Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

28.11.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначила, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 05 травня 2016 року вони розірвали. Від спільного шлюбу у них народилося троє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає, хоча є фізично здоровим і працездатним. Тому змушена звернутись до суду з вказаним позовом і просить суд стягувати з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі по 850 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття з подальшою індексацією відповідно до закону. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про що свідчать рекомендовані повідомлення. Заперечень суду не надав. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. З урахуванням письмової позиції позивача, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ст. 280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких підстав. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Із копії рішення Літинського районного суду Вінницької області від 05 травня 2016 року (а.с.4) судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Із копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с.5) судом встановлено, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] Із копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с.6) судом встановлено, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] Із копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с.7) судом встановлено, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] Із копії довідки Малинівської сільської ради за №1057 від 27.11.2017 року (а.с.8) встановлено, що [PERSON] проживає одна без чоловіка і на її утриманні знаходяться троє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789 ХІІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з п. 17 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дітей той із них, з ким вони проживають, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі по 850 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття з подальшою індексацією відповідно до закону, оскільки відповідач являється батьком дітей і зобов'язаний утримувати їх до досягнення ними повноліття .

Outcome: approved