Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

28 лютого 2017 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з червня 2015 року вона перебувала у громадянському шлюбі з відповідачем, від якого вони мають дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Наразі вони з відповідачем разом не проживають вже рік, причиною розірвання відносин є відсутність взаєморозуміння та різниця характерів, на даний час відносини, як чоловіка та дружини між ними припинені та спільне господарство вони разом не ведуть. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. У зв'язку з чим просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного мінімуму, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Зазначила, що відповідач в період її перебування в пологовому будинку надавав їй кошти і придбав костюм та одразу після народження дитини приніс дві пачки пудгузків, більше жодної матеріальної допомоги не надавав, на її прохання не реагує, навіть коли вона прохала про надання коштів для придбання ліків для дитини, мотивуючи свою позицію відсутністю коштів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 15 % його заробітку (доходу), надавши пояснення аналогічні його запереченням на позовну заяву, а саме посилався на те, що він працює торговим представником, розмір його місячної заробітної плати становить близько 3 000,00 грн., оскільки в нього погодинна оплата праці. Наразі на його утриманні перебуває мати, яка нещодавно перенесла операцію, та він сплачує кредит. Пояснив, що він декілька разів купував дитині одяг, декілька разів надавав позивачу грошові кошти у розмірі 250-300 грн., два-три місяці тому купував іграшки, в задоволенні останньої вимоги позивача про надання 250 грн. на купування мазі дитині він відмовив та пропонував позивачу придбати ним зазначену мазь, яку передати їй. Додав, що він з позивачем приблизно півтора року не підтримує стосунків. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснила, що відповідач не ухиляється від обов'язку утримування дитини, купував підгузки, одяг, надавав грошові кошти в міру фінансових можливостей і взагалі визнав себе батьком дитини, хоча зазначений факт міг оспорити, оскільки дитина народилась після припинення стосунків із позивачем. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, і [INFO] у них народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю, знаходиться на її утриманні та вихованні, зазначена обставина сторонами не оспорювалась, відповідач періодично надає допомогу на утримання дитини, посилання відповідача на перебування на його утриманні матері не можуть бути прийняті судом, як поважні, оскільки відповідачем не надано доказів непрацездатності матері та потреби в матеріальній допомоги в розумінні ст. 202 СК України, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст. 182 СК України, з відповідача на користь позивача на утримання дитини, повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO], повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоров'я дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved