Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

28 квітня 2020 року позивач звернувся до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що сторони перебувають у шлюбі з 31 травня 2014 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалось, спільне господарство вони не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, спільно не проживають: живуть в різних містах. Зберігати сім`ю позивач не бажає, вважає, що збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, оскільки відповідачка не бажає звертатись до органів реєстрації актів цивільного стану для розірвання шлюбу, позивач просить розірвати шлюб в судовому порядку (а.с. а.с. 3 - 4). Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2020 року справу передано на розгляд Кіровського районного суду міста Дніпропетровська за підсудністю за місцем реєстрації відповідачки. Ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 17 червня 2020 року справу прийнято до свого провадження і призначено до судового розгляду. Позивач з`явився в судове засідання 09 липня 2020 року, заяв і клопотань не заявляв. В судове засідання для розгляду справи по суті не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.33). Відповідачка в судові засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, повідомлялась про час і місце розгляду справи шляхом направлення повідомлень на всі відомі адреси. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 31 травня 2014 р., який зареєстровано виконавчим комітетом Зорянської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, актовий запис № 14, що підтверджується повторною копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 27 червня 2017 року П`ятихатським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. При укладанні шлюбу позивачка змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 6). Від шлюбу сторони дітей не мають. Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Вказане свідчить, що сім`я розпалася остаточно. Спору щодо поділу майна між сторонами на цей час немає. У разі виникнення спору він вирішуватиметься в самостійному провадженні. Як зазначено в позовній заяві, відповідачка не бажає звертатись до органів реєстрації актів цивільного стану для розірвання шлюбу, що свідчить про наявність спору між сторонами, який має бути вирішений в судовому порядку. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню. За відсутності волевиявлення відповідачки щодо того, яке прізвище після розірвання шлюбу вона хоче мати, у суду відсутні підстави для вирішення цього питання. Судові витрати позивача, які складаються з сплаченого ним судового збору в розмірі 840,80 грн., на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved