Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

27.10.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого ВРАЦС Святошинського РУЮ в м. Києві 24.04.2010 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №397, стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн., починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 1 948,80 грн., сплачену суму судового збору. Вимоги заяви обґрунтовані тим, що 24.04.2010 року сторони зареєстрували шлюб, в якому у них народився син - [PERSON], [INFO]. На протязі останнього часу подружнє життя між сторонами погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, шлюб існує формально, а тому подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач батьківського обов'язку по утриманню дитини не виконує, матеріальної допомоги на виховання сина не надає. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач повторно не з'явився до суду, причин неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що 24.04.2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у ВРАЦС Святошинського РУЮ у м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №397. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 11 - копія свідоцтва про шлюб). В шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] (а. с. 12 - копія свідоцтва). Відповідно до довідки з місця проживання сім'ї та реєстрації (форми №3), виданої ЄРРЦ філії №1628 від 13.10.2014 (а. с. 15), [PERSON] та її син [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS]. Позивач працює у ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», займає посаду продавця непродовольчих товарів, за період з січня 2014 по вересень 2014 року отримала заробітну плату, загальна сума доходу якої складає 35 381,89 грн. (а. с. 14 - довідка про доходи). Відповідно до довідки №66 від 15.10.2014, виданої ДНЗ № 560, завідуюча закладу зазначила, що батько [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, а саме, не спілкується з вихователем, не бере участі в батьківських зборах. Інколи приводив і забирав дитину з дитячого садочка. Основним платником за навчальний заклад є мати (а. с. 13 - довідка). Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства подружжя не веде, сторони не мають спільного бюджету, не бажають зберегти сім'ю, не вчиняють жодних дій для її збереження. Фактично сім'ї не існує і зберегти її немає можливості. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали позивачку на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. Малолітній син - [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю - [PERSON], знаходиться на її утриманні. Відповідач допомоги по утриманню та вихованню дитини не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Згідно вимог ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Сімейне законодавство зобов'язує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте відповідач ухиляється від свого батьківського обов'язку, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. Вирішуючи питання суми аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача, суд приймає до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховується також те, що статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1032 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 1286 гривень. Суд, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, враховує неналежне виконання відповідачем батьківського обов'язку по утриманню дитини та перекладення обов'язку по утриманню і вихованню сина на позивачку. Суд також враховує, що сімейне законодавство в рівних частинах покладає на батьків обов'язок по утриманню і вихованню дітей. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково і стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1 000 грн. щомісяця, починаючи з 27.10.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, відносяться, зокрема, витрати на правову допомогу. Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги (ч. 1 ст. 84 ЦПК України). Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (ч. 1 ст. 88 ЦПК України). З матеріалів справи вбачається, що 22.10.2014 року між адвокатом [PERSON] та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги. Розмір оплати за правовому допомогу становить 1 948,8 грн. (а. с. 16 - 17). Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №б/н від 22.10.2014 року (а. с. 19), позивач здійснила оплату послуг адвоката (консультація, опрацювання законодавчої бази, підготовка документів) у розмірі 1948,80 грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по справі в розмірі 243,60 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі

Outcome: partial