Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

28 серпня 2015 року публічне акціонерне товариство Комерційний банк Надра (далі - Банк) звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просило стягнути з відповідачів борг за договором кредиту № 08/03/2006/840-К058 від 29 березня 2006 року в загальній сумі 90138,98 доларів США, що еквівалентно 1927657 грн. 42 коп. В позовній заяві зазначало, що 29 березня 2006 року між ним та громадянином [PERSON] був укладений зазначений договір, за яким той отримав кредит в сумі 74071 доларів США строком на 240 місяців з обов'язком його повернення частинами та сплатою 9,5 процентів на рік за користування кредитом. 27 листопада 2009 року був укладений договір переведення боргу за вказаним кредитним договором, згідно якого всі зобов'язання позичальника за ним взяв на себе громадянин [PERSON]. Крім того, для забезпечення виконання умов договору кредиту, 27 листопада 2009 року був укладений договір поруки з громадянами [PERSON] та [PERSON]. Посилаючись на те, що боржник не виконав умови кредитного договору через що станом на 13 серпня 2015 року за ним утворилася загальна заборгованість в сумі 90138,98 доларів США, що еквівалентно 1 927 657 грн. 42 коп., і складається з наступного: борг по кредиту 65859,79 доларів США, борг по процентам 5644,75 доларів США, борг по комісії 3803,61 доларів США, пеня 14830,83 доларів США, тому просило стягнути з відповідачів дану заборгованість. Представник позивача до судового засідання не з'явилася, про його час та місце була повідомлена належним чином, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, а позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд справи за відсутності сторін, оскільки проти цього не заперечує представник позивача, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом було встановлено, що 29 березня 2006 року між громадянином [PERSON] та Банком був укладений договір № 08/03/2006/840-К058 (далі - Договір), за яким йому був наданий кредит в сумі 74071 доларів США строком на 240 місяців, тобто до 26 березня 2026 року, зі сплатою 9,5 % процентів річних на суму залишку заборгованості за кредитом, а також зі сплатою щомісяця комісії в розмірі 0,50 % від суми залишку кредиту (п.п. 1.1, 1.3, 1.4 Договору). Мета отримання кредиту купівля та проведення розрахунків при купівлі двох житлових будинків з виробничими та господарськими спорудами, що розташовані на земельній ділянці за адресою: Миколаївська область, Жовтневий район, с. Калинівка, вул. Набережна, 23-б (п. 1.2. Договору). Пунктом 3 кредитного Договору було встановлено, що повернення кредиту, процентів та інших платежів повинно було здійснюватися щомісячно рівними платежами, Мінімальний розмір яких становив 1010 доларів США, а термін сплати до 27 числа кожного місяця У разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором, позивач мав право вимагати сплати пені в розмірі 1% від несвоєчасної суми за кожен день прострочення (п. 5.2 Договором). Згідно зі статтями 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В разі порушення зобов'язання наступають наслідки, визначені статтею 611 ЦК України та умовами договору. Зокрема, кредитор має право вимагати відшкодування збитків та сплати пені або штрафу відповідно до умов договору. Згідно з частиною 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до частини 1 статті 1049, частини 1 статті 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до договору переведення боргу № 1 від 27 листопада 2009 року, укладеного між Банком, [PERSON] та [PERSON], останній взяв на себе зобов'язання боржника за Договором та обов'язок повернути кредитний борг, який на час укладення цього договору складав 69714 грн. 21 коп. Положеннями статті 546 ЦК України визначено види забезпечення виконання зобовязання, зокрема неустойка та порука. Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно зі ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Так, в порядку забезпечення виконання зобовязань за Договором між Банком та відповідачами [PERSON] та [PERSON] були укладені (з кожним окремо) договір поруки від 27 листопада 2009 року, за яким кожний з них окремо зобовязався перед Банком солідарно виконувати всі зобовязання позичальника за Договором. Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобовязання за Договором, а [PERSON] навпаки - порушив умови кредитного договору в частині вчасного повернення кредиту, а також процентів та комісії за користування ним, в звязку з чим за ним виникла заборгованість. Відповідно до розрахунку боргу, наданого позивачем, станом на 13 серпня 2015 року за ним рахується заборгованість в загальному розмірі 90138,98 доларів США, що еквівалентно 1 927 657 грн. 42 коп., і складається з наступного: тому просило стягнути з відповідачів дану заборгованість та судові витрати. грн. 77 коп., яка складається з наступного: - борг по кредиту 65859,79 доларів США, що еквівалентно 1 408 437, 43 грн.; - борг по процентам 5644,75 доларів США, що еквівалентно 120715,19 грн.; - борг по комісії 3803,61 доларів США, що еквівалентно 81341,69 грн.; - пеня 14830,83 доларів США, що еквівалентно 317163,11 грн. Оскільки суд вважає доведеним факт укладення кредитного договору і його неналежне виконання в частині погашення кредитних платежів, тому на підставі статей 526, 530, 549, 553, 554, 1049, 1050, 1054 ЦК України заборгованість підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в повному розмірі. Слід зазначити, що Банк просив стягнути заборгованість в солідарному порядку з боржника та обох його поручителів. Однак це можливе якщо такий обовязок поручителів виник на підставі поруки, яка була оформлена одним договором для всіх поручителів, оскільки це забезпечить можливість одному з поручителів, який виконав зобовязання, реалізувати своє право предявлення вимоги до іншого поручителя та основного боржника. В той же час між Банком та [PERSON] і [PERSON] були укладені з кожним окремий договір поруки, що законом не заборонено. Але в такому випадку ч. 3 ст. 554 ЦК України не застосовується, а поручителі не несуть спільну солідарну відповідальність перед боржником, оскільки відсутня їх спільна порука. Тобто заборгованість підлягає стягненню в солідарному порядку з основного боржника [PERSON] та його поручителя [PERSON] і в такому ж порядку з [PERSON] та поручителя [PERSON] Оскільки позивач бувзвільнений від сплати судового збору, то відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі, який був визначений Законом України Про судовий збір на час подання позову до суду, тобто 3654 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial