Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

28.08.2019 позивач звернувся до суду із вказаним вище позовом та просить розірвати шлюб із відповідачкою, укладеного між ними 20.10.2017. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачкою мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у зв`язку з чим між ними почали виникати сварки, тому вони припинили шлюбні стосунки. Спільних дітей сторони не мають. Відповідачка відмовляється розірвати шлюб у позасудовому порядку. Автоматизований розподіл справи 28.08.2019 був неможливим у зв`язку з перебуванням судді Лизенко І.В. у щорічній відпустці та відсутністю у суді інших суддів. 06.09.2019 здійснено повторний автоматизований розподіл справи, внаслідок якого справу передано головуючому судді. 24.09.2019 суддею Лизенко І.В. відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. У підготовче судове засідання позивач не з`явився, належним чином був повідомлений про час, дату та місце його проведення. До суду надав письмову заяву, у якій просить розглядати справу за його відсутності, зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.8). Відповідачка також не з`явилась у судове засідання, належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, при цьому від відповідачки надійшла письмова заява, у якій вона просить розглядати справу за її відсутності, вказує, що позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення. Після розірвання шлюбу, просить відновити їй дошлюбне прізвище -« [PERSON] » (а.с.24). Справу розглянуто згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності, судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.10.2017 [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Калуським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, що підтверджується актовим записом № 409 згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 4). Подружні стосунки між сторонами припинені, відновлювати їх вони не бажають. Спільних дітей сторони не мають. Спір щодо поділу майна між сторонами відсутній. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Частиною 2 статті 104 СК України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд приходить до висновку, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачкою слід прийняти. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст. 113 СК України, відповідачка вирішила відновити дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». На підставі викладеного, відповідно дост.ст.104,105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved