Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

26 січня 2018 року [PERSON] звернулася з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частки усіх його доходів щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до закінчення нею навчання, тобто до 30 червня 2021 року. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що відповідач [PERSON] доводиться їй батьком. У 1995 році її батьки вступили в шлюб, 23 січня 2000 року народилась вона, а 20 червня 2002 року батьки шлюб розірвали. Вона залишилася проживати з матірю, а батько за рішенням суду сплачував аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття. Після досягнення нею повноліття батько перестав сплачувати аліменти. Вона навчається на першому курсі факультету початкового навчання Чернігівського національного педагогічного університету імені [PERSON], проживає в гуртожитку, на навчання, харчування, проживання в гуртожитку, одяг, навчальні посібники та канцелярські товари витрачає кошти, які надає їй мати, зарплати якої недостатньо для належного забезпечення її потреб. Водночас батько має постійне місце роботи та заробітну плату на Гнідинцівському ГПЗ, стан його здоровя задовільний, а тому він може надавати їй допомогу на період навчання. До початку судового засідання позивач [PERSON] звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала частково та просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частки усіх його доходів щомісячно (а.с. 22). Відповідач [PERSON] до початку судового засідання звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, згідно якої згоден сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/5 частки всіх своїх доходів (а.с. 23). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). [PERSON] навчається на першому курсі денної форми навчання Чернігівського національного педагогічного університету імені [PERSON], термін закінчення університету - 30 червня 2021 року, що підтверджується відповідною довідкою навчального закладу (а.с. 3). Мати позивача [PERSON] - [PERSON], працює машиністом насосних установок цеху пароводопостачання Гнідинцівського ГПЗ, її заробітна плата за 2017 рік становить 92\~389,20 грн. (а.с. 10). Зазначеної суми коштів не вистачає для належного забезпечення проживання, харчування, навчання та гармонійного розвитку дитини, яка навчається у вищому навчальному закладі. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається судом у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2)стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працездатний, має постійне місце роботи, а тому здатний утримувати дочку на період її навчання до досягнення останньою 23-річного віку. Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved