Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

29.06.2016 року [PERSON] звернувся до Балтського районного суду з позовом до Балтської міської ради Одеської області, третя особа Бендзарівська сільська рада Балтського району Одеської області, про визнання незаконним рішення Балтської міської ради Одеської області. Ухвалою суду від 08.07.2016 року залучено до участі у справі [PERSON] в якості третьої особи. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та пояснив, що рішенням Балтської міської ради Одеської області від 03.03.2016 року № 138-VII надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] Він вважає це рішення незаконним, так як користується цією земельною ділянкою, оскільки успадкував будинок, під яким знаходиться ця земельна ділянка. Будинок він розвалив, а земельною ділянкою відкрито і безперервно користувався протягом 15 років, сплачував податки за користування земельною ділянкою. Крім того, Бендзарівська сільська рада Балтського району рішенням № 9-XXІV від 17.07.2002 року виділила йому цю ділянку для будівництва будинку, а також рішенням №56-XXІV від 24 травня 2004 року ця ділянка розміром 0,42 га виділена йому в тимчасове користування для ведення особистого селянського господарства. Тому він просив визнати рішення Балтської міської ради Одеської області від 03.03.2016 року № 138-VII про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] незаконним. Представник відповідача Балтської міської ради Одеської області позов не визнала, посилаючись на те, що рішення Балтської міської ради Одеської області було винесено на підставі заяви [PERSON] і була додана довідка старости села Бендзарі Балтського району про те, що ця земельна ділянка нікому не належить, знаходиться в комунальній власності с. Бендзарі, також були надані фотокартки земельної ділянки, з яких вбачається, що земельною ділянкою ніхто не користувався, так як вона не оброблена, на ній знаходяться порослі та пні. Представник третьої особи Бендзарівської сільської ради Балтського району в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа [PERSON] та її представник заперечували проти задоволення позову та пояснили, що даною земельною ділянкою ніхто не користувався, там росли дерева, які позивач зрізав, але за призначенням земельною ділянкою не користувався. Вислухавши доводи сторін, третіх осіб, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Балтської міської ради Одеської області від 03.03.2016 року № 138-VII надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] площею 0,3654 га., в тому числі: 0, 2500 га. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських і споруд (присадибна ділянка) та 0,1154 га. для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Приймаючи вказане рішення, Балтська міська рада керувалася довідкою старости села Бендзарі Балтського району та доданими фотокартками, з яких вбачається, що ця земельна ділянка нікому не належить, тривалий час за призначенням ніким не використовувалась, оскільки там розташовані пні зрізаних дерев тривалого росту, кущі, порослі. Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до рішення Бендзарівської сільської ради Балтського району №56-XXІV від 24 травня 2004 року [PERSON] надано земельну ділянку розміром 0,42 га. в тимчасове користування для ведення особистого селянського господарства, але з цього рішення не вбачається яку саме земельну ділянку надано в користування, оскільки вона не ідентифікована. Посилання позивача на рішення Бендзарівської сільської ради Балтського району № 9-XXІV від 17.07.2002 року про видачу йому дозволу на будівництво житлового будинку на ділянці, яка належить йому на праві приватної власності є безпідставним, оскільки його позовні вимоги стосуються земельної ділянки, яка йому не належить на праві власності. Таким чином, позивачем не доведено, що вказані рішення стосуються спірної земельної ділянки. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що дійсно земельна ділянка перебувала в користуванні [PERSON], але на якій підставі він нею користувався і чи сплачував податки їм невідомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] користувався земельною ділянкою на праві власності, на якій йому було надано дозвіл на будівництво житлового будинку, але вона не знає, чи є якісь правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Із зазначених показів свідка не вбачається, що це саме з приводу цієї земельної ділянки судом розглядається спір. Відповідно до ст. 119 Земельного кодексу України громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, позивачем не доведено, що він використовував земельну ділянку за призначенням, на якій підставі він користувався земельною ділянкою, чи сплачувались ним податки за користування цією земельною ділянкою, тому в задоволенні позову належить відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed