Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

27 жовтня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. У своїй заяві позивач зазначила, що вони з відповідачем з 15 липня 2017 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає з нею. Спільне подружнє життя не склалося через несумісність характерів та різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Остаточно шлюбні відносини припинені у вересні 2020 року, спільного господарства не ведуть. Посилаючись на те, що збереження шлюбу суперечить її інтересам, позивач просила суд, шлюб укладений між нею та відповідачем у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 15 липня 2017 року, актовий запис № 783 - розірвати. У судове засідання позивач не з`явилася, в позовній заяві просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримувала. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відзив на позов, заяви про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 15 липня 2017 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 15 липня 2017 року, актовий запис № 783 (а.с. 10). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 17 листопада 2017 року (а.с.11). Крім того, судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, подружнє життя не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння. Спільного господарства не ведуть, проживають за різними адресами. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу на надав, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved