Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

27 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину. Просить змінити розмір аліментів визначений заочним рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 29 липня 2015 року у справі № 522/130551/15-ц і стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) на місяць, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття сина по 30 жовтня 2017 року включно, а також стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 700 гривень. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що рішенням суду стягнуто аліменти в мінімальному розмірі, однак відповідач має постійний дохід, але не приймає участь в утриманні сина. В зв'язку з наявністю даних про працевлаштування та постійний дохід відповідача, просить змінити розмір аліментів. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивачка звернулася до суду з заявою про розгляд справи за ії відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідач про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 29 липня 2015 року стягнуто з [PERSON], [INFO], уродження м.Находка Приморського краю, аліменти на користь [PERSON], щомісячно, починаючи з 25.06.2015 року у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання дитини, сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, тобто до [INFO] року. Вирішено питання про стягнення судового збору. Рішення набрало законної сили. Рішенням суду позов задоволений частково. Зазначено, що відповідач в судове засідання не з'явився, а позивачка не надала суду доказів щодо майнового стану відповідача. Судовим рішенням встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 09 травня 2009 року, який розірвано рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 29 липня 2015 року. Мають спільну дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить актовий запис за 179, який зроблений в Книзі реєстрації народжень відділу реєстрації актів цивільного стану Фрунзівського районного управління юстиції Одеської області. Як вбачається із довідки військової академії (м.Одеса) Міністерства оборони України № 1/54/53 від 07 квітня 2015 року [PERSON] є старшиною Військовій академії (м.Одеса) Міністерства оборони України. 28 квітня 2016 року Військовою академією Міністерства оборони України видана довідка України № 6/76/136 про те, що [PERSON] отримує грошеве забезпечення у Військовій академії (м.Одеса). Дитина проживає за адресою фактичного проживання: [ADDRESS] з матір'ю, яка працює на посаді молодшої медичної сестри в КУ «Фрунзівська ЦРЛ». Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Аналогічна правова позиція зазначена в рішенні Верховного Суду України по справі № 6-143цс13. Таким чином, враховуючи, що відповідач працевлаштований та має постійний дохід, суд вважає необхідним стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня звернення до суду та до повноліття дитини. В силу ч.1 ст. 191 ЦПК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: 2) витрати на правову допомогу; 3) витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; 4) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 5) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; 6) витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивачкою понесені витрати на правову допомогу в сумі 700 гривень, що підтверджується довідкою, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача цю суму на користь позивача, а також судовий збір у дохід держави.

Outcome: approved