overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

27.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу і свої доводи обґрунтовує тим, що 19.07.2013року він вступив у зареєстрований шлюб з відповідачем. Однією родиною не мешкають з серпня 2014року. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], 19.05.2013року народження, який мешкає з відповідачем. Питання про стягнення аліментів не вирішено. Спірного майна не мають. Причиною припинення сімейно шлюбних відносин послужило те, що між подружжям немає взаєморозуміння, що привело до розпаду родини. Почуття любові та поваги один до одного втрачені. Позивач у зал судового засідання не зявився, але надав заяву слухати справу без його участі, на позові наполягає. Відповідач у зал суду не зявилась, але надала заяву слухати справу без її участі, позов визнає. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.07.2013 року, про що свідчить актовий запис № 4 зроблений виконкомом Гранітненської сільської ради Тельманівського району Донецької області. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], 19.05.2013року народження, який мешкає з відповідачем. Питання про стягнення аліментів не вирішено. Спірного майна не мають. У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що спільне життя сторін не склалось, в зв'язку з тим, що між ними виникли непорозуміння, відсутні спільні інтереси, що привело до повного взаємного відчуження. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

27.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості з утримання будинку і споруд та прибудинкової території в розмірі 2194 грн. 00 коп., що виникла станом на 13.01.2014 та судових витрат. 27.11.2015 року позивач подав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог та просив стягнути заборгованість в розмірі 2072 грн. 62 коп. В судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі та просив задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що житловий будинок №30 по вулиці Доценка в м. Чернігові знаходиться на балансі та обслуговуванні комунального підприємства «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради. Комунальним підприємством для даного житлового будинку надаються послуги з утримання даного будинку, споруд та прибудинкової території в порядку та обсягах, передбачених чинним законодавством України, в тому числі і рішенням органів місцевого самоврядування, зокрема рішенням Виконавчого комітету Чернігівської міської ради №56 від 12.03.2012 року «Про послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». Відповідач зареєстрований і проживає за адресою: [INFO]. Відповідач фактично отримував і продовжує отримувати та споживати фактично надані КП «ЖЕК-10» послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Скарг щодо їх ненадання чи надання не в повному обсязі до підприємства не надходило. Конкретний розмір плати за послуги з утримання будинку та споруд та прибудинкових територій визначений рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради «Про послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» від 12.03.2012 року №56. Відповідно до вимог ст. 322 ЦК України, тягар утримання майна лежить на його власникові і власник зобов»язаний утримувати належне йому майно. Відповідач 13.01.2014 року уклав договір на реструктуризацію боргу, який становить 2194 грн. 00 коп., проте не здійснював в повному обсязі щомісячну оплату наданих послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.12.2012 року по 30.06.2014 року в розмірі 2072 грн. 62 коп., що підлягає стягненню. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

27.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 4968,45 грн. та судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явився, до його початку надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14.09.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 1200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 30.06.2015 року виникла заборгованість в розмірі 4968,45 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 882,38 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 1743,29 грн., заборгованість за пенею та комісією - 1630,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 212,78 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 3-4). Таким чином заборгованість за кредитним договором в сумі 4968,45 грн. підлягає стягненню з відповідача. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

27.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 6311,78 грн. та судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явився, до його початку надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 03.10.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 30.06.2015 року виникла заборгованість в розмірі 6311,78 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом - 1505,03 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 2430,00 грн., заборгованість за пенею та комісією - 1600,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 276,76 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 3). Таким чином заборгованість за кредитним договором в сумі 6311,78 грн. підлягає стягненню з відповідача. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. та витрати за оголошення у пресі в розмірі 241 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

27.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 7481,86 грн. та судових витрат. В судове засідання представник позивача не зявився, до його початку надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.08.2010 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31.07.2015 року виникла заборгованість в розмірі 7481,86 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 1875,69 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 3123,70 грн., заборгованість за пенею та комісією 1650,00 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 332,47 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 5-8). Таким чином заборгованість за кредитним договором в сумі 7481,86 грн. підлягає стягненню з відповідача. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

27.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом і свої доводи обґрунтовує тим, що 14.02.2012року ПАТ КБ ПРИВАТБАНК і відповідач, [PERSON] уклали кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За станом на 30.06.2015року сума заборгованості, включаючи відсотки за користування кредитом склала: 10758,20грн., яку просить стягнути. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву слухати справу без його участі, на позові наполягає. Відповідач до судового засідання не зявився, але був сповіщений належним чином про день та час слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що 14.02.2012року ПАТ КБ ПРИВАТБАНК і відповідач, [PERSON] уклали кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За станом на 30.06.2015року сума заборгованості, включаючи відсотки за користування кредитом склала: 10758,20грн., яка складається з наступного: - 3527,19грн. заборгованість за кредитом; - 6242,52грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, - 500,00грн. штраф ( фіксована частина); - 488,49грн. штраф ( процентна складова). Тому, суд стягує з відповідача заборгованість перед банком у сумі 10758,20грн. На підставі ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 243,60грн. судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

27.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором в сумі 7225,12 грн. 15.09.2015 року, до суду надійшла заява представника позивача [PERSON], в якій просить позовну заяву залишити без розгляду. Згідно з пунктом 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. Частиною 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, рівності прав учасників судового процесу, суд вважає за необхідне заяву представника позивача задовольнити. Згідно зі статтею 88 ЦПК України, п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена позивачем сума судового збору поверненню не підлягає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

27.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача безпідставно отриманої суми пенсії за період з 01 лютого по 31 травня 2015 року включно в розмірі 2477 грн 60 коп. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Відповідач не зявився з підстав, визнаних судом неповажними. За згодою представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідач перебував на обліку відповідача та отримував пенсію у звязку з втратою годувальника. Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (далі Закон) пенсія у звязку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сімї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, незалежно від тривалості страхового стажу. Пунктом 2 частини другої цієї статті до непрацездатних членів сімї віднесено дітей, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах, до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років. Підставою для призначення відповідачу пенсії в звязку з втратою годувальника була довідка Чернігівського національного технологічного університету від 18.09.2014 року № 1100/107 про те, що відповідач є студентом третього курсу денної форми навчання (а. с. 10). Втім, які слідує з довідки Чернігівського національного технологічного університету від 05.06.2015 року № 1100/120 (а. с. 11), з 19.01.2015 року відповідач навчається в університеті на заочній формі навчання, а тому відповідно до статті 36 Закону він втратив право на отримання пенсії у звязку з втратою годувальника, починаючи з 01.02.2015 року. Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обовязку і одержання у звязку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду. В звязку з тим, що відповідач не повідомив позивачеві про зміну обставин, що тягнуть за собою припинення виплати йому пенсії в звязку з втратою годувальника та безпідставно отримував в період з 01 лютого по 31 травня 2015 року включно вказану пенсію на загальну суму 2477 грн 60 коп., отримана ним сума пенсії підлягає стягненню в судовому порядку. Таким чином, заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

27.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 30.05.2012 року в розмірі 6749 грн 48 коп., а також 243 грн 60 коп. у відшкодування понесених судових витрат. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, якою також повідомив про свою згоду на заочний розгляд справи у разі відсутності відповідача. Відповідач про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 30.05.2010 року сторони уклали кредитний договір відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 1800 грн, зі сплатою за користування кредитними коштами 30% річних (далі по тексту - Договір). Згідно статей 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 30.06.2015 року складає 6749 грн 48 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 4), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

27.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову послався на те, що шлюб з відповідачем був укладений 02.10.2004 року. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] Вказує, що протягом останніх років сімейного життя відносини між ними погіршились, що призвело до фактичного припинення шлюбних стосунків. Відповідач нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи між ними виникають сварки, кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Зазначив, що спору про визначення місця проживання дітей та поділ майна у них немає. Просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначила, що проти розірвання шлюбу на заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.10.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [ADDRESS], виданого 11.11.2009 року Відділом РАЦС Червоноградського МУЮ Львівської області. Від подружнього життя у сторін є троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Сімейне життя у сторін не склалося, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

27.08.2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 28.10.2000 року він одружився з відповідачкою [PERSON], про що Соколянською сільською радою Мостиського району Львівської області зроблено актовий запис №4. Зазначає, що під час сімейного життя у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з відповідачкою, а на їх утримання він (позивач) сплачує аліменти. Стверджує, що сімейне життя у них з відповідачкою не склалося. Останнім часом між ними постійні непорозуміння. Вже тривалий час їхній шлюб існує формально. Вони стали чужими однин одному. Вважає, що сім'я розпалась остаточно. Залишатися і надалі у такому шлюбі наміру не має, примирення з відповідачкою не бажає. З огляду на наведене, просить суд розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований 28.10.2000 року Соколянською сільською радою Мостиського району Львівської області за актовим записом №4. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, проте подав заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, однак подала заяву, в якій зазначає, що позов визнає, не заперечує щодо розірвання шлюбу та просить суд розглянути справу у її відсутності. Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 28.10.2000 року Соколянською сільською радою Мостиського району Львівської області за актовим записом №4. Під час даного шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Між сторонами виникають постійні непорозуміння. Подружжя разом не проживають та жодних шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Діти проживають разом із відповідачкою. Позивач несе моральні страждання, тому наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачкою не бажає. Відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме оригіналом свідоцтва про одруження між сторонами серії [NUMBER] від 28.10.2000 року та копіями свідоцтв про народження дітей - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] При таких обставинах, суд прийшов до переконання, що сім'я сторін розпалась остаточно і зберегти її не можливо.Сторони згідні на розірвання шлюбу, збереження якого суперечить інтересам кожного з подружжя та дітей, а тому згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved