Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

28 жовтня 2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання її втратившею право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі біржового контракту № 23687 від 11 грудня 1998 року. У вказаній квартирі зареєстрована з 02 липня 2010 року та фактично не проживає з цього часу її донька [PERSON], оскільки остання проживає в Америці та повертатися до України не бажає. Її особистих речей у квартирі немає, комунальні платежі вона не здійснює. Просила позов задовольнити, визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, та надала пояснення аналогічні викладеним у позовні заяві. Просила позовні вимоги задовольнити. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з'явилася, в матеріалах справи мається Акт житлової організації ЖКП «Азовжитлокомплекс» про неможливість вручення судової повістки [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], оскільки остання за зазначеною адресою не проживає. У зв'язку з наведеним, суд розглядає справу у відсутності відповідачки на підставі доказів, які маються в матеріалах справи. Суд, вислухавши пояснення позивачки, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачці по справі [PERSON] на підставі біржового контракту № 23687 від 11 грудня 1998 року, укладеного на Маріупольській універсальній товарній біржі, та зареєстрованого в БТІ міста Маріуполя 22 грудня 1998 року (а.с.а.с. 5,7). З копії особистого рахунку вбачається, що в квартирі [ADDRESS] значаться зареєстрованими квартиронаймач [PERSON], [INFO], та її донька [PERSON], [INFO] (а.с.6). З акту ЖКП «Азовжитлокомплекс» від 11 жовтня 2013 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON], яка з листопада 2011 року за даною адресою не проживає (а.с.8). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що позивачка проживає у [ADDRESS] одна, її донька - відповідачка по справі ніколи не проживала в зазначеній квартирі, вона вже тривалий час проживає в Америці та має свою родину. Особистих речей відповідачки в спірній квартирі немає. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника квартири, який не є її співвласником, на користування цим жилим приміщенням обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому жилому приміщенні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником квартири або законом. В судовому засіданні встановлено, що позивачка прописала у належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] свою доньку - відповідачку по справі, яка не проживає в зазначеній квартирі понад рік, не використовує зазначене жиле приміщення за його призначенням, не сплачує комунальні платежі, а тому суд вважає, що вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилою площею у спірній квартирі. Аналізуючи вищевикладене суд приходе до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання до [PERSON] втратившею право користування жилим приміщенням квартирі [ADDRESS].

Outcome: approved