Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

28.02.2019 [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про зменшення розміру аліментів, які з нього стягнуто на користь відповідача на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], з 1/4 до 1/8 частки усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову зазначив, що натепер за двома рішеннями судів про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі ј частки усіх видів заробітку, а також на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/8 частки усіх видів заробітку, з нього стягнуто аліменти загальний розмір яких складає 3/8 частки усіх видів заробітку, що є доволі значним розміром. Крім того, на його утриманні знаходиться син дружини [PERSON] [PERSON], [INFO], а також непрацездатна матір яка є інвалідом ІІІ групи; позивач також посилається на потребу щомісячного витрачання коштів у сумі 5200 грн на оренду житла, що вимагає здійснення додаткових витрат і ставить його сімю в скрутне матеріальне становище. У судовому засіданні представник позивача предявлений позов підтримав і наполягав на задоволенні. Представник відповідача позов не визнав. Він зазначив, що позивач не надав належних доказів понесення витрат на оренду житла, оскільки строк дії приєднаного до справи договору оренди закінчився; представник вважає, що наявність у матері позивача ІІІ групи інвалідності не впливає на вирішення цієї справи, оскільки вказана група інвалідності є працездатною, а наявність у позивача повнолітнього сина вже врахована судом під час розгляду справи про стягнення аліментів на час навчання сина в закладі вищої освіти. На думку представника відповідача, наявність у дружини позивача сина [PERSON] від іншого шлюбу не може впливати на розмір аліментів, через те, що дитина має біологічного батька. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Заочним рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 29.01.2016 (цивільна справа № 748/3560/15-ц) з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.12.2015 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 5). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 18.12.2018 (цивільна справа № 750/10560/18) з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/8 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на період з 04.10.2018 до 30.06.2022 включно (а.с. 7-9). Таким чином, усього за двома рішеннями судів з відповідача стягнуто 3/8 частки, що становить 37.5% усіх видів заробітку (доходу). Відповідно до частини першої статті 192 Сімейного кодексу України (далі Кодекс) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. За приписом статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~ Суд вважає, що внаслідок стягнення рішенням суду від 18.12.2018 з позивача на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] змінився матеріальний стан його сімї, що формально дає позивачу право вимагати зменшення розміру аліментів, які стягнуто заочним рішенням суду від 29.01.2016. Враховуючи викладене, а також беручи до уваги стан здоровя позивача (а.с. 13), наявність у позивача матері [INFO], яка за віком є непрацездатною особою, при цьому має ІІІ групу інвалідності (а.с. 20), а також ту обставину, що середньомісячний дохід позивача за серпень 2018 року лютий 2019 року склав 23921 грн 28 коп. (а.с. 86), що є значною сумою, суд вважає можливим зменшити розмір аліментів на утримання дочки [PERSON] з ј до 1/5 частки усіх видів заробітку (доходу), що в сукупності за двома рішеннями буде складати 13/40 або 32.5% усіх видів заробітку (доходу) позивача, водночас, виходячи з розміру заробітку позивача дозволить забезпечить належний фізичний та духовний розвиток неповнолітньої дочки [PERSON]. Таким чином, предявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial