Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

26 червня 2019 року заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури №2 звернувся до суду з позовом в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, [PERSON] , [PERSON] та Фермерського господарства «Аргумент» в якому просить визнати незаконним\~та скасувати\~ наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 09 січня 2019 №74/0/14-19-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,75 га (кадастровий номер 4823383400:02:000:1050) для ведення особистого селянського господарства в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області. Скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №29901512 від 15 січня 2019 про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4823383400:02:000:1050 за [PERSON] . Витребувати у Фермерського господарства «Аргумент» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянку площею 0,75 га (кадастровий номер 4823383400:02:000:1050) вартістю 8123,48 грн., для ведення особистого селянського господарства в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області. В обґрунтування заявлених вимог прокурор посилається на те, що відповідач [PERSON] повторно звернувся до органу виконавчої влади за отриманням безоплатно з земель державної чи комунальної власності земельної ділянки одного і того ж виду призначення, при цьому вже використавши раніше максимально визначений Земельним кодексом розмір даного виду земельної ділянки, а відповідач Головне управління Держгеокадастру в Миколаївській області, не перевіривши використання ним раніше цього права, безпідставно надало дозвіл на виготовлення проекту відведення земельної ділянки, потім затвердило цей проект та передало у власність [PERSON] земельну ділянку для особистого селянського господарства площею 0,75 га, в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, що є порушенням ч.1 ст.121 Земельного кодексу України. У своєму\~відзиві на\~позовну заяву\~відповідач \~Головне управління\~Держгеокадастру в\~Миколаївській області\~вказало на\~зловживання своїм\~правом з\~отримання земельної\~ділянки відповідачем\~ [PERSON] , який не повідомив про використане ним право на отримання безоплатно земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а перевірка такої інформації Головним управлінням Держгеокадастру в Миколаївській області, не передбачена жодним нормативно-правовим актом. Управління Держгеокадастру, приймаючи рішення про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та його подальшого затвердження, керувалося вимогами Земельного кодексу України та діяло відповідно до своїх повноважень. Головне управління визнає обставини, викладені у позовній заяві, проте не погоджується з правовою оцінкою, наданою цим обставинам позивачем. Також у зв`язку з тим, що спір виник внаслідок зловживання своїми правами відповідачем [PERSON] просило покласти на нього судовий збір (а.с. 73-77). У відповіді\~на відзив Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області, заступник керівника\~Миколаївської місцевої\~прокуратури \~№2\~просив позов\~задовольнити в\~повному обсязі\~та \~зазначив,\~що не\~зважаючи на\~те,\~що відсутні\~нормативні-\~правові акти,\~які б\~регулювали порядок\~перевірки отримання\~громадянам земель\~відповідного виду\~використання,\~органи державної\~влади повинні\~забезпечити законне\~надання земель\~та запобігати\~подвійному отриманню\~громадянами земельних\~ділянок. Головне управління Держгеокадастру в Миколаївській області, окрім того, що розпоряджається земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності, ще є органом контролю. А отже зобов`язаний вживати всіх заходів щодо недопущення порушень вимог законодавства, у тому числі і в своїй діяльності (а.с.84-89). Прокурор Ільницька [PERSON] в своїй заяві позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити повністю. Відповідач \~ Головне\~управління Держгеокадастру\~ у\~Миколаївській області свого представника до суду не направило, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав. Відповідач [PERSON] \~в судове\~засідання не\~з`явився,\~надіслав суду\~заяву,\~в якій\~позовні вимоги\~визнав в\~повному обсязі\~та просив\~справу розглянути\~за його\~відсутності.\~Просив \~стягнути судові\~витрати з\~ [PERSON] \~та \~Головного управління\~Держгеокадастру у Миколаївській області. Відповідач Фермерське\~господарство «Аргумент»\~свого представника\~до суду\~не направило,\~надіслало заяву\~в якій\~позовні вимоги\~визнало в\~повному обсязі\~та просило\~справу розглянути\~за відсутності\~свого представника\~та стягнути\~судові витрати\~з [PERSON] \~та \~Головного управління\~Держгеокадастру у Миколаївській області. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих доказів, встановив наступні обставини та взаємовідносини сторін та дійшов до такого висновку. Згідно частини 1 статті 116 Земельного кодексу України (далі ЗК), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. За положеннями частини 3 цієї статті, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до частини 4 статті 116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Вказані норми визначені ст.121 ЗК України. Згідно \~ч.1\~ст.\~121\~ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільськогосподарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району; б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара; в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара; г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара; ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара; д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, [PERSON] є власником земельної ділянки за кадастровим номером 4825486700:01:000:0380 площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, Софіївська сільська рада. Підстава виникнення права свідоцтво про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] видане 08 грудня 2014 року (а.с. 16-19). Згідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції чинній на час видачі вище вказаного свідоцтва про право власності на нерухоме майно, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, зокрема земельну ділянку, видається зокрема фізичній особі у разі безоплатної передачі земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів державної влади, Ради міністрів АР Крим, органів місцевого самоврядування (п.8-1 ч.1 ст.18 Закону). Отже, з отриманням вище вказаної земельної ділянки [PERSON] використав в повному обсязі, своє право на безоплатне отримання земельної ділянки з земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, тобто в граничних нормах, передбачених ст. 121 ЗК України. Згідно заяви [PERSON] про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,75 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, він зазначив, що право на безоплатну приватизацію по вище вказаному цільовому призначенню не використав (а.с.22). Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 09 січня 2019 року №74/0/14-19-СГ, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність [PERSON] спірну земельну ділянку площею 0,7500 га, із земель сільськогосподарського призначення державної власності без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, що розташована в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області (а.с. 20). Згідно до п.14 ст.12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасникам бойових дій (статті 5,\~6) надаються такі пільги як першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом. Відповідно до постанови КМУ від 7 червня 2017 року №413 «Про деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними», визначено стратегію удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними. Суть даної постанови зводиться до того, що обласні органи Держгеокадастру при розпорядженні земельними ділянками державної власності зобов`язані враховувати пріоритет їх передачі учасникам антитерористичної операції, тобто особам, які визначені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Згідно даної\~постанови,\~Держгеокадастр та\~його територіальні\~органи під\~час передачі\~земельних ділянок\~сільськогосподарського призначення\~державної власності\~у власність\~у межах\~норм безоплатної\~приватизації повинні: визначати площу земельних ділянок, яка передається в межах норм безоплатної приватизації на території відповідної області (крім надання земельних ділянок особам, на яких поширюється дія\~пунктів 19\~і\~20\~частини першої статті 6,\~пунктів 11-14\~частини\~другої статті\~7 (що стосується прав осіб з інвалідністю внаслідок війни) Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. Таким чином\~учасникам АТО\~надається пріоритетне\~(першочергове),\~а не\~додаткове право\~на отримання\~земельної ділянки. Відповідно до статті 15-1 ЗК України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом. Частиною 4 статті 122 ЗК України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Згідно підпункту 13 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 № 333, вказаний орган розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством. На підставі викладеного, наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 09 січня 2019 року №74/0/14-19-СГ, про затвердження проекту землеустрою та передання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,7500 га для ведення особистого селянського господарства, не ґрунтується на нормах закону, адже суперечить вимогам ст.121 Земельного кодексу України та рівності прав громадян в отриманні державного чи комунального майна у власність, а тому, відповідно до положень ст. 155 ЗК України, ст.393 ЦК України, має бути визнаний незаконним та скасований. Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, підставою виникнення права власності [PERSON] щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4823383400:02:000:1050\~ є вищевказаний наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 09 січня 2019 року №74/0/14-19-СГ, тобто реєстрація даного права є похідним від вказаного наказу, отже із визнанням даного наказу незаконним, підлягає скасуванню і проведена за ним державна реєстрація речових прав (а.с.12-15). Як встановлено судом, спірна земельна ділянка була продана [PERSON] відповідачу [PERSON] за договором купівлі-продажу від 31.01.2019 року, а останній передав її в користування Фермерському господарству «Аргумент» за договором оренди від 02.02.2019 року (а.с. 12-19). Згідно ч. 1\~ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка немала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач),власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Згідно п. 21 постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014№ 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», спір про повернення майна, що виникає з договірних відносин або відносин, пов`язаних із застосуванням наслідків недійсності правочину, підлягає вирішенню відповідно до законодавства, яке регулює ці відносини. У разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей\~387,388 ЦК. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей\~387,\~388 ЦК. Відповідно до п. 22 Постанови від 07.02.2014 року \~№ 5, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті\~387,\~388 ЦК). До вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої\~статті 388 ЦК) відносяться, зокрема, такі випадки, як вчинення правочину під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника власника з другою стороною, тобто у всіх випадках, коли майно вибуло з володіння поза волею власника (або законного володільця). Згідно п. 26 Постанови від 07.02.2014 року № 5, власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду України від 8 червня 2016 року та від 30листопада 2016р.№ 6-2069цс16. Враховуючи вище\~викладене,\~оскільки земельна\~ділянка була\~передана [PERSON] \~внаслідок введення\~останнім в\~оману державного\~органу,\~який здійснює\~функції розпорядження\~земельними ділянками,\~та в\~подальшому відчужив\~спірну земельну\~ділянку [PERSON] ,\~підлягають задоволенню\~вимоги про\~витребування земельної\~ділянки від\~відповідача ФГ\~«Аргумент»,\~в користуванні\~якого на\~даний час\~перебуває вказана\~земельна ділянка\~відповідно до\~договору оренди. Щодо посилань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, [PERSON] та Фермерського господарства «Аргумент» про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Неповідомлення особою стосовно використаного права, не звільняє орган, відповідальний за розпорядження державним чи комунальним майном, від належного розпорядження цим майном відповідно до вимог Закону. Відповідно до положень статті 141 ЦПК України з відповідачів в рівних частках належить стягнути судові витрати по справі на користь прокуратури Миколаївської області. Згідно із посвідченням серії АА № 523406 на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] \~має пільги як учасник бойових дій, тому судовий збір, який має бути стягнутий з нього в розмірі 1680,88 грн., сплачений при подачі позову до суду першої інстанції, підлягає компенсуванню прокуратурі Миколаївської області за рахунок держави (ч.6 ст. 141 ЦПК України).

Outcome: approved