Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

27 квітня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 18 листопада 1995 року між нею та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Софіївського району Дніпропетровської області. Від шлюбу з відповідачем мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне життя з відповідачем у позивача не склалося, так як шлюбні відносини між ними поступово погіршились. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, предявляє до неї необґрунтовані претензії, ображає її, принижує її честь і гідність. Між сторонами постійно виникають сварки. Свідками таких сварок нерідко стають діти, що негативно відображається на їх психологічному стані. Тепер у їхніх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та повага. Шлюбні відносини між ними припинено з вересня 2014 року, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому змушена звернутись до суду і просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити дошлюбне прізвище «Басова», термін для примирення не надавати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяву позивача та відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України, підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18 листопада 1995 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Софіївського району Дніпропетровської області (актовий запис № 130), про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу І-КИ № 302247 від 18 листопада 1995 року (а.с. 3). Від шлюбу позивач та відповідач мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 4-5) . Судом враховується, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. \~ Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, \~збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе, а шлюбні відносини припинені. Крім того, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання\~\~шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем не заявлено суду про намір зміни прізвище, яке вона змінила під час укладення та реєстрації шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність залишення прізвище позивачу «Басова».

Outcome: approved