Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

28.10.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з дійсним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона з відповідачем з 11 грудня 2009 року перебуває в зареєстрованому шлюбі, від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], 07.04.2010 народження та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2015 року через втрату взаємної любові та поваги, у зв»язку з чим спільне життя не можливе. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, залишити проживати неповнолітніх дітей з позивачем, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Петровська». Позивач в судове засідання не зявилась, через канцелярію надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу у її відсутністю. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач також в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв або клопотаняь суду не надавав. Відповідно до ст. 225 ЦПК України, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних причин. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 грудня 2009 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ЖД № 099721, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області (а.с.3). Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] [INFO] (а.с.5) та [PERSON], [INFO] (а.с.6), які проживають та у подальшому будуть проживати з позивачем. Спору про місце проживання дітей між сторонами немає. Шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2015 року у звязку з неприязненими стосунками, які виникли між сторонами під час спільного проживання. У теперішній час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Суперечок про майно між сторонами немає. За клопотанням відповідача судом двічи надавався сторонам строк для примирення, але примирення між сторонами не відбулося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач ігнорує судові засідання без зазначення причин цього ьа не надавши суду жодного клопотання або заяви. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України, підставою для шлюбу є вільна згода чоловіка та жінки. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з»ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя, інтересам їх дітей. Оцінивши надані позивачем докази відповідно до вимог ст.. 212 ЦПК України, суд вважає встановленим те, що сторони з 2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі; від шлюбу мають двох дітей, які в теперішній час проживають з позивачем; фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені; сумісне господарство сторонами не ведеться; примиритися позивач вважає не можливим. При наявності таких обставин, на підставі принципу добровільності шлюбу, суд дійшов до висновку, що збереження шлюбу між сторонами не відповідає інтересам позивача і надалі є недоцільним. На підставі ст. 113 СК України вимоги позивача про залишення шлюбного прізвища підлягають задоволенню.

Outcome: approved