Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-26 00:00:00

27.11.2019 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] та просить суд ухвалити рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб 07.03.2013, який розірвано рішенням Шевченківського районного суду м.Львова. У шлюбі у них народилася двоє дітей, які проживають разом з мамою та перебувають на її утриманні. У відповідача є заборгованість по аліментах, батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не спілкується з дітьми та не цікавиться їх життям, а тому просить позбавить відповідача батьківських прав. Відповідач не скористався правом подання письмового відзиву на позовну заяву. Органом опіки та піклування Городоцької районної адміністрації Львівської області та органом опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради письмового пояснення щодо позову подано не було. Органом опіки та піклування Городоцької районної адміністрації Львівської області подано висновок комісії з питань захисту прав дитини Городоцької районної державної адміністрації від 15.07.2020 №30. Ухвалою від 12.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Ухвалою від 19.01.2020 залучено Городоцьку районну адміністрацію Львівської області як орган опіки та піклування до розгляду справи. Ухвалою від 01.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні просив у позові відмовити. Зазначає, що не ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно своїх дітей, однак в силу життєвих обставин змушений проживати окремо. Заборгованість зі сплати аліментів не є підставою для позбавлення його батьківських прав, а така заборгованість виникла внаслідок складного матеріального становища. Представник органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не прибув, причин неприбуття суду не повідомив. Представник органу опіки та піклування Городоцької районної державної адміністрації Львівської області в судове засідання не прибула, однак подала заяву про розгляд справи у відсутності представника органу опіки та піклування Городоцької районної державної адміністрації Львівської області, висновок щодо недоцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] підтримують. Заслухавши позивача, відповідача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд приходить такого. Судом з`ясовано такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 07 березня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Шевченківським відділом ДРАЦС ЛМУЮ шлюб, актовий запис № 93. Шлюб між сторонами розірвано рішенням Шевченківського районного суду м.Львова 14 грудня 2016 року /арк.спр.14/. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Шевченківським районним в місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області [PERSON] , [INFO] зареєструвала шлюб разом з [PERSON] , [INFO] , актовий запис №324, після державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на [PERSON] /арк.спр.10/ Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 14 січня 2014 року, актовий запис №28 і №29 у [PERSON] та [PERSON] народились [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , 26.12.2013 року /арк. спр.8-9/. З довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописку ЖБК №224 від 30.07.2019 за №38/2019 вбачається, що діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] /арк. спр.11/. Згідно з довідкою про склад сім`ї від 25.07.2019 за №317 виданої Підзвіринецькою сільською радою [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] проживають без реєстрації за адресою: [ADDRESS] /арк.спр.12/. Власником будинку за вказаною адресою є мати чоловіка [PERSON] - [PERSON] . Також подано Акт обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 25.07.2019 за №135 /арк.спр.13/. Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 03.11.2016 вирішено стягнути з [PERSON] , 1988р.н. на користь [PERSON] , 1983р.н. аліменти на утримання неповнолітніх дітей доньки - [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] щомісячно в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 26.09.2016 року до досягнення дітьми повнолітня. Згідно з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 08.07.2019 у виконавчому провадженні №53242040 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей за рішенням суду від 03.11.2019, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 23.11.2018 становить 58456,54грн. /арк.спр.30-32/. Розпорядженням Городоцької районної державної адміністрації Львівської області від 20.07.2020 №269 затверджено висновок комісії з питань захисту прав дитини від 15.007.2020 №30 про недоцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позов про позбавлення батьківських прав позивачкою заявлений на ст. 164 Сімейного кодексу України. Відповідно до вказаної норми права, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.п. 15, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на цей орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. У відповідності до статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою ВРУ від 27.02.1991 року №789-ХІІ (далі - Конвенція), держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Згідно статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 5, 6 ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Оглядом матеріалів справи встановлено, що відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини від 15.007.2020 № 30 про недоцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батько дітей - [PERSON] був присутнім на засіданні комісії 15.07.2020 та заперечив щодо позбавлення батьківських прав щодо його дітей, оскільки бажає приймати участь у вихованні дітей, піклуватися про їхній стан здоров`я, фізичний та духовний розвиток, матеріально забезпечувати. Слід зазначити, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яке тягне за собою правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, згідно ст.166 СК України та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У частині 4 ст.10 ЦПК України зазначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (п.54) зазначив, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Окрім цього, в п. 53 рішення «Хант проти України», Європейський суд вказав про те, що беззаперечно, що аналіз того, що має найкраще задовольняти інтереси дитини, є дуже важливим у таких справах. Більше того, необхідно зважити, що зазвичай державні органи мають перевагу у безпосередньому спілкуванні з особами, яких стосується справа. Виходячи з цих міркувань, завдання Суду полягають не в виконанні обов`язків національних органів щодо визначення питань опіки чи доступу до дитини, а в дослідженні рішень, які виносились державними органами, здійснюючи свої дискреційні повноваження, на предмет їх відповідності Конвенції. Суд звертає увагу, що зацікавленість у розгляді органом опіки та піклування, а також і присутність на розгляді даного питання [PERSON] свідчить про небайдужість відповідача до дітей та про існування об`єктивних перешкод для спілкування батька з дітьми. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують тощо), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Посилання позивача на існування заборгованості за аліментами повною мірою не може в повній мірі свідчити про ухилення батька від виконання своїх обов`язків. Зважаючи на ставлення батька до своєї дитини, категоричного заперечення останнього проти позову, тієї обставини, що поведінка відповідача не є загрозливою для життя та здоров`я дітей, а ухилення батька дітей від достатнього матеріального утримання їх, чи від частих зустрічей з ними не може призвести до позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач належним чином не вмотивувала власних доводів про обрання щодо відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав, не надала належних та допустимих доказів невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків без поважних причин, а судом не встановлено винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, в судовому засіданні не встановлено, що до відповідача раніше застосовувались попередження про необхідність змінити ставлення до виховання дитини. Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, враховуючи, що відповідач [PERSON] намагається виконувати свої батьківські обов`язки щодо виховання дітей, до нього раніше не застосовувалися заходи попередження та впливу, на даний час він прагне належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, повноцінно приймати участь у вихованні дітей, однак в силу обставин не має змоги з різних причин, а тому позбавлення його батьківських прав на даний час є передчасним, так як винна поведінка його або свідоме нехтування своїми обов`язками щодо дітей в суді не доведені, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed