Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-07 00:00:00

28 січня 2019 року позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком за адресою [ADDRESS] . Обґрунтовуючи заявлені по справі позовні вимоги, позивач зазначила, що вона є власником будинку за вищезазначеною адресою на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.10.2012 року. Відповідач був зареєстрований в будинку оскільки був її зятем, але вже кілька років у вказаному домоволодінні не проживає. Реєстрація відповідача порушує права позивача, а тому вона змушена була звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 15.02.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Ухвалою судді від 11.03.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2019 року справу передано судді Потабенко Л.В. Ухвалою судді від 10.04.2019 року прийнято справу до свого провадження та призначити справу до судового розгляду по суті . Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Повідомлявся судом належним чином, судова повістка направлена відповідачу у зв`язку з її неотриманням відповідачем повернута укрпоштою за закінченням терміну зберігання, що у відповідності до вимог\~ст.128 ЦПК України\~є належним повідомленням відповідача. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, суд вважає за можливе вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку за адресою [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності від 26.10.2012 року. Відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаному будинку, що підтверджується будинковою книгою. Факт не проживання відповідача [PERSON] у будинку [ADDRESS] понад рік підтверджується актами обстеження, відповідно до яких відповідач не проживає в зазначеному будинку з 01.09.2017 року. Статтею 41 Конституції України\~закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1\~ст. 383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно з ч.1\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою (ч.1 ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні). Відповідно до ст.11 цього ж Закону реєстрація місця проживання здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації, яким є відділ ГУ ДМС України. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки під час судового розгляду факт не проживання відповідача у вищевказаній квартирі доведений належними і допустимими доказами. Судом встановлено, що до теперішнього часу відповідач не знятий з реєстрації, таким чином, враховуючи викладені обставини по справі, вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком за адресою [ADDRESS] , є законними та обґрунтованими у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved