Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

29.03.2016\~року до суду заявлено позов [PERSON] до ТОВ\~«ПК «Зоря Поділля» про визнання договору оренди землі розірваним, зобовязання повернути земельну ділянку її власнику, за яким позивач просила суд визнати розірваним договір оренди землі від 16.09.2010\~р., укладений між [PERSON] та ТОВ «Продовольча компанія «Зоря Поділля», а також зобовязати товариство з обмеженою відповідальністю «Продовольча компанія «Зоря Поділля» повернути позивачу [PERSON] обєкт оренди земельну ділянку площею 1,7434\~га, розташовану на території Чечелівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, яка є власністю позивача як орендодавця. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що вона, будучи законним власником земельної ділянки площею 1,7434\~га, розташованої на території Чечелівської сільської ради Гайсинського району, 16.09.2010\~р. уклала із ТОВ\~«ПК «Зоря Поділля» договір оренди землі, підписавши його та передавши строком на 5 років 16.09.2010\~р. орендарю ТОВ\~«ПК «Зоря Поділля» належну їй земельну ділянку у строкове платне користування згідно із актом прийому-передачі обєкта оренди. Позивачка вважала, що початком дії строку вказаного договору оренди землі є 01.01.2011\~р. час фактичного використання землі орендарем, а кінцевою датою дії договору є 31.12.2015\~р. Цей договір, на думку позивача, ТОВ\~«ПК «Зоря Поділля» умисно не реєструвало у Гайсинському відділенні Вінницької регіональної філії ДП Центр ДЗК протягом тривалого часу, а лише із зміною законодавства здійснило державну реєстрацію прав оренди землі 09.10.2014\~року у Реєстраційній службі Гайсинського РУЮ. Упродовж 2011-2016 років орендар ТОВ\~«ПК «Зоря Поділля» використовував орендовану земельну ділянку за призначенням, отримував прибутки від вирощування сільгосппродукції, сплачував [PERSON], орендну плату. У січні 2016\~року вона звернулась до ТОВ\~«ПК «Зоря Поділля» із вимогою повернути належну їй земельну ділянку, оскільки строк дії договору закінчився, а вона не бажає продовжувати дії договору оренди землі, про що надіслала письмове повідомлення поштовим відправленням. ТОВ\~«ПК «Зоря Поділля» відмовляється повернути належну їй земельну ділянку, в звязку із чим порушене її право власника земельної ділянки, а тому вона змушена звернутись за захистом свого права до суду із цим позовом. Вважала, що до спірних правовідносин необхідно застосувати правову позицію, висловлену Верховним Судом України у своїй постанові від 19 лютого 2014\~року у справі №\~6-162 цс13), згідно із якою моментом укладення договору оренди землі є час, коли сторони, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі, скріплюють його своїми підписами. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути у її відсутність, вимоги задовільнити повністю з підстав зазначених у позовній заяві та її письмових поясненнях (а.с.\~85-86). В судове засідання представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 18 жовтня 2016\~року, не з'явилась, просила справу розглянути у її відсутність, направила на адресу суду письмове заперечення, в якому просить провести розгляд справи у її відсутність за наявними в матеріалах справи доказами, а у задоволенні позову відмовити, оскільки строк дії спірного договору не закінчився, він є чинним, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання розірваним договору оренди землі (а.с.\~94-95). З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне відмовити у задоволенні позову [PERSON] з таких підстав. Доведено, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 1,7434\~га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Чечелівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, кадастровий №\~0520886500:01:003:0100, що підтверджується свідоцтвом про правом на спадщину за заповітом від 14.09.2010\~р. та державним актом на право власності на землю ВН\~№108544 (а.с.а.с.\~15, 16). Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 16 вересня 2010\~року [PERSON] передала в строкове платне користування ТОВ\~«ПК «Зоря Поділля» земельну ділянку площею 1,7434\~га строком на 5 років, що підтверджується копією вказаного договору оренди земельної ділянки з додатками та актом прийому-передачі обєкта оренди (а.с.а.с. 8-13, 14). Пунктом 43 вказаного договору оренди земельної ділянки передбачено, що цей договір набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації (а.с.9). 09 жовтня 2014\~року зазначений договір оренди зареєстровано Реєстраційною службою Гайсинського РУЮ Вінницької області, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно (а.с.17). 18 січня 2016\~року [PERSON] звернулась до ТОВ\~«ПК «Зоря Поділля» із письмовим повідомленням, згідно із яким вона повідомила орендаря ТОВ\~«ПК «Зоря Поділля» про своє заперечення проти поновлення (продовження) договору оренди земельної ділянки від 16.09.2010\~р., вимагала повернути належну їй земельну ділянку площею 1,7434\~га, розташовану на території Чечелівської сільської ради Гайсинського району, про що вимагала підписати акт прийому-передачі обєкта оренди (земельної ділянки) (а.с.а.с.\~26-34). ТОВ\~«ПК «Зоря Поділля» відмовляється розривати договір оренди належної [PERSON] земельної ділянки площею 1,7434\~га, який було підписано сторонами 16.09.2010\~р. та зареєстровано 09.10.2014\~року. Спірні правовідносини регламентуються: Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». За змістом статей 18, 20 «Про оренду землі» (у редакції, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Пунктом 43 договору оренди земельної ділянки 16.09.2010\~р. передбачено, що цей договір набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації (а.с.9). Отже, строк дії спірного договору оренди землі починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обовязки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. З урахуванням зазначених норм матеріального права строк дії спірного договору спливає 09 жовтня 2019 року. Отже, строк дії договору оренди не закінчився, він є чинним, тому відсутні підстави для витребування землі. З урахуванням зазначених норм матеріального права строк дії спірного договору не закінчився, він є чинним, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання розірваним договору оренди землі від 16.09.2010\~р. та витребування належної їй земельної ділянки. Такої ж правової позиції щодо вирішення цивільно-правових спорів про розірвання договорів оренди землі з підстав закінчення строку дії договору оренди притримується й Верховний Суд України (Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 18 січня 2017\~року у справі №\~6-2777цс16), рішення та практика якого відповідно до ст.\~360-7 ЦПК України є обовязковими для усіх судів України. Ухвалюючи рішення у цій справі, суд не приймає та відхиляє твердження позивача [PERSON] про те, що до спірних правовідносин необхідно застосувати правову позицію, висловлену Верховним Судом України у своїй постанові від 19 лютого 2014\~року у справі №\~6-162 цс13), згідно із якою моментом укладення договору оренди землі є час, коли сторони, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі, скріплюють його своїми підписами, оскільки станом на час судового розгляду та вирішення вказаної справи Верховний Суд України змінив свою позицію у даній категорії справ та розяснив у свої постанові від 18 січня 2017\~року у справі №\~6-2777цс16, що строк дії договору оренди землі починається після набрання ним чинності з часу держаної реєстрації, а не з моменту його укладення. При цьому суд керується правовим принципом застосування норм права, за яким у разі існування неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності, що також розяснюється у п.1 листа Міністерства юстиції України від 26 грудня 2008 року N\~758-0-2-08-19 (v0758323-08) «Щодо практики застосування норм права у випадку колізії». Інші пояснення та доводи позивача, надані ним заперечення про обґрунтованість позовних вимог, суд відхиляє, оскільки дані твердження [PERSON] повністю спростовуються викладеними в рішенні суду доводами та наявними у справі і дослідженими судом доказами.

Outcome: dismissed