Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

27.12.2019 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину земельної частки (паю) площею 7,00 га, що розташована на території Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказує, що після смерті матері позивача відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку площею 20,9 м2, що розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельної частки (паю) площею 6,77 га, що знаходиться на території Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області. Позивач та відповідач 1 у відповідності до чинного законодавства звернулися до Валківської ДНК, де нотаріусом відкрито спадкову справу за №386 за 1996 р., яку зареєстровано в реєстрі за №1396 від 10.06.1997 р. Спадкоємцям видано свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, оскільки для цього не було ніяких перешкод. У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) нотаріусом відмовлено, оскільки сертифікат, який на той час був єдиним документом на земельну ділянку лише надає право на отримання правовстановлюючих документів. Розпорядженням Валківської РДА №75 від 24.03.2000 року розмір спадкової земельної частки (паю) було змінено з 6,77 до 7,00 умовних кадастрових гектарів. Після численних звернень до Високопільської сільської ради, архіву, відповідних землевпорядних організацій та державної нотаріальної контори, лише 23.04.2018 року оформила спадщину на Ѕ частину земельної частки (паю), про що державним нотаріусом Валківської ДНК Харківської області Кобзар Н.Я. позивачу видано Свідоцтво про право на спадщину за законом. Другий спадкоємець за законом - [PERSON] відмовився від своєї частки спадщини, а саме земельної ділянки площею 7,00 га, що знаходиться на території Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області, на користь позивача. Однак, державний нотаріус відмову від спадщини [PERSON] не прийняла посилаючись на норми ст.1270 ЦК України, що стало підставою для звернення до суду. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 02.01.2020 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Відповідач 1 [PERSON] надав нотаріально посвідчену заву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відмовляється від своєї частки в спадщині відносно земельної частки (паю) на користь позивача. Представник відповідача 2 - сільський голова Шумейко С. повідомила, що сільська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. В судове засідання сторони подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що у відповідності до ч.1 ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] є матір`ю позивача, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 29.01.1968 року Високопільським ЗАГС Валківського району Харківської області, актовий запис №5. Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 30.10.2009 року Комінтернівським відділом РАЦС Харківського міського управління юстиції, позивач 28.12.2004 року розірвала шлюб, після чого їй присвоєно прізвище [PERSON] , актовий запис №648. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23.01.1996 року Високопільською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис №8. Як зазначено в свідоцтві про право на спадщину за законом, виданого 03.04.2018 року державним нотаріусом Валківської ДНК Харківської області Кобзар Н.Я., серії [NUMBER] , зареєстрованого в реєстрі за №266, спадкова справа №386 за 1996 рік, спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її донька [PERSON] на Ѕ частку у спадщині та син [PERSON] на Ѕ частку у спадщині. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з права на земельну частку (пай) розміром 7,00 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього колгоспу «Промінь» Валківського району Харківської області, що підтверджується даними сертифікату серії ХР №0073634 , виданим 09.01.1997 року Валківською РДА на підставі розпорядження цієї ж адміністрації від 09.09.1996 року за №286, зареєстрованим 13.02.2018 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №270 на ім`я спадкодавця. Розмір земельної частки (паю) змінено розпорядженням Валківської РДА №75 від 24.03.2000 року. Свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частку спадкового майна видано громадянці [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частку спадкового майна ще видано. З інформації Міжрайонного управління у Валківському та Коломацькому районах ГУ Держгеокадастру у Харківській області №31-20-0.23, 141-960/121-17 від 09.11.2017 року слідує, що відповідно до акту передачі від 12.01.2001 року, укладеного між ПСП «Промінь» та Валківським відділом землевпорядкування, останньому передано сертифікати на право на земельну частку (пай) серії ХР №0073612, ХР №0073634, ХР 0073682, які на теперішній час зберігаються в управлінні. Відповідач [PERSON] відмовився від своєї частки землі, яка розташована в с. Високопілля Валківського району Харківської області на користь його сестри [PERSON] , про що надав відповідну відмову та заяву, посвідчені 09.10.2017 року та 13.03.2020 року відповідно присяжним нотаріусом м. Валка Латвійської Республіки, зареєстровані за №№1652, 603. Згідно спеціальної довіреності, зареєстрованої в реєстрі актів та свідчень під №108 Відземського окружного суду, посвідченої присяжним нотаріусом Івети Озолиня, [PERSON] уповноважив [PERSON] від його імені та в його інтересах, без спеціального узгодження з ним, відмовитися від земельного паю, який знаходиться в Україні в с. Високопілля Валківського району Харківської області. Рішенням 22 сесії 7 скликання Високопільської сільської ради від 07.02.2019 року №16/32-7 позивачу [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) земель КСП «Промінь», розташованих на території Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області за межами населених пунктів. За даними виписки із протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) позивач значиться у списку громадян, яким необхідно виготовити технічну документацію та отримати право власності на землю. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 ЗК України гарантується право власності на землю, яке набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Ст.1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Право власності на земельну ділянку, згідно положень ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Згідно роз`яснень Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці. Оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що незаконність набуття померлою права на спадкове майно судом не встановлено, інший спадкоємець після відкриття спадщини відмовився від її прийняття в цій частині на користь позивача, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання права на земельну частку (пай), що входить до спадщини, яка залишилася після померлої [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved