Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

29.04.2014 року Територіальне медичне об'єднання «Фтизіатрія» в особі Міжрайонного диспансерного відділення № 1 (далі - заявник) звернулось до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] (далі - заінтересована особа-1, [PERSON]) до Київської міської протитуберкульозної лікарні № 2 (далі - заінтересована особа-2), в якому просить надати дозвіл госпіталізувати в примусовому порядку [PERSON] до Київської міської протитуберкульозної лікарні № 2 на строк три місяці, починаючи з дня фактичної госпіталізації, посилаючись на хворобу останньої. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 29.04.2014 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою Територіального медичного об'єднання «Фтизіатрія» у м. Києві в особі Міжрайонного диспансерного відділення № 1, заінтересовані особи: [PERSON], Київська міська протитуберкульозна лікарня № 2 про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, та справу призначено до судового розгляду у закритому судовому засіданні. В судове засідання представник заявника та лікар Ілляш В.В. не з'явились, надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, одночасно зазначили, що заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Суд, враховуючи, що заінтересована особа-1 за даними протитуберкульозного закладу становить загрозу розповсюдження хвороби, відповідно до ст. 285 ЦПК України, визнав можливим розгляд справи у її відсутність та у відсутність представника заявника та лікаря Ілляш В.В. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява Територіального медичного об'єднання «Фтизіатрія» у м. Києві в особі Міжрайонного диспансерного відділення № 1 про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу, підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що відповідно до витягу з амбулаторної карти диспансерної хворої [PERSON], [INFO], складеного та підписаного лікарем-фтизіатром Міжрайонного диспансерного відділення №1 Ілляш В.В. та завідуючою Міжрайонного диспансерного відділення № 1 Ліщенко Н.В., [PERSON] встановлено діагноз НЛТБ (25.02.2014) верхньої частки лівої легені (інфільтративний) Дестр. (+), МБТ (+), Резист.+ І (RS), ІІ (Ofl), Гіст. 0, Категорія.4.3 А, Когорта 1 (2014), Шифр А-15.0-3.3 та вона становить загрозу розповсюдження хвороби - туберкульоз. Крім того, як зазначено у витязі, [PERSON] зловживає алкоголем. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», у разі, якщо хворі на заразні форми туберкульозу, у тому числі під час амбулаторного чи стаціонарного лікування, порушують протиепідемічний режим, що становить під загрозу зараження туберкульозом інших осіб, з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду вони можуть бути примусово госпіталізовані до протитуберкульозних закладів, що мають відповідні відділення (палати) для розміщення таких хворих. Примусова госпіталізація осіб, стосовно яких судом увалено відповідне рішення, здійснюється з урахуванням висновку лікаря на строк до трьох місяців. Згідно Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я», туберкульоз віднесено до соціально небезпечних захворювань. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікробактеріями туберкульозу. Згідно ч. 3 ст. 20 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», хворі на туберкульоз та інфіковані мікробактеріями туберкульозу зобов'язані: дотримуватися призначеного їм відповідно до стандарту медичної допомоги режиму лікування; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку закладу охорони здоров'я під час стаціонарного чи санаторно-курортного лікування; проходити у встановлені строки обов'язкові медичні огляди та обстеження на туберкульоз, визначені відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров'я; дотримуватися вимог протиепідемічного режиму. Так, згідно наявних в матеріалах амбулаторної картки даних, хвора [PERSON] в порушення наведеної вище норми закону ухиляється від лікування небезпечної хвороби, чим ставить в загрозливе становище осіб, що його оточують, подальша його відмова від проходження лікування може призвести до поширення захворюваності на туберкульоз серед населення, що призведе до порушення права на безпечну санітарно-епідеміологічну ситуацію необмеженого кола осіб. Оскільки [PERSON] в епідеміологічному відношенні є небезпечною для оточуючих, при цьому в добровільному порядку відмовляється пройти дообстеження (діагностику) та курс лікування від захворювання на туберкульоз, який супроводжується бактеріовиділенням, то наявні правові підстави для госпіталізації хворої в примусовому порядку до протитуберкульозного закладу - Київської міської протитуберкульозної лікарні № 2 на строк три місяці. За таких обставин, заява Територіального медичного об'єднання «Фтизіатрія» у місті Києві в особі Міжрайонного диспансерного відділення № 1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved