Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

28 вересня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 09 вересня 2000 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені, позивач фактично створила сімю з іншим чоловіком і має намір зареєструвати шлюб. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що відсутні підстави для розірвання шлюбу, адже відповідачу не відомо чому позивач вирішила звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, так як сторони мали нормальні сімейні стосунки. Після закінчення наданого сторонам строку на примирення позивач подала до суду заяву, в якій наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на те, що у неї відсутні почуття любові та поваги до відповідача, спільне господарство вони не ведуть, не підтримують сімейних стосунків, мешкають окремо, а тому збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Справжність підпису заявника у заяві засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 вересня 2000 року, актовий запис № 1120 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а/с 4). Частиною 1\~статті 24 СК України\~визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. ст.\~105,\~110,\~112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду після з'ясування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, при цьому суд бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ст. 111 СК України). Як роз'яснено у п. 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1\~ст. 111 СК України\~вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5\~ст. 191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Відповідно до п.5\~ст.191 ЦПК України\~у справі по розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень\~ст. 24 СК України. Згідно ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.10.2015 року, враховуючи категоричне заперечення позивача щодо надання строку на примирення, сторонам по справі надавався строк для примирення терміном один місяць, провадження у справі було зупинено. (а.с.27-28). Оскільки надання сторонам строку на примирення результатів не принесло, позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved