Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

28.05.2010 року Публічне акціонерне товариство „[PERSON] МКБ звернулось до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з неї заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 53037280,77 гривень, з яких 25376993,70 гривень заборгованість за кредитним договором № ОК/07-22 від 13.08.2007 р., 12180247,59 гривень заборгованість за кредитним договором № ОК/07-21 від 13.08.2007 р., 6262591,65 гривень заборгованість за кредитним договором № ОК/06-19 від 11.08.2006 р. та 9217447,83 гривень заборгованість за кредитним договором № ОК/07-23 від 13.08.2007 р., а також стягнути судові витрати. При цьому посилається на те, що 13 квітня 2009 р. між Відкритим акціонерним товариством «Міжнародний комерційний банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «[PERSON] МКБ» та [PERSON] були укладені наступні договори поруки: - № ОП/09-07 на забезпечення вимог банку за кредитним договором № ОК/07-22 від 13.08.2007 р. та договором овердрафту № ОК/08-18 від 28.02.2008 р., укладеного між позивачем та Приватним підприємством «Науково-виробнича і торгово-комерційна фірма «Колібрі»; - № ОП/09-03 на забезпечення вимог позивача за кредитним договором № ОК/07-21 від 13.08.2007 р., укладеного між позивачем та Приватним підприємством «РСМ-77»; - № ОП/09-06 на забезпечення вимог позивача за кредитним договором № ОК/06-19 від 11.08.2006 р., укладеного між позивачем та Малим підприємством «ЛіКо» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю; - № ОП/09-04 на забезпечення вимог позивача за кредитним договором № ОК/07-23 від 13.08.2007 р., укладеного між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сплит Строй Система». Відповідно до зазначених договорів поруки [PERSON] зобовязалася, як солідарний боржник, відповідати перед позивачем за виконання Приватним підприємством „Науково-виробнича і торгівельно-комерційна фірма „Колібрі, Приватним підприємством „РСМ-77, Малим підприємством „Ліко у вигляді ТОВ, ТОВ „Сплит Строй Системазобовязань за кредитними договорами, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, штрафних санкцій, відшкодування збитків та інших платежів, передбачених кредитними договорами. Оскільки умови кредитних договорів не виконані вони звернулися до суду з вказаним позовом та просять його задовольнити. 30.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства „[PERSON] МКБ про визнання поруки припиненою та з врахуванням доповнень до позовної заяви просить визнати поруку, яка діє на підставі договорів поруки № ОП/09-07 від 13.04.2009 року, №ОП/09-04 від 13.04.2009 року, №ОП/09-03 від 13.04.2009 року, №ОП/09-06 від 13.04.2009 року які укладені між ВАТ «[PERSON] МКБ», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] МКБ» та [PERSON] припиненою. При цьому посилається на те, що вказані договори поруки мають бути визнані припиненими, оскільки банк не звернувся до неї протягом шести місяців з моменту встановлення нової дати - дати дострокового повернення кредиту. Ухвалами Приморського районного суду від 10.12.2015 року та від 14.02.2017 року справи за позовом [PERSON] та за позовом Публічного акціонерного товариства „[PERSON] МКБ було обєднано в одне провадження. У судовому засіданні представник [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити, позов ПАТ «[PERSON] МКБ» не визнав та просив в його задоволенні відмовити. Представник ПАТ «[PERSON] МКБ» свій позов підтримав та просив його задовольнити, позов [PERSON] не визнав та просив в його задоволенні відмовити. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову ПАТ «[PERSON] МКБ» слід відмовити, а позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.08.2007 р. між ВАТ «Міжнародний комерційний банк», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] МКБ» та Приватним підприємством „Науково-виробнича і торгівельно-комерційна фірма „Колібрібуло укладено кредитний договір № ОК/07-22, відповідно до якого (з урахуванням наступних змін та доповнень) позивач надав Приватному підприємству „Науково-виробнича і торгівельно-комерційна фірма „Колібрі кредит в сумі 1139296 (один мільйон сто тридцять девять тисяч двісті девяносто шість) доларів США 94 центи та 8175929 (вісім мільйонів сто сімдесят пять тисяч девятсот двадцять девять) гривень 04 копійки з 13.08.2007 р. по 13.08.2009 р. з щомісячною сплатою за користування кредитними коштами 13 % річних у доларах США та 21 % річних у гривнях. (т. 1 а.с. 29 - 45) У забезпечення умов кредитного договору № ОК/07-22 від 13.08.2007 р. між ВАТ «[PERSON] МКБ», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] МКБ» та [PERSON] 13.04.2009 р. було укладено договір поруки № ОП/09-07. (т. 1 а.с. 17 - 19) Згідно розрахунків наданих позивачем, на його користь підлягає стягненню з [PERSON] загальна сума заборгованості за кредитним договором № ОК/07-22 від 13.08.2007 року, станом на 12.03.2010 р. в розмірі 25376993,70 гривень. (т. 1 а.с. 48 - 51) 13.08.2007 р. між ВАТ «Міжнародний комерційний банк», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] МКБ» та Приватним підприємством «РСМ-77» було укладено кредитний договір № ОК/07-21, відповідно до якого (з урахуванням наступних змін та доповнень) позивач надав Приватному підприємству «РСМ-77» кредит в сумі 705000 (сімсот пять тисяч) доларів США строком з 13.08.2007 р. по 01.12.2008 р. зі сплатою відсотків згідно п.п. 3.2., 3.3. договору за умови виконання вимог п. 4.2. договору. (т. 1 а.с. 52 - 60) У забезпечення умов кредитного договору № ОК/07-21 від 13.08.2007 р. між ВАТ «[PERSON] МКБ», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] МКБ» та [PERSON] 13.04.2009 р. було укладено договір поруки № ОП/09-03. (т. 1 а.с. 20 - 22) Згідно розрахунків наданих позивачем, на його користь підлягає стягненню з [PERSON] загальна сума заборгованості за кредитним договором № ОК/07-21 від 13.08.2007 року, станом на 12.03.2010 р. в розмірі 12180247,59 гривень. (т. 1 а.с. 63 - 67) 11.08.2006 р. між ВАТ «Міжнародний комерційний банк», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] МКБ» та Малим підприємством „Ліко у вигляді ТОВ було укладено кредитний договір № ОК/06-19, відповідно до якого (з урахуванням наступних змін та доповнень) позивач надав Малому підприємству „Ліко у вигляді ТОВкредит в сумі 250000,00 (двісті пятдесят тисяч) доларів США строком з 11.08.2006 р. по 11.08.2007 р., з платою за користування кредитними коштами двічі на місяць в розмірі 15 % річних за методом «факт/факт». (т. 1 а.с. 68 - 79) У забезпечення умов кредитного договору № ОК/06-19 від 11.08.2006 р. між ВАТ «[PERSON] МКБ», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] МКБ» та [PERSON] 13.04.2009 р. було укладено договір поруки № ОП/09-06. (т. 1 а.с. 23 - 25) Згідно розрахунків наданих позивачем, на його користь підлягає стягненню з [PERSON] загальна сума заборгованості за кредитним договором № ОК/06-19 від 11.08.2006 року, станом на 12.03.2010 р. в розмірі 6262591,65 гривень. (т. 1 а.с. 84 - 86) 13.08.2007 р. між ВАТ «Міжнародний комерційний банк», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] МКБ» та ТОВ „Сплит Строй Система було укладено кредитний договір № ОК/07-23, відповідно до якого (з урахуванням наступних змін та доповнень) позивач надав ТОВ „Сплит Строй Система кредит в сумі 550000 (пятсот пятдесят тисяч) доларів США строком з 13 серпня 2007 року по 01 грудня 2008 року із сплатою відсотків згідно п.п. 3.2., 3.3 договору за умови виконання вимог п. 4.2. договору. (т. 1 а.с. 87 - 95) У забезпечення умов кредитного договору № ОК/07-23 від 13.08.2007 р. між ВАТ «[PERSON] МКБ», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] МКБ» та [PERSON] 13.04.2009 р. було укладено договір поруки № ОП/09-04. (т. 1 а.с. 26 - 28) Згідно розрахунків наданих позивачем, на його користь підлягає стягненню з [PERSON] загальна сума заборгованості за кредитним договором № ОК/07-23 від 13.08.2007 року, станом на 12.03.2010 р. в розмірі 9217447,83 гривень. (т. 1 а.с. 98 - 100) 17 січня 2013 року Господарський суд Одеської області (суддя Лепеха Г.А.) постановив ухвалу по справі № 7/83-10-1137, згідно якої був затвер\-джений звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс МП «ЛіКо» у вигляді ТОВ, була ліквідована та припинена юридична особа МП «ЛіКо» у вигляді ТОВ, з виключенням його з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, крім того, кредиторську заборгованість банкрута списати як без\-надійну, вимоги, незадоволені за відсутністю майна, вважати погашеними. 10 червня 2013 року Господарський суд Одеської області (суддя Найфлейш В.Д.) постановив ухвалу по справі №1-7/93-10-1297, згідно якої був затверджений звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ПП „Науково-виробнича і торгівельно-комерційна фірма „Колібрі,була ліквідована та припинена юридична особа ПП „Науково-виробнича і торгівельно-комерційна фірма „Колібрі, з виключенням його з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, крім того, вимоги, які не задоволені за недостатністю майна вважати погашеними відповідно до ч. 6 ст. 31 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. (т. 4 а.с. 19 - 22) 18 вересня 2013 року Господарський суд Одеської області (суддя Зеленов Г.М.) постановив ухвалу по справі №21-32-7/89-10-1238, згідно якої був затверджений звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ПП «РСМ-77», була ліквідована та припинена юридична особа ПП «РСМ-77», з виключенням його з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, крім того, кредиторську заборгованість банкрута списати як безнадійну, вимоги, незадоволені за відсутністю майна, вважати погашеними. 26 листопада 2014 року Господарський суд Одеської області (суддя Ровинський О.Ю.) постановив ухвалу по справі №916/3392/13, згідно якої був затверджений звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ «Сплит Строй Система», була ліквідована та припинена юридична особа ТОВ «Сплит Строй Сис\-тема», з виключенням його з Єдиного державного реєстру підприємств та ор\-ганізацій України, крім того, кредиторську заборгованість банкрута списа\-ти як безнадійну, вимоги, незадоволені за відсутністю майна, вважати по\-гашеними. Згідно з Висновками Верховного Суду України від 01.02.2014 року за\-значено, що відповідно до ч. 1 ст. 609 ЦК України зобов'язання припиня\-ється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випад\-ків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобо\-в'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну осо\-бу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцт\-вом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Згідно ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності борж\-ника або визнання його банкрутом» (в редакції, яка діяла на час постанов\-лення ухвал Господарським судом Одеської області) банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспромож\-ність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встанов\-лені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури. Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України від 5 червня 2003 р. № 898 - IV „Про іпотеку іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'я\-зання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняєть\-ся у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Частиною 3 ст. 6 ЦК України передбачено, що сторони в договорі можуть ві\-дступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів ци\-вільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сто\-ронами. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що у разі ліквідації боржника - сторони основного зобов'язання - право за\-стави, що забезпечувало його виконання, також є припиненим. При цьому, ураховуючи імперативний характер норми п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України, за\-значення в договорі застави інших умов, за яких право застави у разі при\-пинення основного зобов'язання залишається дійсним, слід вважати нікчем\-ним. Виходячи з однорідної юридичної природи поруки та застави як засобів забезпечення виконання зобов'язань, а також того факту, що як порука, так і застава припиняються у разі припинення основного зобов'язання відповід\-но до ч. 1 ст. 575, п. 1 ч. 1 ст. 593, ч. 1 ст. 609 ЦК України, ч. 1 ст. 17 Закону України „Про іпотеку, іпотека як вид застави припиняється в разі припинення основного зобов'язання (кредитного договору). З огляду на це, припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом є підставою припинення іпотеки, оскільки зобов'язання за кредитним договором припиняється. Згідно ч.1 ст.554 Цивільного Кодексу України у ра\-зі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо до\-говором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з ро\-згляду цивільних і кримінальних справі від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що вини\-кають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протя\-гом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі стат\-тею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відпові\-дно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кре\-дитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлен\-ня до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установ\-лення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, дня\-ми або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Згідно положення ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закін\-чення строку, встановленого у договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено/порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручите\-ля. Таким чином, враховуючи вищевикладене, що позивач не звернувся до [PERSON] протягом шести місяців з моменту вста\-новлення нової дати - дати дострокового повернення кредиту за спірними кредитними договорами, тому договори поруки № ОП/09-07 від 13.04.2009 року, №ОП/09-04 від 13.04.2009 року, №ОП/09-03 від 13.04.2009 року, №ОП/09-06 від 13.04.2009 року, які укладені між ВАТ «[PERSON] МКБ», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] МКБ» та [PERSON] слід визнати припиненими. За таких обставин, не підлягає задоволенню позов Публічного акціонерного товариства „[PERSON] МКБ.

Outcome: approved