Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

27 грудня 2017 року до суду звернулася [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] коштів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з дня подачі заяви до суду. Вказувала, що проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на дитину і сім'ю не надає. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, про що надала письмову заяву. Відповідач [PERSON] повторно не прибув у судове засідання, хоча був повідомлений про дату розгляду справи належним чином, засобами рекомендованого поштового зв'язку, про причини своєї неявки в судові засідання не повідомляв та не подавав заяви про розгляд справи за його відсутності. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч. 3 ст.181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст.183 згаданого Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Позивач має право на одержання від відповідача коштів на утримання дитини, а відповідач зобов'язаний надавати таку допомогу. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Судом достовірно встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 жовтня 2010 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини і проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач не працює. Відповідач офіційно не працює, аліментних зобов'язань перед іншими особами не має, матеріальної допомоги дружині на утримання дитини не надає. Відповідач не надав суду жодних належних і достовірних доказів про відсутність у нього можливості надавати позивачу такої матеріальної допомоги на утримання дитини. На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також враховуючи можливість надання належної і достатньої матеріальної допомоги відповідачем позивачеві на утримання дитини, недопущення погіршення матеріального становища позивача і малолітньої дитини та одночасно відповідача, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову. Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути кошти на утримання дитини - малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 27 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] та на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. При цьому, суд звертає увагу, що вимога позивача про застосування 50 % прожиткового мінімуму при стягненні аліментів у твердій грошовій сумі є помилковою та безпідставною. Відповідно п. 7 ч.1 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: partial