Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

28.02.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивач просить суд винести рішення, яким: - розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], [INFO], уродженкою села Гребені, Кагарлицького району, Київської області, зареєстрований 16 серпня 2005 року Гребенівською сільською радою, Кагарлицького району, Київської області. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 04.03.2014 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України було винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду. В судовому засіданні, яке відбулося 15.04.2014 року, позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, примиритися категорично не бажає. На запитання суду відповів наступне: Спору майнового характеру між ним та відповідачкою немає. Малолітня дитина буде проживати з матір»ю, - відповідачкою по справі. Примиритися категорично не бажає. В судовому засіданні, яке відбулося 15.04.2014 року відповідачка [PERSON] проти позову не заперечувала. На запитання суду відповідачка відповіла наступне: Термін на примирення надавати не потрібно. Спору майнового характеру між нею та позивачем немає. Малолітня дитина буде проживати з нею. Після розірвання шлюбу бажає мати дівоче прізвище, - звище «[PERSON]». Суд вислухавши позивача [PERSON], який позов підтримав, вислухавши відповідачку [PERSON], яка проти позову не заперечувала, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні. Відповідачка [PERSON] та позивач [PERSON] одружилися 16.08.2005 року. Даний факт підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], яке видане 16 серпня 2005 року виконкомом Гребенівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, з якого видно, що [PERSON], [INFO], уродженець м. Обухів Київської області, та [PERSON], [INFO], уродженка село Юшки Кагарлицького району Київської області, зареєстрували шлюб 16.08.2005 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 16.08.2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 03. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: Чоловіка, - [PERSON]; Дружини, - [PERSON]. За час спільного життя у сторін народилася спільна дитина, - син, - [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження. Так, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], яке видане 27 січня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області, з якого видно, що [PERSON] народився [INFO] року в м. Обухів Київської області, про що в Книзі реєстрації народжень 27 січня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 28 В графі «батько» зазначений позивач, - [PERSON]. В графі «мати» зазначена відповідачка, - [PERSON]. Як встановлено судом під час судового засідання, позивач [PERSON] з відповідачкою [PERSON] не підтримують шлюбних відносин тривалий час, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, майнових спорів у них немає, проживають на різних житлових площах. На думку суду, шлюб сторін носить формальний характер, при його фактичному розпаді. Примирення між сторонами неможливе, не зважаючи на зусилля суду. Що ж стосується застосування норм матеріального права, то суд при винесенні рішення керувався наступним. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 р. N 2709-ІУ «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-празових актів, що регулюють сімейні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судові витрати. Що стосується застосування норм процесуального права, то питання судових витрат врегульовано ст.. 88 ЦПК України, проте, позивач [PERSON] просив суд судові витрати залишити за ним, тому суд вирішив не стягувати судові витрати з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON]. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved