Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

27.07.2021 року позивач звернулася до суду із даною позовною заявою, вказуючи, що вони з відповідачем мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Подружжя проживає окремо. Донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Батько матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Позивач, посилаючись на вищевикладені обставини та на ст. ст. 75, 84,105,110 СК України, ст. ст. 175-177, 274-279 ЦПК України, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 15.09.2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні, без виклику сторін, на 11.10.2021 року о 09:00 годині. Копію ухвали із додатками було направлено сторонам для відома. 07.10.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки в твердій грошовій сумі. Відповідач заперечуючи проти стягнення з нього аліментів, просив суд відмовити у задоволенні позову. 11.10.2021 року дослідивши матеріали справи, суд перейшов до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. 09.11.2021 року у судовому засіданні відповідач частково визнав позовні вимоги та просив суд стягувати з нього 1500,00 гривень аліментів щомісячно, так як він має кредитні зобов`язання і не матиме можливості виплачувати більшу суму. При цьому просив суд оголосити перерву у судовому засіданні та надати йому можливість зібрати письмові докази, які вказують на розмір його заробітної плати. Суд задовольнив клопотання відповідача та оголосив перерву у судовому засіданні до 18.11.2021 року. 18.11.2021 року в судове засідання позивач та його представник не з`явилися. На адресу суду надійшла заява, якою представник позивача просить суд розгляд справи провести за його відсутності та без участі позивача. Позовні вимоги підтримує та просить суд позов задовольнити ( а.с. 61). Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про місце та час його проведення. Представник відповідача своєю письмовою заявою просить суд розгляд справи провести без їх участі. Одночасно доводить до відому суду, що позовні вимоги в частині розміру аліментів відповідач визнає на суму 1500,00 гривень ( а.с. 54). З огляду на вказане суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності учасників справи. Суд, ознайомившись із позовною заявою, розглянувши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивача викладену у позові, відзив відповідача, пояснення відповідача надані ним у судовому засіданні, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 27.05.2011 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. У шлюбі у сторін народилася дочка - [PERSON] , [INFO] ( а.с.5). 27.03.2020 року, шлюб між сторонами Володарським районним судом Київської області було розірвано ( а.с. 62-64). Згідно довідки № 281/20 від 20.07.2021 року виданої виконкомом Володарської селищної ради [PERSON] входить до складу сім`ї позивача ( а.с.6). Згідно витягу № 2117 від 09.11.2021 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб [PERSON] зареєстрована за місцем проживання батька ( а.с.57). Відповідач працює в ПП Агрофірма «Каштан» та займає посаду тракториста-водія, заробітна плата якого за 7 останніх місяців склала - 204265,57 гривень, що стверджено довідкою підприємства № 43 від 16.11.2021 року ( а.с. 58). В позовній заяві позивач зазначає, що дочка проживає з нею, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, тому вона звернулася з даним позовом до суду та ставить питання про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 гривень, щомісячно, при цьому не вказуючи з яких розрахунків вона виходила зазначаючи таку суму. Відповідач визнав, що дочка проживає разом з матір`ю, але зареєстрована за його місцем проживання. Добровільно він допомагає утримувати доньку, про що надав копії чеків ( а.с.32-38). В досудовому порядку угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд виходить із тих міркувань, що непорушним конституційним правом кожної неповнолітньої дитини є її право на утримання батьками до досягнення повноліття. Так, статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Крім того, такий обов`язок передбачено в ст. 180 Сімейного кодексу України. Обов`язок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням шлюбу між батьками та спільного проживання з дитиною. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Ст. 180 Сімейного кодексу України, вказує, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини визначені ст. 182 СК України та положеннями ч. 2 названої статті, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі; розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Положеннями ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», прожитковий мінімум складає, для: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. При визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітньої дитини та звичайні потреби дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; особу платника аліментів, який являється молодою людиною працездатного віку, працює в ПП Агрофірма «Каштан» та займає посаду тракториста-водія, заробітна плата якого за 7 останніх місяців склала 204265,57 гривень, інших утримань з нього не проводиться. На підставі викладеного, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття, розмір гарантованого законодавством України прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, обов`язок обох батьків утримувати дитину, те, що відповідач здорова, працездатна особа та має можливість надавати матеріальну допомогу (доказів неможливості надання такої допомоги відповідачем суду не надано), а дитина потребує такої допомоги, суд прийшов до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача у твердій грошовій сумі, яка підлягає щорічній індексації відповідно до закону, у розмірі 2000,00 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць у відповідності з п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України. Таким чином встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивача базуються на законі та підлягають частковому задоволенню. Позивача звільнено від сплати судових витрат, отже відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача стягуються судові витрати у розмірі судового збору визначено державою для розгляду справ даної категорії, що складає - 908,00 грн.

Outcome: partial