Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

28.10.2016 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначав, що 23.04.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір позики грошей, відповідно до якого [PERSON] отримав від [PERSON] кошти в сумі еквівалентній 500 (пятсот) доларів США, про що відповідачем була складена боргова розписка від 23.04.2014 року, у якій зазначено, що він зобовязується повернути кошти у строк до 01.07.2014 року. Однак [PERSON], як вказує позивач, в зазначений строк не виконав даних зобовязань та не повернув гроші. У звязку з чим [PERSON] 11.10.2016 року направив на адресу відповідача вимогу про повернення суми боргу, проте відповідач до цього часу кошти не повернув. Просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість з урахуванням 3% річних від простроченої суми та індексу інфляції на загальну суму 24\~261,45 грн, яка складається з 12830 грн сума боргу, 965 грн 3% річних(12830*3%:365*915), 10466,45 грн сума інфляційного збільшення боргу. Також просив стягнути з [PERSON] сплачений судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать судові виклики, повернуті до суду у звязку зі спливом строку зберігання. Відповідно до ухвали від 15.02.2017 року розгляд справи проводиться заочно. Вимслухавши пояснення представника позивача, свідка [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.04.2014 року [PERSON] було отримано в борг від позивача грошові кошти в сумі 500 (пятсот) доларів США, про що було укладено відповідну боргову розписку, в якій зазначено, що відповідач у строк до 01.07.2014 року має повернути вказані грошові кошти. Оригінал зазначеної розписки в ході розгляду справи було залучено до матеріалів справи. У визначений розпискою строк [PERSON] не повернув борг, у звязку з чим [PERSON] 10.10.2016 року, на адресу відповідача, було направлено вимогу про необхідність повернення суми боргу та визначено строк повернення терміном 10 днів з моменту отримання даної вимоги, що підтверджується копією опису поштового відправлення та копією квитанції про сплату даного відправлення пріоритетним цінним листом. З пояснень свідка [PERSON], який був допитаний в судовому засіданні, судом встановлено, що він з позивачем та відповідачем по справі знайомий особисто, перебуваючи разом з ними в кафе кінотеатру «Київ» в м. Харкові 23.04.2014 року був свідком, того, що [PERSON] звернувся до [PERSON] з проханням дати йому в борг грошові кошти в сумі 500 (пятсот) доларів США, на що останній погодився. Також свідок зазначив, що у його присутності, там же, [PERSON] написав відповідну розписку на копії свого паспорту. Після чого одразу отримав необхідні грошові кошти від [PERSON] в сумі 500 (пятсот) доларів США. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, визначеного у гривнях. Зазначена позиція викладена в правовому висновку Верховного суду України до постанови № 6-1672цс16. З огляду на викладене, вимоги позивача про відшкодування інфляційних втрат за прострочення виконання зобовязання, у якому сторони визначили грошовий еквівалент у доларах США, є необґрунтованими. За таких обставин суд приходить довисновку, що вимоги [PERSON] слід задовольнити частково: стягнути на його користь з [PERSON] суму боргу за договором позики, яка складає 500 доларів США, що за курсом НБУ на день прийняття рішення складає 13\~615 гривень 23\~ копійки. Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних за період прострочення платежу, а саме з 01.07.2014 року по 15.02.2017 року, що складає 959 днів\~ та в сумарному розрахунку складає 1073,18 гривень(13\~615 гривень 23\~ копійки х3% х 959 днів / 365 днів=1073 грн 18 копійок). Також відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплаченим при подачі позову судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: partial