Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

28.09.2015 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивач просив суд винести рішення, яким: - розірвати шлюб, укладений між ним, [PERSON], та [PERSON], який був зареєстрований 19 червня 1998 року Слобідською сільською радою Кагарлицького району Київської області. Автоматизованою системою документообігу суду для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 01.10.2015 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання, яке відбулося 13.10.2015 року, позивач [PERSON] не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява позивача, в якій останній просить суд слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить неповнолітню дитину залишити проживати з матір»ю, - відповідачкою по справі. В судове засідання, яке відбулося 13.10.2015 року, відповідачка [PERSON] не з»явилася, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява відповідачки, в якій вона просить суд слухати справу без її участі, позов визнає в повному обсязі, після розірвання шлюбу бажає мати прізвище «Романчук». Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та позовні вимоги задовольнити, обґрунтовуючи своє рішення наступним. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] одружився з відповідачкою [PERSON] в 1998 році. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І БК № 163703, яке видане 19 червня 1998 року Слобідською сільською радою Кагарлицького району Київської області, з якого видно, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], громадянин України, українець, та [PERSON], [INFO], уродженка с. Слобода Кагарлицького району Київської області, громадянка України, українка, одружилися 19.06.1998 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження 19.06.1998 року зроблено відповідний актовий запис за № 05. Прізвище після одруження: Чоловіка [PERSON]. Дружини [PERSON]. Від спільного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину, сина , [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується: свідоцтвом про народження серії 1 БК № 077157, яке видано 04 вересня 1998 року Слобідською сільською радою Кагарлицького району Київської області, з якого видно, що [PERSON] народився 27.08.1998 року в с. Слобода Кагарлицького району Київської області, про що в книзі записів громадянського стану про народження 04.09.1998 року зроблено відповідний запис за № 14. В графі «батько» зазначений позивач, - [PERSON]; В графі «мати» зазначена відповідачка, [PERSON]. Як встановлено судом в судовому засіданні, з матеріалів справи, спільне життя у сторін не склалося, через протирічивість поглядів на життя, несумісність характерів. Часті сварки в сім'ї призвели до того, що подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам сторін по справі, та інтересам неповнолітньої дитини. В процесі спільного проживання сторони стали байдужими один до одного, утратили почуття любові, що є обтяжливим для них обох. Сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, спільного господарства та сімейного бюджету не мають. На думку суду, шлюб сторін носить формальний характер, при його фактичному розпаді, примирення між сторонами, не зважаючи на зусилля суду, неможливе. Спору у сторін що до місця проживання дитини немає, за спільною згодою сторін вона залишаться проживати з відповідачкою, - [PERSON]. Норми матеріального права, застосовані судом при вирішенні спору. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.. Суд у відповідності до ч. 2 статті 112 Сімейного Кодексу України постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Судові витрати. Що стосується судових витрат, то дане питання врегульовано ст. 88 ЦПК України, проте, позивач [PERSON] в позовній заяві не просить суд стягувати судові витрати, понесені ним, з відповідачки на його користь, а тому суд залишає судові витрати за позивачем по справі, - [PERSON], так як суд не може вийти за межі позовних вимог. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved