Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

27 жовтня 2020 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що вона народилася від шлюбу [PERSON] та [PERSON] , який є її батьком. Шлюб між батьками розірвано. Після розірвання шлюбу вони з матір`ю виїхали на постійне проживання до міста Полтава. На даний час вона досягла повноліття та навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж управління, економіки і права Полтавської державної аграрної академії». Стипендії та доходів від періодичних підробітків не вистачає для нормального життя. Оскільки вона перебуває на денній формі навчання, то потребує додаткової матеріальної допомоги на проїзд до навчального закладу, для придбання одягу, продуктів харчування, канцелярського приладдя, додаткової літератури тощо. Крім того, вона має проблеми зі здоров`ям, перебуває на обліку у лікаря, що вимагає додаткових витрат на лікування. Мати працює та допомагає їй матеріально, проте остання не може самостійно забезпечити її всім необхідним, оскільки отримує мінімальну заробітну плату. Відповідач добровільно не надає коштів на її утримання, хоча має задовільний стан здоров`я, отримує стабільну пенсію як особа з інвалідністю по зору, працює за договорами, є співвласником квартири, інших утриманців не має, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на весь період навчання, але не довше ніж до досягнення 23 років. Провадження у справі відкрито 03 листопада 2020 року та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 16 грудня 2020 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. 26). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву, в якій позов визнав у повному обсязі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримала позовні вимоги [PERSON] та не заперечувала проти їх задоволення в повному обсязі, а також зазначила, що допомагає доньці матеріально, але самостійно не може забезпечити дитину всім необхідним (а.с. 29). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками\~позивача [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 7). Як убачається з довідки №3129 від 02 вересня 2020 року, [PERSON] є студенткою ІV курсу Відокремленого структурного підрозділу «Фаховий коледж управління, економіки і права Полтавської державної аграрної академії», форма навчання денна, спеціальність 201 «Агрономія», навчається за державним замовленням, отримує стипендію, термін закінчення навчального закладу 30 червня 2021 року (а.с. 8). Позивач [PERSON] має проблеми зі здоров`ям, що вимагає додаткових витрат на лікування (а.с. 10, 11, 12). Мати позивача [PERSON] [PERSON] , допомагає дитині матеріально, але її матеріальний стан не дозволяє самостійно забезпечити дочку всім необхідним. Відповідач [PERSON] є особою з інвалідністю третьої групи; не оспорює той факт, що інших утриманців він не має. Згідно з положеннями ст. 199 СК України в разі, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При цьому право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;\~2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;\~3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зважаючи на наведені норми, які на думку суду підлягають застосуванню при вирішенні даного спору, суд доходить наступного висновку. Позивачем доведено, що вона є дочкою відповідача, яка набула повноліття, не досягла віку 23 років, продовжує навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж управління, економіки і права Полтавської державної аграрної академії» та потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Відповідно до ст. 200 СК України, визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, суд ураховує матеріальне становище дитини, яке потребує поліпшення у зв`язку з її навчанням; наявність у платника аліментів доходу у вигляді пенсії та можливості сплачувати аліменти, стан здоров`я дитини та відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців. Згідно зі ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач звернувся до суду із заявою про визнання позову, то суд приходить до переконання, що аліменти слід стягувати з платника у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду (27 жовтня 2020 року) і до закінчення терміну навчання 30 червня 2021 року. Відповідно до\~п.\~3\~ч.\~1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» позивачка\~звільнена від\~сплати судового\~збору,\~а тому\~на підставі\~ст.\~141\~ЦПК України судовий\~збір покладається\~на відповідача\~та стягується з нього в дохід держави. Разом з тим, зважаючи на факт визнання відповідачем позовний вимог та

Outcome: approved