Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

27.04.2017 р. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі, [PERSON] зареєстрували шлюб 20.02.1999 р. у Добротівській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1. В шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO], та син [PERSON] [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони виявились людьми з різними характерами, у них склались різні погляди на сімейне життя, різні інтереси, через що між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Відповідач зловживає алкогольними напоями, в нетверезому стані безпідставно вчиняє скандали, під час яких ображає її нецензурними словами, принижує її честь та гідність та наносить їй побої. Також відповідач не поважає її як дружину, не рахується з її думкою у сімейних питаннях. На даний час вони з відповідачем не підтримують жодних сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Таку поведінку відповідача вона більше терпіти не бажає. Вважає, що сімейні відносини між ними припинені і відновлені бути не можуть, шлюб існує формально і примирення між ними неможливе. Позивач в судове засідання не зявилась, однак від неї поступила заява, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, наведених в позовній заяві та просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, на примирення категорично не згідна, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання повістки, про причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та, з'ясувавши фактичні обставини, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження, який зареєстровано 20.02.1999 р. у Добротівській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1 (а.с. 3). В шлюбі у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON] [INFO], та син [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 5). Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейних стосунків, і не мають наміру їх підтримувати в подальшому, їх шлюб носить формальний характер. Крім того, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сімю у позивача немає. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в звязку з категоричним запереченням позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. В судовому засіданні встановлено, що позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112, 160 СК України,

Outcome: dismissed