Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

27. 11. 2015 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та дружини. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що з 25. 01. 2013 року перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №7. Від зазначених відносин подружжя має малолітню дитину сина [PERSON], 16. 05. [INFO]. Сторони, хоча й проживають разом, але припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство. Усі витрати, повязані з утриманням дитини позивач здійснює самостійно. На даний час вона ніде не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує відповідні соціальні виплати. З урахуванням викладеного, посилаючись на ч. 2 ст. 84, ст. 180, ст. 182, ч. 1 ст. 191 СК України позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини сина [PERSON], 16. 05. [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття, починаючи з дня подання даного позову, а також аліменти на утримання дружини, з якою проживає дитина у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 27. 11. 2015 року і до досягнення сином [PERSON], 16. 05. 2013 року трирічного віку. У відкрите судове засідання позивач не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач до початку проведення судового засідання надав суду заяву в якій зазначив, що заявлені вимоги [PERSON] визнає та не заперечує проти стягнення аліментів у ? часті від його заробітку (доходу) та розгляду справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно копії Свідоцтва про шлюб серії І-КИ №236575, виданого 25 січня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області встановлено, що 25 січня 2013 року за актовим записом №7 зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Відповідно до Свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], Серія І-КИ №426252, виданого 22 травня 2013 року виконавчим комітетом Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, підтверджено, що його батьками є сторони у справі. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обовязку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В ч. 1 ст. 179 СК України аліментами, які одержані для утримання дитини, є власністю того з батьків, на імя кого вони виплачуються, і мають використовуватись за цільовим призначенням. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Наданою суду Довідкою, виданою 01. 12. 2015 року виконавчим комітетом Славгородської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, встановлено, що [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO], разом зі своєю матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а ч. 4 вказаної статті визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Так, з Довідки ТОВ «ДВК» від 05. 01. 2016 року вбачається факт перебування відповідача [PERSON] на посаді тракториста-машиніста та отримання ним в період з липня 2015 року по грудень 2015 року заробітної плати у сумі 15174 грн. 88 коп. Відповідно до п. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Суд, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів в розмірі ? частки та 1/6 частки на утримання дитини та дружини відповідно, щомісячно, враховує позицію відповідача, викладену в письмовій заяві, якою [PERSON] визнав позов, а також те, що вказані частки для позивача є достатніми, а для відповідача такими, які він має можливість сплачувати, так як є працевлаштованим та періодично отримує заробітну плату, інших осіб на утриманні та стягнень по виконавчим листам не має. Загальний розмір аліментів, що підлягають стягненню не перевищує 50% отримуваного [PERSON] заробітку (доходу), що свідчить про відсутність порушення вимоги ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Окрім того, суд звертає увагу, що позивач та відповідач в подальшому не позбавлені права в разі зміни їх матеріального чи сімейного стану звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів в порядку ст. 192 та ч. 3 ст. 80 СК України чи про стягнення додаткових витрат на дитину відповідно до положень ст. 185 СК України. Згідно ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved