Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

27 липня 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши в позовній заяві, що 21 квітня 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», і відповідачем був укладений договір № б/н. Відповідачу був наданий кредит в розмірі 7000 гривень у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, [PERSON] взяті на себе обовязки, щодо виконання умов договору, не виконує, у звязку з чим станом на 30 червня 2015 року має заборгованість за кредитним договором в сумі 4180 грн. 46 коп., що складається з наступного: 538 грн. 13 коп. - заборгованість за кредитом; 1705 грн. 17 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1500 грн. заборгованість за пенею та комісією; 250 грн. - штраф (фіксована частина); 187 грн. 17 коп. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 4180 грн. 46 коп., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, письмових заперечень суду проти позову не надала. Суд вважає можливим, за згодою представника позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст.224 ЦПК України, за відсутності відповідача. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. З матеріалів справи вбачається, що 21 квітня 2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», і відповідачем був укладений договір № б/н. Відповідачу був наданий кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У заяві відповідача зазначено, що він ознайомився і згодний з Умовами та Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також Тарифами банку. Згідно з п. 1.1.5.20 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми заборгованості. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. На підставі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. На підставі ст.ст. 1048, 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики и позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк в порядку, що встановлені договором. Як передбачено ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Позивач у повному обсязі виконав прийняті на себе зобовязання за договором і надав відповідачу суму кредиту. Однак, [PERSON] взяті на себе обовязки, щодо виконання умов договору, не виконує, у звязку з чим станом на 30 червня 2015 року має заборгованість за кредитним договором в сумі 4180 грн. 46 коп., що складається з наступного: 538 грн. 13 коп. - заборгованість за кредитом; 1705 грн. 17 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 1500 грн. заборгованість за пенею та комісією; 250 грн. - штраф (фіксована частина); 187 грн. 17 коп. - штраф (процентна складова). Вказана сума заборгованості визначена позивачем з додержанням умов кредитного договору. Відповідач не спростував вказаний розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обовязок передбачений ст.ст. 10, 11 ЦПК України. На основі повно і всебічно зясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 4180 грн. 463 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в повному обсязі\~\~в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved