Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

29.05.2017 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивачка просила суд винести рішення, яким: - розірвати шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що був укладений 14 липня 1981 року та зареєстрований виконкомом Слобідської сільської ради Кагарлицького району Київської області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 17; - після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «Потеря»; - судові витрти покласти на відповідача. 29.05.2017 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 1 ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 21.06.2017 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України було винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 05.07.2017 року. В судове засідання, яке відбулося 05.07.2017 року, позивачка [PERSON] не з»явилася, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява позивачки, в якій вона просить суд слухати справу без її участі, вимоги, викладені в позовній заяві підтримує частково, - відмовляється від стягнення на її користь судових втрат. В судове засідання, яке відбулося 05.07.2017 року, відповідач [PERSON] не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява відповідача, в якій він просить слухати справу без його участі, позов визнає, зрозумілі процесуальні наслідки визнання позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та позовні вимоги задовольнити, шляхом винесення рішеня, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Підсудність. Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Проте, згідно ч. 2 ст. 110 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред»являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти, або якщо він не може за станом здоров»я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь кого з них. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з паспорту громадянина України серії СК 282787, який видано 31 липня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, відповідач по спрві, - [PERSON] з 01.02.1998 року зареєстрований за адресою: [INFO], відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду як суду першої інстанції загальної юрисдикції. Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні. 14.06.1981 року позивачка по справі, - [PERSON] уклала шлюб з відповідачем, - [PERSON]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І БК № 326312, яке видане 14 червня 1981 року Слобідською сільською радою Кагарлицького району Київської області, в якому зазначено, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], та [PERSON], [INFO], уродженка с. Слобода Кагарлицького району Київської області, уклали шлюб 14 червня 1981 року, про що в книзі реєстрації ктів про укладення шлюбу 14 червня 1981 року зроблено запис за № 17. Після укладення шлюбу присвоєно прізвища: Чоловікові [PERSON]. Дружині [PERSON]. Станом на час розгляду справи сторони по справі неповнолітніх дітей не мають, як вбачається зх. письмових заяв сторін, - майнових спорів не мають. Як встановлено судом під час судового засідання, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] не підтримують шлюбних відносин тривалий час, - близько 2 (двох) років, проживають на різних житлових площах, в різних населених пунктах, окрім того, між ними існують тривалі, усталені неприязні відносини, які склалися на грунті розбіжностей поглядів на подружнє життя, на грунті чого виникали сварки, відповідно, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, майнових спорів у них немає, відповідно, сторони шлюбно сімейних стосунків взагалі не підтримують. На думку суду, шлюб сторін носить формальний характер, при його фактичному розпаді на протязі тривалого часу. Примирення між сторонами неможливе, так як сторони в своїх письмових заявах категорично заперечують проти надання їм терміну на примирення. На думку суду, шлюб сторін носить формальний характер, при його фактичному розпаді на протязі тривалого часу. Що ж стосується застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даного спору, то суд при винесенні рішення керувався наступним. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 р. N 2709-ІУ «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-празових актів, що регулюють сімейні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні,

Outcome: approved