Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-15 00:00:00

27 грудня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 23 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя не склалося через різні характери та погляди на життя, із-за чого у них часто виникали непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. Сторони не ведуть спільне господарство, проживають окремо. За таких обставин, позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Таким чином позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. 15 січня 2020 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засіданні позивач не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином, в прохальній частині позовної заяви просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи в підготовчому судовому засіданні без її участі, позовні вимоги визнає, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд приймає визнання відповідачем позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблений відповідний актовий запис №403 /а.с.5/. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 23.12.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області /а.с.6/. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач просила її шлюбне прізвище « [PERSON] » залишити без змін. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 113-114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved