Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

27 квітня 2017 року позивачі звернулись до суду з цим позовом та просять: визнати за ними, право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю, їхньому батьку [PERSON], померлому [INFO], а саме, визнати за ними право власності на 1/2 ідеальні частини за кожним на: житловий будинок з надвірними будівлями (сарай, погреб, гараж), що знаходиться за адресою: [ADDRESS]; на земельні ділянки загальною площею 2,21 га., що належать померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] виданим Корюківською районною державною адміністрацією 22 грудня 2008 року, а саме, визнати право власності на земельну ділянку площею 0,21 га. кадастровий номер [NUMBER], на земельну ділянку площею 1,66 га. кадастровий номер [NUMBER], на земельну ділянку площею 0,34 га. кадастровий номер [NUMBER], які розташовані на території Наумівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Свої вимоги мотивують тим, що вони є рідними братами. Їхніми батьками є: батько батько [PERSON], мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження: моїм, [PERSON], [NUMBER], виданим 03 лютого 1982 року Наумівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області та моїм, [PERSON], [NUMBER], виданим 01 вересня 1979 року Наумівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області. Їх батьки перебували в зареєстрованому шлюбі, але сімейне життя у батьків не склалось, вони розірвали шлюб. Батько [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим [INFO] Наумівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області. На майно померлого батька відкрилась спадщина. Зараз вони вирішили отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на належне померлому батьку майно. Для вирішення даного питання вони звернулись до Корюківської районної державної нотаріальної контори, де надали відповідні документи про право власності померлого на спадкове майно, але нотаріус виявив, що договір купівлі-продажу спадкового житлового будинку не був зареєстрований в бюро технічної інвентаризації, а державний акт на право власності на земельну ділянку не є оригіналом, а є його копією. Вони намагались зареєструвати договір в бюро технічної інвентаризації, але їм відмовили, бо бюро зараз право власності не реєструє, не змогли вони знайти оригінал державного акту в документах померлого. За таких обставин державний нотаріус проінформувала, що у нього не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно померлого на підставі незареєстрованого договору купівлі-продажу та копії державного акту. Нотаріус порекомендував нам вирішити дане спірне питання в судовому порядку, оскільки нотаріус не має можливості видати свідоцтво на майно за відсутності правовстановлюючих документів. Оскільки дане питання не можливо вирішити поза судовим шляхом, вони змушені звернутись до суду. В судове засідання представник позивачів надав заяву про розгляд справи за їх з позивачами відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання подав письмову заяву про слухання справи без їх участі, заперечень не мають. Представник третьої особи Корюківської районної державної нотаріальної контори, у судове засідання надали заяву про розгляд справи без їх участі, щодо вирішення питання покладаються на думку суду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як встановлено судом, позивачі є рідними братами. Їхніми батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON]. Батьки перебували в зареєстрованому шлюбі, але сімейне життя у батьків не склалось, вони розірвали шлюб, проживали окремо, мати виїхала в Російську Федерацію, де зараз постійно проживає і є громадянкою Росії. Батько був членом місцевого колективного господарства ім. Чкалова с. Наумівка Корюківського району Чернігівської області, він працював в даному колективному господарстві і отримав від господарства житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У 1992 році батько викупив даний житловий будинок в колективному господарстві, став його власником, що підтверджується договором купівлі-продажу 19 листопада 1991 року посвідченого Наумівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області, реєстровий номер 133, але в бюро технічної інвентаризації батько договір не зареєстрував. Крім того, під час розпаювання колективного господарства у 1996 році, батько, як член колективного господарства, був включений до списку осіб, які мають право на земельний та майновий пай, отримав сертифікат на земельну частку (пай) та свідоцтво про майновий пай, в наступному батьку земельна частка була виділена в натурі і він став власником земельних ділянок, право батька на які підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку [NUMBER] виданий Корюківською районною державною адміністрацією 22 грудня 2008 року на земельні ділянки загальною площею 2,21 га.: земельну ділянку площею 0,21 га. кадастровий номер [NUMBER], земельну ділянку площею 1,66 га. кадастровий номер [NUMBER], земельну ділянку площею 0,34 га. кадастровий номер [NUMBER], які розташовані на території Наумівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі. Їх батько [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим [INFO] Наумівською сільською радою Корюківського району Чернігівської області. На майно померлого батька відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку [ADDRESS] та земельних ділянок, право померлого на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку. Батько за життя не розпорядилась своїм майном, заповіту не склала. Після смерті батька спадщину прийняли його сини, бо на час її смерті ми проживали з батьком та були зареєстровані з померлим за однією адресою на час його смерті, що підтверджується довідкою №41 від 16.01.2016 року Наумівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області. Зараз вони вирішили отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на належне померлому батьку майно. Для вирішення даного питання вони звернулись до Корюківської районної державної нотаріальної контори, де надали відповідні документи про право власності померлого на спадкове майно, але нотаріус виявив, що договір купівлі-продажу спадкового житлового будинку не був зареєстрований в бюро технічної інвентаризації, а державний акт на право власності на земельну ділянку не є оригіналом, а є його копією. Вони намагались зареєструвати договір в бюро технічної інвентаризації, але їм відмовили, бо бюро зараз право власності не реєструє, не змогли вони знайти оригінал державного акту в документах померлого. За таких обставин державний нотаріус проінформувала, що у нього не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно померлого на підставі незареєстрованого договору купівлі-продажу та копії державного акту. Нотаріус порекомендував нам вирішити дане спірне питання в судовому порядку, оскільки нотаріус не має можливості видати свідоцтво на майно за відсутності правовстановлюючих документів. Відповідно до ст.182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст.331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст.1299 Цивільного кодексу України, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України 2003 року, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У померлого не має батьків та дружини, позивачі є дітьми померлого, що підтверджується свідоцтвами про народження, отже, вони є спадкоємцями майна померлого. Відповідно до ст.1268,1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або який подав заяву до нотаріальної контори, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно довідки сільської ради ми проживали разом з померлим на день її смерті, отже позивачі прийняли спадщину після смерті батька. Інших спадкоємців першої черги у померлого не має. Той факт, що ми є спадкоємцями, тобто власниками спадкового житлового будинку з надвірними будівлями, підтверджується документально: зведеним оціночним актом та довідкою КРКП «Рампа» БТІ, згідно якого вартість спадкового житлового будинку з надвірними будівлями становить 131959 грн., свідоцтвом про смерть батька, свідоцтвами про їх народження, договором купівлі-продажу житлового будинку, копіями державного акту на право власності на земельну ділянку та іншими документами. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного видно, що позивачі є спадкоємцями, тобто власниками майна померлого і мають право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивачів про визнання їх власниками майна - житлового будинку з господарськими будівлями та земельних ділянок не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню, а оскільки позивачі сплатили на користь держави судовий збір, тому ці витрати слід залишити за ними.

Outcome: approved