overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

28.03.2014 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] та стягнути з відповідача державне мито в дохід держави. Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 15.12.2007 року. Від шлюбу у них немає дітей. Відповідач не бажає розривати шлюб в ДРАЦ. Причиною розірвання шлюбу стало те що у подружжя виникають непорозуміння через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя. Шлюбні стосунки між сторонами припинено, незважаючи на те що вони проживають за однією адресою. Спільно нажитого майна у сторін немає. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала заяву про проведення судового розгляду справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує та просить такий задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про проведення судового розгляду справи у його відсутності, зазначивши, що позов визнає. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 15.12.2007 року. Дітей у сторін немає. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Суд приймає визнання відповідачем позову і приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

28.03.2014 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості у сумі 12 625 грн 70 к. за житлово-комунальні послуги та інфляційні витрати у сумі 808 грн 04 к. З підстав, викладених у позові (а.с.3-4) просив його задовольнити. Представник позивача не прибув в судове засідання, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, надав згоду на ухвалення у справі заочного рішення (а.с.24). Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не з'явився(а.с.23). Жодних клопотань про відкладення судового розгляду до суду завчасно не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки можуть виникати із договорів, правочинів чи безпосередньо з актів цивільного законодавства. Судом достовірно встановлено, що власником особового рахунку квартири [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується Формою № 3 від 15.11.2014 року (а.с.7). Згідно розрахунку заборгованості за відповідачем рахується заборгованість у сумі 12 625 грн 70 к. (а.с.6). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.1 ст.30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Виходячи із системного аналізу ст.33, 36, 119 ЦПК України саме на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі як порушника його прав та відповідно заявити позовні вимоги, а тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Квартет» ЛТД. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

28.03.2014 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості у сумі 22 189 грн 81 к. за житлово-комунальні послуги та інфляційні втрати у сумі 1 420 грн 15 коп. З підстав, викладених у позові (а.с.3-4) просив його задовольнити. Представник позивача не прибув в судове засідання, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, надав згоду на ухвалення у справі заочного рішення (а.с.22). Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не з'явився (а.с.21). Жодних клопотань про відкладення судового розгляду до суду завчасно не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки можуть виникати із договорів, правочинів чи безпосередньо з актів цивільного законодавства. Судом достовірно встановлено, що співвласником особового рахунку квартири [ADDRESS] є [PERSON], що підтверджується формою №3 від 20.11.2013 року (а.с.7). Згідно розрахунку заборгованості за відповідачами рахується заборгованість у сумі 22 189 грн 81 к. (а.с.5-6). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.1 ст.30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Виходячи із системного аналізу ст.33, 36, 119 ЦПК України саме на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі як порушника його прав та відповідно заявити позовні вимоги, а тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги Комунального підприємства «ЖЕО-109 Голосіївського району». Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

28.03.2014 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості у сумі 2 737 грн 53 к. за житлово-комунальні послуги та інфляційні витрати у сумі 13 грн 68 к. З підстав, викладених у позові (а.с.3-4) просив його задовольнити. Представник позивача не прибув в судове засідання, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, надав згоду на ухвалення у справі заочного рішення (а.с.27). Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, до суду не з'явився(а.с.26). Жодних клопотань про відкладення судового розгляду до суду завчасно не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши надані письмові докази у сукупності, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки можуть виникати із договорів, правочинів чи безпосередньо з актів цивільного законодавства. Судом достовірно встановлено, що власником особового рахунку квартири [ADDRESS] є [PERSON] та зареєстрований [PERSON], що підтверджується Формою № 3 від 06.12.2013 року (а.с.6). Згідно розрахунку заборгованості за відповідачем рахується заборгованість у сумі 2 737 грн 53 к. (а.с.5). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.1 ст.30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Виходячи із системного аналізу ст.33, 36, 119 ЦПК України саме на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі як порушника його прав та відповідно заявити позовні вимоги, а тому суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Квартет» ЛТД. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

28.03.2014 року позивач звернувся до Іллічівського райсуду м.Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 05.05.2000 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №133. Однією сім'єю не проживають з жовтня 2013 року у зв'язку з тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, про час та день слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, жодна з сторін не бажає йти на примирення, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

28.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 517 грн 14 коп заборгованості за надані телекомунікаційні послуги, яка утворилася з 01.07.2011 року по 28.02.2014 року, мотивуючи тим, що відповідач своєчасно не сплачував нараховані йому суми за надані послуги. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач позов не визнав. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши докази по справі - знаходить, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач своєчасно не сплачував нараховані йому суми за телекомунікаційні послуги згідно договору №8046 від 18.09.2009 року, що суперечить вимогам ст.ст.526, 530 ЦК України, у зв'язку з чим за період з 01.07.2011 року по 28.02.2014 року виникла заборгованість в розмірі 517 грн 14 коп (а.с.5). Приймаючи до уваги вказані обставини, те, що відповідач має статус ветерани війни, позов підлягає задоволення, із стягненням з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 517 грн 14 коп, 5 грн 67 коп індексу інфляції, трьох процентів річних в розмірі 19 грн 51 коп (а.с.6). Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

28.03.2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилавсь на те, що 11.01.2013 року між ТОВ «М.С.Л.» та відповідачкою було укладено договір № 412 про розповсюдження державних лотерей, на підставі якого відповідачка зобов'язалась від імені та за рахунок позивача здійснювати розповсюдження білетів державних лотерей на території Донецької області. Мала повну матеріальну відповідальність на розповсюдження термінальних та миттєвих білетів державних лотерей і була зобов'язана звітувати про їх розповсюдження, а також повертати кошти отримані від розповсюдження лотерейних білетів та нерозповсюдженні залишки білетів у представництво ТОВ «М.С.Л». Відповідачка неналежно виконувала договірні зобов'язання та станом на 09.07.2013 року мала заборгованість на суму 2505, 00 грн., яку частково погасила. Станом на 11.03.2014 року відповідачка має заборгованість у розмірі 915,53 грн. , яку просить суд стягнути з відповідачки на корить позивача та стягнути судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з, явився, але надав суду заяву, у якій просить суд справу розглянути у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідачка у судове засідання не з, явилась, але надала суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, позов визнала у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається з матеріалів справи 11.01.2013 року між ТОВ «М.С.Л.» та відповідачкою було укладено договір № 412 про розповсюдження державних лотерей, на підставі якого відповідачка зобов'язалась від імені та за рахунок позивача здійснювати розповсюдження білетів державних лотерей на території Донецької області. Мала повну матеріальну відповідальність на розповсюдження термінальних та миттєвих білетів державних лотерей і була зобов'язана звітувати про їх розповсюдження, а також повертати кошти отримані від розповсюдження лотерейних білетів та нерозповсюдженні залишки білетів у представництво ТОВ «М.С.Л». Відповідачка неналежно виконувала договірні зобов'язання та станом на 09.07.2013 року мала заборгованість на суму 2505, 00 грн., яку частково погасила. Станом на 11.03.2014 року відповідачка має заборгованість у розмірі 915,53 грн., яку необхідно стягнути на користь позивача. Згідно зі ст. 611 ЦК Цкраїни при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки встановлені договором. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

28.03.2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому вказала, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Сторони мешкають окремо. Відповідач працює, інших осіб на утриманні не має, однак в добровільному порядку ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання сина. У зв'язку з тим, що на її утриманні знаходиться неповнолітня дитина, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У попередньому судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги і просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у попереднє судове засідання з'явився, позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх доходів щомісячно на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття, про що надав письмову заяву. Суд, заслухавши пояснення позивача і відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини (серія [NUMBER], актовий запис № 116 від 09.02.2008 року, вчинений Відділом реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції у м. Донецьку) (а.с. 5). Між сторонами не досягнута домовленість по питанню утримання дитини, так як відповідач добровільно не надає достатню допомогу позивачу на утримання неповнолітньої дитини. З огляду на вищевикладені обставини, стан здоров'я і матеріальне становище дитини і платника аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від доходів батька щомісячно, але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з 28.03.2014 року. Приймаючи до уваги, що при звернені до суду з позовом позивач був звільнений від сплати судового збору, вказані судові витрати, згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача, відповідно на користь держави. На підставі викладеного ст.ст. 80, 84, 180, 181 ч. 3, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

28.03.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], з 1/6 частини з усіх видів заробітку до 500 грн, щомісячно, до досягнення сином повноліття, оскільки інша дитина відповідача - [PERSON], [INFO] досягла повноліття, заробіток відповідача має мінливий характер. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не прибув без поважних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем ( а.с.4, 2). Відповідно до рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 21.05.2009 року (справа №2-2544/09), відповідач сплачує позивачу аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини із всіх видів його доходу, щомісячно, починаючи з 24.02.2009 року і до повноліття сина і при прийнятті такого рішення суд прийняв до уваги ту обставину, що на утриманні відповідача перебувала інша дитина - [PERSON], [INFO], яка на даний час досягла повноліття (а.с.6). Відповідач за період з 01.01.2013 року по 20.03.2014 року виплатив позивачу аліменти на загальну суму 150 грн, заборгованість по сплаті аліментів на 20.03.2014 року складає 12087 грн 33 коп, що підтверджується відповідним розрахунком з Новозаводського відділу ДВС Чернігівського міського управління юстиції №58/15. Відповідно до ст.192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно до ст.ст.180, 181 ч.3, 184 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину і за рішенням суду кошти на утримання дитини можуть присуджуватись у твердій грошовій сумі за наявності обставин, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги те, що позивач є інвалідом третьої групи (погіршився стан здоров'я позивача), відповідач офіційно не працевлаштований та має нерегулярні доходи - суд приходить до висновку, що відповідач може здійснювати виплату аліментів позивачу на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн, щомісячно і це є підставами для задоволення позову. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

28.03.2014 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.10.2003 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від даного шлюбу сторони не мають дітей. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, між сторонами склалися стійкі неприязні відносини. Причиною розпаду сім'ї стало те що сторони не зійшлися характерами. На даний час сторони не ведуть спільне господарство, та не проживають однією сім'єю. Неодноразові спроби примиритися результатів не дали. Сумісне життя і збереження сім'ї стало неможливим. Примирення з відповідачем на думку позивача неможливе. Позивач просить суд розірвати їхній з відповідачем шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та розглянути справу без її участі. Після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на «[PERSON]». Відповідач в судове засідання двічі не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Своїх заперечень до суду не надіслав. Причина неявки суду невідома. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони фактично не підтримують шлюбні відносини, сім'я розпалась і існує лише формально. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved