Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-01 00:00:00

27.12.2019 року генеральний директор Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» (далі - Лікарня ) Коваленко В.В . звернувся до суду з заявою, в якій просить продовжити примусову госпіталізацію у психіатричний стаціонар [PERSON] на підставі положень Закону України «Про психіатричну допомогу». В обґрунтування заяви зазначено, що [PERSON] була госпіталізована до Лікарні 03.02.2017 року о 11-00 год. Направлення на госпіталізацію було видане фельдшером БШМД № 204 Сагайдачним, який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність її госпіталізації у психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у зв`язку із наявністю у неї тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON] , які надійшли від матері хворої - [PERSON] . На підставі цих відомостей [PERSON] була оглянута лікарем-психіатром у прийомному відділенні об 11-20 год. 03.02.2017 року, який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації. [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів Лікарні. Комісія дійшла висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної, безперервного типу перебігу, внаслідок якого вона представляє реальну небезпеку для оточуючих (злісна, дратівлива, імпульсивна, схильна до агресії, кидається на медичних працівників, знаходячись дома, підпалила ялинку, погрожувала матері ножом) та підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07.02.2017 року до [PERSON] застосовано примусову госпіталізацію в умовах психіатричного стаціонару Лікарні. Рішеннями Московського районного суду м. Харкова від 13.09.2017 року, 05.02.2018 року, 06.09.2018 року, 21.01.2019 року, 17.07.2019 року продовжено [PERSON] примусову госпіталізацію. 27.12.2019 року [PERSON] була оглянута комісією лікарів - психіатрів Лікарні, яка прийшла висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної, безперервного типу перебігу, внаслідок якого вона представляє реальну небезпеку для оточуючих (злісна, дратівлива, імпульсивна, схильна до агресії, кидається на медичних працівників, активно зберігається галюцинаторно - параноїдна симптоматика, чує голоси, які «наказують їй убити медсестру або пацієнтку, проте кого не вирішила»), потребує продовження примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», та підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України «Про психіатричну допомогу». Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 27.12.2019 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, розгляд справи призначено на 28.12.2019 року на 12 годин 15 хвилин, вирішено питання про призначення [PERSON] представника (адвоката). У зв`язку з неявкою усіх сторін у справі, розгляд справи відкладено на 02.01.2020 року о 10-30 год. У судовому засіданні представник Лікарні лікар-психіатр Панасенко О.І. підтримав заяву про продовження примусової госпіталізації та викладені в ній доводи. Зазначив, що стан [PERSON] обумовлює її небезпеку для оточуючих. Показав, що амбулаторне лікування [PERSON] в даний час є неможливим. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти заяви про продовження госпіталізації [PERSON] до Лікарні в примусовому порядку. Представник [PERSON] адвокат Велика О.А. в судовому засіданні просила вирішити клопотання на розсуд суду. [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти продовження госпіталізації. Пояснила, що є нареченою [PERSON] , в минулому житті була відомим композитором. Під час розгляду даної цивільної справи представилась як [PERSON] . На уточнююче запитання суду пояснила, що дійсно оформлювала паспорт на ім`я [PERSON] , але потім змінила ім`я. Зміну імені у встановленому законом порядку не зареєструвала. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та дату судового розгляду повідомлялась належним чином, причини не явки суду не повідомила. Під час виклику, який був зроблений шляхом телефонного дзвінка, повідомила, що не бажає з`являтись до суду та приймати участь в розгляді заяви. Суд, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] була госпіталізована до Лікарні у зв`язку з наявністю у неї тяжкого психічного розладу у формі шизофренії параноїдної, безперервного типу перебігу, внаслідок якого вона представляє реальну небезпеку для оточуючих. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 17.07.2019 року продовжено у відношенні [PERSON] примусову госпіталізацію в умовах психіатричного стаціонару Лікарні. Згідно акту психіатричного огляду особи, госпіталізованої до психіатричної лікарні у примусовому порядку згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» № 31/9611 від 27.12.2019 року, складеного комісією лікарів Лікарні, [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренії параноїдної, безперервного типу перебігу, внаслідок якого вона представляє реальну небезпеку для оточуючих (злісна, дратівлива, імпульсивна, схильна до агресії, кидається на медичних працівників, активно зберігається галюцинаторно - параноїдна симптоматика, чує голоси, які «наказують їй убити медсестру або пацієнтку, проте кого не вирішила»), потребує продовження примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу». З вказаного акту також вбачається, що [PERSON] у 18 років потрапила під вплив членів секти, які проповідували чільну роль підсвідомості, здійснювала групові поїздки на заняття з очищення підсвідомості в різні міста країни. Кілька років жила в Мордовії, в цивільному шлюбі з психічно хворим членом секти. Разом з ним брала участь у жертвопринесенні своєї новонародженої дитини. На лікуванні в Лікарні перебуває з 07.02.2017 року з подальшим продовженням госпіталізації до сьогоднішнього часу. Виявляє кріптомнезії, вважає, що є авторкою знаменитої музики, була в минулому житті Моцартом, називає себе різними іменами. Висловлює маячню отруєння, періодично застигає, чує голоси, які кажуть вбити медсестру або пацієнтку. Частиною другою ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: е) законне затримання психічнохворих. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Згідно ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу», перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази як окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку в цілому, суд приходить до висновку щодо наявності у [PERSON] психічного захворювання, яке обумовлює її небезпеку для оточуючих. За таких обставин, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для продовження примусової госпіталізації у відношенні [PERSON] в умовах психіатричного стаціонару.

Outcome: approved