Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

29.05.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що з відповідачем по справі [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 12 березня 2015 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області, яке 24 березня 2015 року набрало законної сили. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, позивач була вимушена звернутися до суду з відповідним позовом, в якому просила стягнути на її користь на утримання дітей 1/4 частину усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судове засідання не зявилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, у позовній заяві просила розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, одночасно не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, причину неявки у судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши письмову згоду позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 12.03.2015 року, яке набрало законної сили 24.03.2015 року, що підтверджується копією виписки з рішення суду по справі №632/228/15-ц, провадження №2/632/191/15(а.с.5). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER], виданого відділом РАЦС Первомайського міського управління юстиції 08.08.2003 року та серії [NUMBER], виданого відділом ДРАЦС Первомайського міськрайонного управління юстиції 04.01.2011 року (а.с.6, 7). Діти мешкають разом із матір`ю, що підтверджується довідкою відділу житлово-комунального господарства виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області № 3691 (а.с.8) та перебувають на її утриманні. Відповідач по справі у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. При вирішенні справи по суті, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог позивача, оскільки з часу подачі позову змінилося діюче законодавство з предмету позову, а тому відповідно до ч.3 ст.2 ЦПК України суд вирішує справу за законодавством, яке діє на час вирішення справи по суті. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батьків або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. На підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача (стягувача), на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного суддя стягує з боржника на користь держави судовий збір, від сплати якого була звільнена стягувач при зверненні до суду. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: approved