Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

28 грудня 2017 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 15 серпня 2012 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого ПАТ КБ Приватбанк надав відповідачу кредит у розмірі 5500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Посилається на те, що відповідач взяв у кредит грошові кошти, але не повертає їх позивачеві та не сплачує процент за їх користування, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 81630,84 грн., із них: заборгованість за кредитом 5392,27 грн., заборгованість по процентам за користуванням кредитом 68194,68 грн., заборгованість по пені та комісії 3680,52 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, штраф (фіксована частина ) 500 грн., штраф (процентна складова ) 3863,37 грн. 12 січня 2018 року відкрито провадження у справі. Відповідач 13 квітня 2018 року надала відзив на позов, в якому просила застосувати до вимог строк позовної давності, посилаючись на те, що продовження строку дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов?язання. 08 червня 2018 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначив, що строк погашення кредиту в повному обсязі визначений останнім днем місяця, вказаного на картці, а отже позивач не пропустив в строк позовної давності, так як остання отримана відповідачем картка № 4149437113792467 мала термін дії до останнього дня листопада 2016 року. 03 вересня 2018 року відповідач подала заяву, в якій, посилаючись на стан здоров?я та відсутність доходів, просила списати з неї штрафні санкції за невиконання договору. Сторони в судове засідання не зявились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник банку звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 15 серпня 2012 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого ПАТ КБ Приватбанк надав відповідачу кредит у розмірі 5500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до п. 2.1.1.2.11 правил користування платіжною карткою, строк погашення кредиту в повному обсязі визначений останнім днем місяця, вказаного на картці, а отже позивач, звернувшись в грудні місяці 2017 року до суду, не пропустив в строк позовної давності, так як остання отримана відповідачем картка № 4149437113792467 мала термін дії до останнього дня листопада 2016 року. \~ \~ \~ \~Наразі, відповідач не виконує належним чином зобовязання за договором, в результаті чого станом на 31 серпня 2017 року має прострочену заборгованість в розмірі 81630,84 грн., із них: заборгованість за кредитом 5392,27 грн., заборгованість по процентам за користуванням кредитом 68194,68 грн., заборгованість по пені та комісії 3680,52 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, штраф (фіксована частина ) 500 грн., штраф (процентна складова ) 3863,37 грн. \~ \~ \~ \~Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом. Таким чином, відповідач істотно порушив норми Закону та умови договору № б/н від 15 серпня 2012 року, не виконавши взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту разом з нарахованими відсотками та іншими платежами, передбаченими Договором, ці грошові кошти підлягають стягненню з позичальника. \~ \~ \~ \~При цьому, згідно зі ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Частиною 3 ст. 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Положення ч.3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача та вирішення питання про таке зменшення це право суду. \~ \~ \~ \~Як вбачається із матеріалів справи, відповідач наразі не має належного доходу та хворіє. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що ця ситуація перешкоджає [PERSON] здійснювати повернення коштів вчасно, виникла заборгованість. Зазначені обставини свідчать про поважність причин несплати заборгованості, тому в задоволенні вимог про стягнення штрафів (неустойки) необхідно відмовити. \~ \~ \~ \~Тобто сума заборгованості, яка підлягає стягненню складає 73586,95 грн. (5392,27 + 68194,68) \~ \~ \~ \~Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що позивачем понесенні витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн., що підтверджується матеріалами справи. Так, відповідно статті 141 ЦПК України, публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь якого ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір.

Outcome: partial