Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

26 січня 2021 року позивач Акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (з 27.11.2018 Акціонерне товариство «УкрСиббанк»), Банком, та [PERSON] , Позичальником, укладений Договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] від 28 лютого 2020 року. Відповідно до умов договору, Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) в національній валюті в сумі 49 760,00 грн, з яких 49 500,00 грн на споживчі цілі шляхом зарахування коштів на картковий рахунок відповідача, 260,00 грн - на оплату страхового платежу відповідно до договору добровільного страхування. За умовами договору позичальник зобов`язався повернути наданий кредит, плату за кредит, інші платежі у відповідності з Правилами (Договірними умовами) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» та договором на рахунок банку шляхом сплати до 25-го числа щомісячно ануїтетних платежів у розмірі 2 890,00 грн відповідно до графіка, що викладений у додатку №1 до договору, але у повному обсязі не пізніше 25 лютого 2025 року (пункти 3.4, 3.5, 3.6 договору). Відповідно до пункту 3.8 Договору, за користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі 67% річних, а у пункті 3.9 договору за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений кредитним договором термін, процентна ставка встановлюється у розмірі 74% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за кредитним договором та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме: з наступного дня несплати або неповної сплати платежу, встановленого у кредитному договорі і нараховується до моменту погашення такої заборгованості. Відповідно до п.3.11 договору позичальник сплачує банку комісії у розмірі та порядку відповідно до умов цього договору та додатку №1 до договору. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за укладеним договором виникла заборгованість, що станом на 16 січня 2021 року становить 62974,59 грн, з яких: 49 127,37 грн - заборгованість за кредитом, 13761,89 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 85,33 грн - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін згідно статті 625 Цивільного кодексу України. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №96232286000 від 28 лютого 2020 року у загальному розмірі62974,59 грн, та судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду клопотання, в якому просив позов задовольнити у повному обсязі, розглядати справу за відсутності представника банку, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, зокрема, відповідач двічі викликалася через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.. Від відповідача не надходив відзив на позов, не надходило в установлений судом строк заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, згідно частини четвертої статті 277 Цивільного процесуального кодексу України. Оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомила, відзиву не подала, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі статті 280 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 28 лютого 2020 року між Акціонерним товариством «УкрСиббанк», Банком, та [PERSON] , Позичальником, укладений Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] (а.с. 26-30). Позивач виконав свої зобов`язання за укладеним договором, що підтверджується довідкою про рух по рахунку [PERSON] (а.с. 36). За змістом підпунктів 1.1, 1.2, 1.1.3 пункту 1.1 даного Договору, підписуючи цей договір, позичальник погоджується з викладеними у Правилах (договірних умовах) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» з можливістю відкриття і розрахунково-касового обслуговування карткових рахунків, які розміщені для ознайомлення на сайті www.my.ukrsibbank.com та на інформаційних стендах у приміщеннях установ Банку та оприлюднені у газеті «Урядовий кур`єр» № 103 09.06.2017 (з усіма змінами і доповненнями): умовами надання споживчого кредиту Позичальнику, його обслуговування і погашення; умовами відкриття розрахунково-касового обслуговування поточних карткових рахунків. Правила, після підписання сторонами договору, стають його невід`ємною частиною. Підписуючи договір, сторони стверджують, що досягли згоди за усіма істотними умовами договору, які викладені в цьому договорі та Правилах. Підписи сторін під цим договором вважаються одночасно підписаними під Правилами, при цьому після підписання сторонами цього договору, Правила не підлягають додатковому підписанню сторонами і вступають в силу для сторін одночасно із підписанням цього договору (а.с. 26). Відповідно до пункту 3.8 Договору, за користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі 67 % річних, а згідно пункту 3.9 за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений кредитним договором термін процентна ставка встановлюється у розмірі 74% річних, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення прострочення, а саме з наступного дня несплати або неповної сплати платежу встановленого у кредитному договорі і нараховується до моменту погашення такої заборгованості (а.с. 26). Відповідно до пункту 3.11 Договору, позичальник сплачує банку комісії у розмірі та порядку відповідно до умов цього договору та додатку №1 до договору, який є його невід`ємною частиною. Пунктом 4.1 Правил (договірні умови) споживчого кредитування позичальників АТ «УкрСиббанк» встановлено, що за порушення відповідачем термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні. За таких обставин суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 Цивільного кодексу України, а також спеціальними нормами глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідач не виконав своїх договірних зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] від 28 лютого 2020 року та станом на 16 січня 2021 року заборгованість становить 62974,59 грн, з яких 49 127,37 грн - заборгованість за кредитом, 13761,89 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 85,33 грн - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін згідно статті 625 Цивільного кодексу України, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості (а.с.33-36). Позивач звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості, що залишилася без відповіді (а.с. 31-32). Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частин першої-другої статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. У відповідності з частинами першою-другою статті 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Згідно частин першої-другої статті 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно частин першої-другої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України зобов`язано позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як підтверджується матеріалами справи, позивач у повному обсязі виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у довідці-розрахунку заборгованості за договором. Відповідно до частини першої статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобов`язань визначено статтею 526 Цивільного кодексу України. Так, у частині першій статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 Цивільного кодексу України). Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями статті 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частини перша-друга статті 612 Цивільного кодексу України). Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено судом, відповідач неналежно виконувала взяті на себе зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № [NUMBER] від 28 лютого 2020 року та станом на 16 січня 2021 року заборгованість становить 62974,59 грн, з яких 49 127,37 грн - заборгованість за кредитом, 13761,89 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом, 85,33 грн - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін згідно статті 625 Цивільного кодексу України. Відповідно до частин першої-другої статті 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідачем в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного договором № [NUMBER] від 28 лютого 2020 року. Довідка-розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, тому вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з квитанції від 21 січня 2021 року, позивачем сплачено судовий збір за позовом у розмірі 2270,00 грн (а.с. 3). Позовні вимоги задоволені у повному обсязі, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 527, 530, 546, 610-612, 626, 628, 633, 364, 636, 1048, 1054, 1055 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved