Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

28 серпня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з зазначеним позовом до ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» про відміну (скасування) акту проведення розслідування, встановлення юридичного факту, зобов'язання вчинити дії. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з 09 липня 2009 року перебуває в трудових відносинах з відповідачем. 23 лютого 2017 року, перебуваючи у відрядженні в м. Буковель, вона отримала травму під час катання на лижах, що відбувалося в межах проведення RSM мітингу, який проводився ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» відповідно до наказу директора підприємства № 643 від 04 січня 2017 року. З 18 по 23 березня 2017 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні в ТОВ «Медичний центр «Добробут», де отримала оперативне лікування, а саме: артроскопічна ревізія правого колінного суглоба, пластика ПХЗ аутотрансплантатом, вапоризаційна артропластика правого колінного суглоба. Загальний час перебування на лікарняному склав 98 днів. Отримана травма має складні наслідки, та внесла певні обмеження в її повсякденне життя. Вона постійно відчуває біль та потребує постійного проходження реабілітації після отриманої травми. За висновками лікарів вона стала інвалідом та не зможе повністю відновитися після отриманої травми. Нещасний випадок стався з нею під час виконання трудових обов'язків та пов'язаний з виробництвом, оскільки вона перебувала в службовому відрядженні та діяла на підставі наказу керівника підприємства. Оплата за катання на лижах та оренда спорядження була здійснена роботодавцем. Її провини або недбальства в отриманні травми немає. Акт по формі Н-5 від 21 липня 2017 року було складено на підставі висновків комісії, утвореної наказом директора ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» № 187/2 від 29 червня 2017 року. Комісія з розслідування нещасного випадку на виробництві визнала, що вона отримала травму не при виконанні посадових обов'язків, не під час виконання завдань роботодавця та на неї не було впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або середовища. На думку комісії основна причина настання нещасного випадку є особиста необережність. Висновки комісії з розслідування нещасного випадку є упередженими та необ'єктивними, не з відповідають дійсним обставинам отримання нею травми, тому акт по формі Н-5 від 21 липня 2017 року є незаконним та підлягає скасуванню за рішенням суду. Неправомірне невизнання нещасного випадку таким, що пов'язаний виробництвом позбавляє її можливості реалізувати конституційне право на соціальний захист, гарантоване ст. 46 Конституції України, зокрема право на соціальну допомогу з боку держави. Просить суд ухвалити рішення, яким: -відмінити (скасувати ) акт проведення розслідування нещасного випадку, що стався 23 лютого 2017 року з нею, від 21 липня 2017 року, затверджений директором ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» по формі Н-5; -встановити юридичний факт нещасного випадку на виробництві, що мав місце з нею 23 лютого 2017 року під час виконання нею трудових обов'язків на ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна»; -зобов'язати ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» по факту нещасного випадку на виробництві, що стався 23 лютого 2017 року з нею під час виконання нею трудових обов'язків національного менеджеру зі збуту у ключових аптечних мережах ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна», створити комісію по розслідуванню даного нещасного випадку і скласти акт розслідування нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом по формі Н-5 і Н-1 за встановленою формою та прийняти даний нещасний випадок на виробництві до обліку. Ухвалою судді Солом'янського районного суду міста Києва від 31 серпня 2017 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Солом'янського районного суду міста Києва від 22 вересня 2017 року відкрито провадження в справі і призначеної її до судового розгляду. Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 23 травня 2018 року замінено третю особу зазначену в позовній заяві - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві на її правонаступника - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві та у відповіді на відзиві . Пояснив суду, що це було відрядження, яке мало характер обов'язкового. Керівництвом підприємства не було створено безпечних умов праці під час перебування [PERSON] у відрядженні та не було проведено її інструктаж з правилами охорони праці, техніки безпеки під час катання на лижах, яке було обов'язковим. Зазначив, що на сьогоднішній день позивача звільнили з роботи, і спір про її поновлення розглядається в іншому судовому провадженні. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Підтримав викладене у відзиві на позовну заяву (а.с. 30-34). Пояснив суду, що 04 січня 2017 року директором ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» видано наказ № 643. За наказом з метою участі в проведенні робочої зустрічі відділу продажів RSM Meeting у першому кварталі 2017 року, що відбудеться у м. Буковель в період з 21 лютого 2017 року по 24 лютого 2017 року, відряджено групу учасників, у тому числі [PERSON], у відрядження строком на 4 дні, та зазначені деталі про транспорт та проживання під час відрядження. Вказаний наказ містив розпорядження щодо відрядження саме для проведення робочої зустрічі відділу продажів, жодних розпорядження щодо обов'язкової участі у тім-білдінгу та катанні на лижах він не містив. У інформаційних листах від 01 лютого 2017 року та від 14 лютого 2017 року учасники RSM Meeting повідомлялися про деталі роботи у відрядженні, які зазначені в графіку роботи на мітингу, та про можливість катання на лижах (тім-білдінг) після закінчення робочої зустрічі, що пов'язана з виробництвом, тобто після закінчення безпосередньої роботи та виконання службових обов'язків у відрядженні. У графіку визначений час роботи, обідні перерви та план дій кожного учасника робочої зустрічі, зокрема, зазначена можливість приймати участь у зимових активностях, що включає в себе, але не обмежується катанням на лижах. Заключна дія, що пов'язана з виробництвом 23 лютого 2017 року відбулась у період з 10 години 30 хвилин до 11 години 00 хвилин - підсумки робочої сесії. Після цього часу проходив тім-білдінг, який не має нічого спільного з виконанням трудових обов'язків. За трудовим договором № 85 від 09 липня 2009 року, укладеного між ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» та [PERSON] обов'язки щодо катання на лижах у неї відсутні. Під час службового відрядження до обов'язків позивача було віднесено участь у проведенні робочої зустрічі відділу продажів RSM Meeting, а не катання на лижах. Тім-білдінг проводився після закінчення RSM Meeting виключно за бажанням учасників робочої зустрічі, не був обов'язком та не був пов'язаний з виробництвом. Оренда спорядження та надання можливості бажаючим покататись на лижах було подарунком компанії для своїх співробітників. Вважає, що висновок комісії з розслідування нещасного випадку на виробництві є правильним. Представник третьої особи проти задоволення позову заперечував. Пояснив суду, що висновок комісії є законним та обґрунтованим. Законом визначено, що нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть. Вважає, що комісія з розслідування нещасного випадку на виробництві дійшла правильного висновку проте що [PERSON] отримала травму не при виконанні посадових обов'язків, не під час виконання завдань роботодавця та не було впливу на неї небезпечних чи шкідливих виробничих факторів чи середовища. Представник фонду приймав участь в складенні акту. Позивач не зверталась до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві з заявою про незгоду з актом як передбачено Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві (форма Н-9). Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено та не оспорювалось учасниками судового розгляду, що позивач перебувала в трудових відносинах з відповідачем з 09 липня 2009 року та займала посаду національного менеджер зі збуту у ключових аптечних мережах. Наказом ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» № ОС-84 від 31 жовтня 2017 року про припинення трудового договору (контракту) звільнено [PERSON] з 31 жовтня 2017 року з займаної посади на підставі п. 6 ст. 36 КЗпП України в зв'язку з відмовою продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці (а.с. 47). Наказом ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» № 643 від 04 січня 2017 року з метою участі у проведенні робочої зустрічі відділу продажів RSM Meeting у першому кварталі 2017 року, що відбудеться в період з 21 лютого 2017 року по 24 лютого 2017 року, наказано відрядити у відрядження строком на 4 дні, з 21 по 24 лютого 2017 року, зокрема, позивача [PERSON] (а.с. 5). 23 лютого 2017 року під час катання на лижах позивач отримала травму - закрите пошкодження зв'язок правого колінного суглоба, що підтверджується довідкою ТОВ «ПАРКТУР» № 3482 (а.с. 6). 21 липня 2017 року складно Акт проведення розслідування нещасного випадку, що стався 23 лютого 2017 року о 13 годині 40 хвилин на ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» за формою Н-5, затверджений директором ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» (а.с. 7-11). З Акту вбачається, що позивач отримала травму та її оглянув лікар медпункту. Причиною настання нещасного випадку вказано основна організаційна - психофізіологічна «особиста необережність потерпілої». У висновку комісії зазначено, що [PERSON] отримала травму не при виконанні посадових обов'язків, не під час виконання завдань роботодавця та не було впливу на неї небезпечних чи шкідливих виробничих факторів чи середовища. Даний нещасний випадок не підпадає під дію підпункту 1 пункту 15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, тому комісія вважає нещасний випадок з працівником ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» [PERSON] таким, що не пов'язаний з виробництвом, про що акт форми Н-1 не складається. Звертаючись в суд з позовом, [PERSON] посилалася на те, що нещасний випадок стався з нею саме під час виконання трудових обов'язків та пов'язаний з виробництвом. Вона перебувала в службовому відрядженні та діяла на підставі наказу керівника підприємства. Її провина або недбальство в отриманні травми відсутня. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть. Згідно зі ст. 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об'єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов'язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов'язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що роботодавець - ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» провів розслідування нещасного випадку з позивачем та склав акт за встановленою формою. Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань й аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, визначена Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232. Згідно з п. 7 цього Порядку розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків. У п. 36 Порядку передбачено, що спеціальне розслідування нещасних випадків, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого, проводиться за рішенням Держпраці або його територіальних органів залежно від характеру і ступеня тяжкості травми. Відповідно до п.п. 1, 2 п. 15 Порядку обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є виконання потерпілим трудових (посадових) обов'язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні; перебування на робочому місці, на території підприємства* або в іншому місці для виконанням потерпілим трудових (посадових) обов'язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу. Спеціальною комісією, яка провела спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався 23 лютого 2017 року встановлено, що нещасний випадок стався з [PERSON] внаслідок психофізіологічної «особистої необережності потерпілої» не при виконанні посадових обов'язків, не під час виконання завдань роботодавця та не було впливу на неї небезпечних чи шкідливих виробничих факторів чи середовища, тому нещасний випадок з працівником ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» [PERSON] є таким, що не пов'язаний з виробництвом, про що акт форми Н-1 не складається. Пунктом 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено, що страховим випадком є за соціальним страхуванням від нещасних випадків - це нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання (у тому числі встановлене чи виявлене в період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів), що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму; нещасний випадок або професійне захворювання, яке сталося внаслідок порушення застрахованим нормативних актів про охорону праці. Вбачається, що страховим випадком (в цьому спорі - нещасним випадком, пов'язаним з виробництвом як зазначає позивач) може вважатися лише такий нещасний випадок, в результаті настання якого працівник отримав професійно зумовлену фізичну чи психічну травму. За відсутності доказів того, що погіршення стану здоров'я працівника виникло виключно в результаті впливу небезпечного виробничого фактора чи середовища у процесі виконання ним трудових обов'язків, суд не вправі робити висновок, що такий нещасний випадок є пов'язаним з виробництвом. Наказом ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» № 643 від 04 січня 2017 року з метою участі у проведенні робочої зустрічі відділу продажів RSM Meeting у першому кварталі 2017 року, що відбудеться в період з 21 лютого 2017 року по 24 лютого 2017 року, наказано відрядити у відрядження строком на 4 дні, з 21 по 24 лютого 2017 року, зокрема, позивача [PERSON] (а.с. 5). Зазначений наказ містить розпорядження щодо відрядження для проведення робочої зустрічі відділу продажів. У тексті наказу відсутні будь-які розпорядження щодо обов'язкової участі у тім-білдінгу та катаннях на лижах/сноуборді. Обов'язками [PERSON] під час службового відрядження була участь у проведенні робочої зустрічі відділу продажів RSM Meeting. Про можливість катання на лижах/сноубордах зазначено лише в інформаційних листах, направлених учасникам робочої зустрічі відділу продажів RSM Meeting і такий обов'язок на працівників будь-яких локальним нормативним актом підприємства не покладався (а.с. 36-38). Представник відповідача у судовому засіданні пояснив суду, що тім-білдінг проводився після закінчення RSM Meeting виключно за бажанням учасників робочої зустрічі, не був обов'язком та не був пов'язаний з виробництвом. Оренда спорядження та надання можливості бажаючим покататись на лижах було подарунком компанії для своїх співробітників. З графіку, вкладеного в електронний лист, вбачається, що в день коли стався нещасний випадок з позивачем - 23 лютого 2017 року, з 11 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин був передбачений тім-білдінг (а.с. 39). Разом з тим, можливість катання на лижах/сноубордах (тім-білдінг) була передбачена після закінчення робочої зустрічі, що пов'язана з виробництвом, тобто після закінчення безпосередньої роботи та виконання службових обов'язків у відрядженні. Тім-білдінг передбачає собою заходи, спрямовані на згуртування колективу та проводився після закінчення RSM Meeting, не був обов'язком та не був пов'язаний з виробництвом. Крім того, позивач просить суд ухвалити рішення про відміну (скасування ) акту проведення розслідування нещасного випадку; встановлення юридичного факту нещасного випадку на виробництві; зобов'язання ТОВ «Джонсон і Джонсон Україна» по факту нещасного випадку на виробництві створити комісію по розслідуванню даного нещасного випадку і скласти акт розслідування нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом по формі Н-5 і Н-1 за встановленою формою та прийняти даний нещасний випадок на виробництві до обліку. Відповідно до пункту 34 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 посадова особа органу Держпраці в разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт за формою Н-5 або Н-1 чи незгоди потерпілого або уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, із змістом зазначеного акта, надходження скарги або незгоди з висновками про обставини і причини настання нещасного випадку чи приховування факту настання нещасного випадку має право видавати обов'язкові для виконання роботодавцем або робочим органом виконавчої дирекції Фонду (у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно) приписи за формою Н-9 згідно з додатком 10 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання чи невизнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, складення акта за формою Н-5 або Н-1. Рішення посадової особи органу Держпраці може бути оскаржено у судовому порядку. На час розгляду справи у суді дія припису за формою Н-9 зупиняється. Відповідно до правил Порядку право вимоги до роботодавця щодо проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання нещасного випадку таким, що пов'язаний з виробництвом, і складення акта за формою Н-1 мають право окремі органи та особи, передбачені цим пунктом, відповідно до їх компетенції, у разі коли виявлено порушення вимог цього Порядку. Розгляд вимоги скасувати акти за формою Н-5 та Н-1 перебуває у залежності від наслідків розгляду заяви щодо призначення повторного (додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку та результатів його проведення. Судом встановлено, що за заявою позивача повторне чи додаткове розслідування не призначалося та з такою заявою вона до Фонду не зверталась. З матеріалів справи та досліджених у судовому засіданні доказів вбачається, що крім недотримання порядку проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, позивачем не доведено належними доказами, що нещасний випадок, який стався з нею пов'язаний з виробництвом. Позовні вимоги про встановлення юридичного факту нещасного випадку на виробництві та складення акту розслідування нещасного випадку, пов'язаного з виробництвом по формі Н-5 і Н-1 за встановленою формою та прийняття даного нещасного випадку на виробництві до обліку також не підлягають задоволенню, оскільки мають похідний характер від первинної вимоги. З огляду на наведене в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed