Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

27 травня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Старобешівського районного суду Донецької області з позовом до Приватного нотаріуса Старобешівського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON] про визнання незаконної постанови нотаріусу та зобов'язання вчинення певних дій. Позивач [PERSON] в позові зазначив, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON], який постійно проживав в [ADDRESS]. На день його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS], земельної ділянки,прилеглої до житлового будинку, земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Кумачівської сільської ради Старобешівського району Донецької області. Спадщину після смерті батька прийняла матір позивача, дружина спадкодавця, [PERSON], шляхом звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину по закону не отримала, оскільки [INFO] померла На день її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS], земельної ділянки,прилеглої до житлового будинку, земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Кумачівської сільської ради Старобешівського району Донецької області,які [PERSON], прийняла після смерті [PERSON], померлого [INFO], але свідоцтво про право на спадщину не отримала. . Спадщину як зазначає позивач прийняв фактично, бо постійно з серпня 2000 року по день смерті спадкодавця [PERSON] мешкав з спадкодавцем за адресою: [ADDRESS]. Позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса [PERSON], якою була відкрита спадкова справа. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] немає. 05 травня 2014 року відповідачем [PERSON], приватним нотаріусом Старобешівського районного нотаріального округу Донецької області, була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме мені відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS], земельної ділянки, прилеглої до житлового будинку, земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Кумачівської сільської ради Старобешівського району Донецької області, у зв'язку з тим, що між довідкою № 413 виконкому Кумачівської сільської Ради від 04.12.2012 року, яка свідчить про факт проживання померлої [PERSON] з [PERSON] за адресою : [ADDRESS] з серпня 2000 року по день своєї смерті, тобто до [INFO] вступає в протиріччя з довідкою № 99, що видана тим же виконкомом Кумачівської сільської ради 20.02.2013 року, де вказано, що [PERSON] була зареєстрована з 14 червня 1978 року по 02 квітня 2011 року за адресою: [ADDRESS] безвиїзно. Ухвалою Старобешівського районного суду Донецької області від 17 червня 2014 року в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимоги на предмет позову залучено [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] під час слухання справи позов підтримав, послалися на обставини, що зазначені в позовній заяві. Відповідач Приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з'явилась, своєю заявою від 17 червня 2014 року за №365/01-16 просила суд розглядати справу за ії відсутності. Третя особа [PERSON] позов не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому не підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішення суду повинно відповідати вимогам ст. 213 та ст.215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ч.3 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом було роз'яснено право позивача, відповідача заявляти клопотання про витребування судом доказів, якщо у сторін існують складності в їх отримання, подавати відповідні докази, заявляти клопотання про витребування документів та призначення експертиз по справі та допит свідків. Позивач [PERSON] та третя особа - [PERSON] відмовилася надати будь-які докази та заявляти клопотання про витребування додаткових доказів. Враховуючи викладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, що відповідає ст.212 ЦПК України, вирішив розглянути справу на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат» , нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Стаття 1220 ЦК України передбачає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ листом від 16.05.2013 за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановив наступну правову позицію, що відповідно ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи згідно є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Заяви про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в порядку окремого провадження підлягають задоволенню судом, якщо у паспорті спадкоємця відсутня відмітка про місце реєстрації особи. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] в с.Побєда Старобешівського району Донецької області (як зазначено в свідоцтві про смерть), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видано повторно 25.07.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старобешівського районного управління юстиції у Донецькій області, та складено актовий запис про смерть від 05.04.2011 року, Виконавчим комітетом Кумачівської сільської ради Старобешівського району Донецької області, актовий запис №12. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Родинні відносини спадкодавця зі спадкоємцями підтверджуються: свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], яке видано повторно 25.07.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старобешівського районного управління юстиції у Донецькій області та зареєстровано Виконавчим комітетом Кумачівської сільської ради Старобешівського району Донецької області 12.10.1962 року, актовий запис №70, згідно якого батьками записані [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON], серії [NUMBER], яке видано та зареєстровано Кумачівською сільською радою Старобешівського району Донецької області 29.11.1972 року, актовий запис №54, згідно якого батьками записані [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні судом встановлено, що 22.02.2013 року спадкоємець [PERSON] звернувся до Приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] Судом встановлено, що за заявою [PERSON], приватним нотаріусом Староюешівського нотаріального округу [PERSON] 22 лютого 2013 року зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON], померлої [INFO], номер у спадковому реєстрі 54191179, номер у нотаріуса 13/2013, що підтверджується матеріалами справи. В судовому засіданні судом встановлено, що 31 травня 2013 року до спадкоємець [PERSON] звернувся до Приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] Судом встановлено, що в матеріалах цивільної справи №245/63/13-ц, що перебувала в провадженні Старобешівського районного суду Донецької області позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту місця відкриття спадщини, третя особа без самостійних вимог на предмет спору Старобешівська державна нотаріальна контора знаходяться заперечення [PERSON] від 18 квітня 2013 року, що надійшли на адресу суду 18 квітня 2014 року, вхідний номер №2162 в яких він зазначає, що 28 березня 2011 року спадкодавця [PERSON] 28 березня 2011 року виписали з лікарні як безнадійно хвору та [PERSON] відвіз покійну матір до сестри, [PERSON], за адресою: [ADDRESS]:, з метою нагляду за хворою, де вона померла [INFO]. В судовому засіданні судом встановлено, що позивач [PERSON] не надав рішення судових інстанцій України про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що довідках за №413 від 04 грудня 2012 року та за №99 від 20.02.2013 року, що виданні Кумачівською сільською радою Старобешівського району Донецької області існують протиріччя одна одній, а тому суд не бере до уваги зазначені документи в якостях належних та допустимих доказів. Враховуючи викладене, суд дістається висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] не підлягають задоволенню, так як позивач не надав належних та допустимих доказів та не довів, що на час відкриття спадщини разом проживав з спадкодавцем, в тому числі і рішення суду про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому і прийняв спадщину після смерті спадкодавця.

Outcome: dismissed