позивачем судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи суд визнає належним на підставі положень ст. 74 ЦПК України, враховуючи, що судова кореспонденція, яка направлялась за зареєстрованим місцем проживання відповідача повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 27.07.2012 року між ТОВ «Порше Мобіліті», відповідачем [PERSON] як позичальником та відповідачем [PERSON] як поручителем, був укладений кредитний договір №5005438. За змістом укладеного договору позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 170420,30 грн. строком на 60 місяців під 9,90% річних за користування кредитними коштами. Повернення кредитних коштів має відбуватись щомісячно згідно Графіку погашення кредиту до 15.07.2017 року (а.с. 15-22). В забезпечення зобов'язань позичальника за вказаним вище договором кредиту, між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір застави транспортного засобу марки VW, модель Golf VІ, кузов № [NUMBER], рік випуску 2012, заставною вартістю 200494,47грн. (а.с. 23-28). Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідачка [PERSON] станом на 07.05.2014 року згідно графіку погашення кредиту частково не сплати щомісячний платіж за травень 2013 року на суму 2135,28 грн., повністю не сплатила щомісячний платіж за червень 2013 року в сумі 3644,66 грн. та повністю не сплатила щомісячний платіж за липень 2013 року в сумі 3643,77 грн., а всього на суму 9423,71 грн. Як вбачається з матеріалів справи, 16.07.2013 року позивач направив на адресу відповідачів вимоги щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором (а.с. 32-35). Однак вимоги направлених претензій відповідачами виконані не були та повернулись на адресу позивача з відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання». З урахуванням умов договору кредиту, які викладені в п. 3.3., останнім днем строку добровільного виконання вимоги про дострокове повернення кредиту було 19.08.2013 року. Однак відповідачі вимог кредитодавця не виконали і станом на час звернення позивача до суду з відповідним позовом розмір основної суми заборгованості за розрахунком позивача, який не спростований відповідачами, складає 211149,24 грн. з якого виключено заборгованість за період з травня по липень 2013 року. Враховуючи процентну ставку за користування кредитом встановлену договором на рівні 9,9% та термін прострочення - 287 днів (01.08.2013 року - 13.05.2014 року), проценти за користування кредитними коштами в межах заявлених позовних вимог становлять суму у розмірі - 16664,95 грн. Загальна сума основного боргу за договором кредиту становить 237237,90 грн. Вимоги позивача про стягнення вказаного розміру заборгованості суд вважає законними та такими, що підлягають до задоволення. За змістом положень ст.ст. 611, 549 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 8.3. укладеного між сторонами договору кредиту, за кожен випадок порушення позичальником вимог п.п. 5.2, 5.3, 5.4, 8.2 Договору позичальник сплачує позивачеві штраф у розмірі: еквівалент 20 доларів США за першу вимогу, еквівалент 25 доларів США за другу вимогу, еквівалент 30 доларів США за третю вимогу. Як вбачається з матеріалів справи, позивач чотири рази направляв на адресу позичальника листи щодо сплати заборгованості у зв'язку із чим на виконання умов п. 8.3. договору кредиту нарахував штрафні санкції: за перше нагадування 183,16 грн.; за друге нагадування 217,96 грн.; за третє нагадування 277,68 грн. та за четверте нагадування 270,70 грн., а всього на загальну суму 949,50 грн. (а.с. 36-43). Вимоги про стягнення зазначеної суми відповідають умовам договору кредиту на нормам чинного законодавства України, тож обґрунтування стягнення зазначеної суми на користь позивача є законним. За змістом п.п. 8.2., 8.4 договору кредиту, у разі порушення позичальником терміну повернення кредиту, визначеного у статті 3.3. позичальник сплачує компанії штраф у розмірі 20% від суми кредиту. У випадку будь-якого порушення позичальником п. 5.5. цього кредитного договору, позичальник сплачує на вимогу компанії штраф в розмірі 15% від суми кредиту. Оскільки термін повернення кредиту порушений, відповідно до умов договору позивач правомірно нарахував штраф у розмірі 20% від суми кредиту на суму 34084,06 грн., а також законно нарахував штраф у розмірі 15% від суми кредиту на суму 25563,04 грн., оскільки позичальником було порушено умови договору щодо сплати страхових платежів на користь страхової компанії по предмету застави. Загальна сума вказаних штрафів відповідно до умов п.п. 8.2., 8.4. договору кредиту, що підлягає стягненню на користь позивача становить 59647,10 грн. Відповідно до п. 8.1. договору кредиту, у разі порушення позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу з повернення кредиту відповідно до графіку погашення кредиту, позичальник сплачує компанії пеню у розмірі 10% річних від суми заборгованості за кожний день прострочення до моменту повного погашення заборгованості включно. З урахуванням того, що позичальником було порушено термін оплати чергового платежу за травень 2013 року (сума платежу 2135,28 грн.; термін прострочення 364 дні; сума пені 212,94 грн.), за червень 2013 року (сума платежу 3644,66 грн.; термін прострочення 333 дні; сума пені 332,51 грн.) та за липень 2013 року (сума платежу 3643,77 грн.; термін прострочення 303 дні; сума пені 302,48 грн.), загальна сума пені, що підлягає сплаті через невиконання грошових зобов'язань за договором кредиту становить 847,93 грн. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В межах заявлених позовних вимог судом перевірений проведений позивачем розрахунок 3% річних від простроченої суми, тож до стягнення на користь позивача у відповідності до положень ст. 625 ЦК України підлягають грошові кошти на загальну суму 5422,11 грн. За змістом ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно п. 8.6. договору кредиту, збитки заподіяні у зв'язку з неналежним виконанням умов договору, повинні бути відшкодовані винною стороною понад штрафні санкції. Як вбачається з матеріалів справи, позивач поніс витрати пов'язані: - з процесом проведення дій по зверненню стягнення на предмет застави на суму 5985,00 грн. з ПДВ, що підтверджується доданими до позовної заяви письмовими доказами (а.с. 44-58); - з наданням позивачу юридичних послуг щодо складання позовної заяви та представлення інтересів в суді на суму 9650,92 грн. з ПДВ, що підтверджується доданими до позовної заяви письмовими доказами (а.с. 59-70). Крім того, відповідно до п.п. 5.5., 5.6. договору кредиту, позичальник зобов'язується забезпечити страхування майна, яким забезпечено виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, на протязі усього терміну дії кредитного договору в страховій компанії, яка авторизована компанією. Передбачене вище зобов'язання позичальника щодо страхування вважатиметься виконаним належним чином за умови, що страховиком за відповідними договорами страхування є компанія, обрана позичальником самостійно з переліку страхових компаній, що відповідають вимогам компанії. До укладення договорів страхування (подовження строку їх дії) позичальник зобов'язаний звернутися до компанії для отримання інформації про перелік таких страхових компаній або ознайомитись із зазначеним переліком на сайті компанії. Страхування майна забезпечується на наступних умовах: термін страхування - не менше одного року з дня укладання договору застави з переукладенням/продовженням терміну страхування на кожний наступний рік, при цьому позичальник зобов'язаний упевнитись, що страхова компанія є авторизованою компанією, в протилежному випадку позичальник укладає договір страхування майна з іншою авторизованою страховою компанією; застраховані ризики - пошкодження, втрата або знищення майна; страхова сума - повна вартість майна з виплатою страхового відшкодування компанії (вигодонабувач за страхуванням) в межах заборгованості позичальника за кредитним договором. Здійснювати щорічне страхування зазначеного майна на вказаних умова до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Невідкладно надавати Компанії оригінали відповідних полісів страхування. В тому випадку, якщо позичальник не сплатить суми страхових платежів на користь страхової компанії у строки, обумовлені договором страхування, вказаним у пункті 5.5 цього кредитного договору, цим кредитним договором позичальник дає згоду і доручає компанії здійснити від імені і за рахунок позичальника сплату страхових платежів, передбачених таким договором (договорами) страхування. на користь страхової компанії. Позичальник компенсує компанії витрати, понесені останньою у зв'язку із виконанням даного доручення, в порядку. передбаченому пунктом 1.7.3 цього кредитного договору. В тому випадку, якщо позичальник в порушення пункту 5.5 цього кредитного договору не укладе договір страхування або якщо укладений договір страхування не буде чинним з будь-яких причин, компанія на власний вибір укладе такий договір страхування від власного імені або від імені позичальника та здійснить сплату страхових платежів. передбачених таким договором (договорами) страхування. на користь страхової компанії. Позичальник дає згоду і доручає компанії укласти від імені і за рахунок позичальника договір страхування та здійснити від імені і за рахунок позичальника сплату страхових платежів, передбачених таким договором (договорами) страхування, на користь страхової компанії. Позичальник компенсує компанії витрати, понесені останньою у зв'язку із виконанням даного доручення/укладанням договору страхування від власного імені та сплатою страхових платежів, в порядку. передбаченому пунктом 1.7.3 цього кредитного договору. На вимогу компанії позичальник зобов'язується надати належним чином оформлену довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених умова цього пункту. З урахуванням вказаних положень договору кредиту та змісту ст. 22 ЦК України, суд вважає законними вимоги позивача про стягнення на його користь суму сплачених страхових платежів, що не компенсовані відповідачем [PERSON] на загальну суму 11167,59 грн. з ПДВ, розмір якої підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами (а.с. 71-105). Будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості відповідачі суду не надали, як і відсутні докази належного виконання відповідачами умов договору кредиту. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки позичальник порушив зобов'язання, встановлені договором, доказів своєчасної та повної оплати заборгованості за кредитним договором в матеріалах справи немає, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав щодо задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості. При цьому, суд вважає законними вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів суми заборгованості, враховуючи, що відповідач [PERSON] виступив поручителем за кредитним договором укладеним між позивачем та відповідачкою [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ст. 553 ЦК України). За змістом ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За наведених умов, враховуючи зміст зазначених норм чинного законодавства, вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів суми заборгованості за договором кредиту є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до ст.ст. 572, 589, 590, 591 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У разі часткового виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається в первісному обсязі. Реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Як вбачається з матеріалів справи, 28.08.2013 року вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на автомобіль марки WV, модель GolfVI, кузов [NUMBER], рік випуску 2012 (а.с. 106). За вказаним виконавчим написом відкрито виконавче провадження та винесено постанову про арешт майна боржника [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження (а.с. 107-108). При цьому, за твердженням позивача, що не спростовано відповідача, фактично звернення стягнення до теперішнього часу не відбулось. Позивач просить звернути стягнення на вказаний автомобіль шляхом його вилучення та продажу з прилюдних торгів, що на думку суду, враховуючи встановлені судом обставини справи, умови укладеного між сторонами договору застави та викладені норми чинного законодавства України. На підставі викладеного,

Outcome: approved