Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

28.07.2017 року позивач звернулася з позовом до суду та просить визнати дії відповідача, щодо відмови виплатити [PERSON] коштів відповідно до постанови Народицького районного суду Житомирської області від 27.08.2014 року по справі №284/1500/14-а протиправними та стягнути з Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на її користь в порядку спадкування за законом не одержані за життя її матері [PERSON], померлої [INFO] року грошові кошти відповідно до ст. ст. 39,51 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в сумі 13440,39 грн. та стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Мотивуючи свої вимоги тим, що являється спадкоємцем за законом після смерті матері, а тому має право на отримання нарахованої доплати до пенсії, додаткової пенсії, які мати не отримала за життя. Однак відповідач їй відмовив у виплаті донарахованих коштів. Позивач просить справу розглядати без її участі. Відповідач надав заперечення, в якому просить відмовити в задоволенні позову, а справу розглядати у відсутності свого представника. Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Позивач є спадкоємцем за законом померлої [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії [NUMBER], свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER]. З листа Овруцького об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 22.06.2017 року №710/03.3 видно, що останнім [PERSON] відповідно до постанови Народицького районного суду Житомирської області від 27.08.2014 року по справі №284/1500/14-а нараховано 13440,39 грн., які залишилися невиплаченими на день смерті останньої. Крім того, повідомлено, що фінансування витрат, пов'язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок державного бюджету. Згідно вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнобов»язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім'ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім'ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім'ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім'ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім'ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв'язку з його смертю, входить до складу спадщини. Зміст ч.3 ст.52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Аналіз ст. 1227 ЦК України та ст. 52 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» дає підстави прийти до висновку про те, що право на отримання коштів належить членам сім'ї спадкодавця, якщо відповідні кошти підлягали виплаті самому спадкодавцеві, але за життя він їх не отримав незалежно від причин. Згідно листа відповідача останнім проведено перерахунок пенсії у відповідності до судового рішення, а тому на день смерті [PERSON] доплати до пенсії належали спадкодавцеві та увійшли до складу спадщини. Порушене право підлягає судовому захисту, а стягнення коштів є одним із способів захисту цього права. Доводи відповідача відносно того, що фінансування Чорнобильських програм має здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету, а не коштів Пенсійного фонду України не дають підстав для відмови у позові, оскільки постанова Народицького районного суду від 27 серпня 2014 року у встановленому законом порядку не скасована та є обов'язковою відповідно до основних засад судочинства, прописаних у ст. 129 Конституції України. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Враховуючи, що позивач набула права на отримання нарахованих, але не одержаних її матір»ю за життя пенсійних виплат, а тому, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 640 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Пунктом 18 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема Пенсійний фонд України та його органи. В абз.2 п.35 Постанови від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», зміненій Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 25.09.2015 «Про внесення змін і доповнень до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати понесені позивачем компенсуються за рахунок держави.

Outcome: approved