Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

27.03.2015 року ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» звернулося до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором, в якому вказано, що 29.12.2011 року ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій», яке є правонаступником ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій», та [PERSON] (Відповідач 1) уклали Договір № 120461010 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. 11.01.2012 року [PERSON] (Відповідач 2) для забезпечення виконання зобовязань перед позивачем виступила в ролі поручителя, уклавши Договір поруки № 120461010 від 11.01.2012 року за клієнта в системі LeaseIT. Згідно п. 1.1 Договору від 29.12.2011 року [PERSON] бере участь в системі LeaseIT, зокрема, отримує ІТ-обладнання та інші товари від Постачальників учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним Клієнтом Пакетом фінансування LeaseIT, а Оператор LeaseIT Позивач, зобовязується на підставі Договору забезпечити передачу Клієнту ІТ-обладнання (ІТ-обладнання, запасних частин, комплектуючих, витратних матеріалів тощо) обраним Клієнтом Постачальником та надання Клієнту послуг, за умови виконання Клієнтом вимог, передбачених Пакетом LeaseIT. Згідно з п. 1.2 Договору порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг Клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT (надалі Правила), які є невідємною частиною цього Договору. Правила затверджені та введені в дію Наказом Генерального директора ЗАТ «Лізінг ІТ» від 01.02.2006 року. Правила офіційно опубліковані на веб-сайті позивача і є незмінними з 01.02.2006 року, застосовуються до всіх договорів про отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT. Правила є доступними для всіх клієнтів на цьому ж веб-сайті. Пунктом 8.7 Договору [PERSON] підтвердив, що з Правилами ознайомлений, зміст Правил йому зрозумілий, він погоджується їх дотримуватися та виконувати. На підставі п. 2.2 цього ж Договору, а також п. 4.9 Правил, позивач надав Відповідачу 1 в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Про передачу обладнання свідчить Акт приймання-передачі майна від 11.01.2012 року № 120461010. Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 6987 грн. Згідно п. 2.1 Договору умови, за якими ІТ-обладнання, інші товари та послуги надаються Клієнту, визначаються Пакетом LeaseIT. Відповідачем 1 обрано Пакет LeaseIT Половина. Умовами Пакету LeaseIT є: платіж при отриманні обладнання (загальної суми платежів) 50%; вид договору фінансовий лізинг; кількість місячних лізингових платежів (крім першого) 3; розмір місячних платежів щомісяця рівними частинами; перехід права власності виплата повної вартості обладнання. Також п. 6.2 Правил визначено, що строк, протягом якого Клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання Клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного місяця, встановленого Пакетом LeaseIT строку. Відповідач зобовязався сплатити перший платіж у розмірі 3493,50 грн. та 3 платежі по 1164,50 грн. Таким чином, на підставі вищевказаних норм, а також п.п. 3.1, 5.4.2 Договору, у відповідача перед позивачем виникли зобовязання щодо сплати орендних платежів. Отже, ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» у повному обсязі виконав свої договірні зобовязання щодо надання обладнання відповідачу згідно Договору у відповідні строки та належної комплектації, але [PERSON] не виконав своїх грошових зобовязань за Договором, в наслідок чого йому була нарахована плата за прострочення платежу, передбачена п. 14.2 Правил та п. 5.4.2 Договору, тому за ним рахується заборгованість. Так, [PERSON] сплатив лише 4658,50 грн., які були зараховані в рахунок погашення місячних орендних платежів. В результаті розрахунку заборгованість [PERSON], станом на день звернення із позовом до суду, становить 68748 грн. 27 коп., яка складається з: компенсації вартості наданого обладнання 2328 грн. 50 коп.; плати за прострочення щомісячних платежів 66379 грн. 33 коп.; компенсації понесених витрат, повязаних з отриманням виконання зобовязання 40 грн. 44 коп. Добровільно сплатити заборгованість в порушення договірних зобовязань [PERSON] не погоджується. Підписавши Договір поруки [PERSON] підтвердила, що вона ознайомлена із Договором про отримання обладнання в системі LeaseIT, Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT та пакетами фінансування LeaseIT, та усвідомлює зобовязання Клієнта, що виникають із вищезазначених документів. Також, Відповідач 2 підтвердила, що всі вказані відомості та персональна інформація є достовірною та актуальною. Відповідачі не погасили вказану суму заборгованості, тому не виконали договірних обовязків, хоча згідно умов Договору на отримання обладнання та Договору поруки, гарантували оплату зі свого боку. На підставі викладеного, ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» просило стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за невиконання договірних зобовязань у розмірі 68748 грн. 27 коп. В подальшому, а саме 29.04.2015 року ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» було надано до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій позивач просив солідарно стягнути з відповідачів на його користь суму заборгованості за невиконання договірних зобовязань у розмірі 24122 грн. 11 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 241 грн. 22 коп. Представник ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог в повному обсязі наполягав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідачів, повідомлених про розгляд справи належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час, місце розгляду справи, враховуючи положення ст. 77 ЦПК України, були повідомлені належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за їх відсутності не надавали, тому зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 29.12.2011 року ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій», яке є правонаступником ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій», та [PERSON] уклали Договір № 120461010 про отримання обладнання в системі LeaseIT, відповідно до якого Відповідач 1 бере участь в системі LeaseIT, зокрема, отримує ІТ-обладнання та інші товари від Постачальників учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним Клієнтом Пакетом фінансування LeaseIT, а Оператор LeaseIT Позивач, зобовязується на підставі заяви Клієнта забезпечити передачу Клієнту ІТ-обладнання (ІТ-обладнання, запасних частин, комплектуючих, витратних матеріалів тощо), обраних Клієнтом Постачальником та надання Клієнту послуг, за умови виконання Клієнтом вимог, передбачених Пакетом LeaseIT. Згідно з п. 1.2 Договору порядок отримання ІТ-обладнання, інших товарів та послуг Клієнтом визначається Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT (надалі Правила), які є невідємною частиною цього Договору. Правила затверджені та введені в дію Наказом Генерального директора ЗАТ «Лізінг ІТ» від 01.02.2006 року. Пунктом 8.7 Договору [PERSON] підтвердив, що з Правилами ознайомлений, зміст Правил йому зрозумілий, він погоджується їх дотримуватися та виконувати. На підставі п. 2.2 цього ж Договору, а також п. 4.9 Правил, позивач надав Відповідачу 1 в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання, а саме ноутбук Dell Inspiron N5110. Передача даного обладнання підтверджується копією Акту приймання-передачі майна від 11.01.2012 року № 120461010. Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 6987 грн. Згідно п. 2.1 Договору умови, за якими ІТ-обладнання, інші товари та послуги надаються Клієнту, визначаються Пакетом LeaseIT. [PERSON] обрано Пакет LeaseIT Половина, умовами якого є: платіж при отриманні обладнання (загальної суми платежів) 50%; вид договору фінансовий лізинг; кількість місячних лізингових платежів (крім першого) 3; розмір місячних платежів щомісяця рівними частинами; перехід права власності виплата повної вартості обладнання. Також п. 6.2 Правил визначено, що строк, протягом якого Клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання Клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного місяця, встановленого Пакетом LeaseIT строку. Відповідач зобовязався сплатити перший платіж у розмірі 3493,50 грн. та 3 платежі по 1164,50 грн. /а.с. 5, 7-13, 14, 15/. Крім того, 11.01.2012 року [PERSON] для забезпечення виконання [PERSON] зобовязань перед позивачем виступила в ролі поручителя, уклавши Договір поруки № 120461010 від 11.01.2012 року за Клієнта в системі LeaseIT. Відповідач 2 підтвердила, що всі вказані відомості та персональна інформація є достовірною та актуальною. За Договором поруки від 11.01.2012 року [PERSON] несе разом з Клієнтом ([PERSON]В.) солідарну відповідальність за належне та у повному обсязі виконання Клієнтом своїх зобовязань, що виникають з Договору про отримання обладнання в системі LeaseIT. Поручитель несе відповідальність у тому ж розмірі, що і Клієнт за Договором від 29.12.2011 року. У випадку порушення своїх зобовязань за цим Договором, Клієнт та поручитель несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Підписавши Договір поруки [PERSON] підтвердила, що вона ознайомлена з Договором про отримання обладнання в системі LeaseIT, Правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT та Пакетами фінансування LeaseIT, а також усвідомлює зобовязання Клієнта, що виникають із вищезазначених документів /а.с. 6/. Таким чином, встановлено, що 29.12.2011 року між ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» та [PERSON] було укладено Договір № 120461010 про отримання обладнання в системі LeaseIT, зобовязання за яким позивачем було виконано в повному обсязі, передано Відповідачу 1 майно, відповідно у якого, на підставі вищевказаних норм, а також п.п. 3.1, 5.4.2 Договору, перед позивачем виникли зобовязання щодо сплати орендних платежів. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Так, відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтями 553, 554 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. З матеріалів справи, а саме структури грошових нарахувань від 23.04.2015 року, вбачається [PERSON] не виконав своїх грошових зобовязань за Договором від 29.12.2011 року, в наслідок чого йому була нарахована плата за прострочення платежу, передбачена п. 14.2 Правил та п. 5.4.2 Договору, тому за ним рахується заборгованість, яка, згідно уточненого розрахунку, становить 24122 грн. 11 коп. /а.с. 16, 55/. [PERSON] та [PERSON] не погасили вказану суму заборгованості, що свідчить про не виконання ними договірних обовязків. З огляду на вищевикладене, суд дійшов про наявність підстав для задоволення позову та необхідність солідарного стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» заборгованості за Договором від 29.12.2011 року в розмірі 24122 грн. 11 коп. У відповідності до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідачів в рівних частинах на користь ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» належить стягнути судовий збір у розмірі 241 грн. 22 коп., тобто по 120 грн. 61 коп. з кожного. В ухвалі про відкриття провадження по даній справі ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» було надано відстрочку сплати судового збору. Відповідно до платіжного доручення від 23.04.2015 року № 264 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 241 грн. 22 коп., в той час, коли розмір судового збору повинен становити 243 грн. 60 коп., що відповідає положенням підп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір». Отже, з ПрАТ «Лізинг інформаційних технологій» належить стягнути на користь держави недоплачений судовий збір у розмірі 2 грн. 38 коп.

Outcome: approved