Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

28 лютого 2018 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою, у якій просила встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], яка померла 10 квітня 2015 року була її матірю. В заяві вказувала, що 10 квітня 2015 року померла її матір [PERSON] Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, земельні ділянки паї, сума невиплаченої доплати до пенсії у розмірі 11244,80 грн. та інше майно. Вона є спадкоємцем за законом, та прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При оформленні прав на спадкове майно нотаріусом було виявлено, що у її свідоцтві про народження матірю записана [PERSON], а не [PERSON] З метою оформлення спадкових прав змушена звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала, суду пояснила, що після Великої Вітчизняної війни, коли її батько [PERSON] пропав безвісти, її матір відновила своє дівоче прізвище [PERSON], проте жодних документів про це не збереглося. Просила суд заяву задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання явку повноважного представника для участі в судовому засіданні не забезпечила. Про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про що свідчить подання витребуваної судом інформації (а.с.13). Заслухавши пояснення представника заявника, покази свідків, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є рідною дочкою [PERSON], яка померла 10 квітня 2015 року (а.с.8). Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] стверджується наявними у справі письмовими доказами. Згідно свідоцтва про народження серії ІV-УР № 422679, відновленого 17 березня 1961 року заявниця народилася 08 листопада 1941 року з прізвищем [PERSON]. Її батьком записаний [PERSON] та матірю [PERSON] (а.с.6). З дослідженої в ході судового розгляду копії свідоцтва про одруження серії І-УР № 401873, виданого 14 липня 1960 року видно, що заявниці після одруження присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.6). В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду показали, що [PERSON] була матірю заявниці [PERSON]. Увесь час вони проживали разом, вели спільне господарство, заявниця називала [PERSON] своєю матірю, а та у свою чергу називала її дочкою. З довідки Зарічненської селищної ради Рівненської області від 23 лютого 2018 року № 1606 вбачається, що разом з [PERSON], яка померла 10 квітня 2015 року, на день смерті проживала її дочка [PERSON] заявниця по справі. Враховуючи, що досліджені документи та покази свідків узгоджуються між собою у логічному та хронологічному порядку, відтак суд дійшов до переконання, що заявниця [PERSON] є дочкою [PERSON], яка померла 10 квітня 2015 року. Виявлені в ході судового розгляду розбіжності у прізвищах заявниці та її покійної матері не змінюють родинні відносити цих осіб. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. З врахуванням викладеного суд вважає, що є усі достатні підстави для встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та її покійною матірю [PERSON]

Outcome: approved