Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-28 00:00:00

28.04.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики з урахуванням індексі інфляції в сумі 7455,84грн., стягнення процентів за користування грошима з урахуванням індексу інфляції в сумі 5433,65 грн., стягнення 3% річних за прострочку виконання грошового зобовязання в сумі 180,33 грн., стягнення судових витрат в сумі 243,60грн. В обґрунтування вказує, що 10.05.2013 року він дав в борг відповідачу 8 000 грн. зі щомісячною сплатою 4% за користування грошима строком до 04.08.2013 року, про що відповідач написав йому розписку. В строк до 04.08.2013 року відповідач сплатив йому проценти за користування грошима в сумі 908, 40 грн. за період з 10.05.2013 року по 04.08.2013р. та 3091,60 грн. із суми основного боргу, залишок боргу в сумі 4908,40 грн. відповідач зобовязався повернути до кінця січня 2014 року, але до теперішнього часу відповідач ні борг, ні проценти не повернув. В кінці жовтня 2014 року відповідач пообіцяв відремонтувати належний йому автомобіль, у звязку із чим, він віддав відповідачу автомобіль «ВАЗ-2101», реєстраційний номер [NUMBER] разом із запчастинами, але до теперішнього часу автомобіль не відремонтований та борг не повернутий. Сума боргу із врахуванням індексу інфляції за період з 05.08.2013р. по 24.04.2015р. складає 7455,84 грн., сума процентів із урахуванням індексу інфляції за період з 05.08.2013р. по 24.04.2015р. складає 5433,65 грн., 3% річних від простроченої суми боргу буде складати 180,33 грн. за період з 01.02.2014р. по 24.04.2015р., які [PERSON] просить стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутністю, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, вважає, що в порядку заочного провадження, позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, копією розписки від 10.05.2013р., а.с.9, та приєднаним до справи оригіналом розписки, що між сторонами склалися правовідносини по договору займу. Згідно ст.ст1046,1047,1049,1051 ЦК України - за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ гроші, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у строк, та в порядку встановлену договором. Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, на його підтвердження може бути представлена розписка позичальника. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші були одержані в меншій кількості, ніж встановлено договором. Згідно розписки від 10.05.2013 р. відповідач взяв в борг у [PERSON] 8 000 грн. зі сплатою 4 % щомісячно. Вказану суму відповідач зобовязався повернути до 04.08.2013 року, потім кінцеву дату повернення боргу було змінено на кінець січня 2014 року, однак взяте на себе зобовязання не виконав. Відповідно до ст.ст. 525,526,530,629 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 599 ЦК встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Оскільки відповідач порушив умови договору позики щодо своєчасного повернення грошових коштів, брав в борг 8000 грн., повернув лише 3091,60 грн., тобто порушив вимоги ст.1049 ЦК України, тому слід стягнути з відповідача борг за договором позики, з урахуванням індексу інфляції в сумі 7455,84 грн. на користь позивача та 3% річних від простроченої суми, що складає 180,33грн. за період з 01.02.2014р. по 24.04.2015р. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Звернення до суду з вимогою про повернення всіх сум за договором позики у звязку з порушенням умов договору є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобовязань. Факт повернення часткової суми позики до звернення позивача до суду, але з порушенням встановленого договором позики строку повернення, не звільняє боржника від відповідальності, передбаченої ст.ст.625,1048 ЦК України. Оскільки сторони домовилися про щомісячну сплату відповідачем 4% за користування коштами, про що зазначено в договорі позики, суд вважає необхідним стягнути з відповідача 4058,53 грн. процентів за користування коштами за період з 05.08.2013 року по 24.04.2015р., задовольнивши позов частково. У стягненні суми відсотків з урахуванням індексу інфляції суд вважає необхідним відмовити, оскільки вказана вимога суперечить діючому законодавству. У відповідності зі ст.79, 88 ЦПК України при частковому задоволенні позову, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, підлягають стягненню з [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати 243,60 грн. судового збору, сплачені позивачем при зверненні до суду згідно квитанції а.с.2. На підставі ст. ст.525,526,530,599, 625, 629,1046-1051 ЦК України,

Outcome: partial