Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

28 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 21 листопада 2009 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та перебуває у неї на утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаємопорозуміння між ними. Спільне господарство не ведеться та фактичні шлюбні відносини припинені з січня 2014 року. Втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними. Збереження сімї неможливо і суперечить їх інтересам, позивач бажає створити нову сімю. Спору про місце проживання дитини і розподілу спільного майна у сторін не має. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому змушена звернутись до суду і просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON], у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON], у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяву позивача та відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України, підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21 листопада 2009 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського РУЮ Дніпропетровської області. Актовий запис № 81, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1 -КИ № 158859 від 21.11.2009 року (а.с. 3). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-КИ № 281370 від 05.06.2010 року виданий відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського РУЮ Дніпропетровської області (а.с. 4). Згідно довідки № 815 від 28.02.2017 року видана Софіївською селищною радою донька проживає з позивачем за адресою вул. Молодіжна, 4/14, в сел. Софіївка (а.с. 9). Судом враховується, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. \~ Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, \~збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе, а шлюбні відносини припинені. Крім того, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання\~\~шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем не заявлено суду про намір зміни прізвище, яке вона змінила під час укладення та реєстрації шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність залишення прізвище позивачу «Ткачова».

Outcome: approved