Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

28.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на житловий будинок № 32 по вул. Кірова в м. Балаклія Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], померлого 31.07.2012. Мотивуючи позовні вимоги зазначив, що його діду, [PERSON], який помер 11.02.2011, на підставі договору дарування належав житловий будинок № 32 по вул. Кірова в м. Балаклія Харківської області. Після його смерті відкрилась спадщину, яку прийняв батько позивача [PERSON], померлий 31.07.2012. Після смерті батька [PERSON] була подана заява нотаріусу про прийняття спадщини, але у звязку з тим, що за життя [PERSON] у встановленому законом порядку не зареєстрував право власності на вищевказаний будинок, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено. Позивач та відповідач в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, просили суд про розгляд справи за їх відсутності, відповідач позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим позовні вимоги \~задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини)\~\~від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач у справі [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 426009 (а.с. 7) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00012766309 від 18.09.2013, що підтверджує зміну позивачем прізвища (а.с. 8). За життя дід позивача - [PERSON] прийняв в дар житловий будинок з надвірними спорудами № 93 по вул. Кірова в м. Балаклія Харківської області (а.с. 14). З довідки Балаклійського БТІ Харківської області вбачається, що номер вищезазначеного будинку був змінений з № 93 на № 32, а також право власності зареєстроване за [PERSON] (а.с. 15). [PERSON] помер 11.02.2011, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ВЛ № 295442 (а.с. 9). Після його смерті батько позивача [PERSON] звернувся до нотаріуса та прийняв спадщину після смерті свого батька (а.с. 94). [PERSON] помер 31.07.2012, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 365867. Після його смерті позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с. 80), але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 32 по вул. Кірова в м. Балаклія Харківської області йому було відмовлено, так як [PERSON] за життя не зареєстрував на себе право власності на даний житловий будинок (а.с. 56). З повідомлення Балаклійської міської ради Харківської області від 14.04.2016 вбачається, що розпорядженням Балаклійського міського голови «Про перейменування вулиць, провулків, проїздів, площ, майданів, інших обєктів топоніміки міста Балаклія Харківської області» від 01.02.2016 № 12 було змінено назву «вулиця Кірова» на «вулиця Покровська» (а.с. 72-75 ). Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вищезазначене майно в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved