Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

28 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, до досягнення малолітньою дитиною - [PERSON], [INFO], 3- річного віку. Позов обґрунтований тим, що сторони 05 травня 2017 року зареєстрували шлюб. В період спільного проживання, а саме [INFO] вона народила сина [PERSON], батьком якого записаний відповідач по справі. Дитина на момент звернення до суду та на момент розгляду справи в суді проживає з позивачем. Батько ухиляється від утримання дитини, добровільно допомоги не надає. В свою чергу, позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, [PERSON] не надає ніякої матеріальної допомоги на її утримання, що ставить її та дитину у скрутне матеріальне становище, а відповідач, будучи працездатною особою, має можливість надати їй допомогу, тому позивач до досягнення трирічного віку дитиною просить стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від його заробітку щомісяця. Ухвалою судді від 05.05.2018 року відкрите провадження по справі. Ухвалою суду від 07.08.2018 року за результатами підготовчого провадження призначено розгляд справи по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов, надавши пояснення про обставини, викладені у позові. Відповідач надав суду відзив на позов, заперечував у судовому засіданні проти стягнення аліментів на утримання дружини, посилаючись на те, що він неодноразово пропонував своїй дружині, щоб дитина почергово проживала або у нього, або у неї, що дозволить працювати і йому, і їй. Однак від таких пропозиції позивач відмовляється, не бажає працювати, а лише має на меті жити за його кошти. Крім того, відповідач наполягав на тому, що позивач негідно поводила себе у шлюбі, кошти їй необхідні лише на відпочинок та пияцтво, що і стало причиною припинення сімейно-шлюбних відносин. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання про те, що має дружні стосунки з відповідачем. [PERSON], будучи дружиною [PERSON] та народивши дитину в соціальних мережах викладала своє фото та відео на гучних вечірках, з яких вбачається, що вона перебувала у стані алкогольного сп'яніння. Свідок [PERSON] надала показання про те, що являється матір'ю відповідача, який вживав всіх заходів для створення нормальної сім'ї та її забезпечення, вона вважає, що позивач [PERSON] не належним чином піклується про потреби сім'ї та дитини, були випадки, коли вона зустрічала свою невістку з дитиною ввечері напідпитку. Свідок [PERSON] надав суду показання про те, що одного разу він разом [PERSON] зустріли [PERSON] біля нічного клубу, вона перебувала у стані алкогольного сп'яніння. Суд, вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши докази з точки зору належності, допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлені фактичні обставини справи, які не ос порені сторонами, а саме. [PERSON] та [PERSON] 05 травня 2017 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Гвардійської селищної ради Новомосковського району, про що свідчить свідоцтво про шлюбу (а.с. 5), після чого прізвище дружині присвоєне [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження дитини (а.с.). Малолітня дитина проживає та зареєстрована з матір'ю, сторони на момент розгляду справи в суді припинили сімейно-шлюбні відносини. Відповідач не заперечував, що працює, отримує постійний дохід. До правовідносин, що виникли між сторонами суд вважає за необхідне застосувати наступні норми права. Згідно з ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). За частинами 1, 2, 4 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За ч.1 ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). У відповідності до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Зважаючи на фактичні дані, встановлені судом, щодо проживання дитини з матір'ю, а також на вік дитини, яка не досягла 3-років та перебування матері у відпустці по догляду за дитиною, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною 3-х років. Доводи відповідача щодо застосування вимог ч.5 ст. 75 СК України, у відповідності до якої права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв'язку із вчиненням ним умисного злочину, якщо це встановлено судом, не можуть бути прийняті судом, оскільки ґрунтуються на неправильному тлумаченні відповідачем норм матеріального права, так як положення ст. 75 СК України чітко передбачають право на утримання саме непрацездатної дружини, яка потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Ці правовідносини розповсюджуються на непрацездатних чоловіка (дружини), якими, у відповідності до ч.3 ст. 75 СК України є той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Стаття 84 СК України передбачає утримання дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, а тому докази, подані відповідачем у виді показань свідків на підтвердження негідної поведінки дружини у шлюбі, не можуть бути достатніми, оскільки у своїй сукупності вони не дають змогу суду дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування. З урахуванням вимог ст. 191 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти з моменту звернення до суду, тобто з 28.03.2018 року. У відповідності до вимог п. ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати у виді судового збору у розмірі 704,80 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved