Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

29.04.2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 01.03.2007 року згідно актового запису № 23 між нею та відповідачем було розірвано шлюб. Зазначала, що з 2007 року останній сплачував аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку. Вказувала, що з [INFO] року старшій донці [PERSON] виповнилося 18 років, у зв'язку з чим стягнення аліментів з відповідача на її утримання припинилося, однак на даний час вона продовжує навчання на стаціонарі у Національному університеті «Львівська політехніка», а тому потребує матеріальної допомоги. З огляду на наведене, просила суд постановити рішення, яким продовжити стягнення з відповідача в її користь аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] [INFO], та проводити таке стягнення до досягнення нею 23-річного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак подала в суд заяву про уточнення позовних вимог, в якій вказала, що в позовній заяві нею помилково вказано, що згідно рішення Мостиського районного суду Львівської області від 21.05.2007 року з відповідача стягувалася 1/4 частка із його заробітку, проте фактично даним рішенням аліменти визначено в розмірі 1/3 частки із заробітку відповідача, а тому враховуючи наведене просить суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частки із всіх видів його заробітку, до досягнення донькою 23-річного віку. Крім того, у вказаній заяві позивачкою також зазначено прохання про розгляд справи у її відсутності; уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надіслав до суду заяву, в якій вказав, що не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку; справу просить слухати без його участі, так як на даний час він перебуває в зоні АТО. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо постановити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 01.03.2007 року. В даному шлюбі в сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], на утримання яких рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 21.05.2007 року визначено стягувати з відповідача у користь позивачки аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку. [INFO] року старшій дитині - [PERSON] виповнилося 18 років, що слугувало причиною припинення стягнення аліментів на її утримання, однак на даний час така навчається на І-му курсі у Національному університеті «Львівська політехніка» (термін навчання до червня 2018 року). У відповідності до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні донька, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує в тому числі і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач являється військовослужбовцем. Вказані обставини підтверджуються копіями заяв сторін, копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 01.03.2007 року; копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 21.05.2007 року; копією паспорта серії [NUMBER] від 26.12.2012 року; довідкою НУ «Львівська політехніка» № 632 від 27.04.2015 року, а також іншими матеріалами справи. Таким чином, враховуючи думку сторін, беручи до уваги, що відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі якому просить позивачка, то суд вважає за необхідне уточнені позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Виходячи з вимог ст.367 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Також, у відповідності до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved