Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

28 листопада 2018 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить усунути перешкоди у здійсненні ним прав власника жилого приміщення - квартири [ADDRESS], по розпорядженню та користуванню належним йому на праві приватної власності нерухомим майном, визнавши [PERSON], [INFO], особою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що на підставі Договору купівлі - продажу квартири, посвідченого 15 листопада 2018 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Малашенко О.І., зареєстрованим в реєстрі за № 1526, позивачем [PERSON], було набуто у приватну власність житлове приміщення у вигляді трьохкімнатної квартири за номером [ADDRESS]. Його право приватної власності на даний об'єкт нерухомого майна 15 листопада 2018 року було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності приватним нотаріусом Малашенко О.І., реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна [NUMBER]. Після набуття у власність даного житлового приміщення ним, як власником та особою відповідальною за утримання квартири, 15.11.2018 року були укладені договори з КП «ЖКЦ» за № 478 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, з КП «УЖКГ» за № 712 про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води, з КП «Славутич - Водоканал» за № 802 про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення, із використання внутрішньо будинкових систем. З 15 листопада 2018 року він та його дружина [PERSON] були зареєстровані у квартирі, набутій позивачем у власність. Відповідно до укладеного договору купівлі - продажу квартири, продавці згідно п.13 договору взяли на себе зобов'язання звільнити квартиру, що є предметом цього договору, від наявних у ньому речей, та вирішити питання зняття з реєстраційного обліку осіб з цієї квартири не пізніше 22 листопада 2018 року. Виконавши першу частину вимог, зазначених у даному пункті договору стосовно звільнення квартири від своїх речей, та зняття з реєстрації безпосередньо самих продавців, власників квартири, по сьогоднішній день так і не виконано зобов'язання стосовно зняття з реєстраційного обліку за даною адресою їх дочки [PERSON], яка не була співвласником цього житлового приміщення, з посиланням на неможливість її приїзду до м. Славутича для вирішення даного питання. Фактичне місце проживання відповідача позивачу невідомо. Позивач, як новий власник нерухомого майна, після набуття його у власність в повному обсязі не вступав ні в які договірні стосунки з відповідачем і, відповідно, не надавав їй ніякого права на подальше користування чи проживання у належному йому на праві приватної власності житловому приміщенні. Як власник житлового приміщення, в зв'язку з реєстрацією відповідача у його квартирі, позивач обмежений у своїх правах по володінню та розпорядженню своєю власністю в повному обсязі за власним розсудом. Позивач і його представник адвокат [PERSON], в судове засідання не з,явилися, надали письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечували проти ухвалення заочного рішення, в разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином по пошті та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.Відзив на позовну заяву, клопотання про відкладення розгляду справи, заяву про розгляд справи за її відсутності відповідачем до суду не подано. За наявності умов, передбачених ст. ст. 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 12.02.2019 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що на підставі Договору купівлі - продажу квартири, посвідченого 15 листопада 2018 року приватним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області Малашенко О.І., зареєстрованим в реєстрі за № 1526, позивачем [PERSON], було набуто у приватну власність житлове приміщення у вигляді трьохкімнатної квартири за номером [ADDRESS]. (а.с.10-11 ). Відповідно п.13 даного Договору, сторони домовились про те, що Продавці вирішать питання щодо зняття їх з реєстраційного обліку осіб за адресою квартири, що є предметом цього договору, а також звільнять квартиру від належних їм речей, не пізніше другого листопада дві тисячі вісімнадцятого року. Згідно довідки управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 23.11.2018 року, за адресою [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.18 ). Згідно довідки управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 04.12.2018 року [PERSON], відповідач у справі, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.28 ). Як вбачається з договору № 478 від 15.11.2018 року, між позивачем та Комунальним підприємством «Житлово-комунальний центр» укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с.15 ). Згідно договору № 712 від 15.11.2018 року, між позивачем та КП «УЖКГ» укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води (а.с.16). Як вбачається з договору № 802 від 15.11.2018 року, між позивачем та КП «Славутич-Водоканал» укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем) (а.с.17 ). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст. 318 цього Кодексу). При цьому власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст.319 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст.379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Згідно правил ч.1 ст.29 цього Кодексу місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Стаття 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зобов'язує громадянина України, а також іноземця чи особи без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Згідно ч.1 ст.7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Стаття 4 Цивільного процесуального кодексу України надає кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїм порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина перша). Статтею 391 Цивільного кодексу України визначено спосіб захисту права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, а саме: власнику майна надано право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ст. 346 ЦК України встановлено, що право власності припиняється в результаті відчуження власником майна. Відповідно до умов укладеного договору відчуження майна (п.13) відповідачі повинні були знятися з реєстраційного обліку у придбаному позивачем житловому приміщенні не пізніше 22.11.2018 року. Однак, всупереч припинення права власності на продану квартиру та умовам укладеного договору купівлі - продажу, відповідач [PERSON], зареєстрована у придбаній позивачем квартирі по теперішній час, про що свідчить довідка управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської Ради Київської області від 10.12.2018 рок (а.с.28). Взяті на себе зобов'язання умовами договору купівлі - продажу відповідачі не виконали, що є перешкодою у здійсненні позивачем права власника придбаного у власність житлового приміщення у повному обсязі. З наданих документів вбачається, що після набуття права власності на житлове приміщення, позивач не вступав з відповідачами ні в які договірні відносини та, відповідно, не надавав жодних прав чи повноважень на подальше користування чи проживання у придбаному ним житловому приміщенні. Ст.150 ЖК України встановлено право громадян, які мають в приватній власності житлове приміщення, користуватися ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей, так само, як і розпоряджатися власністю на свій розсуд. Згідно зі ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, які свідчать про відсутність будь-якої домовленості між позивачем та відповідачем [PERSON], з приводу збереження за нею права користування квартирою позивача на час її відсутності, та про порушення відповідачами узятих на себе зобов,язань, суд погоджується з наведеними позивачем та його представником обґрунтуваннями і вважає правильним позов задовольнити у повному обсязі, визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved