Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

28 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування своїх вимог позивачка [PERSON] посилалася на те, що 05 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 191. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, шлюб між нею та відповідачем був розірваний у відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2014 року. Діти проживають разом з нею, знаходяться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки доходів щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглядати справу без його участі. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 05 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 191, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. Встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано у відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2014 року. Після розірвання сімейних відносин діти проживають з позивачем, знаходяться на її утриманні, що не заперечувалося відповідачем. Згідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, ним не надано доказів наявності на утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї, наявності інших обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що розмір аліментів на утримання двох дітей повинен становити 1/3 частку доходів відповідача, в зв'язку з чим, вимоги позивача підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved