Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

29.04.2020 року до суду звернувся позивач [PERSON] , представник позивача, адвокат Гурський В.С., з позовом про визнання протиправними та скасування наказів та стягнення невиплаченої премії до відповідача АТ «Українська залізниця», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: структурний підрозділ «Дніпровське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця Акціонерного товариства « Українська залізниця» 04.05.2020 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області позовна заява залишена без руху. 21.05.2020 року позивачем усуненні виявлені судом недоліки Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22.05.2020 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін на 27.07.2020 року 23.07.2020 року року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 27.07.2020 року розгляд справи відкладений за клопотанням відповідача на 01.09.2020 року 01.09.2020 справа не розглядалась в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Справа призначена до розгляду на 15.09.2020 року. 15.09.2020 року в судовому засіданні оголошена перерва в зв`язку з витребуванням доказів до 06.10.2020 року 06.10.2020 року справа не розглядалась в зв`язку з хворобою судді. Справа призначена до розгляду на 24.11.2020 року. Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.. 24.11.2020 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Згідно поданої позовної заяви позивач просить скасувати наказ структурного підрозділу «Дніпровське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця Акціонерного товариства « Українська залізниця» «Про виплату премії працівникам депо за результатами роботи за липень - серпень 2019 року в частині заниження премії позивачеві за липень 2019 року на підставі протоколу № 8 при в.о. ТЧЗЕ від 28.08.2019 року в розмірі 50%. Скасувати наказ структурного підрозділу «Дніпровське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця Акціонерного товариства «Українська залізниця» про виплату премії працівникам депо за результатами роботи за січень 2020 року в частині не нарахування [PERSON] премії за січень 2020 року. Стягнути з відповідача на користь позивача невиплачені премії за липень 2019 року та за січень 2020 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: він з 12.05.2016 року працює машиністом тепловоза структурного підрозділу Дніпровське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця Акціонерного товариства « Українська залізниця» Наказом структурного підрозділу «Дніпровське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця Акціонерного товариства « Українська залізниця» «Про виплату премії працівникам депо за результатами роботи за липень серпень 2019 року йому занижена премія за липень 2019 року на підставі протоколу № 8 при в.о. ТЧЗЕ від 28.08.2019 року на 50%. Наказом структурного підрозділу «Дніпровське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця Акціонерного товариства « Українська залізниця» про виплату премії працівникам депо за результатами роботи за січень 2020 року йому не нарахована премія за січень 2020 року. За першим наказом його було позбавлено премії на суму 1384.39 грн. Вважає даний наказ незаконним. Так, 22.11.2004 року ГУ локомотивного господарства Державної адміністрації залізничного транспорту України «Укрзалізниця» затверджено Інструкцію локомотивній бригаді № ТЦ -0106. Як вбачається із службового формуляра машиніста в графі «зміст виконаної роботи та зауваження» за 31.07.2019 року міститься запис « При расшифровке с/ленти за 25.07.2019 г ЧМДЗ -2844, было виявлено расхождение времени по перемитру -5:29.с/л -4:34 (-55м). Наруш ЧТ - 0106 п. 3.18.4 за даное нарушение Вы лишаетесь 50% премиальной оплаты за месяц» Пунктом 3.18.4 Інструкції передбачено, що машиніст локомотива зобов`язаний забезпечувати достовірність даних, які заносяться до маршрутного листа та інші облікові документи. 31.07.2019 року при заповнені маршруту машиніста і швидкостемірної стрічки локомотива позивачем було допущено описку, а саме невірно зазначено час руху маршруту, а саме 5:29 замість 4:34 год., згідно швидкостемірної стрічки. Вказана описка не є критичною та на будь-які якісні чи кількісні показники не вплинула. Проте позивачу навіть не надали можливості виправити її, в той час як звичайною практикою коли навіть технік розшифровує швидкостемірну стрічку допускає помилку, така помилка йде у звіти, а потім такий технік все рівно виправляє помилку. І такого техніка не позбавляють премії. На кожен маневр є норма використання пального, з умови якби позивач дійсно знаходився у маршруті 5:29 год замість 4:34 год., у позивача було б перевистачання пального приблизно у кількості 2-6 кг. Крім того позивач вносить час руху по периметру у маршрут машиніста відповідні записи робляться в автоматичному режимі до швидкостемірної стрічки дані якої є такими, що перевалюють над записами машиніста, які заповнюються у маршрут машиніста. Вважає незрозумілим для чого машиністу вносити записи часу в маршрут машиніста, за умови, що такі дані для звітності беруться лише з швидкостемірної стрічки. В той час як дані, що вніс машиніст до маршруту машиніста використовуються виключно для того, щоб позбавити премії машиніста. Другий наказ, яким його позбавлено премії є незаконним виходячи з того, що відповідно до Протоколу оперативної наради з питань паливовикористання при ТЧЗЕ відповідача Т ПРЗ-10/338 від 24.01.2020 року під час зміни [PERSON] 22.01.2020 року з 8:00 до 20:00 години на тепловозі ЧМЕ-3 № 5453 була допущена перевитрата дизельного палива згідно норм в кількості 103.9 кг (63.5%). Під час вказаної наради було встановлено: « враховуючи різницю показань між лічильником паливо роздавальної колонки та рейки паливомірного скла в кількості 55 л, або 47 кг., та не облік 9 кг., який виник при розшифруванні швидкостемірної стрічки (до обліку помилково не враховувалось 46 хв., маневрової роботи в дніпровському депо) загальна перевитрата за зміну становила 47.9 кг. На підставі вказаного протоколу наказом відповідача Про виплату премії працівникам депо за результатами роботи за січень місяць 2020 року було не виплачено позивачу 50% премії, що у грошовому еквіваленті складає 1586.15 грн. Вважає даний наказ незаконним через те, що на тепловозі ЧМЕ-3 5453 завищений розхід дизельного палива (про що позивачем було подано в відповідний рапорт), що значно впливає на розхід дизельного палива (про що також було зазначено в рапорті). У зв`язку з чим перевитрата може бути обґрунтованою та необґрунтованою. В даному випадку перевитрата є обґрунтованою, оскільки позивач належним чином виконував свої посадові обов`язки у відповідності до Інструкції. Крім того перед складанням протоколу, члени наради 2 дні перевіряли архіватор ( переговори за цілу робочу зміну [PERSON] ) маршруту та швидкостемірну стрічку та не було виявлено жодного порушення у [PERSON] . Крім того засіб, яким здійснюється вимірювання (рейка паливомірного скла) є неточним та таким, що не проходив повірку. Вказані обставини й стали підставою звернення до суду В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав за підставами, викладеними в позовній заяві Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно відзиву на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечував виходячи з того, що [PERSON] неодноразово допускав помилки у звітах тим самим створював труднощі в формуваннях звітів, постійно потрібно було перевіряти та виправляти, а на таку перевірку потрібен додатковий час. Раніше [PERSON] робились усні зауваження, які останнім не виконувались. Оскаржувані накази не мали на меті безпідставно позбавити премії позивача, а навпаки стимулювати працівника якісно виконувати свою роботу. Крім того премія не є видом заробітної плати, а є стимулом працівників для якісного виконання своїх службових обов`язків. Тому розмір премії може корегуватись кожного місяця. Крім того позивач після зменшення премії почав якісніше виконувати свої посадові обов`язки та більш уважніше заповнювати звіти. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач з 12.05.2016 року працює машиністом тепловоза структурного підрозділу Дніпровське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця Акціонерного товариства « Українська залізниця», що підтверджується даними трудової книжки Наказом структурного підрозділу «Дніпровське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця Акціонерного товариства « Українська залізниця» «Про виплату премії працівникам депо за результатами роботи за липень та серпень 2019 року позивачеві занижена премія за липень 2019 року на підставі протоколу № 8 при в.о. ТЧЗЕ від 28.08.2019 року на 50%, що підтверджується копією наказу Наказом структурного підрозділу «Дніпровське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця Акціонерного товариства « Українська залізниця» про виплату премії працівникам депо за результатами роботи за січень 2020 року йому не нараховано 50% преміальної виплати за січень 2020 року, позивачем наданий протокол оперативної нарди з питань паливо використання. Сам оскаржуваний наказ ні позивачем, ні відповідачем не наданий. Проте факт позбавлення позивача премії за січень 2020 року відповідачем визнається. Відповідно до ч.1,2 ст. 94 КЗпП України - заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Премія (від латин. praemium - нагорода, винагорода) - грошова сума, що виплачується понад основну заробітну плату, як стимулювання та заохочення за успішну трудову діяльність. Премія - основний, найбільш ефективний стимулюючий виробничу, підприємницьку, торговельну або комерційну діяльність вид додаткової, понад основну, заробітної плати, яка виплачується за поліпшення основних показників колективної та індивідуальної праці працівників, а також кінцевих загальних результатів виробничої, підприємницької, торговельної або комерційної діяльності (преамбула Методичних рекомендацій щодо оплати праці працівникам малих підприємств, схвалених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 13.08.2004 року № 186). Преміювання здійснюється у двох формах: преміювання, передбачене системою оплати праці; преміювання як вид заохочення (поза системою оплати праці). Ст. 2 Закону України «Про оплату праці» визначає структуру заробітної плати, а саме: основна заробітна плата; додаткова заробітна плата; інші заохочувальні та компенсаційні виплати. Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Премії поділяються на види : -Виробничі - виплачуються відповідно до умов преміювання, як правило, працівникам або групі працівників (підрозділам підприємства), які досягли найкращих результатів у праці, причому ця праця має бути пов`язана саме з виробничим процесом. -За підсумками роботи за певний період (місяць, квартал, півріччя, рік) Умови преміювання - певні вимоги, дотримання яких необхідно для отримання премії за виконання показників преміювання. Умови преміювання можуть бути основними і додатковими. Основні умови преміювання - це вимоги, при недотриманні яких, премія за виконання показників преміювання взагалі не нараховується. Додаткові умови преміювання - це вимоги, при недотриманні яких, премія за виконання показників преміювання зменшується на певну величину (зазвичай до 50%). Кількість показників і умов преміювання не повинно перевищувати двох-трьох. Якщо показників і умов преміювання буде більше, то становище стає малозрозумілим для виконавців, ускладнюються розрахунки по нарахуванню премії, тощо. Непродумані або нечітко сформульовані умови преміювання, неправильно вибрані показники можуть призвести не до позитивних, а до негативних наслідків. Питання преміювання на підприємствах, як правило встановлюються у колективному договорі підприємства. Юридичною основою для цього є норми статті 15 Закону України «Про оплату праці» та статті 97 Кодексу законів про працю України. При цьому мають бути дотримані норми і гарантії, передбачені законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Слід також взяти до уваги, що роботодавець ці питання зобов`язаний вирішувати разом з профспілкою. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі, організації разом з роботодавцем вирішує питання оплати праці, у тому числі й премій, винагород та інших заохочувальних і компенсаційних виплат. Отже, всі питання щодо преміювання працівників підприємства вирішують самостійно, шляхом розробки Положення про преміювання. Положення про преміювання є складовою частиною діючої системи оплати праці на підприємстві і, як правило, затверджується як додаток до колективного договору. При цьому, як і колективний договір, зазначене Положення має бути узгоджене з профспілковим або іншим, уповноваженим на представництво трудовим колективом, органом, а за його відсутності - представниками працівників, обраними і уповноваженими трудовим колективом У Положенні про преміювання визначається коло працівників, на яких поширюється дія системи преміювання, показники, конкретні умови, розмір, терміни, а також порядок нарахування премій по кожній категорії працівників. В Положенні про преміювання мають визначатися виробничі упущення чи інші недоліки в роботі, за які працівники позбавляються премії повністю чи частково. Одним із таких показників може бути порушення працівником трудової дисципліни. Якщо така норма передбачена Положенням про преміювання, то в разі накладення на працівника дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни розмір премії зменшується або працівник позбавляється права на премію повністю. У Положенні має бути обумовлено порядок і термін депреміювання працівників. Згідно зі ст. 151 КЗпП протягом строку дисциплінарного стягнення до працівника не застосовуються заходи заохочення. Статтею 143 КЗпП встановлено, що відповідні заходи заохочення визначаються правилами внутрішнього трудового розпорядку або встановлюються у колективному договорі, іншому локальному нормативному акті роботодавця. Наприклад, заходом заохочення є премія до державних і професійних свят або ювілейних дат. Саме такі премії не виплачують протягом строку дисциплінарного стягнення. З наведеного вище вбачається, що премія не є заробітною платою, а є додатковою оплатою, яка застосовується до працівників за певні трудові досягнення, інтенсивність праці тощо. Як вбачається з наданих суду доказів за першим наказом позивач був позбавлений 50% премії за зазначені ним у звіті розходження часу по периметру. За другим наказом позивач був позбавлений 50% премії за перевикористання палива. Обгрунтовуючи незаконність позбавлення премії позивач посилається на те, що зазначені ним у звітах дані не вплинули ні на які якісні та кількісні показники. Але це є лише припущенням позивача не підтверджене ніякими доказами. В другому випадку посилається на те, що на тепловозі, яким він управляв завищений розхід палива, рейки не відповідають стандартам, та вимірювальна техніка не пройшла повірку тому перевитрати дизельного палива не є обгрутованими. Проте дані доводи позивача також особистою думкою позивача, не підтвердженою будь-якими доказами. З наданої позивачем копії службового формуляра машиніста [PERSON] ,. вбачається, що позивачеві дійсно були записані зазначені ним в позовній заяві зауваження. Той факт, що позивач був не згоден з вказаними зауваженнями не спростовує виявленого недоліку в роботі позивача. Оскільки, як вже зазначалось вище будь-яких доказів на спростування виявлених порушень позивачем не надано. Крім того з формуляру вбачається, що зауваження, які стали підставою для видачі наказів про зниження премії не були єдиними, фіксувались і інші порушення в роботі позивача. Доказів того, що за вказаний період позивач працював з певними досягненнями, досяг певних успіхів, працював в особливих умовах праці, що мало б підставою призначення премії, позивачем також не надано. Самого Положення (Інструкції) з преміювання відповідачем на вимогу суду не надано, що позбавляє можливості перевірити дотримання порядку зниження, позбавлення премії. Але судом з наданих доказів встановлено, що питання преміювання, зниження, позбавлення премії, обговорювались на виробничих нарадах. З наданої копії наказу вбачається, що і інші працівники були позбавлення премії, або їм був знижений розмір премії. Виходячи з вищевикладеного судом не встановлено, що позивач був безпідставно позбавлений премії і оскаржувані ним накази є незаконним. Тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог. Крім того позивачем оскаржуються накази про зменшення та не виплату премій, а не невиплату заробітної плати. Відповідно до даних спорів застосовується строк позовної давності. відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України - Працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Таким чином про зниження премії позивачеві за підсумками роботи у липні та серпні 2019 року, позивачеві було відомо в серпні 2019 року, коли ним отримана премія в меншому розмірі. Таким чином позивачем пропущений строк для оспорення даного наказу, що є додатковою підставою для відмови у задоволенні вимог в цій частині. Оскільки судом ухвалюється рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, понесені позивачем судові витрати в сумі 840 грн. 80 коп., покладаються на позивача і відповідачем не відшкодовуються. Також не відшкодовуються і понесені позивачем витрати за надання правової допомоги.

Outcome: dismissed