Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-06 00:00:00

\~ \~ \~28.08.2007\~позивач [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] \~ про\~відновлення порушеного\~права та\~усунення перешкод\~у праві\~користування власністю.\~У подальшому\~до участі\~у справі\~,\~з урахуванням\~уточнення позовних\~вимог,\~ було\~залучено у\~якості співвідповідача\~ [PERSON] \~та треті\~особи-Харківська міська рада, [PERSON] , Адміністрація Жовтневого району Харківської міської ради. [INFO] [PERSON] помер, його правонаступником залучено [PERSON] . З урахуванням зазначеного, у подальшому [PERSON] уточнила позовні вимоги та просила визнати незаконним проведення самочинного будівництва [PERSON] двоповерхової будівлі на території домоволодіння [ADDRESS] на місці колишніх будівель літ. «Л» та «М» та зобов`язати [PERSON] знести за власних рахунок самочинну будівлю. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від 21.05.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Свирид Н.А., вона є власником домоволодіння [ADDRESS] , а також земельної ділянки за вказаною адресою на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ХР № 046619 від 26.11.2014 року. Земельна ділянка та домоволодіння [ADDRESS] , яка межує з земельною ділянкою позивача, належить померлому [PERSON] та знаходиться в фактичному користуванні його дочки - [PERSON] . Відповідач, разом зі своїм чоловіком у 2006 році розпочали будівництво самочинної двоповерхової будівлі, яка розміщується на місці колишньої господарської будівлі, без отримання відповідних погоджувальних документів та дозволів державних установ. При зведенні другого поверху стіна будівлі фактично покладена на стіну будівлі, що розташована на ділянці [PERSON] , що призводить до її руйнування. З приводу самоправних дій [PERSON] позивач неодноразово зверталася до компетентних органів, які виносили неодноразові приписи про заборону зведення будівлі та її знесення, але вони відповідачем не виконувались. Враховуючи викладене та неодноразові уточнення, позивач просила визнати незаконним проведення відповідачем самочинного будівництва двоповерхової будівлі літ. «А2-2» до житлового будинку «А1-1» на території домоволодіння [ADDRESS] на місці колишніх будівель літ. «Л» та «М», а саме колишнього сараю з льохом літ. «М», перебудову до цього сараю- приміщення першого поверху 2-12 пл. 26,3 кв.м., приміщення 2-11 пл. 11,9 кв.м. , приміщення другого поверху 2-13 пл. 11,8 кв.м., приміщення 2-14 пл. 26,3 кв.м.та такими, що не відповідають державним будівельним нормам і правилам ДБН-260-9), є пожеженебезпечними, порушують права приватної власності.Просить також усунути перешкоди у праві користування приватною власністю-земельною ділянкою домоволодіння [ADDRESS] шляхом зобов`язання відповідача [PERSON] знести за власний рахунок двоповерхову прибудову літ. «А2-2» до житлового будинку домоволодіння [ADDRESS] на місці зареєстрованого сараю з льохом літ.»М», прибудови до сараю, а саме приміщень №№ 2-11, 2-13, 2-14, а прим. 2-12 пл. 26,3 кв.м. привести в стан до початку будівництва( 2005) самовільної перебудови ( т. 1 а.с. 91-92, т. 2 а.с. 202-205, 227-230, 247-253). У поясненнях до позовної заяви [PERSON] стверджувала, що рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради від 04.12.2001 № № 93-10 їй було дозволено провести прибудову розм. 2,5х 5,5 м. + 6,6х8 м., а також побудувати сарай розм. 5х6 м., господарчу прибудову розм. 6х6м. Сусідне домоволодіння [ADDRESS] належало [PERSON] ( помер у 2012) та [PERSON] у рівних долях по Ѕ частині. У 2002 [PERSON] та позивачем , за взаємною письмовою згодою, кожним на своїй земельній ділянці, побудовані господарські будівлі, які впритул прилягали стінами і по межі мали водовідвід . Після переїзду [PERSON] до іншого місця проживання, у 2006 його донька-відповідач [PERSON] самоправно, без жодного дозвільного документа, проекту на будівництво, без погодження з позивачем, в порушення п. 3.25 «Державні будівельні норми України» почала будівництво на межі, на місці колишньої господарської споруди, нового двоповерхового будинку, знищила частину шиферної та металевого каркасу огорожі, занесеної до техпаспорту, втрутилась на її земельну ділянку. При будівництві другого поверху, як вказує позивач, [PERSON] навмисно призвела цегляну кладку стіни другого поверху на стіні господарської будівлі [PERSON] , самоправно зірвала дах, водовідвід, зіпсувавши і пошкодивши покрівлю гаражу, прив`язалась з обох сторін до гаражу, вибила цеглу з кутів гаражу, вставила металеві прутки і свої цеглини, пошкодила ізоляційне захисне покриття-підложку між стіною і цоколем гаражу [PERSON] . Відділ пожежного контролю , куди зверталась позивач, вказав, що відповічами [PERSON] порушені нормативні протипожежні вимоги в галузі проектування та будівництва, винесено постанову № 310 від 17.07.2007 про заборону будівництва. Аналогічний лист направлено Новобаварським районним відділом ГУ Державної служби з надзвичайних ситуацій у Харківській області, а також до інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області. Приписи [PERSON] ігнорували, не зупиняла самовільне будівництво, хоча неодноразово попереджалась про неприпустимість такого ( т. 1 а.с. 8-15, 26, 50-51,94-104, т. 4 а.с. 16-20). Відповідач [PERSON] проти позову заперечувала, посилаючись на те, що у квітні 1998 сарай літ. «Л» розміром 3х5 кв.м. самовільно, разом з батьком, перебудований до розміру 4х8 кв.м. У 1999 [PERSON] надала [PERSON] згоду на збільшення розміру існуючого сараю, розташованого на межі. Жовтневий РВК у м.Харкові від 03.08.1999 за № 55-46 надав дозвіл [PERSON] на проведення прибудови до будинку А1-1 розміром 3,6х4,2 кв.м., 1,6х1,8 кв.м., а сарай літ. «Б»( змінено літ.) збільшили до розмірів 5х8м. Кількість поверхів прибудов та сараю не обмежувалося. Було отримано згоду всіх наглядових органів.Стверджує, що після будівництво сараю «Л» розміром 4х8 кв.м., між будинком А-1 та сараєм залишилася відстань розміром 1 м. Позивач звернулась до Жовтневого РВК за дозволом на зведення прибудов та побудову господарчої споруди впритул до стіни існуючого сараю літ. «Л» на існуючий фундамент. Рішення винесено 04.12.2001 за № 93-10, отже раніше 2001 позивач [PERSON] , не могла збудувати свій двоповерховий гараж,хоча зазначає, що господарчі будівлі за згодою обох власників зведено у 2002 р. Сарай літ. «Л» розміром 4х8 м. не знесено, а переобладнано у прим. 2-12. Над сараєм побудований другий поверх. Вважає, що позивачем не надано доказів про здійснення перешкод у користуванні власністю. Збудований у 2000 [PERSON] сарай зареєстрований належним чином і у листопаді 2001 [PERSON] надав згоду [PERSON] на зведення господарчої будівлі, але мови про побудову гаража не йшлася. Відповідач пояснює, що для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок . Розміщення господарських будівель по лінії забудови житловими будинками не допускається( ДБН 360-92 «Містобудування, планування і забудова міських і сільських поселень» 3.24 ( т. 4 а.с. 74-80). \~ \~ У\~письмових запереченнях\~відповідач зазначає,\~що закладаючи\~фундамент господарської\~будівлі літ.\~«Л» [PERSON] \~мав на\~увазі,\~що її\~пізніше буде\~обкладено цеглою.\~У 2005\~ [PERSON] \~відтворив свої\~наміри і\~обклав належний\~йому сарай\~селікатною цеглою,\~при цьому\~бокову стіну\~сараю літ.\~«Л»,\~яка виходила\~до межі\~сусідньої ділянки\~,\~обкласти не\~надалось можливим,\~тому що\~позивач збудувала\~бокову стіну\~свого гаражу\~впритул до\~стіни сараю\~літ.\~«Л» та\~на фундаменті,\~залишеному для\~обкладання.\~Отже,\~на думку\~відповідача,\~ [PERSON] \~самовільно захопила\~частину будівлі,\~зведену [PERSON] .\~Стверджує,\~що гараж\~ [PERSON] \~побудувала значно\~пізніше нежитлової\~будівлі відповідача,\~обладнала злив\~атмосферних опадів\~в бік\~нежитлової будівлі\~на земельній\~ділянці [ADDRESS] ,\~тобто порушила\~вимоги п.\~3.24*\~ДБН-360-92*( т. 3 а.с. 151-153). У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказує, що позивачем не доведено виступ стіни другого поверху самовільної прибудови до житлового будинку [ADDRESS] на земельну ділянку [PERSON] на 12см. [PERSON] звернулась до фахівців у сфері проектування та проведення будівельних робіт та отримала висновок про готовність будівництва прибудов та надбудов 100% і їх стан визначено, як нормальний. Самовільно зведені приміщення 2-11, 2-13, 2-14, 2-15 і переобладнаний сарай в кухню 2-12 в житловому будинку [INFO] за станом будівельних конструкцій та інженерного обладнання можуть експлуатуватися. У висновку також зазначено, що прибудований гараж до межі ділянки [ADDRESS] , в порушення ДБН має скіс даху, обладнаний в сторону будинку [INFO] , що призводить до злиття атмосферних опадів під конструктивні елементи будинку [INFO] . Надавши згоду на зведення на сусідній ділянці господарчої будівлі у 1999, [PERSON] до 2007 не оскаржувала місцезнаходження зазначеної будівлі. У позовних вимогах про приведення приміщення 2-12 пл. 26,3 кв.м. у попередній стан до початку самовільного будівництва, позивач визнала, що місцезнаходження сараю літ. «Л» її цілком влаштовує (т. 3 а.с. 154-159). Позивач [PERSON] надала відповідь на відзив, вказуючи, що у квітні 1998 сарай літ.»Л» був самовільно перебудований [PERSON] , [PERSON] з розміру 3х5м до розміру 4х8м.На момент придбання позивачем домоволодіння, сарай Косолапових розміром 4х8м. вже стояв з дахом, уклін якого зі сточним зливом був на території житлового будинку [INFO] , підтвердженням чого є диск із записом від 10.01.1999 і фото стопкадру із запису, доданого до відзиву. Замість дозволу на узаконення прибудов і узаконення збільшення цього сараю ( на той час літ.»Л») до розмірів 4х8м з розміру 3х5м., рішенням виконкому № 55-46 від 03.08.1999 надано дозвіл на будівництво і внесено зміни до техпаспорту до Ѕ частки домоволодіння. Позивач зауважує, що якщо сарай Косолапових літ. «Л» був вбудований впритул до огорожі-паркану з шиферу на металевому каркасі, то фізично ніяк відповідач не могла обкладати цеглою свою будівлю на споруді-паркані будинку [INFO] , не маючи відповідного дозволу.Яким чином фундамент сараю літ. «Л» з`явився під парканом позивача незрозуміло та чи є він або був взагалі невідомо.Всі дії позивача, як вона зазначає, були узгоджені щодо поновлення нею раніш існуючого на цьому місці сараю ( зараз гараж), приватизації земельної ділянки з погодженням меж і кутів поворотів земельної ділянки, із залученням фахівців-землевпорядників. Рішення Жовтневої райради №№м 7-1 від 04.05.1982, № 31-5 від 07.02.1984, № 55-46 від 03.08.1999, на які посилається відповідач, не мають, на думку позивача, відношення до самовільної забудови, з приводу якої подано позов. Наданий відповідачем технічний висновок не затверджено та виготовлено виконавцем, який не мав кваліфікаційної атестації експерта, що порушує вимоги ст. 17 Закону України «Про архітектурну діяльність» та не дає відповіді на питання відповідності самовільно збудованої двоповерхової будівлі вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва ( містобудівельним, протипожежним, санітарно-гігієнічним тощо, які є обов`язковими при експертизі). Якщо би, як стверджує відповідач, її сарай стояв раніше, то вона повинна була при будівництві дотримуватись будівельних норм і правил та відступати від межі на 1 м.-санітарна норма, на 4м від межі-будівельна норма для одноповерхових будинків, на 9/12м. від межі-норма для двоповерхових будинків Ш степеню вогнестійкості ( табл. 1 додатку 3.1 «Протипожежні вимоги») .У примітці таблиці 3.2а* допускається об`єднання господарських будівель й гаражів сусідніх ділянок. У відповідача відсутній дозвіл на двоповерхову будівлю, на перебудову сараю, на реконструкцію сараю, тому [PERSON] просив співвласника Ѕ домоволодіння [PERSON] і [PERSON] дозволити йому тільки збільшити господарську будову сарай «Л» до розміру 4х8 і більше ніяких дій дозволено не було. [PERSON] стверджує, що її приватне право і право на землю, на власність-господарську будівлю-гараж щодо зовнішніх меж самовільної будівлі порушено, відповідач користується її власністю, часткою землі, стінами гаражу, руйнує законний паркан, використовує землю під паркан для бетонування землі в своїх потребах, знищує металеві межеві знаки ( т. 3 а.с. 195-206). \~ \~ Представник\~3\~особи-Харківської\~міської ради\~направив \~письмові пояснення,\~в яких\~зазначає,\~що відповідач\~ [PERSON] \~разом зі\~своїм чоловіком,\~ у\~2006\~році,\~розпочали будівництво\~самочинної двоповерхової\~будівлі,\~яка розміщується\~на місці\~колишньої господарської\~будівлі ,\~без отримання\~відповідних погоджувальних\~документів та\~дозволів.При\~зведенні другого\~поверху стіна\~будівлі фактично\~покладена на\~стіну будівлі,\~що розташована\~на ділянці\~позивача.Неодноразові\~приписи про\~заборону зведення\~будівлі та\~її знесення,\~відповідачем не\~виконується,\~що підтверджується\~листами Жовтневої\~районної СЕС\~м.Харкова\~від 20.07.2007,\~відділення пожежного\~нагляду Жовтневого\~районного відділення\~ГУМНС України\~в Харківській\~області від\~27.07.2007,\~інспекції Державного\~архітектурно-будівельного\~контролю у\~Харківській області\~від 14.04.2007,\~виконкому Харківської\~міської ради\~від 01.10.2007,\~управління містобудування\~та архітектури\~виконкому Харківської\~міської ради\~від 25.04.2008,\~виконкому Жовтневої\~районної ради\~м.Харкова,\~актами від\~21.09.2006,\~21.05.2007,\~20.06.2007,\~приписом від\~26.09.2006.\~Експлуатація закінчених\~будівництвом об`єктів\~(\~якщо таке\~прийняття передбачено\~законодавством),\~не прийнятих\~в експлуатацію,\~забороняється.\~Доказів про\~наявність у\~відповідача права\~власності та\~дозвільних документів\~на право\~виконання будівельних\~робіт з\~будівництва об`єкту\~та вводу\~його в\~експлуатацію у\~встановленому законодавством\~порядку відповідачем\~не надано.\~У разі\~доведення порушених\~прав позивача,\~як вказує\~представник,\~просить задовольнити\~позовну заяву\~та проводити\~розгляд справи\~без участі\~представника Харківської\~міської ради ( т. 3 а.с. 120-121). 3 особа-Адміністрація Новобаварського району Харківської міської ради 12.09.2019 надала заяву про те, що рішенням 1 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 7 скликання» від 20.11.2015 № 7/15 затверджено Положення про Адміністрацію Новобаварського району Харківської міської ради, згідно з яким на теперішній час Адміністрація не наділена повноваженнями щодо надання дозволів на будівництва, прийняття в експлуатацію переобладнаних приміщень, перерозподіл ідеальних часток, а тому визнання незаконним самовільного будівництва житлового будинку, знесення незаконної будівлі не входить до компетенції адміністрації району. Вирішення справи не випливає на права на обов`язки Адміністрації, тому вона не є суб`єктом спірних правовідносин.Просить розглядати справу без участі представника Адміністрації ( т. 4 а.с. 110-114). [PERSON] своєю заявою повідомила, що 3 особа- [PERSON] помер [INFO] , вона є правонаступником на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] , спадкова справа заведена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жицькою Я.Е., просить розглядати справу за її відсутності ( т. 3 а.с. 73,103). В матеріалах справи мається пояснення [PERSON] від 15.09.2010, в яких він повідомив, що з кінця 90-років Косолапови , без погодження з ним, стали систематично здійснювати самовільні прибудови до будинку, що знаходився у спільній власності шляхом захоплення земельної ділянки [PERSON] , збудували на ній житлову прибудову А1-1, а1, а6, а пізніше почали будувати двоповерхову прибудову на частині стіни сараю [PERSON] . Неодноразові звернення в органи влади та поліцію результатів не дали. Двоповерхова будівля, як вказував [PERSON] , повністю затінює його земельну ділянку, при проведенні телефону відповідачі самовільно пробили кут його частини будинку, поставили трубу, на будь-які зауваження відповідач та її чоловік відповідають нецензурною лайкою ( т. 1 а.с. 179). Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області направлено пояснення, в яких підтримує позовні вимоги, зазначає про відсутність у відповідача дозволу на виконання будівельних робіт, обов`язковість яких передбачено ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій», документ, що засвідчує відповідність об`єкта будівельним нормам та правилам ( т. 1 а.с. 159-161) Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 10.01.2008 призначена будівельно-технічна експертиза , провадження у справі зупинено ( т. 1 а.с. 57-58). У зв`язку з надходженням повідомлення про неможливість надання експертного висновку, відновлено провадження ухвалою суду від 28.08.2008 ( т. 1 а.с. 69). Ухвалою 06.02.2012 , за клопотанням позивача, в порядку забезпечення позову заборонено [PERSON] , [PERSON] проводити будівельні роботи на земельній ділянці по [ADDRESS] ( т. 1 а.с. 242). Ухвалою 24.05.2012 зупинено провадження у справі до залучення до участі правонаступника [PERSON] , який помер [INFO] ( т. 11 а.с. 259). 23.05.2014 ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова відновлено провадження ( т. 1 а.с. 267). Клопотання представника відповідача про огляд доказів за їх місцезнаходженням-домоволодіння [ADDRESS] та [ADDRESS] та гаража, що належить позивачу, а також паркана, розташованого на межі між домоволодіннями №№ 25,27 залишено без задоволення ( т. 3 а.с. 115-116, т. 4 а.с.32). Ухвалою суду від 05.0.2019, за клопотанням відповідача, витребувано з КП «Харківське міськБТІ» копію інвентаризаційної справи щодо будинку [ADDRESS] ( т. 4 а.с. 61-62). Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 березня 2015 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, визнано незаконним проведення самочинного будівництва [PERSON] двоповерхової будівлі на території домоволодіння [ADDRESS] на місці колишніх будівель літ. «Л» та «М» та зобов`язано [PERSON] знести зазначену самочинну будівлю за власний рахунок. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 16 грн. (т.1 а.с. 305-307). Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 16.06.2015 заочне рішення залишено без змін ( а.с. 99-105 т. 2). Ухвалою\~\~Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і\~\~\~\~\~\~ кримінальних справ від 28.10.2015 заочне рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 25.03.2015 та ухвала Апеляційного суду Харківської області від 16.06.2015 скасовані, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції\~\~ ( т. 2 а.с. 162-165). \~ \~ При\~новому розгляді\~справи суд,\~вислухавшивступне\~слово та\~пояснення сторін\~та їх\~представників,\~перевіривши матеріали\~справи,\~оцінивши належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності,\~приходить до\~наступного. На підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 21.05.1998, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Свирид Н.О. за реєстровим № 378, [PERSON] належить житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] , що складався із будинку літ. А-1 та надвірних будівель: вбиральні літ.«В», сараю літ. «Г» , льоху літ. «Д», споруди N-N-1, N-2, 45. Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної ради від 04.12.2001 № 93-10 дозволено [PERSON] провести прибудову розм. 2,5х 5,5 м. + 6,6х8 м., побудувати сарай розм. 5х6 м., господарчу прибудову розм. 6х6м ( т. 1 а.с. 34). Технічна документація по встановленню меж земельної ділянки та оформлення права власності на неї [PERSON] складено у 2003, межі земельної ділянки погоджені з власниками суміжних земельних ділянок, у тому числі з [PERSON] ( т. 1 а.с. 16-21). Позивачу на праві власності належить земельна ділянка пл. 0,0686 га відповідно до рішення ХХ1 сесії ХХ1У скликання Харківської міської ради від 28.04.2004 № 5704 ( акт про право власності серії ХР № 046619 для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 26.05.2011 у задоволенні позову [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] ,Територіальної громади м.Харкова, третя особа Управління Держкомзему у м.Харкові про визнання приватизації земельної ділянки недійсною відмовлено. Як випливає з рішення, акт погодження межі земельної ділянки від 10.07.2003 підписано зі всіма власниками, відрізки меж погоджені ( т. 3 а.с. 67-68). Згідно акту техніка-геодезіста ДП «Східгеоінформ» від 26.06.2011 , виконуючи замовлення відповідно з отриманими від [PERSON] матеріалами з технічної документації, проведено винос та закріплення на місцевості меж земельної ділянки по [ADDRESS] .Винесені знаки закріплені на місцевості металевими трубами і забарвлені на місцевих предметах.Схематичне креслення додається до акту ( т. 4 а.с. 66). \~ \~ Відповідно\~до інформаційної\~довідки з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] -1/2 частина, [PERSON] -1/2 частина. Рішенням виконкому Жовтневої районної ради від 03.08.1999 № 55-46 дозволено [PERSON] провести прибудову розм. 3,6х4,20 + 1,60х 1,80 для розташування підсобних приміщень, існуючий сарай літ. «Б»( зміна літерів) збільшити до розмірів 5,0х8,0м. Будівництво виконати згідно санітарним, будівельним нормам та проектній документації, затвердженої МУА та внести зміни до технічної документації міськБТІ після закінчення будівництва ( т. 2 а.с. 86). Надане відповідачем рішення виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів Харківської області від 07.02.1984 № 31-5 про надання дозволу [PERSON] прибудувати до житлового приміщення 2-3 і 2-4 приміщення коридору, до сіней 2-1 кухні, тамбуру, переобладнання кухні прим. 2-2 під житлове , стосується житлового будинку А1-1, прибудов а, а1 та не відноситься до предмету спору ( т. 2 а.с. 84). Як випливає з матеріалів справи в житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , дружина [PERSON] , дочка [PERSON] та її сім`я чоловік [PERSON] , діти [PERSON] , [PERSON] ( т. 2 а.с. 87). 18.02.2006 власник Ѕ частини будинку [ADDRESS] [PERSON] надав письмовий дозвіл [PERSON] , зятю [PERSON] , для поліпшення житлових умов їх сім`ї, зробити перепланування, будівництво другого житлового поверху над існуючими будівлями під літерами а6, «Л», з`єднавши їх між собою, для створення в подальшому для них права власності на частину житлового будинку ( т. 2 а.с. 90). За інформацією КП «Харківське міське БТІ» від 20.03.2018 № 3430104.10, згідно з наявними архівними матеріалами інвентаризаційної справи 11.01.2008 , при проведенні технічної інвентаризації житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] , заінвентаризована житлова прибудова літ. «А2-2», яка утворилась в результаті переобладнання господарської будівлі літ. «Л» ( прим. 2-12), прибудови (прим. 2-11) та надбудови ( приміщення 2-14, 2-15, 2-16). В результаті вказаного будівництва та переобладнання утворився новий об`єкт. Дозвільні документи на будівництво прибудови літ. «А2-2» до житлового будинку до КП «Харківське міське БТІ» не надані, у зв`язку з чим частина прибудови ( прим. 2-11, 2-13, 2-14, 2-15) належать згідно п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затв. Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 до числа самочинно побудованих будівель, а частина прим. 2-12 -до числа самочинно переобладнаних будівель (т. 4 а.с. 42-43). Згідно з даними технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого 07.02.2008, приміщення 2-12 пл. 26,3м переобладнано із сарая в кухню, приміщення 2-11 пл. 11,9 м., приміщення 2-13 пл. 11,8 м., приміщення 2-го поверху 2-14 пл. 26,3 кв.м., приміщення 2-15 пл. 11,2 кв.м. самовільно збудовані ( т. 2 а.с. 91-96). Рік побудови А2-2 в технічному паспорті 2007 ( т. 1 а.с. 192).Оновлений техпаспорт суду не представлено. Виходячи з матеріалів інвентаризаційної справи буд. [ADDRESS] , 15.01.2008 складено акт поточних змін та заінвентаризовано збудований [PERSON] гараж «Е» ( на місці дерев`яного сараю «Б», що був розташований впритул до межі з 70-років попереднім власником), частина стіни якого об`єднана з частиною будівлі, розташованої по [ADDRESS] ( т. 3 а.с. 60-62). Як стверджує [PERSON] , не заперечує і відповідач, що між позивачем та [PERSON] існувала домовленість про розташування кожним своїх надвірних будівель ( гараж «Е» та сарай «Л») на межі, що потягло об`єднання стін цих будівель. В матеріалах справи мається копія довідки-згоди [PERSON] від 19.03.1998 сусіду [PERSON] на збільшення розташованого у нього сараю до розмірів 4х8м.( т. 1 а.с. 169). При цьому дозволу на збільшення розміру сараю до 5х8м., прибудову другого поверху над сараєм літ. «Л» та об`єднання зовнішніх стін з гаражем «Е», [PERSON] не надавала. З доповнення до акту від 26.06.2011, складеного техніком-топографом 20.11.2015 випливає, що при обстеженні ділянки [NUMBER] встановлено, що побудована будівля на ділянці № [NUMBER] виступає на ділянку № [NUMBER] на 0,13м. за рахунок накладення цегляної кладки на будову ( гараж) та за рахунок нависання даху на 0,4м. Загальний розмір виступу на ділянку № [NUMBER] складає 0,53м. Площа виступу по фундаменту складає 1,1 кв.м., по даху, що нависає, -3,3 кв.м. ( т. 2 а.с. 206-207). Як стверджує позивач, при будівництві та переобладнанні існуючого сараю в житловий будинок впритул до огорожі-паркану знищена частина шиферної та металевого каркасу огорожі, тому як для обкладення бокової сторони будинку цеглою потрібно було додаткове місце, чим відповідач втрутилась на частину земельної ділянки позивача, самоправно зірвала дах, водовідвід, зіпсувавши і пошкодивши покрівлю гаражу, прив`язалась з обох сторін до гаражу, вибила цеглу з кутів гаражу, вставила металеві прутки і свої цеглини, пошкодила ізоляційне захисне покриття-підложку між стіною і цоколем гаражу, що унеможливлює користування [PERSON] надвірною будівлею. \~ \~На підтвердження\~ позивачем\~надані фотознімки\~самовільної будівлі,\~на яких\~частина огорожі\~ [PERSON] \~зруйнована,\~ пошкоджено\~дах гаражу,\~мається врізка\~цегляної кладки,\~відсутні металеві труби, а забарвлення на предметах, що зазначали межі земельної ділянки, залишилися всередині прибудови гаражу позивача ( т. 1 а.с. 32-33, т. 3 а.с. 64-66, 143-149,217). Відповідач представила суду фотофіксацію того, що оскільки дах її житлової двоповерхової будівлі нависає над гаражем [PERSON] , протягом часу від 30.05.2019 по 19.11.2019 з її боку проведені певні роботи та зменшено нависання даху над гаражем (т. 4 а.с. 141). З інформації Новобаварського районного відділу у м.Харкові Головного Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області від 24.04.2018 № 260-539 вбачається, що співробітником відділу здійснено вихід на місце з метою перевірки факту, викладеного [PERSON] Перевіркою встановлено, що за адресою [ADDRESS] , на території приватного домоволодіння є житловий будинок, розміщення якого порушує вимоги додатку 3.1 ДБН 360-92 ** «Планування і забудова міських і сільських поселень», а саме не витримано протипожежний розрив від житлового будинку до житлового будинку та господарської споруди-гаражу на земельній ділянці по [ADDRESS] . ( т. 3 а.с. 142). Доказів того, що після завершення самовільного будівництва розмір колишнього сарая літ. «Л» залишено у попередніх розмірах відповідачем не надано. \~ \~Суд не\~приймає до\~уваги технічний\~висновок про\~стан будівельний\~конструкцій самовільно\~збудованих приміщень\~ 2-11,\~2-13,\~2-14,\~2-15\~и переобладнаного\~сараю в\~кухню \~літ.\~2-12\~в житловому\~будинку \~ [ADDRESS] \~ про\~можливість подальшої\~експлуатації,\~оскільки обстеження\~та висновок\~здійснено в\~період призупинення\~дії сертифікату\~спеціалиста,\~що підготував\~висновок ТОВ\~«Інститут «Градпроект»\~та у\~висновку відсутні\~посилання на нормативно-правові акти, будівельні норми, протипожежні, санітарно-технічні, іх дотримання.Висновок фактично зроблено, виходячи з візуального обстеження, що є неприпустимим ( т. 3 а.с. 161-168, 241). За положеннями ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, що\~\~за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.\~\~ Позивачеві роз`яснено право заявляти клопотання про проведення відповідної експертизи для визначення конкретних порушень будівельних норм і правил, які вплинули або порушили її права та інтереси, можливості усунення порушень та шляхи їх вирішення, у тому числі перебудови, але [PERSON] відмовилася від такої пропозиції. Відповідно до\~статті 376 ЦК України\~самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. \~ \~ Власник,\~який має\~підстави передбачати\~можливість порушення\~свого права\~власності іншою\~особою,\~може звернутися\~до суду\~з вимогою\~про заборону\~вчинення нею\~дій,\~які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.( ч.3 ст. 386 ЦК України). За правилами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З урахуванням змісту\~ст. 376 ЦК України\~у поєднанні з положеннями статей 16\~, 386\~, 391\~ЦК України\~вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Стаття 15 ЦК України\~передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Судом встановлено, що права [PERSON] при обкладенні відповідачем цеглою двоповерхової самовільно збудованої житлової будівлі, покладення стіни будівлі на стіну гаражу, руйнування частини паркану, де були встановлені прутки для визначення меж двох земельних ділянок будинку [ADDRESS] , що свідчить про недотримання попередніх розмірів колишнього сараю літ. «Л», пошкодження даху і покрівлі гаражу, до якого фактично вбудована зовнішня стіна, що також підтверджуєтся зазначеними перевірками та приписами, були порушені, оскільки вона не може користуватися надвірною будівлею, побудованою на земельній ділянці, що належить їй на праві власності. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту (стаття 16 ЦК України). Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Власник порушеного права може скористатися способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини. Отже, за змістом\~статті 376 ЦК України\~вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Всупереч вказаним вимогам закону, позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що самочинне будівництво другого поверху житлової прибудови літ. А2-2, яке здійснив відповідач по справі, порушує її права , як власника земельної ділянки. Таким чином, суд приходить до висновку, що задоволення позовних вимог про визнання незаконним будівництва та знесення двоповерхової прибудови літ. «А2-2» до житлового будинку [ADDRESS] призведе до надмірного втручання у права відповідача, оскільки нагальної суспільної необхідності для цього у справі не встановлено , знесення нерухомого майна, серед якого є частина першого поверху колишнього сараю, що переобладнаний самовільно у приміщення іншого призначення-кухню, є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла та права власності. Покладений на відповідача тягар у вигляді зносу будинків є особливим і надмірним. Згідно роз`яснень, що містяться у пунктах 22, 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», вбачається, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. Разом з тим, приймаючи до уваги тривалість порушеного права позивача та неможливість у інший спосіб вирішити спір між сторонами, враховуючи збільшення площі стіни житлової прибудови першого поверху ( колишній сарай) за рахунок обкладення цеглою та виступ на 1,1м. на ділянку позивача частково задовольнити вимоги щодо перебудови сараю з льохом шляхом зобов`язання [PERSON] , перенести зовнішні стіни самовільної двоповерхової прибудови «А2-2» до житлового будинку [ADDRESS] з боку буд. [ADDRESS] , а саме приміщень літ.2-12 першого поверху та прим. 2-14 другого поверху, на відстань 1,1 м. в глибину прибудови «А2-2». Представником відповідача було заявлено клопотання про застосування позовної давності ( т. 4 а.с. 33).Клопотання мотивовано тим, що позивач надала забудовнику дозвіл на зведення господарської будівлі, яку побудовано у 1999 р. та внесено до технічної документації у 2000 р., а до суду [PERSON] звернулась за захистом своїх прав у 2007, з пропуском строку загальної позовної давності. Суд відхиляє доводи представника відповідача про порушення строків, оскільки позивач звернулась до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю через початок у 2006 самовільного будівництва не господарської будівлі, а другого поверху житлового будинку на місці господарської споруди, що була розібрана. Як вбачається з актів, інформації на скарги позивача у контролюючі органи з приводу порушення відповідачем вимог ДБН при будівництві,заборону подальших робіт, початок будівництва другого поверху комісією не встановлено та визначено станом на 21.09.2006 , що будівництво розпочато ( т.1 а .с. 10-15, 26-27,50-51,94-104). На підставі викладеного,

Outcome: partial