Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

27.02.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить встановити факт її спільного проживання з 2004 року із [PERSON] , яка померла [INFO] , і на день її смерті в квартирі за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначила, що з квітня 2004 року вона проживала без реєстрації місця проживання разом зі своєю матір`ю за адресою: [ADDRESS] . [INFO] мати померла, після її смерті відкрилася спадщина. Звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на пропуск встановленого законом строку для прийняття спадщини, та відсутності даних про реєстрацію разом з померлою на день її смерті. Вважала, що фактично прийняла спадщину у зв`язку з тим, що на день смерті проживала разом з спадкодавцем, але не встигла її оформити належним чином. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 18.03.2019 року провадження у справі було відкрито. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає, не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 08.02.1994 року, та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.03.2005 року [PERSON] належить квартира [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт від 16.02.2018 року, яким квартиру [ADDRESS] заповідала [PERSON] , квартиру [ADDRESS] заповідала [PERSON] , автомобіль марки ВАЗ 2105 р/н [NUMBER] заповідала [PERSON] Звернувшись до Третьої Миколаївської Державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] 28.11.2018 року отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на те, що заявниця пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, а дані про реєстрацію місця проживання на момент смерті разом з померлою [PERSON] відсутні, тому видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] неможливо. У зв`язку з тим, що на момент смерті матері [PERSON] позивач фактично проживала разом з померлою, проте не була зареєстрована за даною адресою, що стало підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач звернулася до суду з даним позовом . Разом з цим відповідно до інформації, яка викладена в акті, що складений 04.02.2019 року ОСББ «Космос 150» з 23.04.2004 року по 05.05.2018 рік, [PERSON] постійно проживала у квартирі [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю [PERSON] , до моменту її смерті. Відповідно до частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а його встановлення можливо лише в судовому порядку та необхідне для оформлення спадкових прав, вимоги позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved