overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

27.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що з вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 23.01.2009 року, про що Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено актовий запис № 5. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, інших аліментних зобовязань не має. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки його доходу, щомісячно, до досягнення донькою повноліття. У судове засідання сторони не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності: позивач [PERSON] на позові наполягає, відповідач [PERSON] проти позову не заперечує (а.с.10,11 - заяви). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. З матеріалів справи встановлено, що сторони з 29.01.2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено актовий запис № 5 ( а.с. 6 копія свідоцтва про шлюб). Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 копія свідоцтва про народження). Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням ним повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. За таких обставин, враховуючи, що відповідач заперечень щодо позовних вимог не надав, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, на користь позивача до досягнення донькою повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

27.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки від усіх видів заробітку. В обґрунтування позову зазначила, що 18.09.2012 року вона зареєструвала шлюбі із відповідачем. Від спільного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, у зв'язку з чим вона вимушена звернутись до суду із зазначеними вимогами. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що від сумісного шлюбу позивач з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], батьком дитини у свідоцтві про народження записаний відповідач (а.с.5). Дитина проживає разом з позивачем. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON], [INFO]. Суд враховуючи, що відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частки від доходу. Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задовольнити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

27.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлої 03.04.2012 року [PERSON], вказувала, що вона є спадкоємицею за заповітом, пропустила строк для подачі заяви у зв'язку з важким матеріальним станом; в судове засідання звернулася письмово з заявою про підтримання вимог позову та розгляд справи за її відсутності (а.с.12-14). Представник Кузьминецької сільської ради Гайсинського району Вінницької області подав до суду заяву про визнання вимог позову, просив справу розглянути у його відсутність (а.с. 15). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 03.04.2012 року внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить, зокрема, право власності на земельну ділянку площею 1.9744 га, розташованої на території Кузьминецької сільської ради Гайсинського району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.5,6). На випадок смерті 25.05.2011 року [PERSON] у Кузьминецькій сільській раді Гайсинського району склала заповіт за яким земельну ділянку площею 1.9744 га, розташовану на території Кузьминецької сільської ради Гайсинського району Вінницької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, заповіла [PERSON] (а.с.7). Згідно повідомлення Гайсинської державної нотаріальної контори № 87/01-16 від 29.01.2016 року спадкова справа після померлої 03.04.2012 року [PERSON] не заводилась (а.с.16). Спірні відносини регулюються: - ч. 1 ст. 1270 ЦК України, за змістом якої для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; - ч. 3 ст. 1272 ЦК України відповідно до якої, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки, встановлені обставини свідчать, що [PERSON] є спадкоємицею за заповітом після померлої 03.04.2012 року [PERSON] і причину пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини суд визнає поважною, то з метою захисту прав позивачки, їй необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

27.01.2016 року, а уточнивши вимоги 13.06.2016 року та 16.11.2016 року, [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та просить: -«Визнати за мною, [PERSON] [INFO], право власності на 1/4 частину квартири загальною площею 55,05 м2, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом, після померлого батька [PERSON].» (а.с.а.с.2-6,98-102,170-174) Свою вимогу мотивує тим, що вищевказана квартира належить [PERSON] та належала його батьку [PERSON], померлому [INFO] року, в рівних частках. Після смерті батька, він звернувся до Третьої Київської державної нотаріальної контори з проханням видати йому Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину цієї квартири, але йому було відмовлено, мотивуючи відсутністю правоустановчого документа на спірну частину квартири. Оскільки його право оспорюється, він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його та позивача участі, при цьому позов він підтримав, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на позивача.(а.с.194) Інші учасники також не з»явилися в попередні судові засідання, причин неявки не повідомили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

27.01.2016 року головний лікар Обласної психіатричної лікарні [PERSON] звернулась до суду з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] Заяву мотивовано тим, що у останнього наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для себе та оточуючих, а також суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо йому не буде надано психіатричну допомогу. Так, від брата [PERSON] [PERSON] надійшла заява щодо його неадекватної поведінки, і на підставі цього він був оглянутий лікарем-психіатром [PERSON], який зробив висновок про необхідність госпіталізації. Необхідність госпіталізації підтверджена комісією лікарів-психіатрів у складі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які встановили, що [PERSON] страждає на гострий психотичний розлад з симптомами шизофренії, внаслідок чого вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих. Хворий добровільно лікуватися відмовився. В судовому засіданні представник психіатричної лікарні [PERSON] заяву підтримала з підстав, викладених у ній, просила задоволити. Доставлений у судове засідання [PERSON] вважав, що немає необхідності його госпіталізації в психіатричну лікарню. Прокурор Кенийз Р. І. вважав заяву обгрунтованою з підстав, наведених представником облпсихлікарні, просив її задовольнити. Заслухавши пояснення представника психіатричної лікарні, особи, щодо якої вирішується дане питання та думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] написав заяву, у якій просив прийняти його брата [PERSON] на лікування у психіатричну лікарню. У заяві описав неадекватну, в тому числі небезпечну для оточуючих поведінку сина. [PERSON] добровільно лікуватися відмовився. Необхідність госпіталізації підтверджена комісією лікарів-психіатрів у складі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які встановили, що [PERSON] страждає на гострий психотичний розлад з симптомами шизофренії, внаслідок чого вчиняє та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її згоди або без згоди законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Врахочуючи, що [PERSON] добровільно не погодився на госпіталізацію в психіатричний заклад, страждає на психічне захворювання, внаслідок чого вчиняє та виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього чи оточуючих, тому суд вважає за необхідне госпіталізувати його в психіатричний заклад у примусовому порядку. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

27.01.2016 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що [PERSON] є її матір»ю, однак у свідоцтві про її народження в графі мати зазначено [PERSON]. Запис ім»я матері, як [PERSON], являється помилковим. Встановлення факту родинних відносин із [PERSON] необхідне для подальшого оформлення та отримання пенсії у зв»язку з втратою годувальника. У судовому засіданні заявник заяву підтримав. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення заявника, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення заяви. Судом встановлено, що 15 вересня 2015 року померла мати заявника [PERSON]. Виконавчий комітет Шевченківської сільської ради Решетилівського району Полтавської області видав свідоцтво про смерть матері, серія 1-КЕ № 302716 від 17 вересня 2015 року з відповідним записом номер 15. Дівоче прізвище заявника [PERSON] Прізвище її мами також Лашко. Відповідно до свідоцтва про народження ЯХ № 882887 виданого Решетилівським ЗАГС Полтавської області засвідчено дату народження 25 жовтня 1942 року матері заявника [PERSON]. 18 листопада 1960 року мати заявника зареєструвала шлюб з [PERSON]. Після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище чоловіка-Лашко. В свідоцтві про шлюб ім'я мами заявника значиться, що [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] У свідоцтві про народження заявника, виданого 10 березня 1966 року Шевченківською сільської радою Решетилівського району Полтавської області записано в графі мати: [PERSON]. Запис ім'я матері, як [PERSON], являється помилковим. У моєму свідоцтві про народження помилково записано ім'я матері заявника, як [PERSON], що і призвело до того, що [PERSON] не має можливості позасудовим шляхом вирішити питання призначення їй пенсії по втраті годувальника. Зазначені обставини заявником підтвердити в судовому засіданні свідок [PERSON] та [PERSON] Згідно ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту і родинних відносин між фізичними особами. Заява подається за місцем проживання заявника. Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

27.01.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до повноліття дитини. Вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] ніякої допомоги на утримання дитини не надає, інших дітей немає, стягнення по виконавчим документам з нього не проводяться. Тому звернулась до суду з відповідним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила про його задоволення. Проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, зазначені позивачем обставини не спростував, доказів на заперечення позову суду не надав. Суд ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах від яких мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Як вбачається зі змісту позовної заяви відповідач систематичної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає (а.с. 1). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти. При винесенні рішення та визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме стан здоров'я дитини та платника аліментів, матеріальний стан сторін по справі, відсутність на утриманні у відповідача інших осіб, та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., від сплати якого звільнений позивач.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

