Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

28 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON] 12.07.2006 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що шлюбно-сімейні відносини між подружжям припинені з квітня 2017 року, причиною розпаду сім'ї є те, що відповідач зрадила йому з іншим чоловіком, вчиняла сварки, скандали, позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може. Від шлюбу сторони по справі мають спільну малолітню дитину - [PERSON], [INFO] 29 листопада 2017 року суддею було зроблено запит щодо доступу до персональних даних про [PERSON], [INFO], з метою отримання інформації про місце проживання ( перебування) фізичної особи згідно з ч. 3 ст. 122 ЦПК України (в редакції від 03.08.2017 року). 14 грудня 2017 року від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області надійшла відповідь на запит, згідно якої було встановлено, що відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. 14 грудня 2017 року по вказаній цивільній справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні, копію ухвали та копію позовної заяви із додатками було надіслано відповідачеві за адресою її реєстрації. Заперечення на позовну заяву від відповідача у встановлений законом строк і порядок до суду не надходило. 17 січня 2018 року до суду надійшла заява від [PERSON], в якій вона зазначила, що проти задоволення позову не заперечує, просила розгляд справи проводити без її участі, після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій позов підтримав, просив задовольнити, також зазначив, що у випадку задоволення позовних вимог судові витрати, пов'язані зі зверненням до суду залишити за його рахунок. Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення в справі. Суд, дослідивши письмові докази в справі, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], зареєстрував шлюб з [PERSON], [INFO], 12.07.2006 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис - № 206, прізвища після державної реєстрації шлюбу чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON] (а. с. 3). Від шлюбу сторони по справі мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції міста Харкова 28.11.2006 року (а.с. 14). На підставі ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має суттєве значення. Судом встановлено, що сімейне життя між сторонами погіршилось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов'язки. Спільне господарство подружжя не ведуть. Суд, враховуючи наведене, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим, оскільки це суперечить їх інтересам та інтересам спільної дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб може бути розірвано у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше проживання подружжя та збереження сім'ї неможливе, тому шлюб повинен бути розірваний, а позов задоволений. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач у своїй заяві просить після розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Судові витрати суд залишає за рахунок позивача відповідно до його заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved