Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

28.09.2021 року з вищевказаною позовною заявою до Миргородського міськрайонного суду звернулися представник позивача [PERSON] , адвокат Педорич В.І. та Гемберюк С.В. На підтвердження позовних вимог позивачі посилаються на те, що [PERSON] та [PERSON] є власниками в рівних долях будинку [ADDRESS] . Право власності [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину з законом від 14.07.2021 року, а право власності [PERSON] договором купівлі-продажу частини житлового будинку від 26.02.2007 року. У вказаному будинку також зареєстрований [PERSON] , який згідно записів в будинковій книзі для прописки громадян зареєстрований з 14.10.2003 року та був членом сім`ї попереднього співвласника будинку [PERSON] . Наявність реєстрації відповідача в будинку обмежує права позивачів, як власників, останні не можуть оформити субсидію, що стало підставою для звернення до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином судовою повісткою. Її представник, адвокат Педорич В.І., що діє на підставі ордеру на надання правничої ( правової) допомоги (а.с.40) в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав, просив їх задоволити. Позивач [PERSON] в судовому засідання свої позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, без пояснення причини неявки, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України, а також через оголошення на офіційному сайті Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, яке було розміщене 20.10.2021 року, що відповідає вимогам п. 11 ст. 128 ЦПК України відзиву не подав (а.с.32). Допитані у судовому засіданні в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт того, що відповідач [PERSON] дійсно не проживає в будинку за адресою: [ADDRESS] понад 10 років, речей, які б належали відповідачу у даному домоволодінні не залишилося. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] адвоката Педорича В.І., позивача [PERSON] , свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками в рівних долях будинку [ADDRESS] . Право власності [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.07.2021 року та Витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.07.2021 року №265869149 ( а.с. 11,12). Право власності [PERSON] підтверджується договором купівлі-продажу частини житлового будинку від 26.02.2007 року, витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів від 26.02.2007 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.03.2007 року ( а.с. 13-15). За даною адресою зареєстрований, але не проживає [PERSON] , що підтверджується копією домової книги та актом голови вуличного комітету від 22.09.2021 року (а.с.16-19). [PERSON] не є членом сім`ї власників будинку і був зареєстрований у будинку [ADDRESS] за згодою попереднього співвласника будинку [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 405 ЦК України, яка регламентує поняття житлового сервітуту колишніх членів сім`ї та підстави збереження житлових прав цих осіб, члени сім`ї власника житла зберігають право на користування цим житлом саме на період, коли зберігається право власності певної особи на це житло. Таким чином, зі змісту правових норм, які регулюють об`єм житлових прав члена сім`ї власника будинку, слідує, що право члена сім`ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права власності на це майно. За місцем реєстрації в будинку [ADDRESS] відповідач не проживає, житловим приміщенням не користується, не несе витрат, пов`язаних з утриманням будинку в належному технічному стані, не сплачує за житлово-комунальні послуги в силу того, що співвласник будинку змінився, позивачі, як власники будинку, мають право вимагати позбавити відповідача права користування житловим приміщенням, тому, відповідно до ст. 391 ЦК України, [PERSON] підлягають визнанню такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Суд вважає, що позивачі підтвердили належними доказами обставини, викладені у позові. Згідно з ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. В зв`язку з тим, що позивачі не заявляють вимоги про стягнення з відповідача на їх користь судових витрат, суд,

Outcome: approved