Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

28 листопада 2018 року до Збаразького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] сільської ради Збаразького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивач просить: 1. Відкрити судове провадження за її позовом. 2. Винести рішення, яким встановити їй право особистої приватної власності на 1/2 частину в житловому будинку з надвірними будівлями та спорудами №17 по вул.І.Франка с.Дзвиняча Збаразького району Тернопільської області, як члену бувшого колгоспного двору та на 1/2 частину даного житлового будинку, як спадкоємиці за заповітом після смерті її матері [PERSON], померлої 20 листопада 2013 року в с.Дзвиняча Збаразького району Тернопільської області, а в цілому на цілий житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами №17 по вул.І.Франка с.Дзвиняча Збаразького району Тернопільської області. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вказане майно, належить їй, як спадкоємцю за заповітом та як члену бувшого колгоспного двору. Однак, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на дане спадкове майно він не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі. Дана позовна заява зареєстрована в суді і справі присвоєно №598/2321/18. 03 грудня 2018 року ухвалою Збаразького районного суду прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання справи. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] та її представник-адвокат [PERSON] не зявились, однак на адресу суду від них надійшли заяви, в яких вони просять суд розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують і просять задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Збаразького району в підготовче судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надійшло клопотання, в якому [PERSON] сільська рада просить розглядати справу у відсутності її представника, позов визнає. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по вул.Івана Франка, 17, в с.Дзвиняча Збаразького району Тернопільської області зареєстрований в Збаразькому районному КБТІ в реєстровій книзі №1 за реєстром №116 за колгоспним двором, головою якого є [PERSON]. Вартість вказаного будинковолодіння становить 154665 гривні. Дані обставини знайшли своє підтвердження копією свідоцтва на право власності, виданого виконавчим комітетом Збаразької районної ради Тернопільської області 21.07.1990 року на підставі рішення виконавчого комітету Збаразької районної ради Тернопільської області від 29.06.1990 року №96 (а.с.12), довідкою - характеристикою №474 від 27.11.2018 року виданою Збаразьким РКБТІ Тернопільської області (а.с.14). Членами колишнього колгоспного двору, що знаходиться в с.Дзвиняча по вул. Івана Франка, 17, Збаразького району Тернопільської області, станом на 15.04.1991 року були [PERSON] голова двору, [PERSON] дочка. Дана обставина стверджується довідкою виданою виконкомом [PERSON] сільської ради за №674 від 26.10.2018 року (а.с.6). Правовідносини, які виникли до 15.04.1991р., тобто до введення в дію положень Закону України «Про власність», зокрема спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15.04.1991р., підлягають вирішенню за нормами, що регулювали власність цього двору. Відповідно до ст.120 ЦК України 1963 року, яка діяла на час виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної часткової власності. А згідно ст.123 ЦК України 1963 року, яка діяла на час виникнення правовідносин, розмір частки члена колгоспного двору встановлюється виходячи з рівності часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх. Таким чином, суд приходить до висновку, що власниками будинковолодіння, яке знаходиться в с.Дзвиняча по вул.Івана Франка, 17, Збаразького району Тернопільської області, в рівних частках, по 1/2 частині кожен, були [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] народилася 17.03.1973 року і її батьками були [PERSON] та [PERSON]. Дані обставини знайшли своє підтвердження копією свідоцтва про народження серії І-ИД №284751 від 01.04.1973 року. 22.11.2013 року в с.Дзвиняче Збаразького району Тернопільської області, померла [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ИД №159499 від 22.11.2013 року виданого [PERSON] сільською радою Збаразького району Тернопільської області (а.с.9). Згідно ст.529 ЦК України 1963 року, яка діяла на час виникнення правовідносин, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] і прийняла спадщину після її смерті. Дані обставини знайшли своє підтвердження копією заповіту (а.с.10), копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.11), довідкою за №675 від 06.10.2018 року виданою виконкомом [PERSON] сільської ради Збаразького району Тернопільської області (а.с.5), повідомленням державного нотаріуса Збаразької державної нотаріальної контори за №1293/01-16 від 10.12.2018 року (а.с.22). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1122/02-31 від 29.10.2018 року виданої державним нотаріусом Збаразької державної нотаріальної контори позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться по вул.Івана Франка, 17, с.Дзвиняча Збаразького району Тернопільської області, після смерті [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно (а.с.13). Будь-яких спростувань вищенаведених обставин судом не здобуто. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до вимог ч.1\~ст.82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України\~ за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує законних прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому позовні вимоги слід задовольнити визнавши за позивачем право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами №17 по вул.І.Франка в с.Дзвиняча Збаразького району Тернопільської області, як члену бувшого колгоспного двору та на 1/2 частину даного житлового будинку, як спадкоємиці за заповітом після смерті її матері [PERSON], померлої 20 листопада 2013 року в с.Дзвиняча Збаразького району Тернопільської області, а в цілому на цілий житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. На підставі наведеного та

Outcome: approved