overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~27.08.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 117467 грн. 00 коп. і судових витрат, мотивуючи позов систематичним невиконанням відповідачем умов кредитного договору. Представник позивача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки до суду відповідач не повідомив, відзив не подав. З письмової згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 13.11.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № Z03.230.70815, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 99900,00 грн., з кінцевим терміном погашення кредиту 13.11.2019 року (а.с. 6-8). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 06.08.2018 року становить 117467 грн. 00 коп. та складається з 44073,23 грн. основного боргу; 216,95 грн. строкових процентів; 7470,77 грн. - прострочених відсотків 1772,23 грн. плати за обслуговування кредиту, 15616,40 грн. простроченої плати за обслуговування кредиту, 26101,70 грн. пені та 300,00 грн. штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 13). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

27.08.2018 року позивач звернулася в суд з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 25 травня 2007 року /актовий запис № 765/ відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м.Києві. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свій позов позивач мотивує тим, що сім`я розпалася через постійні сварки та непорозуміння, миритися не бажають. Разом не проживають з серпня 2017 року. В судове засідання сторони не зявилися, направивши заяви про розгляд справи у їхню відсутність. При цьому відповідач [PERSON] позов визнав, що є підставою для прийняття рішення у підготовчому засіданні. Суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що 25 травня 2007 року /актовий запис № 765/ відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м.Києві між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БК № 052779 (а.с. 10). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Сім`я розпалася через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки та непорозуміння. Шлюб існує формально, сторони разом не проживають з серпня 2017 року. Строк для примирення не потрібний. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, що передбачено ч.1 ст.21 СК України. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна та місце проживання дитини сторони на сьогодні не мають. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб вбачається, що прізвище позивача не змінювалося. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За клопотанням позивача судові витрати зі сплати судового збору суд залишає за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

27.08.2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом, пославшись на те, що 31.10.1998 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів. З 07.01.2018 року мешкають разом, але їх сімя перестала існувати. Зазначає, що після розірвання шлюбу діти будуть мешкати з нею і просила залишити після розірвання шлюбу їй прізвище «[PERSON]. Вважає, що збереження шлюбу не можливе. На примирення не згодна, тому просить розірвати між ними шлюб. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позові наполягає. Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден в повному обсязі. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позову ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31.10.1998 року, про що свідчить актовий запис № 6 зроблений виконкомом Октябрської сільської ради Волноваського району Донецької області (а.с.10). Шлюбні відносини між подружжям не склалися внаслідок несумісності характерів. З січня 2018 року проживають разом, але фактично шлюбні відносини припинені. Від шлюбу мають двох доньок, одна з яких неповнолітня [PERSON], [INFO]. Чи вирішено питання, щодо наявності спору про поділ майна подружжя та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки в позові позивач не зазначає. У відповідності зі\~ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що подальше спільне життя сторін не можливе. При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати, залишивши після розірвання шлюбу прізвище позивача без змін. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

27.08.2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 08.12.2001 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що створити міцну та дружню сімю не вдалось через різні погляди на сімейне життя та обовязки, між ними постійно виникають сварки,через що вони стали зовсім чужими людьми. Також стверджує, що подружні відносини припинились приблизно десять місяців перед звернення з позовом до суду, і з того часу позивач проживає окремо. Подальше спільне життя, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Примирення вважає неможливим. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявились, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, відзиву не подав, заяви про розгляд справи без його присутності не направив. Відповідно до вимог ст. ст.\~223,280,281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечувала. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 08 грудня 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис №431, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-БК №191031 (а.с.9). Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, кпії яких долучено до матеріалів справи (а.с.10,11). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Подружжю надавався строк на примирення, після спливу якого позивач згідно з поданою письмовою заявою на позові наполягає, вважає, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При цьому суд враховує вимоги ч.1\~ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704грн.80коп (а.с.11) підлягають стягненню на її користь з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

27.08.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона з 28.11.2011 року перебуваєу шлюбі з відповідачем. Рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 13.11.2017 року шлюб було розірвано. За час спільного проживання народилася донька - [PERSON],[INFO]. На даний час всі витрати на утримання доньки позивач несесама. Відповідач добровільної допомоги на утримання донькине надає, участі у вихованні дитини не приймає. Наскільки позивачці відомо, відповідач аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина не має, на підставі зазначеного просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просила позов задовольнити в повному обсязі, з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідачка з 28.11.2011 року перебували у шлюбних відносинах, який рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 28.11.2017 року було розірвано (а.с. 8-9). [INFO] у сторін народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.08.2013 року (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], відповідач працездатний, інших утриманців не має, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дітей на користь позивачки з моменту подачі позовної заяви. З відповідача також підлягає стягненню у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 704 гр. 80 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

27.08.2018 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04 вересня 1999 року Київському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 521. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що протягом останнього часу сімейне життя між ними поступово погіршувалося, і останні місяці вони проживають окремо. Позивачка зазначала у позовній заяві, що спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки та втрачено почуття поваги та любові, шлюб з добровільного союзу перетворився на тягар по причині відсутності взаєморозуміння та спільних інтересів. Позивачка впевнена, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є шкідливим для її психоемоційного стану, фізичного здоров'я та самопочуття в цілому. Спільних дітей від шлюбу не мають. Позивачка до судового засідання не з'явилась, завчасно подала заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за її відсутності. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовільнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, за зареєстрованим місцем проживання повідомлений про розгляд справи належним чином. Виходячи з положень ст. ст. 280-282 ЦПК України суд за згодою позивача постановляє заочне рішення у справі. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони зареєстрували шлюб 04 вересня 1999 року у Київському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, актовий запис № 521. Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Таким чином,шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачка не змінювала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

27.08.2018 року позивачка звернулася до Любашівського районного суду Одеської області з зазначеним позовом, вказавши, що 15.06.20115 року помер [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді\~ земельної ділянки. В липні 2018 року вона звернулася до нотаріуса із заявою про оформлення права власності на спадкове майно, однак їй було відмовлено у оформленні права на спадщину у звязку з пропуском строку, встановленого законом для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що в період прийняття спадщини вона хворіла, позивачка просила суд визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON]. Позивачка в судове засідання не зявилася, повідомивши суд письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність, вказавши, що позов підтримує. Відповідач [PERSON]\~ в судове\~ засідання\~ не\~\~ зявився,\~\~ надавши\~ суду\~\~\~ заяву\~\~\~ про\~ розгляд\~\~\~ справи у\~ його відсутність\~ та вказавши,\~ що позов визнає. \~ \~ \~ \~\~ Представник\~Кричунівської сільської\~ ради\~Любашівського району\~Одеської області\~\~ в\~судове\~ засідання\~\~не\~\~ зявився,\~\~ надавши\~\~суду\~\~\~ заяву\~\~\~\~про\~ розгляд\~\~\~\~справи у\~\~його\~ відсутність\~\~та вказавши,\~\~що заперечень\~\~\~по\~ справі\~\~Кричунівська сільська\~рада не\~має. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем \~ \~ \~ \~Оскільки відповідачі в заявах надісланих до суду позов визнав, суд вважає можливим винести рішення за результатами підготовчого судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити за слідуючими підставами. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч .3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 15.06.2015 року помер [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно у вигляді\~ земельної ділянки. Дані факти підтверджуються свідоцтвом\~ про\~ смерть (а.с.-\~ 7), державним актом\~ на право власності\~ на\~ земельну ділянку (а.с.- 13). \~ \~ \~ \~Згідно заповіту від 19.12.2018 року, посвідченого секретарем Кричунівської сільської ради Любашівського району Одеської області, [PERSON] заповів земельну ділянку у власність [PERSON] (а.с. 11). \~ \~ \~ \~З довідки Кричунівського фельдшерсько-акушерського пункту від 12.07.2018 року видно, що в період прийняття спадщини позивачка [PERSON]мала незадовільний стан здоров'я. (а.с.9). \~ \~ \~ \~За таких обставин суд дійшов висновку, що причина пропущення зазначеного строку є істотною, тому належить визначити позивачці додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON]. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

27.08.2018 року позивач КП «БАХМУТ-ВОДА» звернувся до суду з заявою, в якій вказував, що відповідачам, які проживають за адресою: [INFO], підприємство регулярно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод, за які необхідно щомісячно вносити оплату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідачі тривалий час ухиляються від сплати за надані їм послуги і, не зважаючи на попередження, добровільно заборгованість не погашають. В результаті цього вони мають борг, який виник за період з 01.08.2010року по 31.07.2018 року і складає суму у розмірі 29\~055,49грн. Позивач просив стягнути з відповідачів вказану суму боргу, а також судовий збір. В судове засідання представник позивача КП «БАХМУТ-ВОДА», який діє на підставах та повноваженнях, не з»явився про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До початку судового засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просивши позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися та не повідомили про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи були належно повідомлені у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення проти позову від відповідачів не надходили, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідачі проживають в будинку за вказаною адресою і отримують зазначені послуги. Позивач дійсно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод. Відповідно до п. 33 „Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №1497, які є обовязковими для виконання усіма споживачами та виконавцями послуг незалежно від форм власності і підпорядкованості, споживач зобовязаний своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги (у разі наявності засобів квартирного обліку холодної і гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати їх показники та сплачувати вартість надання послуг за цими показниками і встановленими тарифами). Згідно зі ст. 32 Закону України Про житлово комунальні послуги та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по водопостачанню та водовідведенню стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 160 ЖК України, повнолітні члени сімї несуть солідарну майнову відповідальність за користування водопостачанням та водовідведенням. Судом встановлено, що відповідачі не виконують своїх обовязків по оплаті отриманих послуг і мають заборгованість, що виникла за період з 01.08.2010року по 31.07.2018року і складає суму у розмірі 29\~055,49грн. Це підтверджено витягом з особового рахунку №18586 відкритого на імя відповідача. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1762,00 грн.

Outcome: approved