Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

27.01.2016 року [PERSON] (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (надалі відповідач) про стягнення на його користь 32585 грн. позичених коштів, 656,77 грн. нарахувань за порушення умов договору та судові витрати по справі. Вказав, що в жовтні місяці 2014 року позичив [PERSON] 1485,00 грн. Згідно з розпискою, борг останній зобовязався повернути до 06 грудня 2014 року. 01 квітня 2015 року знову ж позичив відповідачу 200,00грн., а 06 квітня 2015 року ще 100,00грн., які той зобовязався повернути 1 травня 2015 року. 28.05.2015 року позичив ще 800,00 грн., які [PERSON] зобовязався повернути до 1 липня 2015 року. 9 вересня 2015 року на прохання [PERSON] позичив йому електрозварювальний апарат для виконання певних робіт на три дні. Умовою неповернення апарата було повернення його вартості у сумі 30000,00 грн. до 20 вересня 2015 року. Відповідач зобовязання не виконав, в добровільному порядку борг не повернув, що стало підставою звернення до суду. Просив стягнути з відповідача суму позики, вартість електрозварювального апарата та судові витрати у справі. В судовому засіданні позов уточнив, підтримав частково, просив стягнути з відповідача вартість позики в сумі 100 грн., 200 грн., та 1485 грн. та зобовязати відповідача повернути електрозварювальний апарат. Позов в частині стягнення позики в сумі 800 грн. просив залишити без розгляду. Від решти позовних вимог відмовився. Відповідач позов щодо сум позики визнав, пояснив, що не відмовляється від її повернення, проте на даний час він, із-за важкого матеріального становища, повернути борг немає можливості. Позов щодо повернення або сплати вартості електрозварювального апарата не визнав. Суду пояснив, що дійсно користувався ним за згодою позивача, написав розписку щодо повернення його вартості у разі пошкодження, проте після користування ним протягом певного часу повернув його [PERSON] Вважав, що розписку про позичку електрозварювального апарата [PERSON] порве, тому не забрав її оригінал від позивача після повернення апарату. В судові засідання 23.02.2016 року, 10.03.2016 року та 22.03.2016 року не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що [PERSON] позичив [PERSON] 1485 грн., які [PERSON] зобовязувався повернути 06 грудня 2014 року. Вказані обставини підтверджуються розпискою відповідача (а.с. 7). 06.04.2015 року [PERSON] знову позичив [PERSON] 200 грн., та ще 100 грн., які той зобовязувався повернути позивачу 1 травня 2015 року, що підтверджується розпискою [PERSON]В.(а.с. 6). 9 вересня 2015 року [PERSON] позичив у [PERSON] електрозварювальний апарат терміном на три дні з 9.09.2015 року по 12.09.2015 року, який зобовязався повернути в строк і в справному стані. У випадку несвоєчасного повернення або повернення апарату ушкодженого [PERSON] зобовязався сплатити кошти в сумі 30000,00грн. в строк до 20.09.2015 року (а.с.9). Вказані обставини визнаються відповідачем Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суми позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 2 статті 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені в договорі. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться. Приймаючи до уваги наявні в справі докази суд прийшов до обґрунтованого висновку про наявність між сторонами договірних відносин з приводу позики на підставі письмових розписок, наданих [PERSON] [PERSON] Сторони визнають, що станом на дату розгляду справи в суді відповідач не виконав вимог по поверненню позики, тому суд приходить до переконання, про правомірність вимог позивача про стягнення за договорами позик. Вимоги щодо повернення електрозварювального апарату регулюються главою 60 ЦК України, оскільки у користування відповідача на визначений строк було передано на безоплатній основі річ, визначену індивідуальними ознаками і відповідач зобовязувався її повернути протягом встановленого строку. Статтею 827 ЦК України передбачено, що за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов'язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. Користування річчю вважається безоплатним, якщо сторони прямо домовилися про це або якщо це випливає із суті відносин між ними. Відповідно до положень п.3.ч.2 ст.833 цього ж кодексу на користувача покладається обовязок повернути річ після закінчення строку договору в такому самому стані, в якому вона була на момент її передання. Якщо після припинення договору користувач не повертає річ, позичкодавець має право вимагати її примусового повернення, а також відшкодування завданих збитків (ч.1 ст. 836 ЦК). Згідно ст. 3 ЦПК України кожній особі надано право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На суди, згідно ст. 4 цього ж кодексу покладено обовязки здійснюючи правосуддя, захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до положень ст. 10 та 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Посилаючись на те, що повернув позивачеві електрозварювальний апарат відповідач не надав жодного доказу на підтвердження своїх заперечень, а оригінал його розписки, який знаходився у відповідача суд розцінює як належний доказ того, що договір позички не виконаний. Таким чином після припинення дії договору відповідач не повернув позивачеві електрозварювальний апарат, тому вимоги позивача правомірні та підлягають задоволенню В процесу розгляду справи позивач відмовився від стягнення сум за порушення умов договору, тому при винесені рішення суд діє відповідно до принципу диспозитивності, визначеному ст. 11 ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ч.3 ст.88 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved