Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

28.01.2014 року позивачка [PERSON] звернулась до Балтського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON], за участю третіх осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та державного нотаріуса Ананьївської районної державної нотаріальної контори Мороз Н.О., про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачка [PERSON] не мала права отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на все спадкове майно, оскільки вона не являється єдиним спадкоємцем, що прийняла спадщину. Представник позивачки [PERSON] - [PERSON] в судове засідання не з'явився, але подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка - [PERSON], відзив або заперечення на позов [PERSON] до суду не надала та в судові засідання 10.06.2014 року, 30.06.2014 року, 01.07.2014 року, 17.07.2014 року та 12.08.2014 року не з'явилася без поважних причин, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань не заявляла, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судових засідань. Представник третьої особи - завідувач Ананьївської районної державної нотаріальної контори Мороз Н.О. до судового засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності представника. Треті особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце слухання справи. Враховуючи викладені обставини, норми чинного законодавства та ті факти, що відповідачка в жодне судове засідання не з'явилася, будь-яких клопотань не заявляла, хоча була належним чином повідомлена про час та місце проведення судових засідань, позивачка в судове засідання не з'явилася, але представник позивачки просив розглянути справу без його присутності, строк розгляду справи, відповідно до ст. 157 ЦПК України, закінчився і ніхто із сторін не заявив клопотання про його подовження, суд вважає за можливе і необхідне, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. В ході розгляду справи було встановлено, що [PERSON] при житті належала земельна частка (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 квітня 2011 року [PERSON] померла [INFO]. Свідоцтво про народження позивачки підтверджує родинні зв`язки її з [PERSON], а саме, остання являлася матір`ю [PERSON] Ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що заповіту [PERSON] при житті не складала. Згідно ст. ст. 1218, 1223 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261 - 1265 ЦК України. Ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Тому після смерті [PERSON] спадкоємцями першої черги за законом є позивачка [PERSON], відповідачка [PERSON] та треті особи - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які являються дітьми спадкодавця, та відповідно спадкоємцями першої черги. Відповідно до ст. ст. 1268 - 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо протягом шести місяців, вони не заявили про відмову від неї за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На час відкриття спадщини позивачка [PERSON] була неповнолітньою (17 років), тому особисто у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері позивачка не зверталася та заяву про відмову від прийняття спадщини також не подавала. Враховуючи, що позивачка, як спадкоємець, має право прийняти спадщину та виявила намір здійснити це, а відповідачка на даний час згідно свідоцтва про право на спадщину, являється власником цілої частини майна, що належало покійній [PERSON], отже позивачка позбавлена можливості отримати спадкове майно у належній їй частині. Ст. 1301 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 63 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. З оглянутої в ході розгляду відповіді державного нотаріуса слідує, що відповідачка [PERSON] звертаючись до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину повідомила про те, що крім неї спадкоємців по закону немає, що й стало підставою для видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] в цілій частині. Враховуючи, що відповідачка не являється єдиним спадкоємцем, що прийняла спадщину, з врахування заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), посвідчене Ананьївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області підлягає визнанню недійсним, а спадщина перерозподілу, тобто виходячи із рівності часток у спадкуванні, встановлених ст. 1267 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved