Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

27.08.2018 позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Свої вимоги аргументує тим, що рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 19.11.2010 присуджено стягувати з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону. Позивачем зазначено, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, оскільки розмір витрат на утримання дитини значно зросли, внаслідок збільшення витрат, які позивач несе одноособово на утримання дитини, її матеріальний стан значно погіршився. У зв`язку з наведеним вище, просить суд змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , [INFO] , на користь позивача на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , шляхом стягнення аліментів в розмірі ј частини від усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Ухвалою судді від 03.09.2018 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін у справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою судді від 25.02.2019 призначено справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, в прохальній частині позовної заяви наявна позовна вимога про проведення розгляду справи у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставив. Судова повістка, що направлялася на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, поверталася до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання. Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, беручи до уваги позицію позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 02.09.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Кролевецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 94 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі, в останніх народився син: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, серія [NUMBER] , актовий запис № 1027 від 03.07.2007. Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 19.11.2010 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі 500 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону. Так, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача на свою користь на утримання дитини шляхом стягнення аліментів в розмірі ј частини від усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, на що суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачає ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Суд, при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Обґрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду з вимогою про зміну способу стягнення аліментів, позивач посилається на те, що аліменти, які присуджено судом до стягнення з відповідача є незначним, на сьогоднішній день, сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини, оскільки розмір витрат на утримання дитини значно зросли, нинішній розмір платежів не покриває потреб дитини на достатньому рівні відповідно до його віку та інтересів. Згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України у справі за №143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст. 5 ЦПК України). Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст.13 ЦПК України). Відповідно до частини другої ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі викладеного, виходячи з фактичних обставин справи, враховуючи, що відповідач своїм правом на подачу відзиву на позов та не скористався, позиції позивачки не спростував, а також беручи до уваги вимоги закону щодо визначення розміру аліментів, суд вважає вимоги позивачки про зміну способу стягнення аліментів шляхом стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх доходів, обґрунтованими. Відповідно до частини другої ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У зв`язку з наведеним, суд вважає за необхідне змінити визначений рішенням суду розмір на стягнення аліментів з 500,00 грн. відповідно до рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 19.11.2010, та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина: [PERSON] , [INFO] , аліменти в 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.08.2018, і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що такий встановлений змінений спосіб стягнення аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З огляду на наведене, позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину підлягає задоволенню. Оскільки, позовні вимоги задоволено, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи наведене та

Outcome: approved