Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

26 травня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи вимоги тим, що відповідач не бере участі у матеріальному утриманні доньки, чим порушує її права на достатній рівень життя. Позивач [PERSON], яка належним чином повідомлена про дату, місце та час розгляду справи, не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, надала суду письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу у її відсутності /а.с.16/. У позовній заяві зазначено, що позивач [PERSON] з 24 серпня 2002 року перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. На даний час у провадженні Слов?янського міськрайонного суду перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу між сторонами. Позивач не може самостійно забезпечити дитині належний рівень життя, відповідач не надає достатньої матеріальної чи іншої допомоги. Домовленості з ним про спосіб виконання його батьківського обов'язку по забезпеченню дитини не досягнуто. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на дитину у грошовій формі у розмірі однієї четвертої частини його заробітку (доходу).\~\~\~\~ Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача [PERSON] про місце, день та час розгляду справи. Так, відповідно до вимог ст.127 ЦПК України за місцем реєєстрації відповідача було надіслано повідомлення про виклик до суду, копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви із доданими документами, які відповідачем отримані особисто /а.с.13/. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України судом на адресу відповідача було спрямовано лист про необхідність явки до судового засідання, призначенного на 08.06.2016 р., з роз?ясненням положення ч.4ст.169 ЦПК України. Окрім того, відповідач [PERSON] двічі був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи за допомогою засобів телефонного зв?язку, що підтверджується наявними у матеріалах справи телефонограмами № 425 від 27.05.2016 р. та №436 від 01.06.2016 р. /а.с.15,19/. Незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач [PERSON] у судове засідання не з?явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що відповідачем [PERSON] недобросовісно здійснюються його процесуальні права, у звязку з чим, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача, а тому, відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та враховуючи згоду позивача суд, вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), установив наступне. [PERSON] та [PERSON] 24 серпня 2002 року зареєстрували шлюб /а.с.9/. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] /а.с.10/, яка проживає разом з матір?ю, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Малинівської сільської ради № 342 від 06.06.2016 р./ а.с.22/. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є працездатним, інших утриманців не має, аліменти нікому не сплачує. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2\~ст.51 Конституції України,\~ст.180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст.181 Сімейного кодексу України). Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов?язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує у відношенні своєї неповнолітньої доньки [PERSON] передбачені сімейним законодавством батьківські обов?язки з її утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану відповідача і визначає аліменти на утримання дитини у відсотковому співвідношенні\~у розмірі однієї четвертої частини від заробітку (доходу) її батька\~[PERSON]\~\~\~\~\~\~ Відповідно до вимог\~статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI\~та положень\~статті 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно із положеннями\~статті 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved