Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

27.10.2017 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до Харківької міської ради, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду. В обгрунтування позовних вимог вказала, що двокімнатна квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В цій квартирі сім'я позивача мешкає з 1986 р. Позивач зазначає, що її батьки [PERSON] і [PERSON] 10.07.1990 р. розірвали шлюб. Після розлучення мати переїхала жити за адресою: [ADDRESS]. 15.06.2004 р. [PERSON] було знято з реєстрації за адресою: [ADDRESS], і до смерті він проживав в [ADDRESS]. В квартирі [ADDRESS], вказує позивач, вона зареєстрована разом зі своєю донькою [PERSON]; вони регулярно сплачують квартирну плату і комунальні платежі, підтримують квартиру в гарному стані, роблять ремонт. [PERSON] зазначає, що [INFO] помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на 1/4 частку квартири [ADDRESS]. Вона є єдиною спадкоємицею, першої черги, однак не мала можливості вчасно звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки в той час її не було в м. Харкові. Інші спадкоємці, які б підтвердили своє право на спадкування після смерті [PERSON] відсутні. Позивач вказує, що 12.07.2017 р. вона звернулась до Десятої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право спадщини за законом після смерті батька, але їй було відмовлено, оскільки вона в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини і не проживала постійно сумісно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. [PERSON] зазначає, що з середини 2013 р. по січень 2016 р. вона перебувала на заробітках в Російській Федерації, так як не мала роботи на батьківщині, тому і не мала можливості протягом шести місяців звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - Десятої харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився. Завідувачем Десятої ХДНК до суду була подана заява про розгляд справи за відсутності представників третьої особи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до дублікату свідоцтва про право власності на житло від 21.06.1999 р. [NUMBER], ВАТ «Харківенергоремонт» посвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] і членам її сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25314527 від 15.02.2010 р., виданого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить право власності в формі приватної спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] на підставі дублікату свідоцтва про право власності р.[NUMBER] від 21.06.1999 р., виданого ВАТ «Харківенергоремонт». Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO], актовий запис №15540. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON] і [PERSON]; актовий запис №2452. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00018572380 від 22.08.2017 р., 06.08.1988 р. між [PERSON] і [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №20. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] взяла прізвище [PERSON]. Таким чином, суд вважає доведеним, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON] Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 14.07.2017 р., виданої КП «Жилкомсервіс» Дільниця №3, [PERSON] проживає і постійно прописана за адресою: [ADDRESS]. Особовий рахунок відкрито на ім'я [PERSON] В квартирі зареєстровані 2 члени сім'ї: [PERSON], [PERSON] Відповідно до довідки, виданої КП «Жилкомсервіс» Дільниця №3, [PERSON], 1969 р.н., зареєстрована і проживає по [ADDRESS]. Батько - [PERSON] був прописаний з 07.06.1986 р., виписаний 15.06.2004 р. З листа Десятої харківської державної нотаріальної контори №1926/02-14 від 12.07.2017 р., адресованого [PERSON], вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] - [PERSON], [INFO], який проживав в [ADDRESS], видати неможливо, оскільки [PERSON] в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини і не проживала постійно сумісно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до довідки №435/11/7 від 26.07.2017 р., [PERSON], [INFO], в період з 13.11.2013 р. (наказ №145 від 12.11.2013 р.) по 15.01.2016 р. (наказ №1 від 14.01.2016 р.) працювала рекламним агентом в ТОВ «Технікпроект» в м. Москва, Російська Федерація. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Таким чином, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, в шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо той зі спадкоємців, хто має право на обов'язкову частку і не проживав зі спадкодавцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно п. 24 зазначеної постанови Пленуму, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зі змісту п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України вбачається, що письмову заяву про прийняття спадщини та відмову від неї може бути надіслано поштою (втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 р.). Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки на час розгляду справи позивачем не було надано суду доказів, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини є поважними, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами. Суд не визнає поважними причини, на які посилається позивач, оскільки сам факт роботи в іншій державі не позбавляв позивача можливості цікавитись станом здоров'я свого батька. Позивач не наводить будь-яких об'єктивних причин, які заважали їй підтримувати родинні стосунки з батьком, цікавитися його життям, знати про його стан здоров'я, про час смерті. Крім того, позивач вказує, що вона перебувала на заробітках в Російській Федерації по січень 2016 р. Однак до Десятої харківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину вона звернулась лише 12.07.2017 р., тобто більш ніж через 1,5 роки з моменту повернення до України, коли вона вже напевно мала дізнатись про смерть батька, і через 2,5 роки з дня його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд звертає увагу, що за правилами п. 3.5. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. №296/5, якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Таким чином, позивач мала можливість подати заяву нотаріусу, направивши її поштою, але такі дії нею вчинені не були. Виходячи з викладеного, звернення [PERSON] з позовом про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини через значний проміжок часу після смерті спадкодавця, на думку суду, не відповідає засадам розумності і справедливості. Так позивач на час його смерті працювала за меєами України, однак це не могло перешкоджати їй цікавитися станом здоровёя батька і звернутися з заявою про прийняття спадщини з застосуванням консульським механізмів чи особистої явки до місця постійного проживання. Навіть повернувшись до Харкова на початку 2016 р., вона звернулася до нотаріуса з питання прийняття спадщини лише влітку 2017 р.. майже втричі перевищивши встановлений строк прийняття спадщини без будь-яких поважних причин. Оскільки вимоги позивача не ґрунтуються на беззаперечних обставинах, суд не вбачає підстав для визнання наведених позивачем причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними і відмовляє в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed