Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

27.01.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом і просила розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 27.08.2004 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеса, актовий запис №181, та стягувати аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісячно по ? частки з усіх видів заробітку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, а саме по 02.04.2025 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за час спільного життя між ними виявилась невідповідність характерів, істотна відмінність у поглядах на сімейне життя, було відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні стосунки та ведення спільного господарства припинено і позивачка не має наміру їх поновлювати. Вона переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їх інтересам. Також позивачка повідомила, що дитина проживає разом з нею, відповідач ухиляється від її належного утримання в добровільному порядку Позивачка звернулась до суду із заявою про підтримання позовних вимог та проханням розглядати справу за її відсутності, представник позивачки у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнав у повному обсязі, вимоги позивачки, щодо стягнення з нього аліментів на утримання їх сумісної дитини визнав частково та пояснив, що з грудня 2016 року він з позивачкою проживають окремо, однак аліменти на утримання дитини він сплачує добровільно з січня 2017 року та в підтвердження цього надав суду копії платіжних доручень, з яких вбачається, що відповідачем також вже сплачено аліменти за травень 2017 року у розмірі 1500 гривень 00 копійок. Крім цього відповідач зазначив, що дитину одягає, оплачує розважальні заклади, а також утримує квартиру в якій проживає позивачка з дитиною, а тому він згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі ? частки з усіх видів свого заробітку. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні підтримала заперечення відповідача. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому \~27.08.2004 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеса, актовий запис №181. \~ Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. \~ Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства через непорозуміння та з грудня 2016 року проживають окремо і не мають наміру їх поновлювати, їх сім`я носить формальний характер. \~ Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. \~ За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, заява про розірвання шлюбу відповідає їх дійсному волевиявленню і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дитини, і шлюб може бути розірваний. \~ У частині вимог про стягнення аліментів, суд виходить з того, що неповнолітня дитина проживає з позивачкою, однак відповідач приймає участь в утриманні та вихованні їх дитини, з січня місяця, ще до звернення позивачки до суду з даним позовом, добровільно почав сплачувати аліменти на утримання дитини у визначеному ним самостійно розмірі, крім цього додатково купує одяг та оплачує розважальні заклади для дитини. \~ Відповідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності з ч.1 ст.183 СК України, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, \~проживання їх \~окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. \~\~ Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України, суд вважає, що заявлений позов, з урахуванням матеріального положення обох сторін, підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача визнаного ним розміру, а саме 1/4 частки від усіх видів заробітку, проте не менше 30% від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, що відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Разом з тим, з урахуванням сплати аліментів відповідачем у добровільному порядку до звернення позивачки з даним позовом і оплатою до кінця поточного місяця у розмірі, що перевищує визначену судом частку, суд вважає за необхідне аліменти у визначеному судом розмірі стягувати з 01.06.2017 року до досягненнням дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягають судовий збір у розмірі 640 гривень 00 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України в частині вимог про стягнення аліментів, а також на користь позивачки сплачені нею кошти за подачу позовної заяви про розірвання шлюбу у сумі 640 гривень 00 копійок. \~ Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. \~

Outcome: partial