Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

27 вересня 2016 року [PERSON] звернулась до Словянського міськрайонного\~ суду Донецької області з позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. В обґрунтування своїх вимог зазначила,\~ що 19 вересня 2014 року померла її та відповідачів мати [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається з ? частки житлового будинку № 31, розташованого по вулиці Радянській с. Хрестище Словянського району Донецької області та земельної ділянки площею 5,82 га, розташованої на території Хрестищенської сільської ради. Вона та відповідачі є спадкоємцями по закону першої черги. Зазначає, що відповідач [PERSON] в установлений законом шестимісячний строк подав заяву про прийняття спадщини до Другої [PERSON] Державної нотаріальної контори і за його заявою відкрита спадкова справа № 249/2015. З 10 березня 2015 року по 30 березня 2015 року позивачка перебувала на лікуванні і за станом здоровя не могла відвідати нотаріуса і з цієї причини до спливу шестимісячного строку з дня смерті її матері не змогла подати заяву про прийняття спадщини.15 вересня 2016 року вона звернулася в [PERSON] державну нотаріальну контору з приводу оформлення своїх спадкових прав, але нотаріус відмовив їй в видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що вона пропустила строк для прийняття спадщини. Вважає, що вона з поважних причин пропустила цей строк, бо 10 березня 2015 року за станом здоровя не могла відвідати нотаріуса, а до 19 березня 2015 року перебувала на лікуванні з діагнозом Гіпертонічна хвороба 2 стадії, тому в неї є підстави визначити причину пропуску їй строку для прийняття спадщини поважною і визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після померлої 19 вересня 2014 року матері [PERSON]. У звязку із чим, просила суд ухвалити рішення яким визнати поважною причиною пропуску нею строку для прийняття спадщини і визначити їй додатковий строк, достатній для прийняття спадщини після померлої 19 вересня2014 року матері [PERSON]. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], яка діє на підставі договору на представництво інтересів від 27 вересня 2016 року, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи, до судового засідання не зявились, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності,\~ на задоволенні позову наполягали та не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до судового засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності,\~ проти задоволення позову не заперечував. \~Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача [PERSON] про місце, день та час розгляду справи. Згідно із повідомленням Хрестищенської сільської ради № 02-32/395 від 21 листопада 2016 року, [PERSON], [INFO] на території сільської ради не зареєстрований. Тому, згідно із вимогами ч. 9 ст. 74 ЦПК України, виклик у судове засідання відповідача був здійснений шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий курєр», а також у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження - газеті «Донеччина», відповідно розпорядження КМУ від 16 грудня 2015 року №1333-р. Однак, незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило. Суд розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.\~ У судовому засіданні достовірно встановлено, що 19 вересня 2014 року у м. Лимані Донецької області у віці 85 років померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть\~ [PERSON] І-НО № 958957 (а.с. 6). Згідно із свідоцтвом про народження позивачки Серія:ІІ-УР № 767638, [PERSON] народилась 25 липня 1959 року, та при народженні мала прізвище [PERSON]. Її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Згідно із витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00017096478 від 13 вересня 2016 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-НО № 292590 виданим 11 лютого 2002 року відділом РАГС Словянського районного управління юстиції, позивачка змінила прізвище у звязку із реєстрацією шлюбу та після розірвання шлюбу залишила прізвище чоловіка (а.с. 8,9). Після смерті [PERSON]., відкрилась спадщина, що складається із 1/2 частки житлового будинку № 31 розташованого по вулиці Радянській в селищі Хрестище Словянського району Донецької області, та земельної ділянки площею 5,82 га, розташованої на території Хрестищенської сільської ради (а.с. 21). За життя, спадкодавцем [PERSON] був складений заповіт, згідно із яким, усе своє майно, яке належатиме їй на день її смерті, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, і взагалі, все те, на що вона за законом матиме право, вона заповіла [PERSON], [INFO] (а.с. 42). 22 жовтня 2015 року [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері звернувшись до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини (а.с. 37), на підставі якої була заведена спадкова справа зареєстрована у Спадковому реєстрі за № 58099159 (а.с. 36). 15 вересня 2016 року, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері, на підставі ст. 1241 ЦК України, у звязку із тим, що вона є пенсіонеркою, звернулась позивачка [PERSON] (а.с. 38). Втім, постановою державного нотаріуса Другої [PERSON] нотаріальної контори Донецької області про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 вересня 2016 року, нотаріусом [PERSON], позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 19 вересня 2014 року, у звязку із пропуском нею строку для прийняття спадщини встановленого ст. 1270 ЦК України. На підставі ст. 50 ЗУ «Про нотаріат», позивачці було розяснено її право на звернення до суду (а.с. 11). У позовній заяві позивачка зазначила, що впродовж шести місяців після смерті матері, вона не мала змоги звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки 10 березня 2015 року по 30 березня 2015 року перебувала на лікуванні і за станом здоровя не могла відвідати нотаріуса. Згідно із довідкою № 3/114 від 13 вересня 2016 року наданою комунальним закладом «Центр первинної медико санитарної допомоги» [PERSON] районної ради, [PERSON], [INFO] знаходилася на амбулаторному лікуванні в період з 10 березня 2015 року по 30 березня 2015 року з діагнозом гіпертонічна хвороба 2ст, кризова течія (а.с.10). Під час судового розгляду було встановлено, що 16 лютого 2017 року, із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] звернувся також відповідач [PERSON], якому рішенням суду від 16 грудня 2016 року у цивільній справі № 243/7944/16-ц , провадження №2/243//3978/2016 було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 92). Наведене стверджується також наданими на адресу суду копіями матеріалів спадкової справи заведеної після смерті [PERSON], зареєстрованої в Спадковому реєстрі за № 58099159 (а.с.35-46, 91-93). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із ч.2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або оголошення її померлою. В статті 1269 ЦК України зазначається, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. За приписами ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із розясненнями викладеними у\~ п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про\~ спадкування , місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29 , частини другої ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька\~ місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Відповідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про\~ спадкування ,\~ суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Крім того, відповідно вказаного пункту Постанови, додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Враховуючи досліджені судом докази та обставини які були достовірно встановлені в судовому засіданні, та які знайшли своє підтвердження і повністю узгоджуються із письмовими доказами, суд приймає до уваги посилання позивачки на те, що вона впродовж шести місяців після смерті матері, не мала змоги звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки знаходилась на лікуванні, що підтверджується медичною довідкою. Враховуючи, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішенням якого позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачкою названі підстави, по яких вона не мала можливості протягом шести місяців після відкриття спадщини звернутися до нотаріуса, а саме перебування на лікуванні,\~ які на думку суду є істотними, суд визнає поважними вказані позивачкою причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері, та відповідно ст. 1272 ЦК України, визначає їй додатковий строк для звернення із такою заявою до нотаріальної контори терміном у три місяці після набрання рішенням законної сили. На підставі наведеного,

Outcome: approved