Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-01 00:00:00

27.12.2019 року генеральний директор Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» (далі Лікарня) Коваленко В.В. звернувся до суду з заявою, в якій просить застосувати примусову госпіталізацію у психіатричний стаціонар [PERSON] на підставі положень Закону України «Про психіатричну допомогу». В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] була госпіталізована до Лікарні 26.12.2019 року о 23-50 год. Направлення на госпіталізацію було видане лікарем БШМД № 104 [PERSON], який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність застосування примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар у зв`язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для оточуючих. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON] , які надійшли від її дочки [PERSON] . На підставі цих відомостей [PERSON] 27.12.2019 року була оглянута комісією лікарів-психіатрів Лікарні. Комісія дійшла висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу, який обумовлює її небезпеку для оточуючих, потребує постійного нагляду. Потребує застосування примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 27.12.2019 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено на 28.12.2019 року на 11 годин 45 хвилин, вирішено питання про призначення [PERSON] представника (адвоката). У зв`язку з неявкою усіх сторін у справі, розгляд справи відкладено на 02.01.2020 року на 10-00 год. У судовому засіданні 02.01.2020 року представник Лікарні лікар-психіатр Чайка Ю.П. підтримала заяву про примусову госпіталізацію та викладені в ній доводи. Зазначила, що станом на час розгляду справи [PERSON] продовжує представляти небезпеку для оточуючих та її лікування можливе виключно в умовах стаціонару. Заперечувала можливість амбулаторного лікування [PERSON] . Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти заяви про госпіталізацію [PERSON] до Лікарні в примусовому порядку. Представник [PERSON] - адвокат Велика О.А. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти її госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Як вбачається із супровідного листка № 2717/104, [PERSON] 26.12.2019 року була доставлена до Лікарні бригадою швидкої медичної допомоги з квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , з попереднім діагнозом: органічний розлад, гострий поліморфний психічний розлад з симптомами шизофренії. Згідно акту психіатричного огляду особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні у примусовому порядку згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» № 13/9612 від 27.12.2019 року, складеного комісією лікарів Лікарні, [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу. В результаті чого представляє безпосередню небезпеку для оточуючих (погрожувала дочці ножем), потребує постійного нагляду. З вказаного акту також вбачається, що вперше госпіталізована в 1 п/в Лікарні в 1997 році, коли з`явився страх, що на її чоловіка нападають. Повторна госпіталізація в 2000 , 2012, 2014, 2016 роках, з маячними переживаннями. Остання виписка в 2017 році з 6-го п/в. Рекомендовану терапію приймала нерегулярно, потім зовсім припинила. Стан погіршення протягом останніх двох тижнів: погано спала, виявляла дивності в поведінці, різкість в рухах, химерність мови, напередодні госпіталізації погрожувала дочці ножем, вважала її за чужу людину. Частиною другою ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: е) законне затримання психічнохворих. Відповідно до ч. 3ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбаченихстаттею 14 цього Закону. Згідност. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази як окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку в цілому, суд приходить до висновку щодо наявності у [PERSON] психічного захворювання, яке обумовлює його безпосередню небезпеку для оточуючих. Враховуючи наведене, наявні передбачені законодавством України підстави для госпіталізації [PERSON] до Лікарні у примусовому порядку.

Outcome: approved