Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

27.07.2015 року [PERSON] звернулася з позовом до суду до [PERSON] сільської ради Камянець-Подільського району, третя особа відділ Держгеокадастру в Камянець-Подільському районі про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0609 га. з цільовим призначенням для садівництва, яка розташована на території с. Збруч СТ «Ліра» [PERSON] сільської ради, яка належала на праві власності померлому [PERSON] В обгрунтування вимог вказує, що на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 02.10.2003 року, укладеного між нею та [PERSON], вона є власником садового будинку в садовогородньому кооперативі «Ліра» с. Збруч Камянець-Подільського району. Право приватної власності на вказаний будинок вона зареєструвала, проте земельну ділянку, на якій побудований будинок оформити не може, у звязку з відсутністю запису про земельну ділянку у договорі дарування. Те, що земельна ділянка перебуває у її володінні та користуванні підтверджується документами, приєднаними до матеріалів справи. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги [PERSON] та просить суд задовольнити їх . Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не зявилися, надіслали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності представника відповідача [PERSON] сільської ради Камянець- Подільського району Хмельницької області та представника третьої особи - Відділу Держгеокадастру в Камянець- Подільському районі. Заслухавши позивача, представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 06 грудня 2002 року колишній чоловік позивача [PERSON] - [PERSON] отримав в дар від [PERSON] садовий будинок в садовогородньому кооперативі «Ліра» с. Збруч Камянець-Подільського району, що підтверджується копією договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Камянець-Подільського району та зареєстрований в реєстрі за № 3608. При укладенні даного договору відсутні будь-які записи про передачу в користування або дарування земельної ділянки під ним, хоча вона належала на праві власності дарувальнику [PERSON], що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, серія РІ № 846798, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 172. Вподальшому [PERSON] подарував вказаний садовий будинок [PERSON], що підтверджується договором дарування, посвідченого 02 жовтня 2003 року приватним нотаріусом Камянець-Подільського районного нотаріального округу [PERSON] і зареєстрованого в реєстрі за № 2432, проте у вказаному договорі відсутній запис про відчудження земельної ділянки під подарованим садовим будинком. Вказаною земельною ділянкою площею 0,0609 га, яка знаходиться під садовим будинком, [PERSON] користується з 2003 року, що підтверджується довідкою голови садового товариства «Ліра» від 17.07.2005 року, листом відділу Держгеокадастру у Камянець-Подільському районі № 9-28-99.4-1832/0/15-15 від 08.12.2015 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 2161419 від 02.12.2003 року Серія АА № 380740. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 717, ч. 2 ст. 719 Цивільного кодексу України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобовязується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Частиною 1 статті 377 Цивільного кодексу України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). В даному випадку з копії державного акта на право приватної власності на землю, виданого 28 листопада 2002 року [PERSON] сільською радою Камянець-Подільського району і зареєстрованого за № 172, вбачається, що [PERSON] був власником земельної ділянки площею 0,0609 га. з цільовим призначенням для садівництва, яка розташована на території с. Збруч СТ «Ліра» [PERSON] сільської ради. Згідно ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції 2001 року) до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, які розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій розміщені, без зміни її цільового призначення. Крім того, з Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 вбачається, що при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 01 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 Земельного кодексу України до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 року , в таких випадках, право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до статті 120 Земельного кодексу України 2001 року на підставі цивільно-правових угод, а право користування на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 року, згідно зі статтею 377 Цивільного кодексу України, а з часу внесення змін до статті 120 Земельного кодексу України від 27 квітня 2007 року № 997-V- і згідно зі статтею 120 вказаної норми права, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. При переході права власності на будинок або його частину за договором довічного утримання до набувача переходило право на земельну ділянку, де вони розташовані, на умовах, на яких ця ділянка належала відчужувачу. В разі переходу права власності на будівлі та споруди до кількох осіб на земельну ділянку визначалось пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження останніх, а при переході права власності на будівлі та споруди до фізичних або юридичних осіб, які не могли мати у власності земельні ділянки, до них переходило право користування земельною ділянкою. З 01 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (земленкористувача) відповідно до статті 377 Цивільного кодексу України і статті 120 Земельного кодексу України в редакціх Закону України від 05 листопада 2009 року № 1702-VІ. Судом встановлено, що [PERSON] набула право власності на садовий будинок, який розміщений на земельній ділянці площею 0,0609 га на території с. Збруч СТ «Ліра» [PERSON] сільської ради і перебував у власності [PERSON] до 02.10.2003 року, а [PERSON] набув право власності на садовий будинок від [PERSON] 06.12.2002 року, який помер, а відтак до [PERSON] переходить право власності на земельну ділянку, на якій розміщений садовий будинок без зміни її цільового призначення, тому суд вважає позовну заяву доведеною і такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved