overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

29.03.2017 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2013 року. Спільних неповнолітніх дітей не мають. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просить розірвати, на примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить суд залишити їй прізвище «Корщикова». Представник позивачки [PERSON] - адвокат [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, як законний та обґрунтований. Відповідач [PERSON] про день та час судового розгляду справи повідомлений через оголошення в пресі, в судове засідання не зявився. Відповідно до положень ст.ст. 77, 225 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2013 року (а.с.5). Спальних дітей не мають. Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивачка наполягала на розірванні шлюбу, своєї згоди на примирення не надала, позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивачки у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

29.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюбу, зареєстрований 24.06.2015 року між нею та відповідачем. Посилається на те, що протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини припинені з листопада 2016 року, відновлення шлюбу вважає неможливим, шлюб існує формально. Від сумісного проживання мають сина [PERSON] [INFO], який проживає з нею. В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на розірванні шлюбу наполягала, на примирення не згодна, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Найда». Відповідач не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 24 червня 2015 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №299. Подружжя має сина [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені з листопада 2016 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, сторони спільно не проживають. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

29.03.2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на своє утримання, як доньки, на період навчання, мотивуючи тим, що вона навчається на денному відділенні Миколаївського коледжу транспортної інфраструктури ДНУЗТ першого рівня акредитації, несе витрати на оплату навчання і проживання, однак грошей на життя їй не вистачає, а влаштуватися на роботу вона не може через навчання. Відповідач працює, має заробіток і як батько може надавати їй матеріальну допомогу. За таких обставин просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини від його заробітку (доходу) щомісяця, до закінчення навчання. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву, в якій просить розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволеню з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є донькою відповідача [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ФП № 056987, виданим Підгороднянською селищною радою Первомайського району Миколаївської області. Із довідки Миколаївського коледжу транспортної інфраструктури ДНУЗТ першого рівня акредитації № 1 від 23.03.2017 року вбачається, що [PERSON] навчається у вказаному коледжі на денному відділенні та проживає в гуртожитку, за який сплачено 2 985,60 грн. за період з 01.09.2016 року по 31.08.2017 року. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на період навчання доньки не надає. Згідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в звязку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач позов визнав і не заперечував, що може надавати матеріальну допомогу на навчання доньки у розмірі, визначеному в позові. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню в силу ст.ст. 198-201 СК України. Врахувавши стан здоров′я та матеріальне становище повнолітньої [PERSON], відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до досягнення нею двадцяти трьох років, але в усякому випадку не довше, чим до моменту закінчення нею навчання. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню. Крім того, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

29.03.2017 року [PERSON] (надалі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 19 жовтня 1995 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, на даний час подружжя спільно не проживає. Просила шлюб розірвати. В судове засідання 26 квітня 2017 року позивач не зявилася. Згідно поданої до суду заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності. Позов задовольнити. Відповідач [PERSON]С .в судовому засіданні вказав, що шлюб бажає розірвати позивачка з невідомих йому причин , він вважає, що з дружиною можливе примирення. Ухвалою суду від 26 квітня 2017 року провадження у справі зупинено, надано чотири місяці строку для примирення. Ухвалою суду від 04 вересня 2017 року відновлено провадження у справі та призначено до судового розгляду на 09 годину 30 хвилин 03 жовтня 2017 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, згідно поданої до суду заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Згідно поданої до суду заяви просив розгляд справи проводити за його відсутності позовні вимоги визнав. Справа розглянута за відсутністю сторін та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись із письмовою заявою позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини фактично припиненні, зберегти сімю не бажає жоден із подружжя. При таких обставинах зберегти шлюб неможливо. Позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

29.03.2017 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Представник позивачки [PERSON], що діє на підставі довіреності у судове засідання не зявився, але надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у його відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Із позову вбачається, що 25.06.2004 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у Макіївському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №520. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сумісне життя, сумісне господарство не ведуть з січня 2016 року. Подальше збереження сімї позивачка вважає неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час між ними немає. Позивачка просила розірвати їх шлюб. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлен належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 19). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-12 00:00:00

29.03.2017 року заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівський обласний протитуберкульозний диспансер» (далі - позивач) про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) на користь обласного бюджету 4779 грн 66 коп. у відшкодування витрат на лікування потерпілого від злочину - [PERSON] У судовому засіданні прокурори Чернігівської місцевої прокуратури і представник позивача пред'явлений позов підтримали і наполягали на його задоволенні; відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.05.2016 року відповідача звільнено від кримінальної відповідальності за частиною першою статті 286 КК України, в зв'язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12016270010000204 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, - закрито. Як випливає зі змісту ухвали суду, відповідач, 08.01.2016 року о 17 год. 10 хв., керуючи автомобілем марки ВАЗ-21013, реєстраційний номер [NUMBER], в районі будинку № 24/1 по вулиці Підводника Кітицина в м. Чернігові, проявив неуважність, не правильно оцінив дорожню обстановку, своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки автомобіля, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода [PERSON]. Внаслідок наїзду [PERSON] заподіяно тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості (а. с. 4). Таким чином, вчинення відповідачем злочину, яким завдано тілесних ушкоджень [PERSON], підтверджується судовим рішенням, яке набрало законної сили. У період з 13 по 26 січня і з 11 по 29 лютого 2016 року включно [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у позивача, яке пов'язано з тілесними ушкодженнями, завданими з вини відповідача (а. с. 5, 17-22). Відповідно до частини першої статті 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Таким чином, витрати на лікування [PERSON] підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, проте на користь позивача як лікувального закладу, а не обласного бюджету, який не є і не може бути стороною по справі. За таких обставин, пред'явлений позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

29.03.2017 року Згурївська районна державна адміністрація Київської області, як орган опіки та піклування в інтересах малолітньої [PERSON] [INFO] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. У заяві позивачем було зазначено, що [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], але ніякої матеріальної допомоги не надає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, просили позбавити відповідача батьківських прав, посилаючись на положення ст. 164 Сімейного Кодексу України та стягнути з неї аліменти на утримання дитини. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити повністю. Відповідач у судове засідання не з'явилася. Суд постановляє рішення про розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. [PERSON] зареєстрований та проживає по [ADDRESS] Малолітня донька [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] в [ADDRESS] Батько разом з дитиною та її матір'ю не проживає однією сім'єю з 2008 року. Рішенням Згурівського районного суду Київської області від 08 жовтня 2010 року справа № 2-190/10 стягнено аліменти [PERSON] на утримання малолітньої доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно і до досягнення повноліття. Але батько аліменти не сплачує, не надає іншої матеріальної допомоги. З 2008 року батько не цікавився життям та здоров'ям доньки, не відвідував її, не спілкувався з нею іншими комунікаційними засобами не надавав матеріальної чи моральної допомоги, жодного разу не оздоровлював. З 2008 року утриманням, піклуванням, навчанням, вихованням доньки, оздоровленням та лікуванням займалася мама. Між [PERSON] та його донькою відсутній будь-який емоційний, психологічний зв'язок. Малолітня [PERSON] на сьогоднішній день перебуває на матеріальному утриманні своєї матері, яка забезпечила належне місце для відпочинку та навчання, забезпечує її всім необхідним як для навчання в школі так і в повсякденному житті. Таким чином, [PERSON] протягом останніх 8 років без поважних причин не виконував покладені на нього бітьківські обовязки, що є підставою для позбавлення його батьківських прав по відношенню до його малолітньої дитини. Також батько дитини надав нотаріальну завірену заяву про те, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав. Все вищезазначене свідчить виключно про одне, що [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обовязків відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України. Згідно ст.164 Сімейного Кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Таким чином суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

29.03.2017 року позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - Чуднівської міської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті його батька - [PERSON], який помер [INFO], відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 123,6 м?, житловою площею 71,6 м?, на який він є спадкоємцем за законом згідно ст. 1261 ЦК України. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги, однак [PERSON] не може оформити своїх спадкових прав після смерті батька, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, власником якого був спадкодавець. Позивач звернувся із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. У судове засідання сторони не з'явились. Позивач - [PERSON] у судове засідання не з'явився, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності. Відповідач - Чуднівська міська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява від представника відповідача за дорученням Броха В.В., згідно якої Чуднівська міська рада позов визнає повністю і просить розглядати справу без участі відповідача. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту - ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

29.03.2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів на час навчання з [PERSON] ,мотивуючи заяву тим, що вона перебувала з [PERSON] в шлюбних відносинах з 07.02.1998 року по [INFO] . [INFO] в них народився син [PERSON] . На даний час син є повнолітнім та продовжує навчатися в Полтавському базовому медичному коледжі. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в розмірі ? усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до закінчення сином навчання. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, попередньо надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, щодо їх задоволення не заперечує. \~ \~ \~ \~Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. \~ \~ \~ \~За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явилися в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.02.1998 року по 23.01.2009 рік. [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.04.1999 року, актовий запис №127 (а.с.12). \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матір`ю [PERSON] . \~ \~ \~ \~Крім того, судом встановлено, що [PERSON] є повнолітнім і на даний час навчається у Полтавському базовому медичному коледжі на ІІІ курсі відділення лікувальної справи. Термін навчання до 30.06.2018 року, що підтверджується довідкою\~ №462 від 10.03.2017 року (а.с.14). Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України\~ мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської\~ гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утриманні припиняється у разі припинення навчання. На підставі вище викладеного, проходжу до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 640 грн.

Outcome: approved