Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

26 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що вони з відповідачем 01 березня 1997 року зареєстрували шлюб у Маріупольському міському відділ реєстрації актів громадянського стану Донецької області. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Розлад сімейного життя стався через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинені в травні 2016 року. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно, та примирення неможливе. Просила суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилася, від якої до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила розірвати шлюб. Від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява з проханням справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 березня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-НО № 398663, виданим Маріупольському міському відділ реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 148. Згідно свідоцтва про народження серія І-НО № 032387, виданим Орджонікідзевським відділі реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя, [PERSON] народився 10 серпня 1997 року, а графі батьки зазначені: [PERSON], [PERSON]. Актовий запис № 685. Згідно свідоцтва про народження серія І-НО № 335177, виданим Орджонікідзевським відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 17 травня 2010 року, [PERSON] народилась 09 травня 2010 року, а графі батьки зазначені: [PERSON], [PERSON]. Актовий запис № 412. Згідно з ч. 2 ст. 18, п. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено, оскільки шлюбні відносини припинені, та примирення сторони вважають неможливим. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст. 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved