Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

27 березня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 29 серпня 2003 року у Львівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, про що є актовий запис №2140. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі, який зареєстрований 29 серпня 2003 року у Львівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №2140. Від спільного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Через рік після одруження вони стали проживати окремо і самостійно за адресою: [ADDRESS]. Через рік після народження другої доньки відповідач не прийшов додому ночувати. Після народження другої доньки відповідач на усі вихідні спроваджував позивача з дітьми до батьків, а сам залишався в квартирі. З часом відносини між подружжям все більше ускладнювались, почали виникати сварки та непорозуміння. У присутності дітей відповідач обзивав позивача нецензурними словами. Мало місце застосування відповідачем до позивача фізичного насильства. Часті сварки в сім»ї, непорозуміння між ними, безпідставні ревнощі і обман призвели до того, що позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги. Вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного домашнього господарства. Сім»я фактично розпалася, стійкий розлад у сім»ї, викликаний поважними причинами, які виключають можливість примирення. Позивач в судовому засіданні підтримала вимоги, викладені в позовній заяві, зіславшись на обставини та факти, що вказані в позові, а також доповнила, що відсутність взаєморозуміння між нею та відповідачем щодо їх подружнього життя вплинуло на їх подружні відносини, крім того, як вказала позивач, що вона та відповідач з січня 2014 року проживають окремо, не ведуть спільного домашнього господарства, подружніх стосунків не підтримують, вважає, що примирення не можливе, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, так як подружнє життя не склалось, вищезгадане свідчить про втрату любові та поваги один до одного. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив, подав письмове заперечення на позовну заяву. В подальшому позов не заперечував. Просив суд позов задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб - 29.08.2003 року у Львівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №2140. (а.с. 4). Від спільного шлюбу з відповідачем у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] (а.с. 5,6). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини не ведуть спільного господарства, не підтримують подружні відносини. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved