Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

28 лютого 2014 р. позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 17.08.2010 р. між ним та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики. Відповідно до умов договору, позивач, позикодавець по договору, передав відповідачу [PERSON], позичальнику за договором грошову суму у розмірі 60 000 дол. США, а відповідач зобов'язався повернути вказану суму у строк до 03.03.2011 р. Також умовами договору передбачено виплату позивачу винагороди в сумі, еквівалентній 900 дол. США. Станом на 03.03.2011 р. відповідач [PERSON] повернув позивачу лише частину позики. Однак борг в сумі 22 000 дол. США відповідачем [PERSON] позивачу не повернутий. Крім того, відповідач [PERSON] поручився за виконання грошового обов'язку відповідача [PERSON] в повному обсязі. Відповідачі свої зобов'язання за договором не виконують, гроші позивачу не повернули у зазначений строк, тому позивач просить суд солідарно стягнути на його користь з відповідачів заборгованість за невиконання договору позики в розмірі 300 506, 97 грн., 3 % річних за користування чужими грошовими коштами у сумі 31 442, 06 грн. та судовий збір в розмірі 3 319, 50 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, порядок прийняття і наслідки ухвалення заочного рішення представнику позивача відмові та зрозумілі. Відповідачі до судового засідання не з'явились, про час, день та місце слухання справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 17.08.2010 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики. Відповідно до умов договору, позивач, позикодавець по договору, передав відповідачу [PERSON], позичальнику за договором грошову суму у розмірі 60 000 дол. США, а відповідач зобов'язався повернути вказану суму у строк до 03.03.2011 р. Також умовами договору передбачено виплату позивачу винагороди в сумі, еквівалентній 900 дол. США. Договір позики відповідає вимогам ст.ст. 1046, 1047 ЦК України. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до правового висновку Верховного Суду України, зробленому на засіданні Судової палати у цивільних справах 18 вересня 2013 року (за справою № 6-63 цс 13) - письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. За ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Факт одержання грошей підтверджується розпискою, власноручно написаною позичальником в момент передачі йому суми позики. /а.с.4/. Відповідно до ст.ст. 526,527 ЦК України, зобов'язання взяті сторонами за договором повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. В порядку ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 509 ЦК України, договір є підставою для виникнення цивільного обов'язку. Позивач виконав свої зобов'язання належним чином - надав грошову суму відповідачу у розмірі 60 000 дол. США. Однак, станом на 03.03.2011 р. відповідач [PERSON] повернув позивачу лише частину позики. Борг в сумі 22 000 дол. США відповідачем [PERSON] позивачу не повернутий, таким чином позичальником умови зазначеного договору порушені та належним чином не виконані. Крім того, відповідач [PERSON] поручився за виконання грошового обов'язку відповідача [PERSON] в повному обсязі, що підтверджується відповідним записом на обороті розписки від 17.08.2010 р. (а.с.4 оборот). Відповідно до ч. 1 ст. 553, ч. 1 та ч.2 ст. 554 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Як вбачається з матеріалів справи, на час звернення до суду, відповідачі не виконали взяті на себе зобов'язання за договором позики, грошові кошти позивачу не повернули. Таким чином, неналежне виконання відповідачами умов договору позики, в частині несвоєчасного його виконання, тягне за собою цивільно-правову відповідальність, що передбачена як умовами укладеного між сторонами договору, так і вищенаведеними нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до приписів ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання за вимогою кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу із врахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочки та 3 % річних від простроченої суми. Таким чином, сума заборгованості за договором позики, яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів становить 300 506, 97 грн. Крім того, 3 % річних за користування чужими коштами становить 31 442, 06 грн. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, відповідачі мають відповідати перед позивачем за порушення договірних зобов'язань. Крім того позивач просить стягнути з солідарно відповідачів витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 319, 50 грн. У відповідності зі ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, позов позивача підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved