Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

28.05.2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Слобожанського РД ПАТ «Банк «Фiнанси та кредит», в якому просить визнати вiдмову вiдповiдача в поверненнi йому суми вкладу такою, що не вiдповiдає вимогам закону; зобов'язати Слобожанське РД ПАТ «Банк «Фiнанси та кредит» повернути позивачу суму вкладу згiдно умов договору №300131/119696/5-14 вiд 15.10.2014 р. в розмiрi 35000,00 грн.; зобов'язати вiдповiдача нарахувати i виплатити [PERSON] проценти по вкладу в розмiрi, передбаченому п. 2 договору, тобто 23.6% рiчних вiд суми вкладу за весь час користування вiдповiдачем грошима позивача з 16.03.2015 р. по день виплати йому банком всієї суми вкладу повнiстю. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що 15.10.2014 р. вiн уклав договiр №300131/119696/5-14 з вiддiленням №133 Слобожанського РД ПАТ «Банк «Фiнанси та кредит» про строковий банкiвський вклад строком на 5 мiсяцiв, сума вкладу складає 35000 грн. 04.03.2015 р., вказує позивач, вiн письмово звернувся до начальника вiддiлення №133 Слобожанського РД ПАТ «Банк «Фiнанси та кредит» з заявою про повернення вкладу. 16.03.2015 р. в звязку з закiнченням термiну дії данного договору, йому було повернутi лише проценти, нарахованi на вклад, а сума вкладу не повернена без вказання причин i її правового обгрунтування. На лист вiд 04.03.2015 р. отримано вiдповiдь, яка складається лише з загальних слiв i посилання на постанову правлiння НБУ №160 вiд 03.03.2015 р., яка не мiстить нiяких вiдомостей про виплати депозитiв i обмежує лише виплати бiльш нiж 150000 грн. на добу на одного клієнта. Вказана вiдповiдь розцiнюється позивачем як одностороння вiдмова вiдповiдача вiд належного виконання своїх зобов'язань за договором i порушення вимог дiючого законодавства України. Тому, вказує позивач, 23.03.2015 р. вiн цiнним листом звернувся до директора Слобожанського №133 Слобожанського РД ПАТ «Банк «Фiнанси та кредит» з заявою про повернення вкладу. На вказаний лист було отримано вiдповiдь, яка, однак, не мiстить вiдповiдi на питання про строки повернення вкладу. Позивач вважає, що банк не мав права вiдмовляти в видачi депозиту, оскiльки повернути депозит його примушує пряма норма ЦК України (ст. 1060), i порушення її вказує на протиправнiсть поведiнки банку. Окрiм того, постанова правлiння НБУ, на яку здiйснив посилання банк, вiдмовляючи в видачi депозиту, не мiстить будь-яких заборон в видачi депозитiв. Таким чином, вказує позивач, вiн, як вкладник, вправi вимагати вiд вiдповiдача повернення вкладу. [PERSON] вважає, що вiдповiдач не виконав свої зобов'язання по договору №300131/119696//5-14 вiд 15.10.2014 р., щодо повернення суми вкладу. За таких обставин, вважає позивач, вiн має право звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явився, до суду подав заяву, в якiй просив розглядати справу без його участi. В разi неявки вiдповiдача в судове засiдання просив винести заочне рiшення. Позовнi вимоги пiдтримав в повному обсязi. Представник відповідача в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повiдомив, про час i мiсце слухання справи був повiдомлений належним чином, що пiдтверджується повiдомленням про вручення поштового вiдправлення вiд 30.07.2015 р. за пiдписом уповноваженої особи. За таких обставин, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних пiдстав. У відповідності до ст.ст.\~11, 60 ЦПК України,\~суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази\~\~подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. З матеріалiв справи вбачається, що 27.11.2014 р. мiж ПАТ «Банк «Фiнанси та Кредит» i [PERSON] було укладено договiр-заяву №300131/119696/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класiк» на 5 мiсяцiв в нацiональнiй валютi, відповідно до якого [PERSON] внiс, а банк прийняв грошовi кошти в нацiональнiй валютi на вкладний рахунок №2630.7.266262.001 в сумi 35000 грн. на строк з 15.10.2014 р. по 15.03.2015 р. в порядку i на умовах, визначених в цьому договорi-заявi i в Основних умовах залучення банківських вкладiв фізичних осiб i обслуговування вкладних рахункiв в ПАТ «Банк «Фiнанси та Кредит». Пунктом 2 договору-заяви визначено, що за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного п. 1 цього договору-заяви, банк нараховує i виплачує вкладниковi проценти за ставкою 23,60% рiчних. З матеріалів справи вбачається, що 16.03.2015 р., в звязку з закiнченням термiну дiї договору про банкiвський вклад, ПАТ «Банк «Фiнанси та Кредит» позивачу були виплаченi проценти, нарахованi на вклад, однак сама сума вкладу повернута не була. Вiдповiдно до п. 6 вказаного договору про банкiвський вклад i п. 5.2 Основних умов залучення банківських вкладiв фізичних осiб i обслуговування вкладних рахункiв в ПАТ «Банк «Фiнанси та Кредит», вкладник в випадку його бажання не продовжувати подальше розмiщення вкладу, отримати кошти з строкового вкладного рахунку шляхом видачi готiвкою або перерахування на його власний поточний/картковий або iнший вкладний рахунок, а дiю договору припинити, зобов'язаний надати банку письмову вимогу не пiзнiше дати закiнчення строку строкового вкладу, визначеного договором-заявою. З матерiалiв справи вбачається, що 04.03.2015 р. [PERSON] начальнику вiддiлення №133 Слобожанського РД ПАТ «Банк «Фiнанси та кредит» надано заяву про повернення грошових коштiв (депозиту) по закiнченнi строку депозиту, в якiй позивач, в зв'язку з закiнченням термiну дiї договору строкового банкiвського вкладу (депозит), просив повернути йому суму вкладу i нарахованi вiдсотки готiвкою не пiзнiше дня закiнчення строку депозиту 15.03.2015 р. Крiм того, з аналогiчними заявами позивач звертався до вiдповiдача також 16.03.2015 р. i 23.03.2015 р. Однак, як вбачається з матерiалiв справи, сума банкiвського вкладу позивачу повернута не була. Вiдповiдi на вказанi заяви, наданi вiдповiдачем [PERSON], не мiстять правового обгрунтування причин, з яких позивачу не було повернуто суму вкладу. Вiдповiдно до ч. 1\~ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Частиною 1\~ст. 509 ЦК України\~встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. Згідно\~ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність»\~банки мають право приймати вклади (депозити) від юридичних і фізичних осіб. Згідно\~ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність»,\~відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку. Згідно ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Зважаючи на вищенаведені норми законодавства України, та ту обставину, що за умовами договору-заяви №300131/119696/5-14 від 15.10.2014, закінчився строк, на який вносився вклад, у відповідача виник обов'язок щодо повернення позивачеві вкладу, однак це зобов'язання виконане не було. За таких обставин суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] та стягнення з відповідача вкладу (депозиту) за договором-заявою №300131/119696/5-14 від 15.10.2014 , а також процентів, нарахованих за зазначеним договором в перiод з 16.03.2015 р. по день виплати позивачу всієї суми вкладу повнiстю. Пунктом 17 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачiв» визначено, що послуга це дiяльнiсть виконавця з надання (передачi) споживачевi певного визначеного договором матерiального чи нематерiального блага, що здiйснюється за iндивiдуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Вiдповiдно до ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачiв», споживачi звiльняються вiд сплати судового збору за позовами, що пов'язанi з порушенням їх прав. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якої ухвалено рішення, звільнено вiд сплати судового збору, вiн стягується з вiдповiдача в дохiд держави пропорцiйно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з вiдповiдача також пiдлягає стягненню сума судового збору в розмірi 3433,30 грн. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved