Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

29.06.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON], аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з 09.09.2003 року проживала з відповідачем, однією сімєю, зареєструвавши шлюб. Від цих стосунків у сторін по справі народився син - [PERSON]. 24.02.2015 року шлюб між сторонами справи було розірвано та позивачка з відповідачем проживають окремо один від одного. Син знаходиться повністю на утриманні позивачки. Відповідач жодної допомоги на утримання дитини не надає, в зв'язку з чим позивачка змушена звернутись з даним позовом до суду. Просить стягнути на її користь з відповідача на утримання сина аліменти, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не зявилася, будучи належним чином оповіщеною про день та час розгляду справи. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, але у телефонній розмові з позовними вимогами позивачки, погодився у повному обсязі та просив розгляд справи проводити у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги, вважаючи їх законними та обґрунтованими, і при цьому виходить з наступного. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є позивачка та відповідач, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії І-НО № 405262 від 08 вересня 2004 року, виданим виконкомом Новоукраїнської сільської ради Марїнського району Донецької області (а.с. 6). Згідно довідки Великоновосілківської селищної ради Донецької області № 02-28-15662 від 29.06.2016 р., неповнолітній [PERSON], мешкає разом з позивачкою, матірю [PERSON], в смт. Велика Новосілка по вул. Колхозна, б. 5 Великоновосілківського району Донецької області (а.с. 8). Відповідач, відповідно мешкаючи окремо від позивачки та сина, згідно позовної заяви, ні в грошовій, ні в натуральній формі, допомоги на утримання дитини не надає. Даний факт відповідач не заперечив. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач ухиляється від матеріальної допомоги дитині, в зв'язку з чим така допомога підлягає до стягнення в примусовому порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, враховуючи, що відповідач є фізично здоровим, на утриманні не має інших непрацездатних осіб, суд вважає доводи позивачки такими, що знайшли своє повне підтвердження, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку, щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, з моменту звернення позивачки до суду, тобто з 29.06.2016 року. Суд також стягує з відповідача судовий збір на користь держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved