Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

28.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина, що продовжує навчання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно на період навчання до 30.06.2018 року. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, який на теперішній час розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] Дитина проживає разом з позивачкою, окремо від позивача та перебуває на повному її утриманні. Оскільки заробітна плата позивачки є недостатньою для належного матеріального утримання дитини, вона змушена була звернутися до суду з даним позовом. Відповідач є офіційно працевлаштованим на ТОВ СП «Нібулон», має регулярний дохід та можливість надавати матеріальну допомогу. Також судом встановлено, що 11.08.2014 року [PERSON], [INFO], був зарахований наказом №317 від 11.08.2014 року на навчання до Миколаївського коледжу транспортної інфраструктури Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту імені академіка [PERSON], термін навчання з 01.09.2014 року до 30.06.18 року. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року: обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчатися; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів, які належить стягнути з відповідача, суд враховує його матеріальний і сімейний стан та вважає за можливе стягнути аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно на період навчання до 30.06.2018 року. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 640,00 грн., відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved