Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

28 жовтня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила суд визнати [PERSON], таким що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS], та зобов'язати Красногвардійський РВ у м. Дніпропетровську головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначає, що їй на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 14.05.1998 року належить буд. [ADDRESS]. На сьогоднішній день в належному їй будинку прописані: вона, її чоловік - [PERSON], донька позивачки - [PERSON] та малолітній онук позивачки - [PERSON], а також [PERSON], який являється колишнім чоловіком доньки. Відповідач ніколи за вищезазначеною адресою не проживав. Фактичним місцем його проживання була квартира його батьків, розташована за адресою: [ADDRESS], де його син [PERSON] ходив в школу № 99. У травні 2013 року [PERSON] разом з сином переїхала до позивачки у зв'язку з припиненням сімейних стосунків з відповідачем. Відповідач же за даною адресою не проживав та не з'являвся з травня 2013 року. Оскільки, відповідач не є власником квартири і не являється членом сім'ї позивачки, його реєстрація носить формальний характер. До того ж, так як відповідач зареєстрований у спірній квартирі на нього нараховуються платежі за комунальні послуги, які сплачує позивачка самостійно. Тому, з огляду на вищевикладене, позивачка була вимушений звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка не з'явилася, але надала суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі та задовольнити позов в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглядати без її участі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Представник Красногвардійського районного відділу у м. Дніпропетровську Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у власності будинок, користуються ним і мають право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. У судовому засіданні встановлено, що позивачка є власницею житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с.7). Як вбачається з довідки № 3289, виданої громадянці [PERSON], в буд. [ADDRESS], зареєстровані наступні особи: [PERSON] - власниця, [PERSON] - чоловік, [PERSON] - дочка, [PERSON] - зять, [PERSON] - внук (а.с. 8). Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], 30 липня 2004 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Красногвардійського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 299 (а.с.9). Проте, [PERSON] у [ADDRESS], ніколи не проживав та на сьогоднішній день не проживає. Фактичним місцем проживання відповідача є квартира його батьків, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Особистих речей відповідача в будинку немає, що підтверджується актом від 23.10.2014 року у складі сусідів [PERSON]: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 10). У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право користування житловим приміщенням, а саме [ADDRESS], оскільки не проживає там з травня 2013 року без поважних причин. Що стосується позовних вимог щодо зобов'язання Головне управління в Дніпропетровській області Державної міграційної служби України зняти з реєстрації у у [ADDRESS] [PERSON], то даніт вимоги задоволенню не підлягають оскільки дана вимога буде порушувати права суб'єкта владних повноважень, в даному випадку Красногвардійського відділу у місті Дніпропетровськ Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та вимоги чинного законодавства, оскільки управління державної міграційної служби по справі є 3-ю особою, до якої не може бути заявлено вимог. Тому позов підлягає частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial