Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

28.05.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Родинні відносини припинені. Дитина знаходиться у неї на утриманні. Відповідач грошову допомогу на її утримання не надає і добровільно відмовляється її надати. Просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримування сина у розмірі 1/4 частки від доходу щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримування сина у розмірі 1/6 частки від доходу щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та до його повноліття, посилаючись на те, що він вже сплачу аліменти на утримання старшої доньки від першого шлюбу у розмірі 1/6 частки, а також він сплачує комунальні послуги щомісячно, та перебуває на диспансерному обліку, у звязку із чим змушений постійно купувати медичні препарати для підтримання свого здоровя. На даний час він працює, але його заробітної плати з урахуванням всіх витрат та витрат по зобовязанням не витати для його більш-менш нормального проживання. В звязку із чим, просить зменшити частку стягуваних аліментів на утримання сина. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. До такого висновку суд прийшов з наступного. Відповідно до ст.180 СК батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно з ч.1 ст.181 СК способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.189 цього Кодексу батькам надано право укласти договір про сплату аліментів на дитину, умови якого (про розмір аліментів, строки їх виплати тощо) не повинні порушувати її права. При цьому розмір аліментів сторони визначають за домовленістю між собою, але за жодних обставин він не може бути меншим від передбаченого у ч.2 ст.182 СК. Якщо розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі, до договору треба включати умови про індексацію, як вимагає ч.2 ст.184 того ж Кодексу. Договір має бути укладений письмово та підлягає нотаріальному посвідченню. У разі невиконання батьком (матірю) свого обовязку за договором стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса органом державної виконавчої служби. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 14.07.2012 року, та на час розгляду справи у суді шлюб між ними не розірвано, відповідно до свідоцтва про народження є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до позову, та пояснень сторін син проживає разом із позивачкою. Як убачається з позову відповідач, матеріальної допомоги на утримання сина позивачці не надає. Сторони у добровільному порядку не уклали договір про сплату аліментів на дитину. Аналізуючи матеріальне становище дитини, виходячи з наданих суду позивачкою доказів, суд приходить до висновку, що дитина потребує допомоги батька. Суд позбавлений можливості проаналізувати стан здоровя дитини, бо позивачка таких відомостей суду не надала. Платник аліментів, а саме [PERSON] надав суду довідку про відрахування з нього аліментів на утримання старшої дитини, довідку про доходи, довідку з місця роботи, але будь-яких відомостей про свій стан здоровя суду не надав, суд вважає, що він може надавати допомогу своєму сину. Розглядаючи питання про розмір аліментів, враховуючи матеріальний стан відповідача, наявність у нього зобовязання, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини від його доходу. Суд вважає, що цей розмір аліментів, виходячи з доходу батька буде сприяти забезпеченню потреб дитини. Розглядаючи питання про час з якого присуджуються аліменти, суд відповідно до ст.191 ч.1 СК України, де йдеться про те, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, суд вважає, що початок стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки повинен бути з 28.05.2015 року, тобто з дня предявлення позову. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка при предявленні позову була звільнена від сплати судового збору, то ці витрати, відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача у доход державного бюджету м. Краматорська в сумі 243грн. 60коп.

Outcome: approved