Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

28 серпня 2018 року позивач [PERSON], діючи через свого представника [PERSON], звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 16 червня 2011 року помер її рідний дядько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина: 1/3 частина житлового будинку з будівлями та спорудами і 1/3 частина земельної ділянки, що знаходяться за адресою: м. Глухів, вул. Лермонтова, 9. Доньки [PERSON] [PERSON] та [PERSON], які є спадкоємцями першої черги за законом спадщину після батька не прийняли. [PERSON], яка померла 19.09.2014 року, не встигла прийняти спадщину (померла) і не набула права власності на 1/3 частину будинку, що належала [PERSON]. [PERSON] наміру приймати спадщину не має, відмовилась від прийняття спадщини на користь [PERSON], про що нею було складено відповідну заяву, яка посвідчена нотаріусом м. Ставрополя Російської Федерації. Позивач є спадкоємицею [PERSON] другої черги за правом представлення. З огляду на наведене, просить суд встановити факт спадкування за законом після смерті дядька [PERSON] [PERSON] права власності на 1/3 частину житлового будинку з будівлями та спорудами і на 1/3 частину земельної ділянки, що знаходяться за адресою: м. Глухів, вул. Лермонтова, 9. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, що викладені в позові, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Своїм правом надати відзив не скористалась, причини неявки не повідомила. Суд у відповідності до ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) розглядає справу за відсутності відповідача. Заслухавши представника позивача, безпосередньо дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали письмових доказів, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного. [PERSON] помер 16 червня 2011 року (а.с. 19). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини житлового будинку з будівлями та спорудами і 1/3 частина земельної ділянки, що знаходяться за адресою: м. Глухів, вул. Лермонтова, 9, що підтверджується копіями договору дарування, технічного паспорту, державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 22-23, 24-28). Відомості щодо заповіту суду не надані. Згідно свідоцтв про народження [PERSON] є рідним братом [PERSON]( а.с. 11, 12). Отже, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за законом другої черги. Відомості про смерть [PERSON] суду не надані. [PERSON] була донькою [PERSON] та відповідно його спадкоємицею першої черги за законом (а.с. 14, 17). [PERSON] померла 19 вересня 2014 року (а.с. 20). Відповідач [PERSON], також є донькою [PERSON] і спадкоємицею першої черги за законом (а.с. 15, 18). Згідно нотаріально посвідченої заяви [PERSON], вбачається, що [PERSON] повідомляє, що спадщину після своєї рідної сестри [PERSON], яка померла 19.09.2014 року, не приймала і в подальшому приймати не має намірів. Дій для прийняття спадщини не здійснювала. Поновлювати строк для прийняття спадщини не бажає, не заперечує щоб свідоцтво про право на спадщину було видане [PERSON] (а.с. 21). Однак, вказана заява відноситься до майна померлої сестри позивача, але не [PERSON], иайно якого є предметом спору. Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] та племінницею [PERSON] відповідно спадкоємицею п'ятої черги за законом (а.с. 13, 16). Інших доказів суду не надано. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (с. 1269 ЦК України). Разом з цим, відповідно до\~ч.\~ч.\~3,\~4\~ст.\~12\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень. Кожна\~сторона несе\~ризик настання\~наслідків,\~повязаних із\~вчиненням чи\~невчиненням нею\~процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~ч.\~ч.\~1,\~7\~ст.\~81\~ ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно положень ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Наданих суду доказів недостатньо для вирішення спору. Так, суду не надано жодного доказу на підтвердження факту прийняття спадщини, а саме доказів звернення позивачем до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини чи отримання свідоцтва про право наспадщину, доказів проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини тощо. Представник позивача в судовому засіданні підтвердив, що позивач спадщину не прийняла. За таких обставин у задоволенні позовних вимог в частині встановлення факту спадкування слід відмовити. Враховуючи те,\~що позовна\~вимога про\~визнання права\~власності на\~спадкове майно\~в даному\~випадку є\~похідною від\~встановлення факту\~прийняття спадщини,\~в її\~задоволенні також\~слід відмовити.\~ \~ Таким чином, позовні вимоги є недоведеними і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed