Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

27 травня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних від простроченої суми за договором позики. В позовній заяві вказав, що заочним рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 30 листопада 2010 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 4430 грн. боргу за договором позики та судові витрати, а всього 4606 грн. 06 коп. Дане рішення набрало законної сили, але відповідачем не виконано, а тому інфляційне збільшення суми боргу за період з травня 2012 року по квітень 2015 року становить 2537,94 грн., а три відсотки річних 276,36 грн. Посилаючись на викладені обставини та на ст.625 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача за цей період інфляційне збільшення суми боргу та три відсотки річних в розмірі 2814,30 грн. У судове засідання позивач надав письмову заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а справу просив розглянути без його участі в заочному порядку. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка про доставку SMS-повідомлення, причини своєї неявки суду не сповістив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в ній докази, доходить наступного. Судом встановлено, що заочним рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 30.11.2010 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 4430 грн. боргу за договором позики, стягнуто 44,30 грн. витрат по сплаті судового збору, 58,56 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 73,2 грн. на правову допомогу ( а. с. 16 ). Рішення суду набрало законної сили, звернуто до виконання, але дотепер не виконано, що вбачається з листа виконуючого обов'язки начальника відділу державної виконавчої служби Березнегуватського районного управління юстиції від 01.07.2015 року ( а. с. 23 ). Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 4430 грн. за період з травня 2012 року по квітень 2015 року становить 3126,96 грн., виходячи за наступного розрахунку: 4430 х ( 99,7 % х 99,7 % х 99,8 % х 99,7 % х 100,1 % х 100,0 % х 99,9 % х 100,2 % х 100,5 % х 124,9 % х 103,1 % х 105,3 % х 110,8 % х 114,0 % ) / 100 - 4430. Оскільки позивач просив стягнути з відповідача інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 2537,94 грн., що є менше фактичного ( 3126,96 грн. ), то його вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Період прострочення боргу з 27 травня 2012 року по 30 квітня 2015 року складає 1070 днів, за які три проценти річних становлять 389,60 грн., виходячи з наступного розрахунку: ( 4430 х 3 % х 1070 днів ) / 365. Оскільки позивач просив стягнути з відповідача три проценти річних в розмірі 276,36 грн., що є менше фактичного ( 389,60 грн. ), то його вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. При таких обставинах позов підлягає задоволенню на заявлену суму в розмірі 2814,30 грн., яка складається з інфляційного збільшення суми боргу в розмірі 2537,94 грн. та трьох відсотків річних в розмірі 276,36 грн. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності з цією статтею суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved