Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

28.01.2016р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення аліментів. Позивачка, обґрунтовуючи свої вимоги посилалася в позовній заяві на те, що 09.09.2000р. сторони уклали шлюб, а 06.04.2015р. шлюб між сторонами було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання своїх дітей у добровільному порядку відповідач не надає. З урахуванням викладеного, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття. В наданій суду 09.03.2016р. заяві, позивачка підтримала позовні вимоги, а також просила розглядати справу за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України та винести по справі заочне рішення суду (а.с. № 23). Відповідач - [PERSON] у судові засідання 22.02.2016р. та 15.03.2016р. повторно не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, за адресою, яка підтверджується матеріалами справи (а.с. № 11 - зворотня сторінка). В матеріалах справи наявні конверти про неможливість вручення, через тимчасове призупинення пересилання поштових відправлень до АР Крим (а.с. № 16, 24). Крім того, про дату та час слухання справи відповідач повідомлявся шляхом розміщення оголошення на сторінці Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська сайту «Судова влада України» (а.с. № 25-26). Таким чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 197, ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами та винести по справі заочне рішення суду, у зв'язку з повторною неявкою відповідача, який належним чином був повідомлений про дату та час слухання справи, та заперечень суду не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є відповідач (а.с. № 7, 8). Діти мешкають зі своєю матір'ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні (а.с. № 10). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 181, ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, починаючи від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на те, що відповідач не надав суду жодних заперечень щодо розміру аліментів, також позивачка в позовній заяві посилається на те, що відповідач отримує офіційну заробітну плату та пенсію, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO] до досягнення ними повноліття, в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, стягуючи аліменти на користь матері дітей [PERSON], починаючи стягнення з дня пред'явлення позову, а саме з 28.01.2016р. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, з огляду на те, що позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved