Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

29.04.2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є рідною донькою [PERSON], [INFO], яка була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO]. 13.01.2016 року мати померла в Клінічний Рудничній лікарні м. Макіївки, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №56 від 14.01.2016 року, виданим Макіївським патологоанатомічним бюро м. Макіївки та свідоцтвом про смерть від 15.01.2016 року №ДНР № 014280 (на бланках «Донецької народної республіки»). З даним лікарським свідоцтвом вона звернулась до відділу реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, де їй було відмовлено, так як лікарське свідоцтво про смерть видано на території, яка тимчасово непідконтрольна Україні, та вважається недійсним. З метою оформлення спадкових прав після смерті матері, заявниця просить суд ухвалити рішення про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], яка померла 13.01.2016 року. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові пояснення та не заперечує проти задоволення заяви. Проаналізувавши в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до\~ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Як вбачається з копії паспорту,[PERSON], [INFO], була зареєстрована та проживала за адресою: [INFO] (а.с.7-13). Факт смерті [PERSON], [INFO], 14.01.2016 року не підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №56 від 14.01.2016 року, виданим Макіївським патологоанатомічним бюро м. Макіївки виданим Старобешівською центральною районною лікарнею, так як надано копію медичного свідоцтва, оригінал відсутній (а.с. 5). Таким чином, факт смерті [PERSON] не підтверджується наданими суду доказами. Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» вищевказані документи є недійсними і не створюють правових наслідків. Як вбачається зі змісту Наказу Мінюсту України від 17.06.2014 року №953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Донецької області, зокрема м. Макіївка, тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м. Макіївка. Відповідно до роз'яснень п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Як вбачається зі змісту відмови відділу ДРАЦС Краматорського МУЮ №1409/3-119 від 05.04.2016 року заявниця зверталася до відділу ДРАЦС Краматорського МУЮ із заявою про державну реєстрацію смерті її матері. Однак, заявниці в реєстрації було відмовлено (а.с.4). З приводу доводів заявника про те, що встановлено смерть матері свідоцтвом про смерть, виданим ДНР та доведено захоронення слід зазначити, що відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доведення цих обставин із боку заявниці можливе на підставі доказів, перелічених у ст.57 ЦПК України. До таких доказів належить і оригінал медичного свідоцтва про смерть, який не наданий суду, тобто фактично не можливо встановити смерть [PERSON], [INFO], що може встановити тільки медичний заклад, оскільки згідно з ч.2 ст.212 ЦПК України жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленого значення. Відповідно до ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. За таких обставин, суд вважає, що заява про встановлення факту смерті не підлягає задоволенню, як не доведена.

Outcome: dismissed