27.01.2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Посилавсь на те, що 07.11.2009 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбних стосунків вказував те, що у нього з відповідачкою різні характери та різні погляди на життя, через що в сім'ї виникали сварки, що негативно впливали на дитину, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягав. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 07.11.2009 року зареєстрували шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області зроблено актовий запис №609 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] року народження (а.с.5). Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, у нього з відповідачкою різні характери та різні погляди на життя, а також те, що вони втратили почуття взаєморозуміння та любові один до одного, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечує, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам дитини, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

27.01.2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором кредиту без номеру від 02.08.2007 року в сумі 34 705 гривень, що складає 14\~058,36 грн. тіло кредиту, 18\~417,83 грн. заборгованість за відсотками, 500 грн. штраф фіксована частина, 1628,81 грн. штраф (процентна складова), 100 грн. комісія.. Представник позивача просив слухати справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надала. Суд ухвалив слухати справу у відсутності сторін заочно на підставі наявних в справі доказів відповідно до ч.2 ст.197, ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору кредиту від 02.08.2007 року відповідачеві отримав кредит в сумі 16 000 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % річних. Відповідач не виконує умови кредитного договору належним чином не повертає банку суму отриманого кредиту. У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором від 02.08.2007 року виникла заборгованість за кредитом в сумі 34 705 гривень, що складає 14\~058,36 грн. тіло кредиту, 18\~417,83 грн. заборгованість за відсотками, 500 грн. штраф фіксована частина, 1628,81 грн. штраф (процентна складова), 100 грн. комісія.. Відповідач погашення кредиту в строки та на умовах, зазначених в кредитному договорі не здійснювала, чим порушила взяті на себе зобовязання за кредитним договором. У звязку з відсутністю щомісячних оплат по кредиту , та порушенням умов Кредитного договору, у позивача виникло право вимагати дострокового погашення Кредиту відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України. Відповідно до якої , якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Кредиту. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору. Так, відповідач допустила істотні порушення умов кредитного договору, а саме порушив взяті на себе зобовязання за Кредитним договором. Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Також, суд на підставі ст.88 ЦПК України стягує з відповідача судові витрат, понесені позивачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-09 00:00:00

27.01.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогами про визнання незаконним протоколу засідання житлово-побутової комісії Центрального управління Служби безпеки України №13 від 16.10.2015 року щодо відмови в погодженні клопотання Управління Служби безпеки України в Чернігівській області щодо виключення з числа службових житлових приміщень однокімнатної квартири [ADDRESS], з наданням помешкання позивачу у постійне користування із зняттям його з квартирного обліку та про зобовязання відповідача погодити вказане клопотання, яке подане третьою особою. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача позов не визнав. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, позивач з 1987 року по 2013 рік перебував на військовій службі в Службі безпеки України, він має військове звання полковник запасу СБУ та є ветераном військової служби, розлучений 27.03.2007 року. З 2013 року позивач перебуває на квартирному обліку в УСБУ в Чернігівській області та згідно ордеру №192 від 30.01.2013 року отримав однокімнатну службову квартиру [ADDRESS], житлова площа якої складає 12,2 кв.м. Відповідач згідно протоколу засідання житлово-побутової комісії Центрального управління Служби безпеки України №13 від 16.10.2015 року відмовив в погодженні клопотання Управління Служби безпеки України в Чернігівській області щодо виключення з числа службових житлових приміщень зазначеної квартири, але мотиви прийняття такого рішення конкретно не зазначив, не пославшись на відповідну норму законодавства України, обмежившись лише посиланням на п.53 Правил. Встановлені судом обставини є підставою для часткового задоволення позову та визнання незаконним протоколу засідання житлово-побутової комісії Центрального управління Служби безпеки України №13 від 16.10.2015 року щодо відмови в погодженні клопотання Управління Служби безпеки України в Чернігівській області щодо виключення з числа службових житлових приміщень однокімнатної квартири [ADDRESS], із зобовязанням відповідача повторно розглянути клопотання третьої особи на засіданні житлово-побутової комісії. Виходячи з того, що виключно до компетенції житлово-побутової комісії СБУ віднесено питання виключення житла із розряду службових суд не має повноважень зобовязувати відповідача прийняти конкретне рішення з приводу спору, а лише повинен зобовязати відповідача повторно розглянути спірне питання згідно вимог чинного законодавства.

Outcome: partial