Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

27.09.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «СМВО» та просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі та середній заробіток за час затримки розрахунку. Свої вимоги мотивує тим, що з 06.11.2003 року він працював в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання». 31.08.2018 року він припинив трудові відносини з відповідачем згідно ч.3 ст.38 КЗпП України. Однак розрахунок при звільненні не отримав. Посилаючись на вимоги ст.ст. 116, 117 ЦПК України, позивач просить стягнути заборгованість по зарплаті в загальній сумі 44881 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку по день винесення рішення суду. Позивач направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.28). Заяв про відкладення розгляду справи, відзиву не подавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами є трудовими, врегульовані ст.ст. 116,117 КЗпП України. Судом встановлено, що позивач працював в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на посаді слюсаря механоскладальних робіт з 06.11.2003 року та був звільнений 31.08.2018 року за ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с.3-4). Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що на день звільнення розрахунок з позивачем не було здійснено, заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі становить 44881,00 грн., що підтверджується розрахунковим документом, наданим стороною позивача та розрахунками позивача (а.с.2, 8). У відповідності до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація зобовязані виплатити працівникові його середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до розрахункових листків за червень, липень 2018 року, розмір середньоденного заробітку [PERSON] становить 497,61 грн., який розрахований наступним чином: заробітна плата за останні два повні місяці перед звільненням (червень, липень 2018 року) (6228,60 +6709,18) грн. : 26 днів (кількість робочих днів за два місяці перед звільненням виходячи з триденного робочого тижня) = 497,61 грн. Так абз. 2,3 п. 8 Постанови КМУ від 8 лютого 1995 р. N 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» визначено, що у разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді . Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Із врахуванням положення Постанови КМ України № 100 від 08.02.1995 р., кількість робочих днів за період з 07 квітня 2018 року по 23 січня 2019 року (тобто по день ухвалення судового рішення) та з врахуванням наказу відповідача №75 від 21.03.2014 року про встановлення неповного робочого тижня (понеділок, вівторок, середа), про врахування якого вказує позивач, становить 70 робочих днів. Таким чином, суд встановив, що право позивача порушене та підлягає захисту, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по нарахованій, але не виплачений заробітній платі, у тому числі вихідну допомогу, у розмірі 44881 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 34832,70 грн. (70 робочих днів х 497,61 грн.). Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено, а позивач за даною категорією справи звільнений від оплати судового збору, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved