Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

28 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому вказує, що під час перебування у шлюбі з відповідачем 21 вересня 2013 року він без її згоди придбав автомобіль марки «Чері Амулет» за 5000 доларів США, але за дорученням, власником цього автомобіля є [PERSON] 29 липня 2015 року шлюб з відповідачем розірвано в судовому порядку. Відповідач ще в 2014 році їй повідомив, що позивачка права на автомобіль не має, з чим вона не погоджується і вважає, що відповідач повинен повернути їй 1\\2 частину коштів,витрачених в шлюбі на придбання автомобіля. Сума із половини вартості 2500 доларів США - придбаного на спільні кошти автомобіля за 5000 доларів США станом на серпень 2015 року відповідно до встановленого курсу валют становить 53564 грн.25 коп., тому просить цю суму з нього стягнути. В суді зменшила суму позову до 20\~000 грн., тому що на час придбання автомобіля за 5000 доларів США сума в гривнях становила 40000 грн. В судовому засіданні позивачка вимоги свого позову підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в письмовому запереченні проти позову вказав, що 5000 доларів США на придбання автомобіля він використав за згоди позивачки. На час розгляду справи в суді автомобіль має вартість не більше як 60000 грн. Позивачка після розірвання шлюбу забрала їх спільне майно на суму більше 20000 грн. Необхідно врахувати цю обставину і сума компенсації за автомобіль позивачці повинна бути стягнута не більше 10000 грн. В судовому засіданні 26 жовтня 2015 року відповідач [PERSON] в суді пояснив, що придбав автомобіль за 40000 грн. за свої особисті гроші, а не за спільні гроші сім»ї, які він заробив і за них купив цей автомобіль, згідний виплатити позивачці 2000 доларів США. Купляв автомобіль за гривні, автомобіль з обліку не знімав і на себе не оформляв, бо не мав для цього грошей. В судовому засіданні 15 листопада 2016 року відповідач [PERSON] позов не визнає повністю і пояснив, що автомобіль він в [PERSON] не купляв, а орендував. Повернув автомобіль на вимогу власника в квітні 2016 року. Його попередні пояснення в суді неправдиві, тому що такий вид захисту його інтересів йому навязав його попередній адвокат [PERSON], на що він необдумано погодився. Заслухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі, який розірвали 29 липня 2015 року. 21 вересня 2013 року позивач придбав автомобіль за 5000 доларів США у [PERSON] Право власності на себе не оформляв, [PERSON] надав позивачеві довіреність. Вказані обставини встановлені на підставі пояснень сторін, показань свідка та досліджених в суді доказів, достовірність яких сторони не оспорюють свідоцтва про народження дочки сторін, свідоцтва про шлюб між сторонами, рішення суду про розірвання шлюбу, технічний паспорт на автомобіль, доручення на право розпоряджатися автомобілем, розписка про продажу автомобіля, поліс обовязкового страхування автомобіля на відповідача [PERSON] Вказані докази повністю узгоджуються з показаннями свідка [PERSON], який в суді показав, що відповідач [PERSON] просив його допомогти придбати автомобіль. [PERSON] придбав автомобіль за 5000 доларів США . Гроші [PERSON] передавав продавцеві автомобіля в салоні автомобіля. Частина грошей була в доларах США, частина в гривнях, але щодо валюти розрахунку він вже добре не памятає. Відповідно до ч.1 ст. 60 Сімейного кодексу України (далі СК) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч.2 ст.61 СК України обєктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Відповідно до ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними. З огляду на встановлені обставини та правові положення суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивачка надала належні, достовірні та допустимі докази про те, що гроші, які відповідач заробив під час проживання сторін в шлюбі, були витрачені на придбання автомобіля, тому після розірвання шлюбу позивачка має право на виділення їй 1\\2 частини цих коштів, тому що автомобіль після розірвання шлюбу залишився в користуванні відповідача. Суд погоджується із розміром позовних вимог, оскільки на час придбання автомобіля за курсом валют вартість автомобіля становила 40000 грн. Відповідач не спростував доказів, наданих позивачкою. Крім того, ці докази позивачки повністю узгоджуються із його первинними поясненнями щодо обставин придбання автомобіля. Відповідач в суді не надав доказів, що його первинні пояснення щодо обставин придбання автомобіля він в суді надавав під впливом хибної позиції захисту, яку йому навязав адвокат [PERSON], не надав доказів, що він орендував автомобіль в [PERSON] та повернув йому цей автомобіль. Відповідач не заявив клопотання про витребування таких доказів, в тому числі про допит [PERSON] як свідка. За таких обставин заперечення позивача проти позову суд не приймає до уваги, тому що вони є надуманими і суперечать наданим вищевказаним доказам, які надала позивачка. На користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в мінімальному розмірі, що був чинним на час звернення нею з даним позовом, оскільки вона в суді зменшила позовні вимоги до 20000 грн., тому стягненню на її користь підлягає судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved