Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

27 червня 2018 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, зазначивши в якості заінтересованої особи Центральний районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що його батько, [PERSON], помер 19.06.2018 року на тимчасово окупованій території України, а саме у м. Донецьку. Свідоцтво про смерть було видано за місцем смерті, але документи, видані органами терористичного угрупування «ДНР», на території України не є чинними. Викладене стало причиною звернення заявника до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON] (а.с.а.с. 1 3). Заявник до суду не зявився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи до суду не зявився, був повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 1, пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У відповідності з абзацом другим частини 1 статті 317 ЦПК заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. За змістом пункту 1 постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року №254-VIII « Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України, визнано тимчасово окупованими територіями. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що заявник доводиться сином [PERSON], громадянинові України, [INFO], уродженцеві с. Маньківці Барського району Вінницької області. Таким чином, за змістом статті 317 ЦПК [PERSON] є належним заявником у цій справі (а.с.а.с. 6 10). \~ \~ \~ \~19 червня 2018 року [PERSON] помер у м. Донецьку. Причина смерті набряк легенів, атеросклеротична хвороба серця. Викладене опосередковано підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 22.06.2018 року №2354, свідоцтвом про смерть, виданими органами терористичного угрупування «ДНР» (а.с.а.с. 4, 5). Таким чином, оскільки батько заявника помер у м. Донецьку, яке віднесено до кола населених пунктів, тимчасово зайнятих окупаційними військами Російської Федерації (за безпосередньої підтримки бойовиків та найманців з території України), суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню. Установлення факту смерті батька заявника не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів. При цьому суд виходить з того, що, незважаючи на нікчемність доказів, наданих заявником на підтвердження факту смерті батька, за їх юридичною природою, їх сукупність може бути джерелом фактів, що підлягають оцінці й використанню судом для захисту й реалізації прав заявника, які за правилами статті 3 Конституції України визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Outcome: approved