overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

28.01.2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка, в обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона знаходиться у шлюбі з відповідачем з 01.04.1989 року. Шлюб зареєстрований Нижньокалимським районним РАЦС Якутської АРСР в сщ. Черський, актовий запис № 33. Від шлюбу, подружжя повнолітніх дітей не має. Подружнє життя між позивачкою та відповідачем не склалось, через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та відсутність взаєморозуміння. Позивачка та відповідач спільно не проживають, сімейних відносин не підтримують. Спору між сторонами в справі, відносно належності спільного майна не виникло. У судове засідання сторони не з'явились, про що позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність та що вона наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач, також, у судове засідання не з'явився, про що судом був належно повідомлений, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та, що він з позовними вимогами позивачки згоден у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, підлягає задоволенню, за наступними підставами. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження, яке було видане 01.04.1989, Нижньокалимським районним РАГС Якутської АРСР в сщ. Черський, актовий запис № 33, з 01.04.1989 року, сторони у справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Згідно ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, та що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд, з'ясувавши наявність вільного волевиявлення заявників щодо розірвання шлюбу, вважає, що шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

28.01.2016 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON], оскільки: втратили почуття любові, поваги і взаєморозуміння, мають різні характери, погляди на життя, сімейні відносини і ведення спільного господарства; шлюб носить формальний характер, проживають окремо, фактичні сімейні відносини припинені близько чотирьох місяців, подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим, і це суперечить її інтересам. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

28.01.2016 року заявник звернувсь до суду з заявою, з проханням встановити факт належності йому Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 123012, виданого Радомишльською районною державною адміністрацією 18.11.2004 року на ім'я «Мазуренко Надія Сільвестрівна» з тих підстав, що при видачі вказаного Держакту невірно записано по батькові «Сільвестрівна», хоча згідно свідоцтва про народження її по батькові «Сильвестрівна». На теперішній час іншим шляхом встановити факт належності заявникові вказаного Державного акту не має можливості. Встановлення даного факту обумовлено необхідністю відчуження прав на земельну ділянку. Заявник надав клопотання про підтримку вимог та розгляд справи за його відсутності. Заінтересована особа заперечень проти задоволення заяви не має, просила справу розглянути за відсутності їхнього представника. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2ст.256 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, 08.04.2009 р. [PERSON] склала заповіт, в якому все своє майно, що належатиме їй на день смерті заповідала [PERSON] (а.с.8). [PERSON] померла 29.03.2011 року (а.с.9). ЇЇ соба засвідчується: ксерокопією свідоцтва про народження, виданого на ім'я [PERSON], [INFO], серії 1-ТП № 434793 (а.с. 5). 18.11.2004 року на підставі розпорядження голови Радомишльської районної державної адміністрації від 16.11.2004 р. №224 [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 123012, виданого Радомишльською районною державною адміністрацією на ім'я «Мазуренко Надія Сільвестрівна» на земельну ділянку розміром 3,1680 га, розташовану на території Вепринської сільської ради Житомирської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.7). Відповідно довідки, виданої відділом Держземагенства у Радомишльському районі Житомирської області від 06.11.2015 року, заявнику [PERSON] на його заяву про виправлення технічної помилки в вищевказаному Державному акті рекомендовано звернутись до суду (а.с.13). Сукупність особистих даних про особу, відносно якої складений вищенаведений документ, дають достатні підстави ідентифікувати її як [PERSON], [INFO], встановивши факт належності їй спірного правовстановлюючого документу Державного акту на право власності на земельну ділянку. Факт встановлюється для необхідності проведення відчуження заявником земельної ділянки. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

28.01.2016 року заявники звернулися до суду з заявою про встановлення факту, належності правовстановлюючого документу, а саме встановити факт належності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право власності на житло на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], [NUMBER] від 11.12.1998 року виданого виконавчим комітетом Деснянської районної ради. Заявники в судове засіданні подали заяви про розгляд справи без їх участі, просили заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Чернігівської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить підстави для задоволення заяви. В судовому засіданні встановлено, що 15 грудня 1998 року виконавчим комітетом Деснянської районної ради було видане свідоцтво про те, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах. (а.с. 14) В даному свідоцтві помилково зазначено прізвище заявників «[PERSON]», замість «[PERSON]». Зазначені обставини перешкоджають заявникам реалізувати свої права власників квартири. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON]. (а.с. 13) Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять 1/4 частина квартири , що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] являється дружиною померлого [PERSON], а відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] був батьком [PERSON] та [PERSON]. 15 грудня 1998 року виконавчим комітетом Деснянської районної ради було видане свідоцтво про те, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах. (а.с. 14) Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] одружилась з [PERSON], та змінила прізвище на «[PERSON]». (а.с.12) Заявники, звернулися з наявними правовстановлюючими документами до Першої чернігівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину. Нотаріус повідомив заявникам, що оскільки свідоцтво про право власності на житло видано на прізвище [PERSON], а в свідоцтві про смерть вказано [PERSON], також анологічні помилки в прізвищах членів сім`ї померлого [PERSON], [PERSON] та [PERSON], їм необхідно звернутися до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Відповідно до копії паспорта [PERSON] та [PERSON] прізвище заявників «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про народження дошлюбне прізвище [PERSON] «[PERSON]». Таким чином, враховуючи те, що в свідоцтві про право власності на житло помилково зазначено прізвище померлого та заявників як «[PERSON]», замість «[PERSON]», що позбавляє заявників скористатись їхнім правом на спадщину, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

28.01.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на користь доньки на період навчання, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвано у 1999 році. В період спільного проживання у шлюбі у них народилась донька - [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою та навчається у Криворізькому медичному коледжі на денній формі навчання, термін закінчення навчання - 30.06.2017 року. Донька проживає разом з нею. Відповідач в добровільному порядку не бажає сплачувати аліменти на період навчання, тому просить суд стягнути з відповідача на користь доньки, аліменти на період навчання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, до 30.06.2017 року. У судове засідання сторони та третя особа не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позовних вимогах наполягає, [PERSON] проти позову заперечував, обґрунтовуючи тим, що має захворювання серцево-судинної системи, із-за хвороби не може влаштуватися на роботу, просив у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. [PERSON] вважає, що позов підлягає задоволенню ( а.с 23, 28, 36). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 02.08.1999 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Довгинцівської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, зроблено актовий запис № 296 ( а.с. 12 - копія свідоцтва про одруження, а.с. 13 - копія свідоцтва про розірвання шлюбу). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] ( а.с. 14 - копія свідоцтва про народження). [PERSON] є студенткою Криворізького медичного коледжу денної форми навчання, термін закінчення навчання - 30.06.2017 року (а.с. 16 - копія довідки), зареєстрована разом з матір'ю ( а.с. 10 - копія паспорту). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на період навчання доньки не надає, він хворіє має захворювання серцево-судинної системи ( а.с. 29, 30-34). Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка,син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини визначається судом. Враховуючи, що відповідач працездатного віку, інших аліментних зобов'язань не має, доказів того, що він визнаний інвалідом, як і того що він не має можливості сплачувати аліменти, суду відповідачем не надано, проте враховуючи, надані відповідачем медичні документи щодо стану його здоров'я, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути аліменти з відповідача [PERSON] на користь доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, на період її навчання з 07.02.2016 року до 30.06.2017 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

28.01.2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що згідно укладеного між ПАТ « Універсал Банк» та [PERSON] кредитного договору № CL 143729 від 25.11.2013 року, останній отримав кредит у розмірі 20000,00 грн. Відповідач зобовязався виплачувати проценти за користування кредитом та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Відповідач свої зобовязання не виконує та має заборгованість 25777,57 грн., яка складається з: простроченої заборгованості по сплаті кредиту у сумі 16452,92 грн. та заборгованості за відсотками 9351,65 грн., яку сплатити у добровільному порядку відмовився, просить суд стягнути з нього заборгованість примусово, а також судовий збір у розмірі 1218,00 грн. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявилась, належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обовязки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 25.11.2013 року між банком та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № CL 143729,згідно якого останній отримав кредит у розмірі 20000,00 грн. Відповідач зобовязався виплачувати проценти за користування кредитом та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Відповідач свої зобовязання не виконує та має заборгованість 25777,57 грн., яка складається з: простроченої заборгованості по сплаті кредиту у сумі 16452,92 грн. та заборгованості за відсотками 9351,65 грн., яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1218,00 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

28.01.2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог вказують, що, відповідно до договору купівлі-продажу від 09.08.2007 року, позивач є власником житлового будинку № 27 по вул. Льва Толстого у м. Вознесенськ Миколаївської області. У вересні 2012 року позивач тимчасово зареєстрував свого знайомого [PERSON], відповідача по даній справі, який обіцяв протягом двох місяців знайти роботу та орендувати собі приміщення для проживання. Відповідач змінив фактичне місце проживання, у вказаному будинку не проживає. Однак, зареєстрований у ньому, що вказує на його можливість користуватися належним позивачу майном. У позовній заяві позивач просив суд визнати [PERSON] такими, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком № 27 по вул. Льва Толстого у м. Вознесенськ Миколаївської області. В судове засідання позивач не з*явився, у заяві на ім*я суду просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з*явився. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши матеріали справи та надані до них докази, суд приходить до наступного. Відповідно до до договору купівлі-продажу від 09.08.2007 року, позивачу належить будинок № 27 по вул. Льва Толстого у м. Вознесенськ Миколаївської області (а.с.7). Як вбачається з будинкової книги за адресою: вул.Льва Толстого №27 в м.Вознесенськ Миколаївської області у будинку дійсно зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с.10-14). З довідки про склад сімї виданої квартальним комітетом 11.01.2016 року також вбачається, що відповідач прописаний у вищевказаному будинку з 18.09.2012 року та з моменту прописки не проживає (а.с.15). В силу ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад шість місяців, провадиться в судовому порядку. Виходячи, з вищевикладеного суд вважає встановленим, що [PERSON] не проживає у [INFO] з 18.09.2012 року та по теперішній час, тобто, відсутній понад шість місяців, а тому є правові підстави для визнання його таким, що втратив право користування спірною квартирою згідно ст.72 ЖК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-11 00:00:00

28.01.2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який був зареєстрований 25.10.1997 року міським відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ, актовий запис № 350. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.10.1997 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25.10.1997 р., виданого міським відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Оскільки відсутній спір про місце проживання неповнолітньої дитини, яка проживає з відповідачем, суд вважає можливим при розгляді справи вирішити питання про залишення дитини на виховання матері. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

28.01.2016року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання, особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням і свої доводи обґрунтовує тим, що він є власником будинку № 94 по вулиці Комсомольська, м. Волноваха Донецької області, що підтверджується договором дарування жилого будинку від 14.02.1995р. У вище вказаному будинку зареєстрована його колишня дружина [PERSON], яка за вказаною адресою не проживає. Добровільно відповідач не бажає знятися з реєстрації, тому він змушений звернутися до суду. Позивач до судового засідання не зявилась, але надала заяву слухати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у зал суду не з'явився, але був сповіщений належним чином про день та час слухання справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 405 Житлового кодексу України, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення понад одного року. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач є власником будинку № 94 по вулиці Комсомольська, м. Волноваха Донецької області, що підтверджується договором дарування жилого будинку від 14.02.1995р. У вище вказаному будинку зареєстрована його колишня дружина [PERSON], яка за вказаною адресою не проживає з 2011року. Згідно довідки квартального комітету від 18.01.2016року у будинку № 94 по вулиці Комсомольській м. Волноваха Донецької області [PERSON], [INFO] не мешкає з 2011року. Аналізуючи викладене, суд вважає, що відповідач втратила право на користування житловим приміщенням, оскільки не мешкає у зазначеному будинку понад одного року. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

28.01.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 37197 грн. 99 коп. і судових витрат. Представник позивача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, \~про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду невідомі. З письмової згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 18.06.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 500,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 9-16). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31.12.2015 року становить 37197 грн. 99 коп., та складається з: 5881,04 грн. - заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками 26169,43 грн., 2900 грн. заборгованості за пенею та комісією та 2247,52 грн. штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 5-8). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат , які складаються з судового збору та витрат на публікацію оголошення у пресі в сумі 1675 грн. 48 коп. підлягає задоволенню.

Outcome: approved