Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

28 жовтня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. На підтвердження позовних вимог позивач зазначає, що з відповідачем у справі вона перебуває в юридичному шлюбі з 03 жовтня 2015 року. Від даного шлюбу вони мають дитину сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що вона не має можливості працювати та отримувати дохід , оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач добровільної допомоги на її утримання не надає. Про розмір та порядок допомоги на її утримання до досягнення дитиною трьох років з відповідачем домовитися не вдалося. У звязку з чим, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не подавав, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності особи, яка бере участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставна та таку слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч.1,ч.2 ст.77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що 03.10.2015 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, реєстрацію якого здійснено відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №442 (а.с.2). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.3). Дитина проживає разом з позивачем у справі, знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні, виданою ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» (а.с.4). Позивачка [PERSON] на теперішній час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач [PERSON] працездатний, однак добровільної допомоги на утримання дружини не надає. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги: стан здоров'я і матеріальне положення платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; інші обставини, які мають значення. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Судом встановлено, що позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки така не працює та здійснює догляд за [PERSON], який народився 05 травня 2016 року і має право до 05 травня 2019 року отримувати матеріальну допомогу від відповідача. Оскільки позовні вимоги підлягають до задоволення, а позивач за подання позовної заяви до суду була звільнена від сплати судового збору, то ці витрати, відповідно до ч 3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved