Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

26 червня 2018 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання. Відповідно до заявлених позовних вимог, позивач просить суд: визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] та примусово зняти їх з реєстраційного обліку в її квартирі. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Хоча, відповідачі на даний час зареєстровані за вищевказаною адресою, однак, фактично, з (період рік) в зазначеній квартирі не проживають та не з'являються, не несуть обов'язки по утриманню житла відповідно до ст. 156 ЖК України, а оскільки вона є інвалідом першої групи їй важко в повній мірі самостійно утримувати дане житло. В зв'язку з реєстрацією відповідачів та відсутності їх доходів згідно чинного законодаства її позбавляють права на отримання субсидії, а в повному розмірі оплачувати ЖКП на свою пенсію інваліда вона не зможе, що в свою чергу потягне за собою накопичення боргу, через який вона буде переновити душевні хвилювання, які будуть відображатися на її здоров'ї. 05 липня 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Позивач копію ухвали суду про відкриття провадження отримала 09 серпня 2018 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідач [PERSON] копію ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримала 10 серпня 2018 року. Відповідач [PERSON] копію ухвали про відкриття провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами не отримав, а конверт разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Відповідачі не скористалися правом подання до суду відзиву на позовну заяву, позивачем додаткових пояснень до суду подано не було. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з'ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири за адресою [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності від 23.09.2003 р. № [NUMBER]. Згідно довідки № б/н від 14.06.2018 р., виданої Житлово-будівельним кооперативом «ЛУЧ», у квартирі за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За вимог ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно актів від 22 травня 2017 року, 04 вересня 2017 року, 15 січня 2018 року, 25 травня 2018 року складених мешканцями будинку [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON] та засвідчених головою правління Житлово-будівельного кооперативу «ЛУЧ» (код ЄДРПОУ 22865152) М.Петрук, останні підтвердили факт того, що [PERSON], [PERSON] не проживають за адресою: [ADDRESS] з 22 травня 2017 року. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їхсукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, коли права власника порушені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень їх прав власника житлового приміщення, в даному випадку шляхом визнання втратившим право користування квартирою за адресою: [ADDRESS] [PERSON], [PERSON]. Щодо заявлених позовних вимог про зняття з реєстраційного обліку відповідачів за адресою: [ADDRESS], то вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та знаття з реєстрації за місцем проживання. Враховуючи наведене та

Outcome: partial