Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

26 серпня 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому просить розірвати шлюб із [PERSON], зареєстрований 27 липня 2006 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1355. Посилаючись на те, що сімейні відносини із відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство починаючи з 2013 року. У судове засідання позивач не з»явилась, надала до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у її відсутність. Зі змісту заяви убачається, що позивач позов підтримує та просить суд його задовольнити виходячи з доводів, якими обґрунтовується позовна заява. Проти примирення заперечує та вважає, що збереження сім»ї є неможливим. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд позов задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Додатково зазначив, що протягом останніх трьох років позивач проживає в Італії, на даний час має намір створити сім»ю, а її перебування у шлюбі з відповідачем є формальним. Крім того зазначив, що розгляд даної справи у суді триває значний час, за який її бажання розірвати шлюб з відповідачем не змінилось. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти розірвання шлюбу, вважали, що збереження сім»ї сторін є можливим. Відповідач підтвердив обставину того, що його дружина у 2013 році виїхала до Італії і з того часу вони не бачились. Проте, відповідач пояснив, що бажає примиритись з дружиною і просив суд про зупинення провадження у справі і надання строку на примирення, оскільки позивач у лютому місяці 2017 року має намір приїхати до м. Києва. Крім того, підстави викладені у позовній заяві не підтверджені докази, а обставини якими обґрунтовано позов не відповідають дійсності. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.11.2016 року відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про надання часу на примирення та зупинення провадження у справі. Суд, заслухавши відповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції в м. Києві 27 липня 2006 року, про що складено відповідний актовий запис № 1355 та видане свідоцтво про шлюб. Від шлюбу сторони малолітніх та неповнолітніх дітей не мають. Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, з 2013 року проживають окремо. Позивач впевнена, що сім′я їх розпалася і її збереження та примирення неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам [PERSON], а тому їх шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved