overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

28 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], яким просить розірвати шлюб укладений між ними 25.09.2010 р. у Міському відділі РАЦС Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2564. В обґрунтування своєї заяви зазначила про те, що від спільного шлюбу з відповідачем у них є син [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружнє життя з відповідачем у них не склалося, причиною цього була поведінка чоловіка та його ставлення до неї та сім»ї. Шлюбні і сімейні відносини, а також спільне проживання між ними фактично припинені, тривалий час вони проживають окремо, їхня сім»я розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечив, у останнє судове засідання не прибув, з невідомих суду причин. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши взаємини подружжя, наявність малолітньої дитини, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб - 25.09.2010 р. у Міському відділі РАЦС Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2564 (а.с.4). Від спільного шлюбу з відповідачем у них є син [PERSON], [INFO]. (а.с.6). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене, після розірвання шлюбу позивачу залишити шлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

28 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними укладений в 1992 році, мають одного повнолітнього сина, [INFO]. Подружнє життя не склалось з причини несумісності поглядів на життя, тому три роки назад припинили шлюбні стосунки. Просить залишити їй прізвище «Абашидзе». В суді позивачка доводи позову підтримує, заперечує проти строку на примирення. Відповідач з позовом згідний, заперечує проти строку на примирення. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає можливим задовольнити позов. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони через непорозуміння між собою припинили подружні стосунки три роки назад, ведення спільного господарства. Вказані обставини встановлені з пояснень сторін та доказів, доданих до позовної заяви свідоцтва про шлюб. Відповідно до ст..112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Подальше сумісне життя сторін є неможливим і буде суперечити їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

28 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними укладений в 2008 році, мають дочку [PERSON], 2009 року народження. Подружнє життя не склалось з причини несумісності поглядів на життя, тому п'ять років тому припинили шлюбні стосунки. В суд позивачка не прибула, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, доводи позову підтримує. Відповідач до суду не прибув, подав письмову заяву, в якій зазначив, що не проживає з позивачкою п'ять років, з позовом згідний, просить проводити розгляд справи без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає можливим задовольнити позов. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони через непорозуміння між собою припинили подружні стосунки, ведення спільного господарства. Вказані обставини встановлені з доводів письмових заяв сторін та доказів, доданих до позовної заяви - свідоцтва про шлюб та про народження дочки. витягом з державного реєстру актів цивільного стану. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Подальше сумісне життя сторін є неможливим і буде суперечити їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

28 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що шлюбні відносини припинені через те, що в між подружжям тривалий час виникали постійні непорозуміння, спільне господарство не ведеться, відповідач ніде не працює та зловживає наркотичними засобами. Вказані вище обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. До судового засідання позивач не з'явилась, суду надала заяву про слухання справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, обставини, викладені в позові, підтвердила, просила позов задовольнити. До судового засідання відповідач не з'явився, суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнавав, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 липня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 22.07.2005 серії [NUMBER], виданого [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. За час перебування в шлюбі мають спільних дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 10.01.2006 серії [NUMBER], виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції; доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 03.05.2012 серії [NUMBER], виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Копії свідоцтв містяться в матеріалах справи. З початку червня 2015 року [PERSON] та [PERSON] переконались, що їхня сім'я перестала існувати і припинили сімейні відносини. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Причинами розпаду сім'ї також стали постійні непорозуміння, які виникали з різних причин, відповідач ніде не працює, зловживає наркотичними засобами, був засуджений до позбавлення волі умовно за вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва, Перебуває на обліку у Миколаївському Наркологічному Диспансері. Також відповідач, за словами позивачки, виносить з дому різні речі, краде гроші. Це і стало причиною припинення сімейних стосунків. Відповідачка виявила бажання після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». За такого, суд вважає, що їх сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню. Вимог про відшкодування понесеного судового збору позивачем не заявлялося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

28 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та просить стягнути їх у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. Позивачка у судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву в якій підтримала позовні вимоги та просила суд про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду надіслала заяву в якій визнав позовні вимоги та просив суд про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши надані матеріали, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. 13 березня 2014р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований у Ленінському відділі ДРАЦС реєстраційної служби Миколаївського МУЮ, актовий запис №106. Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання між нею та чоловіком шлюбу, однак домовленості про матеріальну допомогу на утримання дитини між сторонами так і не досягнуто, інших дітей у відповідача немає. Проте, відповідач ніде офіційно не працює, має мінливий дохід, однак це не звільняє його від батьківського обов'язку щодо утримання власної дитини, тому відповідно до статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, то суд за заявою одержувача може визнати розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач у добровільному порядку матеріально допомогу на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ст. 183 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними в грошовій або натуральній формі, а в разі недосягнення між ними згоди - за рішенням суду, кошти (аліменти) на утримання дітей присуджується в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. Згідно зі ст. 182, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Суд, при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а також відсутність в матеріалах справи жодних відомостей щодо особи відповідача, які б вказували на неможливість виконання ним свого обов'язку щодо утримання дитини або були підставою для зміни розміру аліментів в сторону їх зменшення, тому дійшов висновку, що останній може щомісячно сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн, про що і не заперечував відповідач у письмовій заяві. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

28 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Микулинської сільської ради (далі Рада), в якому вказує, що 13 березня 2007 року померла її тітка [PERSON], яка заповіла їй все своє майно. Після смерті тітки відкрилась спадщина, яка потребувала нотаріального посвідчення, вона спадщину прийняла. Інших спадкоємців після смерті тітки немає. Позивачка проживає в м. Київ. Через важкий фінансовий стан, із заявою про оформлення права власності на спадщину до нотаріуса в шестимісячний строк після смерті [PERSON] не звернулася, внаслідок чого пропустила строк звернення до нотаріуса. Просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини. Представник позивача [PERSON] подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, доводи позову підтримує. Позивачка в суд не прибула, подала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Представник відповідача сільський голова [PERSON]. в суд не прибув, подав письмову заяву в якій просить розглядати справу без їх участі. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла 13 березня 2007 року, її чоловік [PERSON] помер 16 серпня 1992 року.. Позивачка [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], але в строк до шести місяців до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, що знаходиться за адресою вул. Миру, 4 в с. Микулин Полонського району та земельної ділянки (паю) в розмірі 1,8281 га, що знаходиться на території Микулинської сільської ради, що потребує нотаріального посвідчення. Позивачка пропустила строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Вказані обставини підтверджені письмовими доказами свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про смерть [PERSON], заповітом [PERSON] на користь позивачки [PERSON], державним актом на право власності на земельну ділянку площею 1,8281 га, яка знаходиться на території Микулинської сільської ради, довідкою Микулинської сільської ради про розташування на території сільської ради будинку, що належав [PERSON] Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки [PERSON] є підставними, оскільки до шести місяців з дня смерті спадкодавця вона здійснила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини - прийняла спадкове майно, що не потребувало нотаріального посвідчення. Позивачка постійно проживає в м. Києві, через сімейні проблеми не звернулася вчасно до нотаріуса. Дану обставину суд вважає поважною причиною пропуску строку на звернення про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

28 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, посилаючись на те, що відповідно до рішення Красилівського районного суду від 23.10.2013 року у справі за її позовом до відповідача про стягнення аліментів, з відповідача на її користь на утримання їх дочки [PERSON] стягуються аліменти в сумі 500 гривень щомісячно, починаючи з 12.09.2013 року до досягнення дитиною повноліття. Внаслідок того, що відповідач рішення в повному обсязі не виконує, за період з 12.09.2013 року по 13.05.2015 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів в сумі 6189,22 грн.. З цих підстав позивачка просить суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з вересня 2013 року по травень 2015 року в сумі 1841,13 грн. та понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень. Сторони в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач в заяві просила позов задовольнити, понесені нею судові витрати по сплаті судового збору з відповідача не стягувати, оскільки він добровільно їх їй відшкодував. Відповідач в поданій заяві вказав , що позов визнає повністю. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які свідчать про те, що визнання відповідачем пред'явленого позову суперечить закону, порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, не встановлено. За заявою позивача суд не стягує на її користь з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

28 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 30 червня 1996 року із [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Вони втратили почуття любові, поваги один до одного, що привело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Подальше спільне проживання і примирення між ними неможливе. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без неї. Відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки невідомі. Суд вважає можливим постановити рішення без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30 червня 1996 року (а.с.5). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO].н. /а.с.6/. Як вбачається із пояснень позивача, викладених у позовній заяві, за час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, різні погляди на сімейне життя привели до втрати почуттів розуміння, поваги та любові, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

28 серпня 2015 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою в якої вказав, що 27 липня 2012 року відповідач отримав кредит у сумі 2 600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Банк свої зобов'язання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобов'язання по кредитному договору не виконує. В зв'язку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 8 744,40 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася , хоча була повідомлена своєчасно належним чином, причини не явки суду не відомі. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 27 липня 2012 року відповідачка [PERSON] , [INFO] отримав кредит у сумі 2600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Банк свої зобов'язання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобов'язання по кредитному договору не виконує. Станом на 30 липня 2015 року сума заборгованість за вищевказаним кредитним договором складає: - заборгованість за кредитом - 2593 грн. ; -заборгованість по процентам за користування кредитом - 3658,81 грн. ; -заборгованість за пенею та комісією - 1600 грн.; -штраф ( фіксована частина) - 500 грн.; -штраф ( процентна складова) - 392,59 грн. А всього сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору становить 8 744,40 грн. Розрахунок заборгованості по кредитному договору судом перевірений та складений вірно. В зв'язку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 243.60 грн. , а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

28 серпня 2015 року до суду звернулася [PERSON] з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 26 вересня 1998 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб. Від цього шлюбу вони мають повнолітню дитину [PERSON], [INFO] Одруження виявилося невдалим. Подружні стосунки між ними щодня погіршуються, оскільки подружжя перестало розуміти один одного. Таким чином, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, про день місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Подала заяву у якій просила суд розглянути справу за її відсутності, дала згоду на заочний розгляд справи у разі неявки відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотання про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 вересня 1998 року сторони уклали шлюб (а.с. 5), зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Прилуцького міськвиконкому Чернігівської області, актовий запис 356. Під час шлюбних стосунків у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO], який постійно проживає із матірю. Фактично шлюбні стосунки між подружжям припинені. На примирення сторони не згодні, оскільки стосунки між ними як для подружжя є неприйнятними, а тому збереження шлюбу шкодить їх інтересам. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами на час розгляду справи не має. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] слід залишити теперішнє прізвище «Бочко», оскільки таке бажання вона виявила, зазначивши це у позовній заяві. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved