Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

28.11.2013 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. Посилалась на те, що 10 квітня 2013 року біля 18 години в с.Анадоли по вул.40-річчя Перемоги, 5,. Хотинського району Чернівецької області . [PERSON], відповідач по справі, керуючи самохідним транспортним засобом «мотоблок», перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, не впорався з керуванням та допустив наїзд на огорожу мого господарства. Внаслідок цього огорожу її господарства було пошкоджено. Вказала, що результаті неправомірних дій [PERSON] їй спричинена моральна шкода. Зазначили , що діями [PERSON] їй була завдана моральна шкода, вона була принижена, скривджена. Вона отримала психічне потрясіння, почуває себе розгубленою і спустошеною, адже була пошкоджена дорога, добротна огорожа, яку видно з центру села, з сільської ради Їй неприємно, як господині і мешканці села, що зіпсований загальний вигляд вулиці. Вона сподівалась на розуміння з боку відповідача та і достатніх грошей не має, щоб відремонтувати пошкоджене, тому пройшло багато часу і їй роблять зауваження односельці. Вказала, що завдану їй моральну шкоду вона оцінює в 2500 грн., вважає, що відповідач є здоровим і працездатним чоловіком, а тому може і повинен сплатити їй спричинену моральну шкоду . Посилаючись на викладене просила стягнути з [PERSON] на її користь моральну шкоду в сумі 2500 грн, а також витрати по сплаті за проведення будівельної експертизи в сумі 149 грн. 20 коп. судового збору в сумі 229 грн. 40 коп. та за надання юридичної допомоги в сумі 300 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення моральної шкоди підтримала в повному обсязі та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не визнав. До вказаних правовідносин слід застосувати наступні правові норми: Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 1167 ч.1 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя. В п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» є роз'яснення, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювала, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позначених моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, згідно із ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а ч.1 ст.11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справу за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] своїми діями, які були спрямовані на пошкодження огорожі заподіяв моральну шкоду [PERSON] Судом встановлено, що 10 квітня 2013 року [PERSON], керуючи мотоблоком, допустив наїзд на огорожу господарства [PERSON], чим пошкодив огорожу. Згідно постанови Хотинського районного суду від 17.05.203 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 130 ч.1 та ст. 124 КУпАП. і вказаною постановою було встановлено, що [PERSON] своїми діями пошкодив вказану огорожу. Протягом тривалого часу не ремонтував огорожу і тільки 14.02.2014 року огорожа була відремонтована. [PERSON] своїми діями спричинив [PERSON] психологічне потрясіння, яка довгий час змушена була жити в невизначеності, її господарство втратило охайний вигляд, в зв'язку з чим порушилось її самопочуття. Суд при визначенні розміру моральної шкоди, який відповідач повинен відшкодувати враховує характер та обсягу страждань, яких зазнала позивачка, характер немайнових втрат (їх тривалість) з врахуванням стану здоров'я позивачки, змін у її життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, при цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості та з того, що розмір моральної шкоди включає матеріальні збитки. На підставі вище викладеного суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково в розмірі 500 грн. а в іншій частині позовних вимог [PERSON] слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За таких обставин з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судові витрати в розмірі 135,75 грн. На підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України,

Outcome: approved