Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

28.04.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що між нею та відповідачем 25.06.1994 року був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 195, від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сім'я розпалася у грудні 2013 року з причин відсутності взаєморозуміння між ними, байдужості до життя та проблемам кожного, відсутності сімейного вогнища та різних політичних поглядів. На теперішній час проживають окремо. При таких обставинах вважає, що сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне проживання та збереження сім'ї неможливе. Просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просила справу розглянути без її участі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 13) Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. (а.с. 14) Судом встановлено, що між сторонами 25.06.1994 року був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис № 195 (а.с. 5). Шлюб перший. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 12). Сім'я розпалася у грудні 2013 року з причин відсутності взаєморозуміння між ними, байдужості до життя та проблемам кожного, відсутності сімейного вогнища та різних політичних поглядів. На теперішній час проживають окремо. При таких обставинах позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне проживання та збереження сім'ї неможливе. Майнового спору та спору по вихованню дитини сторони не мають. Відповідно до ст.ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у зв'язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розлученні та не згодна на примирення, як і відповідач. Тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до частин 1, 4 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає диспозитивне розпорядження відповідача та вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved