Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

27.04.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить стягувати з [PERSON], [INFO], на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до виповнення сину [PERSON] 23 років 26.02.2021 р.. В обґрунтування позову зазначає, що син навчається в Національному авіаційному університеті м. Київ. Після вступу до навчання на перший семестр відповідач надав матеріальну допомогу, однак в подальшому відмовився надавати будь-яку допомогу. Доходів позивача недостатньо для утримання та навчання сина, оскільки на даний час ніде не працює, а перебуває на обліку в управлінні ПФУ в Овруцькому районі і отримує пенсію в розмірі 1287 грн.. Відповідач в свою чергу працює, отримує заробітну плату, однак ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги добровільно не надає. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги не визнав, оскільки не має змоги надавати допомогу. Третя особа щодо задоволення позовних вимог не заперечував, вказавши про те, що згоден отримувати допомогу від відповідача хоча б 300 грн.. Суд, заслухавши пояснення сторін та третьої особи, дослідивши докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка або син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані їх утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття, виникає за обовязковою сукупністю таких юридичних фактів: продовження навчання після досягнення повноліття; недосягнення дочкою, сином 23 років; потреби в матеріальній допомозі у звязку з навчанням; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З матеріалів справи видно, що сторони перебували в шлюбі до 14.08.2013 року, мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 2,5). У лютому 2016 року синові виповнилося 18 років. В даний час він навчається на першому курсі денної форми навчання факультету літальних апаратів Національного авіаційного університету. Термін навчання, з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року (а.с. 8). Навчання проводиться за рахунок державних коштів, однак із 01.02.2016 року [PERSON] стипендії не отримує. (а.с. 10). [PERSON] постійно приїжджає до матері за продуктами харчування. Також, слід зазначити, що проїзд до м. Києва та проживання [PERSON] в гуртожитку є платними. Згідно квитка, проїзд з м. Овруча до м. Києва становить 84,81грн.(а.с.6), а проживання в гуртожитку відповідно становить 1486,12 грн.(а.с.7). За таких обставин, суд вважає, що внаслідок навчання на стаціонарі повнолітній син сторін не має можливості працювати та у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює водієм в ТОВ «Еко Вуд Технолоджі» та отримує заробітну плату в сумі 1800 грн.(а.с.25). Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач ще має малолітнього сина, [PERSON], [INFO] від іншого шлюбу (а.с. 24). Відповідно до ч. 2 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи те, що позивачем не надано інших доказів повязаних з витратами на навчання та те, що відповідач має іншу сім»ю та на його утриманні є малолітній син, одержувана ним заробітна плата є невисокою 1800 грн., та беручи до уваги можливість надання утримання позивачем, оскільки вона отримує пенсію в сумі 1287 грн., суд визначає розмір аліментів лише у розмірі 1/6 частки його доходу. В іншій частині вимог позивачу слід відмовити. Оскільки позивача при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору, то у відповідності із ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 551, 20 грн..

Outcome: partial