Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

27.11.2018 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить даний житловий будинок, відповідач, який зареєстрований у даному будинку, в ньому не проживає, не є членом її сім`ї. Реєстрація відповідача в будинку перешкоджає позивачеві вільно володіти, користуватись та розпоряджатись ним, користуватись пільгами, а також позивач несе зайві витрати по сплаті комунальних послуг та інших платежів. На підставі статей 274, 279 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши про те, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті Чуднівського районного суду Житомирської області, у встановлений судом строк відповідач відзив не надав, про причини нез`явлення до суду не повідомив. На підставі статей 211, 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить позивачу на праві власності, що підтверджується витягом № 46549960 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власністю від 29.10.2015 (а.с. 7-9). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач зареєстрований в зазначеному будинку, але не проживає в ньому з жовтня 2014 року, до складу сім`ї позивача не належить (а.с.20 -22). Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України (надалі по тексту ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно із частиною першою статті 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом частини першої статті 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідач будучи зареєстрований в будинку, чинить перешкоди позивачу у здійсненні її права розпорядження своїм майном, тому його необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що є також одним із способів захисту права власності позивача у справі. Виходячи з наведеного вище суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved