Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

27 лютого 2018 року до Словянського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання зі спадкодавцем до часу відкриття спадщини, визнання права власності, посилаючись на те, що після смерті її матері [PERSON] залишилася спадкова маса у вигляді житлового будинку розташованого за адресою: смт. Райгородок, вул. Нагорна, 16, Донецька область на земельній ділянці, яка належить Райгородоцької селищної раді Словянського району. Після її смерті позивач звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за правом представлення як спадкоємець першої черги, оскільки батько позивача [PERSON] помер 03.06.1981 р., брат [PERSON] помер 21.01.2013 році, одружений не був, дітей у нього не було. Постановою нотаріуса від 26.10.2017 року у видачі свідоцтва було відмовлено, оскільки в неї відсутні докази родинних відносин та документ, який свідчить про місце відкриття спадщини та документа, який посвідчує право власності на вказаний будинок. Вважає, що до позивача повинно автоматично перейти право власності на земельну ділянку в порядку спадкування, оскільки останній час перед смертю матері мешкала фактично з позивачем по вул. Ростовська, 33 в м. Словянську, оскільки потребувала догляду за нею. Спадщину вона фактично прийняла, оскільки мешкала зі спадкодавцем на момент її смерті, а тому просить суд встановити факт постійного спільного проживання [PERSON] та [PERSON], померлої 14.11.2008 року, на момент її смерті, а також визнати за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 14.11.2008 року, на житловий будинок А-1,цегла, житлова площа 29.9, загальна - 52.3, процент зносу -54 , вартість(грн.) 77634; літня кухня Б, цегла, процент зносу 55, вартість 18850, вбиральня В, цегла, процент зносу 55, вартість (грн.) 2221, гараж Г, шлакоблок, процент зносу 40, вартість (грн.) 10744, ворота 1, процент зносу 55, вартість (грн.) 2294, огорожа 2, процент зносу 55, вартість (грн.) 1226. Разом вартість (грн.) 112969, розташований за адресою: Донецька область, Словянський район, смт. Райгородок, вул. Нагорна,16, розташований на земельній ділянці, яка належить Райгородоцької селищної раді. В судове засідання позивач та представник позивача [PERSON] не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання також не з'явився, проте згідно заяви, наявної в матеріалах справи, позовні вимоги визнає та просить справу розглянути у відсутність. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Суд відповідно до вимог ст.ст. 12,13,81 ЦПК України розглядає справу на підставі доказів, наданих сторонами, та у межах заявлених позовних вимог. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є донькою [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки Серії ІІ-ВГ № 469719 від 20.12.1979 року ( а.с.9, з.б.), факт зміни прізвища позивачки з «Погорєлова» на «Камінська» підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІІ НО № 341285, яке видане Райгородоцькою селищною радою, 09.01.1981 року. (а.с. 10) 14.11.2008 року [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії: І-НО №998886 (а.с. 11) З довідки № 383-18/0.46/01 від 12.02.2018 р., наданої КП «Бюро технічної інвентаризації», вбачається, що право власності на житловий будинок, розташований в смт. Райгородок Словянського району по вулиці Нагорна, 16, станом на 17.10.2017 р. зареєстровано за [PERSON], [PERSON] на підставі договору на право забудови та безстрокове користування земельної ділянкою № 1692 від 24.07.1972 /[PERSON] державна нотаріальна контора; ( а. с. 27) Як зазначено в акті обстеження матеріально побутових умов домогосподарства, який був складений Депутатом селищної ради в присутності сусідів про те, що гр. [PERSON], [INFO], дійсно проживала за адресою: [INFO] з 1973 року по 2005 рік. Її дочка [PERSON] до заміжжя проживала разом з нею, а після вступу в шлюб постійно вела догляд за матірю.(а.с.16) Факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сімєю підтверджується листом Райгородоцької селищної ради від 11.12.2017 року №776/02-37 від 07.12.2017 р. (а.с.22) про те, що [PERSON] мешкала разом з [PERSON] за адресою: Словянський район, смт. Райгородок, вул. Нагорна, 16 до 2005 року, згідно з актом № 138 від 03.12.2017 року, який складено керівником комітету м-на «Семенівка, Високо Іванівка» в присутності сусідів, про те, що гр. [PERSON] дійсно мешкала з 2005 року та до своєї смерті з гр. [PERSON] за адресою: м. Словянськ вул. Ростовська, 33.(а.с.23) Так, відповідно до постанови державного нотаріуса Другої словянської державної нотаріальної контори Донецької області від 26.10.2017 року, про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно: житловий будинок смт. Райгородок Словянського району по вулиці Нагорна, 16 який належав [PERSON], яка померла 14.11.2008 року, оскільки спадкоємцем не було надано правовстановлюючого документу, як то передбачено п. 4.20, п. 4.15 гл. 10 розділу Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст. 1272 ЦК України(а.с.17) Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Вимогами ст. ст. 1218 та 1267 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. За змістом ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Положеннями ч. ч. 3 та 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. передбачено, що у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання із спадкодавцем, доказом постійного проживання з ним можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правлінні житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядуванні про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно п. 2 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Згідно ч.1, 2 ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Враховуючи вищевикладене, той факт, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом, з заявою про відмову від прийняття спадщини до державної нотаріальної контори не зверталася, спадщина нею не прийнята у звязку з тим, що в неї відсутні докази родинних відносин та відсутній документ, який свідчить про місце відкриття спадщини та посвідчує право власності на вказаний житловий будинок, однак має бажання прийняти спадщину, проживала разом із спадкодавцем на день його смерті, відповідач проти задоволення позову не заперечує, тому суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем та визнати за позивачем право власності на спадкове майно за законом. Таким чином, оскільки судом встановлено, що окрім позивачки [PERSON] інших спадкоємців за законом і за заповітом, які б в установлений законом строк звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], немає, позивач є спадкоємцем першої черги за правом представлення, батько позивачки [PERSON] помер 03.06.1981 року, брат [PERSON] помер 21.01.2013 ані дружини, ані дітей у нього не було, відповідач [PERSON] позов визнав в повному обсязі, позивач не має можливості реалізувати свої спадкові права, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: approved