Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

27.12.2019 року керівник Коростенської місцевої прокуратури Мамкута А.М. звернувся з позовом до суду в якому просить стягнути з [PERSON] , який зареєстрований в [ADDRESS] , на користь Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області (р/р [NUMBER], банк отримувача УК в Овруцькому районі/ Ігнатпільська / с / рада/24062100) на відшкодування шкоди, заподіяної самовільною порубкою дерев у розмірі 160344,00 грн.. Мотивуючи тим, що Овруцьким районним судом Житомирської області у справі №286/2695/19 було розглянуто обвинувальний акт, складений у кримінальному провадженні №12019060250000136 від 08.03.2019 року за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України. За наслідками розгляду судом вказаної справи вироком районного суду від 22.08.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Вирок набрав законної сили 23.09.2019 року, спричинена кримінальним правопорушенням шкода залишилась невідшкодованою. Зазначив, що чинним законодавством передбачена відповідальність за порушення лісового законодавства, особами винними у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев та чагарників. Отже кошти за заподіяну незаконною порубкою дерев шкоду, підлягають стягненню з винної особи. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, ухвала про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження направлялася за зареєстрованим місцем проживання відповідача, однак конверти з матеріалами поверталися на адресу суду без вручення. Крім того, оголошення про розгляд справи здійснювалося на офіційному веб-сайті судової влади відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, проаналізувавши докази по справі, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно ч.1ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Частиною 2 статті 16 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що державне управління в галузі охорони навколишнього природного середовища здійснюють Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві ради та виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, державні органи по охороні навколишнього природного середовища і використанню природних ресурсів та інші державні органи відповідно до законодавства України. Згідно статті 35 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та статті 94 Лісового кодексу України державний контроль за охороною, захистом, використанням та відтворенням лісів здійснюється Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, органами виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища, іншими органами виконавчої влади у межах повноважень, визначених законом. Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються Державний, Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища. Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі бюджету Автономної Республіки Крим та відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, зокрема, згідно п. б) частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Враховуючи, що правопорушення вчинене на території Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області кошти повинні стягуватись на рахунок Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області. Відповідно до ст. 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч.3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами. На даний час Ігнатпільська сільська рада Овруцького району Житомирської області не зверталася до суду з приводу стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища з відповідача. Згідно листа сільського голови Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 10.12.2019 року №638 видно, що у зв`язку з відсутністю коштів та юриста не реалізувались повноваження щодо стягнення коштів з винної особи у спричиненні шкоди в навколишньому природному середовищі через незаконну порубку на суму 160344,00 грн. (а.с.11). Відповідно до листа Державної екологічної інспекції Поліського округу від 12.11.2019 року №4256/2/6-06, інспекцією розрахунки розміру шкоди, заподіяної лісовому заказнику ''Урочище Дуби'' [PERSON] не проводилися і претензії для добровільної сплати даної шкоди не пред`являлися (а.с.10). Зазначені обставини є підставою для реалізації прокурором визначених Конституцією України та законами України повноважень шляхом пред`явлення позову в інтересах держави в особі Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області. Встановлено, що вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 22 серпня 2019 року по справі №286/2695/19 було [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі. Застосовано до призначеного покарання [PERSON] ст. 75 КК України і звільнено його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. Відповідно до вказаного вироку, [PERSON] , знаходячись 07.03.2019 року, близько 20 години, поблизу с. Ігнатпіль Овруцького району, в лісовому масиві відділу 73 кварталу 90 та відділу 27 кварталу 93 Овруцького лісництва Дочірнє підприємство (ДП) «Словечанський лісгосп АПК», які є лісовим заказником місцевого значення «Урочище Дуби» і відповідно до ст. 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд» відноситься до території природно-заповідного фонду України, що створений рішенням Житомирської обласної ради сьомого скликання від 21.12.2017 року №919, з метою незаконної порубки лісу, з корисливих мотивів, діючи всупереч вимогам ст. 54 Лісового кодексу України, п.п. 2, 3 «Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів», затвердженого Постановою Кабiнету Мiнiстрiв України від 23 травня 2007 року №761 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», згідно яких використання лісових ресурсів проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком (ордером), не маючи на те спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, використовуючи належні йому бензопили марки «Shtil - MS 361» й «Shtil - MS 180» та користуючись послугами [PERSON] , який не був обізнаний про злочинні наміри [PERSON] , скоїв незаконну порубку 12 сироростучих дерев породи «Дуб звичайний», з яких одне дерево в середньому діаметрі 83 см, одне дерево в середньому діаметром 79 см., одне дерево в середньому діаметрі 97,5 см., одне дерево в середньому діаметрі 82,5 см., одне дерево в середньому діаметрі 78 см., одне дерево в середньому діаметрі 77,5 см., одне дерево в середньому діаметрі 93,5 см., одне дерево в середньому діаметрі 93 см., одне дерево в середньому діаметрі 88,5 см., одне дерево в середньому діаметрі 87,5 см., одне дерево в середньому діаметрі 116,5 см та одне дерево в середньому діаметрі 79,5 см., в результаті чого заподіяв шкоду навколишньому природному середовищу (лісу) в розмірі 160344 грн. (а.с.7-9). Дії [PERSON] інкриміновані за ч.3 ст. 246 КК України, знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням негативних наслідків, а саме завдання шкоди навколишньому природному середовищу. Вирок набрав законної сили 23 вересня 2019 року (а.с.9). Відповідно до ст. 66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Згідно з частиною другою статті 24 ЛК України збитки, завдані внаслідок порушення прав власників лісів, лісокористувачів та громадян, підлягають відшкодуванню в повному обсязі відповідно до закону. Пунктом 1 частини першої статті 105 ЛК України передбачено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Статтею 107 ЛК України встановлено, що підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. За змістом статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто діє презумпція вини завдавача шкоди. [PERSON] вироком від 23 серпня 2019 року по справі №286/2695/19 визначено винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, який набрав законної сили, отже наявність вини в неправомірних діях [PERSON] є доведеною. Відповідач правом на подання відзиву в спростування доводів позивача, не скористався. Відповідно до п.15 постанови Пленуму верховного Суду України №17 від 10.12.04р. «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» при обчисленні розміру відшкодування шкоди, заподіяної знищенням або пошкодженням природних ресурсів потрібно додержувати вимог тих нормативних актів, якими встановлено відповідні правила. Відповідно до п. 18. цієї постанови Пленуму у справах про лісопорушення розмір заподіяної шкоди обчислюється за відповідними таксами (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 р. N665 «Про такси для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісовому господарству»). Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог. Тому, враховуючи те, що внаслідок порушення відповідачем лісового законодавства, яке полягало у незаконній порубці дерев, завдано шкоду навколишньому природному середовищу, яка ним у добровільному порядку не відшкодована, суд дійшов висновку про задоволення позову. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 1603,44 грн. в дохід держави.

Outcome: approved