Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

28.11.2016 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з вищевказаним позовом. 21.12.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва ухвалив рішення, яким задоволено позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Першої Миколаївської державної нотаріальної контори, Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання часток у праві власності, визнання права власності в порядку спадкування, визнання договору дарування не дійсним, переведення прав та обов'язків покупця за договором купівлі-продажу, витребування майна, а саме: Визначено, що частка померлої 25.07.2001р. [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру №57 у житловому будинку №7 по вул. Георгія Гонгадзе (колишня назва [PERSON]) в м. Миколаєві становила 1/2 частки. Визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири №57 у житловому будинку №7 по вул. Георгія Гонгадзе (колишня назва [PERSON]) в м. Миколаєві, тобто по 1/8 частини за кожним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 25.07.2001 р. Визнано частково недійсним договір дарування квартири №57 у житловому будинку №7 по вул. Георгія Гонгадзе (колишня назва [PERSON]) в м. Миколаєві, укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою 25.09.2015 року за реєстровим №5-548, зареєстрований у Державному реєстрі речових на нерухоме майно 25.09.2015 року за №728311048101, а саме в частині дарування 1/4 частини квартири. Переведено на [PERSON] та [PERSON] права та обовязки покупця [PERSON] за договором купівлі-продажу квартири [ADDRESS] посвідченого 13.12.2016 року посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] Припинено право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Визнано за [PERSON] та [PERSON] право власності на 3/4 частини квартири в рівних частках, тобто по 3/8 часток за кожним, на квартиру [ADDRESS]. Зобовязано виплатити [PERSON] вартість 3/4 частини квартири [ADDRESS], придбаної нею за договором купівлі-продажу квартири [ADDRESS] посвідченого 13.12.2016 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] у розмірі 43484,25 гривень, внесених на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області згідно із квитанцією №П11095 від 27.11.2017 року та витребувати з володіння [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 24.01.2019 року дану справу повернуто до суду першої інстанції для виконання вимог ст. 270 ЦПК України, оскільки при ухваленні рішення від 21.12.2018 року Заводський районний суд м. Миколаєва не вирішив питання про розподіл судових витрат. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи №487/6112/16-ц позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 3\~488,00 грн. (квитанції №0.0.664050251.1 від 05.12.2016 року на суму 1\~104,00 грн., №0.0.664050041.1 від 05.12.2016 року на суму 1\~104,00 грн. та №4 від 16.05.2017 року на суму 1\~280,00 грн.) Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.12.2018 року позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору Першої Миколаївської державної нотаріальної контори, Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання часток, визнання права власності в порядку спадкування, визнання договору дарування не дійсним, переведення прав та обов'язків покупця за договором купівлі-продажу, витребування майна задоволено. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, згідно положень п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою). З огляду на те, що при ухваленні вищевказаного рішення судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, суд дійшов висновку, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути на користь [PERSON] понесені останнім судові витрати в розмірі 3\~488,00 грн.

Outcome: approved