Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

26 лютого 2018 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В своїй заяві позивач зазначила, що вони з відповідачем з 17 травня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через відсутність спільної думки у вирішенні сімейних питань, різні погляди на життя та сімейні цінності. Фактично шлюбні відносини з відповідачем припинили та спільно як сім'я не проживають з лютого 2019 року, проживають за різними адресами. Спільне подружнє життя суперечить її інтересам, збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, шлюб укладений між нею та відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області 17 травня 2013 року, актовий запис № 47 - розірвати. У підготовче засідання позивач не з'явилася, направила до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримувала. Відповідач у підготовче засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 17 травня 2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області 17 травня 2013 року, актовий запис №47 (а.с. 9). Від вказаного шлюбу сторони мають спільного неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], повторно виданого Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 05 липня 2017 року (а.с. 10). Крім того, судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають за різними адресами, спільне життя не склалося через відсутність спільної думки у вирішенні сімейних питань, різні погляди на життя та сімейні цінності. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved