Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

27 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження позовних вимог посилається на те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 4, 11 гектарів, з кадастровим номером [NUMBER] розташовану на території Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку він успадкував після смерті [PERSON]. Померлий [PERSON] за життя склав заповіт, відповідно до якого, все належне йому майно заповів [PERSON]. Позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину, проте, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезгадану земельну ділянку після померлого [PERSON] йому було відмовлено, по причині відсутності правовстановлюючого документу. [PERSON] просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 4, 11 гектарів, з кадастровим номером [NUMBER] розташовану на території Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач та її представник - адвокат Акрітом Кіріак Костянтинович, який здійснює свої повноваження на підставі ордеру про надання правової допомоги, в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, в судове засідання не з'явився. Сільська рада направила на адресу суду лист в якому просила розгляд справи провести без участі свого представника. Заперечень проти задоволення позову сільська рада не висловила (а.с.24). Представник Миргородської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився. Установа направила на адресу суду лист в якому просила розгляд справи провести без участі свого представника. При вирішенні спору адміністрація покладається на розсуд суду (а.с.26). Представник Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з'явився. Установа направила на адресу суду лист в якому просила розгляд справи провести без участі свого представника. При вирішенні спору управління покладається на розсуд суду (а.с.20-21). Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.6). Внаслідок його смерті відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку площею 4, 11 гектарів, з кадастровим номером [NUMBER] розташовану на території Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку він успадкував після смерті [PERSON], яка належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 16 лютого 2006 року (а.с.11). Померлий [PERSON] за життя склав заповіт, відповідно до якого, все належне йому майно заповів [PERSON] (а.с.10). [PERSON] у визначений законом строк звернувся до Приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, проте, нотаріусом в цьому було відмовлено по причині відсутності правовстановлюючого документу (а.с.7). Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 14 липня 2017 року по справі 541/729/17 було встановлено факт проживання однією сім'єю [PERSON] з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в період часу з 1963 року по день смерті [PERSON], тому на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] вважається таким, що успадкував належне [PERSON] майно, зокрема й спірну земельну ділянку. Судом також з'ясовано, що позивач робив спробу віднайти оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 16 лютого 2006 року, що був виданий [PERSON] шляхом подання оголошенням в газеті «Прапор перемоги» від 08.09.2017 № 35 (12371), проте, правовстановлюючий документ так і не знайшовся (а.с.9) Отже, в судовому засіданні встановлено неможливість оформлення права на спадщину іншим шляхом, крім як у судовому порядку і це не суперечить ст. 328 ЦК України. Згідно з вимогами ст. ст. 46, п. 2 і. 1 ст. 49 Глави 7 ЗУ «Про нотаріат» та у відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Глави 10 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить не рухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно ст. ст. 1216 1221 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1225 ЦК України визначено, що спадкування права на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Пленум ВСУ в постанові № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно. З вищезазначених причин позивач не може реалізувати своє право на спадкування майна спадкодавця та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку і у зв'язку з цим позов слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved