Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

28.07. 2016 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території. Вказувала, що вона є внутрішньо переміщеною особою. 24.02.2016 р. помер її чоловік [PERSON], який на час смерті перебував за місцем свого проживання - в м. Макіївка Донецької області, яке на теперішній час є тимчасово окупованою територією. Заявниця отримала свідоцтво про смерть на території тимчасово окупованої території, проте видані неповноважними органами документи не дають їй можливості реалізувати свої права оформити спадщину, пенсійні виплати тощо. У зв'язку із тим, що тільки на підставі рішення суду може відбутися державна реєстрація смерті її чоловіка, заявниця змушена звернутись до суду із даною заявою. Посилаючись на викладене [PERSON] просить суд встановити факт смерті [PERSON], який помер 24.02.2016 р. в м. Макіївка Донецької області. [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи - Інгульського районного у м. Миколаєві ВДРАЦС ГТУЮ в Миколаївській області, в судовому засіданні не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з [INFO] Заявниця та її чоловік проживали в [INFO]. Відповідно до Довідки Управління соціальних виплат і компенсацій Ленінського району Департаменту праці і соціального захисту населення миколаївської міської ради від 18.07.2016 р. [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою. Зареєстрованим місцем проживання заявниці є Донецька область, Центрально - міський район, [ADDRESS]; фактичне місце проживання - м. Миколаїв, пров. Зелений, 13. 24.02.2016 р. помер чоловік заявниці - [PERSON]. Про смерть [PERSON] Центром первинної медико-санітарної допомоги № 3 було видано Довідку про причину смерті та Лікарське свідоцтво про смерть № 97/, на підставі яких було отримано Свідоцтво про смерть ДНР № 018964 від 26.02.2016 року. На теперішній час [PERSON] має намір реалізувати свої права, оформивши належні документи, однак позбавлена такої можливості. 26.07.2016 р. Інгульським районним у м. Миколаєві ВДРАЦС ГТУЮ в Миколаївській області було винесено Відмову у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON], оскільки предявлений заявницею документ виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.п. 1, 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно зі ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованої території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб». Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Як вбачається з матеріалів справи, чоловік заявниці [PERSON] помер 24.02.2016 року у м. Макіївка Донецької області . Відповідно до п. 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Досліджені в судовому засіданні докази підтверджують факт смерті зазначеної особи в певний час на певній території. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що заявниця не має можливості надати для реєстрації смерті чоловіка документи встановленого законодавством України зразка, з метою захисту прав та законних інтересів заявниці , суд вважає, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved