Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-03 00:00:00

28.12.2020 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Чорноморський суднобудівний завод», Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області, в якій позивачка просить суд звільнити майно з-під арешту шляхом скасування заборони щодо житлового будинку [ADDRESS] , що належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованої в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 3440325; зареєстровано: 10.07.2006 року за № 3440325 реєстратором: Четверта миколаївська державна нотаріальна контора, 54036, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Веселинівська, 45, (0\~512) 48-37-71; підстава обтяження: лист, 957, 07.07.1968 року, Чорноморський Суднобудівний завод; об`єкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , [PERSON] ; причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер: 94765NIKOLAEV4; архівна дата: 27.01.1998 року; дата виникнення: 06.08.1968 року; № реєстра: 9981-65; внутр. № А401413С22EF3B2D6743, коментар: N 29/20. В обґрунтування вимог посилається на те, що [INFO] помер спадкодавець [PERSON] , 1942 року народження. Після його смерті відкрилась спадщина, яка прийняли наступні спадкоємці: його дружина [PERSON] та дві доньки [PERSON] та [PERSON] . Спадкова маса складалась із житлового будинку [ADDRESS] . Пізніше, [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріальної контори з метою відчуження належної їм на праві власності частини вищезазначеного нерухомого майна. При цьому, позивачці було повідомлено, що на підставі повідомлення заводу ім. Носенка від 07.07.1968 року накладено заборону відчуження нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , належного [PERSON] , в зв`язку з одержанням ним суди. Оскільки всі документи, пов`язані з накладенням заборони, відсутні у зв`язку з закінченням терміну їх зберігання, то скасування обтяження неможливе у досудовий спосіб. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 29.12.2020 року прийнято до свого провадження цивільну справу за вказаним позовом. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Залучені до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] та [PERSON] . Сторони повідомлялись судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги підтримує, позов просить задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, не скористались своїм процесуальним правом та не направили суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, письмові пояснення суду не надала. 29 січня 2021 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , до суду надійшла заява, в якій остання просила розгляд справи проводити без її участі, проти позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14.02.1975 року. Згідно копії Свідоцтва про право спадкування за законом від 31.10.1975 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2560, спадкоємцями після смерті [PERSON] є: дружина [PERSON] , донька [PERSON] , донька [PERSON] . Спадкове майно складається з житлового будинку з надвірними спорудами в [ADDRESS] . Після реєстрації шлюбу, 20.09.2008 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 20.09.2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Згідно копії листа Четвертої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 17.11.2020 року за вихідним № 817/02-17, у Реєстрі реєстрації заборон житлових будинків за 06.08.1968 року є запис № 29 про те, що на підставі повідомлення заводу ім. Носенка від 07.07.1968 року накладено заборону відчуження нерухомого майна (житлового будинку), розташованого за адресою: [ADDRESS] , належного [PERSON] у зв`язку з одержанням ним суди. Будь-які інші документи, пов`язані з накладенням заборони на належне [PERSON] нерухоме майно, в нотаріальній конторі відсутні у зв`язку з закінченням терміну їх зберігання. Даний факт також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо нерухомого майна. Так, з інформації вбачається наступне тип обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 3440325; зареєстровано: 10.07.2006 року 15:42:19 за № 3440325 реєстратором: Четверта миколаївська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: лист, 957, 07.07.1968 року Чорноморський Суднобудівний завод; власник: [PERSON] . Для з`ясування деталей обтяження представником позивачки 08.12.2020 року було направлено адвокатський запит до директора ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод». Так, з відповіді арбітражного керуючого Протасової О.М., що є ліквідатором ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод», від 17.12.2020 року за вихідним № 01-34/544 вбачається, що дійсно ПАТ «Чорноморський суднобудівний завод» є правонаступником Заводу ім. Носенка, про що надано відповідну довідку. Стосовно інформації щодо заборони відчуження вищезазначеного житлового будинку та щодо заборгованості [PERSON] по сплаті отриманої ним суди, то за давністю років та знаходженням ПАТ «ЧСЗ» в ліквідпроцедурі документи з цього питання не збереглись, деякі документи на підприємстві втрачені або знищені раніше. Їй, як ліквідатору ПАТ «ЧСЗ», колишнім керівництвом зазначені документи не передавались. Згідно пошуку в «Автоматизованій системі виконавчого провадження», станом на 21.12.2020 року відсутні дані що свідчать про наявність виконавчого провадження відносно спадкодавця [PERSON] , 1942 року народження, який помер [INFO] . За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року № 5, у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Крім того, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Також, відповідно до п.11 вказаної Постанови, при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів. В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. На час звернення з позовом до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно, порушується право власності позивачки, внаслідок чого вона позбавлена можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд. Підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, оскільки відсутні данні, які підтверджують конкретний розмір існуючої заборгованості [PERSON] перед відповідачем - Публічним акціонерним\~товаристома «Чорноморський\~суднобудівний завод», а тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом звільнення майна з-під арешту. На підставі викладеного та

Outcome: approved