Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

27.11.2015 року [PERSON] звернулася до відповідача з позовом про поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди. В позовній заяві зазначила, що після закінчення Херсонського медичного училища за спеціальністю фельдшер-лаборант з 06.07.1999 року вона працювала в клінічно-діагностичній лабораторії Скадовського територіального медичного обєднання, а після його ліквідації, з 16.05.2008 року працювала на посаді лаборанта бактеріологічної лабораторії ДЗ Скадовська санітарно-епідеміологічна станція». Після реорганізації підприємства в Державну установу «Херсонський обласний лабораторний центр» Державної санітарно-епідеміологічної служби України» працювала там з 29.12.2012 року на посаді фельдшера лаборанта Скадовського міжрайонного відділу лабораторного центру. Тричі навчалась на курсах підвищення кваліфікації. 28.08.2015 року начальник Скадовського міжрайонного відділу лабораторного центру попередила її про звільнення з роботи у звязку зі змінами штатного розпису та запропонувала 0,5 ставки посади фельдшера-лаборанта санітарно-гігієнічної лабораторії, але з наказом керівника юридичної особи про звільнення та скорочення штату не ознайомила. 31.10.2015 року наказом №180-ос її звільнено на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Вважає її звільнення незаконним, оскільки вона має більш високу кваліфікацію та продуктивність праці ніж працівники які залишені: - фельдшер-лаборант [PERSON], яка не має профільної освіти; - фельдшер-лаборант [PERSON], яка має достатній стаж для виходу на пенсію. Крім цього, 0,75% ставки фельдшера лаборанта має завідуюча бактеріологічною лабораторією [PERSON] яка працює лікарем-бактеріологом та начальник Скадовського міжрайонного лабораторного центру [PERSON] працює на дві ставки. Вважає, що несправедливість в розподілені доплат вплинуло на необхідність скорочення штату. До того ж вважає, що при її звільнені не зясовано чи має вона переважне право бути залишеною на посаді в порівнянні з іншими працівниками установи які працюють в інших структурних підрозділах підприємства, які мають менший стаж, нижчу кваліфікацію і продуктивність, однак залишені на роботі, в тому числі з [PERSON] та [PERSON] Також позивачка посилається на те, що вона виховує одна неповнолітню дитину [INFO], так як шлюб з чоловіком розірваний в 2001 році та через це має переваги перед іншими працівниками при залишенні на посаді. В заяві від 18.04.2016 року додатково зазначила, що 25.08.2015 року вона на вимогу начальника Скадовського міжрайвідділу лабораторного центру [PERSON] підписала заяву про переведення її з посади фельдшера-лаборанта мікробіологічної лабораторії на посаду фельдшера-лаборанта санітарно-гігієнічної лабораторії, але наступного дня її відкликала так як вважала, що буде працювати на 0,5 ставки, не отримувати доплати за категорію, менше отримувати за шкідливість. З 28.08.2015 року їй більше ніякі посади не пропонували, тому вона підпис на попередженні про звільнення не ставила. Вважає, що після її відмови від підпису в письмовому попередженні про звільнення, відповідачами доданий текст щодо пропозиції їй посади фельдшера-лаборанта санітарно-гігієнічної лабораторії. Таким чином, вважає попередження сфальсифікованим. Вважає посаду фельдшера-лаборанта санітарно-гігієнічної лабораторії не однорідною посаді фельдшера-лаборанта мікробіологічної лабораторії, тоді як інші посади їй не пропонувалися. Враховуючи, що вона має медичний стаж 19 років, за спеціальністю фельдшера-лаборанта мікробіологічної лабораторії 13 років та другу кваліфікаційну категорію, вона має переваги над наступними працівниками: - фельдшером-лаборантом мікробіологічної лабораторії Херсонського міськрайонного відділу [PERSON] яка не має кваліфікації; - фельдшерами лаборантами Бериславського міжрайонного відділу [PERSON], [PERSON], [PERSON], які не мають кваліфікаційної категорії; - фельдшерами лаборантами Горностаївського міжрайонного відділу [PERSON], [PERSON], [PERSON]; - фельдшерами лаборантами Скадовського міжрайонного відділу [PERSON], [PERSON]; - фельдшером лаборантом Цюрупинського міськміжрайонного відділу [PERSON] Зазначила, що [PERSON] отримувала заробітну плату в 2014-2015 роках по загальному та спеціальному рахунках, в тому числі за сумісництво, однак роботу не виконувала. На підставі наведеного просила поновити її на посаді фельдшера-лаборанта Скадовського міжрайонного центру ДУ «Херсонський обласний лабораторний центр» Державної санітарно-епідеміологічної служби України», стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.11.2015 року до 13.05.16 року в сумі 21488 грн. Крім того, позивачка зазначила, що незаконними діями відповідача їй завдано моральну шкоду яка полягала в позбавленні засобів для існування у звязку з чим вона зазнала психічних та фізичних страждань, втратила нормальні життєві звязки, що вимагало додаткових зусиль для організації життя. Вона не могла нормально харчуватися, одягатися, оплачувати комунальні послуги, погіршилося її здоровя. У звязку з чим просить стягнути з відповідача на її користь 2000 грн. компенсації за моральну шкоду. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених в позові. Пояснила, що вона має перевагу при скороченні в залишенні на роботі перед наведеними в заявах працівниками, що зі слів працівників їй відомо, що на час її звільнення існували вакантні однорідні посади, однак їх не запропоновано. Такі посади були в Херсоні, [PERSON], Бериславі, Новотроїцькому. Вважає, що попередження про звільнення підписане нею, є сфальсифікованим в частині пропозиції посади, оскільки вказаний текст був відсутній під час підписання нею попередження. Представники відповідача позов не визнали, надали судові письмові заперечення в яких зазначено, що 28.08.2015 року позивачку попереджено про звільнення у звязку зі скороченням штату установи та в подальшому звільнено, оскільки її кваліфікація нижча ніж у працівників, які залишені на посадах та вона не має переваг для залишення на роботі. Так, [PERSON] має диплом про вищу освіту за спеціальністю «мікробіологія» та свідоцтво до диплому про підвищення кваліфікації. [PERSON] та [PERSON] мають більший стаж роботи. Крім того, [PERSON] та [PERSON] мають першу кваліфікаційну категорію, тоді як позивачка другу категорію. Ознайомлення позивачки з наказом від 28.10.2015 року №180 ос підтверджується її підписом. Перед звільненням та під час попередження про звільнення позивачці пропонувалась посада фельдшера-лаборанта санітарно - гігієнічної лабораторії, однак вона відмовилась. Вихідна допомога виплачена. Крім того, вказують на право позивачки стати на облік до Центру зайнятості та отримання допомоги по безробіттю. Зауважено, що поняття «продуктивність праці» в їх установі не вживаються, оскільки відсутні затверджені критерії її оцінки, натомість вживається категорія «рівень кваліфікації» у відповідності до категорій. Керівник установи вважає, що позивачка за рівнем кваліфікації не може виконувати роботу інших фельдшерів лаборантів мікробіологічної лабораторії. Однорідною посадою в порівнянні з посадою яку займала позивачка слід вважати посаду фельдшера-лаборанта санітарно-гігієнічної лабораторії так як атестація таких спеціалістів проводиться незалежно від профілю лабораторії згідно номенклатури за спеціальністю «Лабораторна справа»(гігієна). У разі погодження позивачки на посаду яку їй запропоновано, за нею залишалась її друга кваліфікація, доплата за стаж роботи. Посад які не потребують спеціальних знань та навичок на день попередження позивачки про звільнення не було. В листі від 23.02.2016 року та заяві від 18.03.2016 року представник відповідача зазначив, що скорочення посад фельдшера-лаборанта мікробіологічної лабораторії відбулись в Каховському міськрайонному та Скадовському міжрайонному відділах. В Херсонському міськрайонному відділі скорочено також 05 посад фельдшера-лаборанта мікробіологічної лабораторії та 02 посади фельдшера - лаборанта мікробіологічної лабораторії. В Бериславському, Генічеському, Горностаївському міжрайонних відділах, Херсонському обласному центрі проведено скорочення інших посад. В інших відділах скорочення не проводилось. За результатами звільнення працівників з посад фельдшерів-лаборантів у Каховському міськрайонному відділі залишені на посаді [PERSON] та [PERSON], які мають стаж роботи понад 20 років, першу та вищу кваліфікацію. В Скадовському міжрайонному відділі залишені [PERSON], має першу кваліфікаційну категорію, стаж понад 10 років, [PERSON] має першу категорію та стаж понад 20 років; [PERSON] має вищу категорію, стаж понад 20 років; [PERSON] має першу категорію, стаж понад 20 років. По Херсонському міськрайонному відділу залишені на посаді-фельдшера лаборанта [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які мають першу категорію, стаж понад 20 років. Крім цього залишено [PERSON] без категорії, стаж 5 років, але вона належить до працівників стосовно якої існує заборона на звільнення, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитино до 6 років. [PERSON] фельдшер-лаборант без кваліфікації, стаж понад 20 років, працювала в бактеріологічній лабораторії обласного лабораторного центру де скорочень не відбувалось. [PERSON] без кваліфікації працює в Бериславському міжрайонному відділі де не проводилось скорочення. [PERSON] та [PERSON] звільнені з посад за п.1 ст.40 КЗпП згідно наказу від 28.10.2015 року №180-от як й позивачка. В судовому засіданні представники відповідача просили в задоволенні позову відмовити з підстав зазначених в запереченнях. Додатково пояснили, що [PERSON] працює на посаді фельдшера-лаборанта санітарно - гігієнічного профілю Каланчацького районного відділення Скадовського міжрайонного відділу. Вона не підлягала скороченню, оскільки скорочувались працівники мікробіологічної лабораторії. Крім того вона одна виховує двох дітей, які мають статус постраждалих від аварії на Чорнобильській АЕС. [PERSON] працює в Чаплинському районному відділенні Скадовського міжрайонного відділу на посаді фельдшера-лаборанта санітарно - гігієнічної лабораторії, отже не підлягала скороченню. Крім того виховує дитину інваліда. Заперечували факт фальсифікації попередження позивачки про звільнення. Пояснили, що на час звільнення позивачки інших, ніж та яка була запропонована, однорідних вакантних посад не було. Профспілки установа не має. Представник третьої особи вважає позов необґрунтованим, просить в його задоволенні відмовити. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що працівники Скадовського міжрайонного відділення своєчасно заздалегідь були повідомлені про скорочення. Крім того, [PERSON] пояснила, що після скороченні її посади, вона переведена на посаду фельдшера - лаборанта санітарно гігієнічної лабораторії Скадовського міжрайонного відділення. Надбавку за категорію вона як і раніше отримує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Частиною 3 ст. 64 Господарського кодексу України підприємству надане право самостійно визначати свою організаційну структуру, чисельність працівників і штатний розпис. Це означає, що за певних обставин власник або уповноважений ним орган може змінювати чисельність або штат працівників шляхом скорочення, а отже при виникненні спору між працівником і роботодавцем суд не вправі обговорювати питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників. Підприємство може складатися з виробничих або функціональних структурних підрозділів (виробництв, відділень, цехів, управлінь, бюро, служб тощо) та створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи. Філії та представництва, як і інші структурні підрозділи підприємства, установи, організації не мають статусу юридичних осіб і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством (ч.3ст.95 ЦК України, ч.4 ст.64 ГК України). Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Як роз'яснено у пункті 19 Постанови ВСУ №9 від 06 листопада 1992 року, розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, скорочення чисельності чи штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівників, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник чи уповноважений орган не мали можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він у встановлений строк про наступне звільнення. При проведені звільнення власник або уповноважений ним орган вправі у межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада, якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, при цьому суд не вправі обговорювати доцільність такої перестановки (перегрупування). Таким чином, доводи позивачки про невжиття керівником установи заходів щодо можливої перестановки працівників для забезпечення їй робочого місця не узгоджуються з вимогами закону. Згідно ст.49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Відповідно до ч.1 ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Поняття кваліфікації як таке, що включає не лише освітній рівень працівника та стаж його роботи, а і здатність виконувати особливі доручення, є оціночним та визначається у кожній конкретній справі залежно від установлених судом обставин (лист ВССУ від 16.01.2012 р.). Судова практика не допускає можливості проведення експертизи з метою визначення працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Тому рівень кваліфікації може підтверджуватись документами про освіту, отримання другої вищої освіти, навчання без відриву від виробництва, присвоєння кваліфікаційних розрядів (класів, категорій, рангів), підвищення кваліфікації, тимчасове виконання обовязків більш кваліфікованих працівників, наявність вченого ступеню або вченого звання тощо. Таким чином, поняття кваліфікації як таке, що включає не лише освітній рівень працівника та стаж його роботи, а і здатність виконувати особливі доручення, є оціночним та визначається у кожній конкретній справі залежно від установлених судом обставин (постанова ВСУ від 7 листопада 2011 року N 6-45цс11). Продуктивність праці характеризується якістю виконуваної роботи, відсутністю виробничого браку, часом, який витрачається кожним із працівників для виконання завдання рівного ступеню складності, можливістю виконання працівником складних відповідальних завдань або більшого обсягу робіт порівняно з іншими працівниками, що працюють на аналогічних посадах чи виконують роботу за тією ж професією й однакового ступеню складності (розширення зони обслуговування, збільшення обсягу виконуваної роботи, суміщення професій. Оскільки на сьогодні не існує законодавчо визначених критеріїв для оцінки продуктивності праці, роботодавець керується субєктивною думкою, що склалась про працівника за час його роботи на підприємстві та для вирішення питання щодо переважного права на залишення на роботі працівників може створюватися комісія до складу якої можуть входити представники роботодавця, профспілки або іншого представницького органу працівників. За рівних умов продуктивності праці і кваліфікації, перевага в залишенні на роботі надається працівникам, зазначеним у частині другій статті 42 КЗпП. При цьому черговість їх зазначення у КЗпП України юридичного значення не має, однак при наявності у працівника кількох підстав вважається за можливе надання переваг для переважного залишення на роботі порівняно із працівником, який має лише одну таку підставу. Термін «однорідна професія (посада)» припускає, що однорідні професії (посади) характеризуються перш за все аналогічними або подібними за змістом трудовими функціями працівників у рамках одної спеціальності, але з можливою відмінністю в кваліфікації (розряді, класності, категорії). Питання про однорідність професії (посади) вирішується у кожному конкретному випадку. Власник є таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобовязаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Оскільки обовязок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обовязок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які зявилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. До складу Державної установи «Херсонський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України», скорочена назва - ДУ «Херсонський [PERSON]» входять вісім відокремлених структурних підрозділів, в тому числі Скадовський міжрайонний відділ.(а.с.155-156 т.1) Як вбачається з трудової книжки, позивачка має середню-спеціальну освіту за спеціальністю фельдшер-лаборант. З липня 1999 року працювала в медичних закладах за спеціальністю. В ДУ «Херсонський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» працювала з 02.01.2013 року на посаді фельдшера-лаборанта мікробіологічної лабораторії.(а.с.19-20 т.1) Представники відповідачів не оспорюють, що [PERSON] має другу кваліфікаційну категорію, неповнолітню дитину. При цьому, суд не погоджується з доводами позивачки щодо її статусу матері-одиначки, оскільки дитина [INFO], народжена в шлюбі. Той факт, що рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 11.09.2001 року шлюб розірвано, позивачці статус матері-одиначки не надає.(а.с.78 т.1) Наказом №78 від 25.08.2015року введено в дію з 01.09.2015 року структуру та штатний розпис ДУ «Херсонський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» в межах граничної чисельності 473 штатних одиниць.(а.с12-13 т.1) Про заплановане масове вивільнення працівників ДУ «Херсонський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» повідомлено Державну службу зайнятості. З повідомлення вбачається, що серед інших посад планувалось в тому числі скоротити посади фельдшерів-лаборантів мікробіологічної лабораторії у Каховському міжрайонному відділі, Скадовському міжрайонному відділі та в Херсонському міськрайонному відділі.(а.с.55 т.1) Аналіз штатних розписів ДУ «Херсонський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» підтверджує фактичну зміну штатної чисельності установи. (95-101,158-161 т.1) Таким чином, з наявних у справі належних і допустимих доказів вбачається, що відповідачем було внесено зміни в організаційну структуру та штатний розпис, а внаслідок чого в установі відбулося скорочення конкретних посад, в тому числі посад фельдшера лаборанта мікробіологічної лабораторії по Скадовському та Каховському міжрайонним відділах та по Херсонському міськрайонному відділу. Як визнали сторони, профспілковий комітет в установі не створений. Згідно з п.2 Наказу № 78 від 25.08.2015року в ДУ «Херсонський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» створено комісію для підготовки вивільнення працівників.(а.с.48 т.1) На думку суду, надана позивачкою копія її заяви від 25.08.2015 року з проханням перевести її на посаду фельдшера-лаборанта санітарно-гігієнічної лабораторії та її відкликання 26.08.2015 року, тільки підтверджує доводи представників відповідача про обізнаність [PERSON] про майбутні зміни в штатному розписі ще до офіційного їх оприлюднення.(а.с.58-59 т.1) 27.08.2015 року затверджено Перелік фахівців які підлягали скороченню.(а.с.49 т.1) Наказом №134-ос від 28.08.2015 року доручено старшому інспектору по кадрам підготувати попередження про наступне скорочення працівників згідно додатку, серед яких вказано позивачку.(а.с.15-16 т.1) [PERSON] попереджено про можливе звільнення 28.08.2015 року та їй запропоновано посада фельдшера-лаборанта санітарно-гігієнічної лабораторії, про що свідчить її підпис на письмовому попередженні під словами «З попередженням ознайомлена». Нижче, під словами «З пропозицією погоджуюсь» та «Від пропозиції відмовляюсь» підпис позивачки відсутній.(копія попередження а.с.56 т.1, оригінал попередження а.с.2 т.2) З приводу відмови позивачки від підпису складений акт від 28.08.2015 року з якого вбачається, що [PERSON] відмовилась від підпису про згоду або відмову щодо її переводу на посаду фельдшера-лаборанта санітарно-гігієнічної лабораторії.(а.с.57 т.1) За клопотанням позивачки судом призначалась судово-технічна експертиза щодо перевірки твердження [PERSON] факту підробки листа-попередження в частині пропозиції їй посади, однак робота експерта позивачкою не оплачена, в звязку з чим експертизу не проведено. Виходячи з посадових інструкцій фельдшера-лаборанта санітарно-гігієнічної лабораторії та фельдшера-лаборанта мікробіологічної лабораторії, вказані посади можна вважати однорідними, оскільки характеризуються подібними функціональними обовязками в межах однієї спеціальності.(а.с.13-20 т.2) Наказом №180-ОС від 28.10.2015 року [PERSON] звільнена з посади фельдшера-лаборанта Скадовського міжрайонного відділу ДУ «Херсонський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України»(а.с.53т.1) Безпосередньо наказ про звільнення позивачка не оскаржує. Таким чином, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи представників відповідача, щодо попередження позивачки про наступне звільнення за два місяці, що до звільнення їй було запропоновано вакантну однорідну посаду, що відповідала її спеціальності та кваліфікації, однак від запропонованої посади остання відмовилась. В судовому засіданні представники відповідача наявність інших однорідних вакантних посад які могли бути запропоновані позивачці заперечують, їх доводи позивачкою не спростовані та докази зворотнього не надані. На думку суду, надана позивачкою копія її заяви від 25.08.2015 року з проханням перевести її на посаду фельдшера-лаборанта санітарно-гігієнічної лабораторії та її відкликання 26.08.2015 року, тільки підтверджує доводи представників відповідача про обізнаність [PERSON] про майбутні зміни в штатному розписі ще до офіційного їх оприлюднення.(а.с.58-59т.1) Розрахунок при звільненні позивачка не оспорює. Відповідно до ч.1 ст.42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Стосовно доводів позивачки з приводу наявності у неї переваг перед працівниками вказаними нею в позові, суд зауважує на наступне. Враховуючи, що офіційних спостережень щодо рівня продуктивності праці в ДУ «Херсонський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» не здійснювалось, дослідити рівень позивачки в порівнянні з іншими працівниками в повному обсязі не вбачається за можливе. Однак надані характеристики працівникам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] свідчать, що позивачка поступається вказаним працівникам в питаннях ставлення до своїх обовязків, так як не виявляла ініціативи, не охоче допомагала іншим лаборантам, не належним чином заповнювала робочу документацію. За час роботи показала себе спеціалістом невисокого рівня.(а.с.133, 132-136 т.1) Так, як [PERSON] та [PERSON] на яких посилається позивачка звільнені з посад за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України згідно наказу від 28.10.2015 року № 180-ОС, тому питання переваги в залишенні на посаді стосовно цих осіб не досліджувалось.(а.с.53 т.1) Фельдшер-лаборант мікробіологічної лабораторії Скадовського міжрайонного відділу [PERSON], (дошлюбне прізвище Чурсіна) має першу кваліфікаційну категорію, стаж роботи понад 10 років, що підтверджується копією трудової книжки, копіями диплому та посвідчення фахівця.(а.с.61, 65-68т.1) [PERSON] має першу категорію та стаж понад 20 років, що також доводиться посвідченням фахівця та копією трудової книжки;(а.с.69-70) [PERSON] працює в Херсонському міськрайонному відділі має першу категорію, стаж понад 20 років. (а.с.265-267т.1) [PERSON] фельдшер-лаборант обласного центру без кваліфікації, стаж понад 20 років, працювала в бактеріологічній лабораторії обласного лабораторного центру де скорочення не відбувались. [PERSON] без кваліфікації працює в Бериславському міжрайонному відділі де не проводилось скорочення. [PERSON] працює у Великоолександрівському лабораторному відділенні Бериславського міжрайонного відділі де скорочення не відбувались. [PERSON] працює в Бериславському міжрайонному відділі, [PERSON] [PERSON] працюють в Горностаївському міжрайонному відділі де скорочення не відбувались. [PERSON] працює на посаді фельдшера-лаборанта санітарно гігієнічного профілю Каланчацького районного відділення Скадовського міжрайонного відділу. Не підлягала скороченню, оскільки скорочувались працівники мікробіологічної лабораторії. [PERSON] працює в Чаплинському районному відділенні Скадовського міжрайонного відділу на посаді фельдшера-лаборанта санітарно-гігієнічної лабораторії, отже не підлягала скороченню. Данні щодо кваліфікаційних категорій, наявного стажу вказаних та інших працівників, на яких не посилається позивачка як на таких перед ким вона має перевагу, але які залишені на посадах, наведені в Довідці відповідача яка спрямована позивачці 11.04.2016 року на вимогу Уповноваженого ВРУ з прав людини. Достовірність даних викладених в довідці позивачкою не заперечується. Системним аналізом даних довідки про осіб які залишені на посадах в ДУ «Херсонський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» встановлено, що на посадах залишені працівники посади яких не підлягали скороченню, працівники які мають вищу в порівнянні з позивачкою кваліфікаційну категорію (вищу та першу) та особи які не могли бути скорочені, як то вагітна [PERSON], та перебуваюча в декретній відпустці [PERSON] оскільки згідно ч.3 ст.184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років ч.6 ст.179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов'язковим працевлаштуванням. (а.с.265-267т.1) Судом розяснено позивачці право доповнення позовних вимог вимогою про скасування наказу № 180-ОС від 28.10.2015 року в частині її звільнення, однак відповідна вимога не заявлялась. Критично оцінивши та проаналізував надані докази, суд дійшов висновку про недоведеність доводів позивачки, що вона є найбільш кваліфікованим працівником в порівнянні з іншими особами, які залишені на посадах, оскільки не надано прямого та безспірного підтвердженням більш високої кваліфікації і продуктивності її праці за станом на час звільнення в розумінні критеріїв визначених ч.1 ст.42 КЗпП України. Враховуючи, що залишені на посадах працівники з тих відділень та відділів в яких проводилось скорочення, мають більш високу кваліфікацію ніж позивачка, відсутні підстави застосовувати ч.2 ст.42 КЗпП України, оскільки вона додатково зазначає переваги при рівних умовах продуктивності та кваліфікації. Таким чином, суд визнає доведенною належними і допустимими доказами ту обставину, що при звільненні позивачки дотримані вимоги ч.2 ст.40, ч.1 ст.42, ст.43, ст.49-2 КЗпП України, тоді як позивачка не довела обставини, на які вона посилалася в обґрунтування заявлених вимог щодо незаконності її звільнення. При цьому суд вважає недопустимим здійснення судом аналізу доцільності скорочення посад, оскільки це повноваження власника установи або особи яка виконує такі функції. Також не стосуються предмету спору доводи позивачки щодо неналежного керівництва установою в частині встановлення працівникам доплат, надбавок, організації роботи за сумісництвом. Оскільки відповідачем дотримано процедуру звільнення позивачки за п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, підстав для відшкодування моральної шкоди не має.

Outcome: dismissed