Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

28.07.2020 року М(Т)СБУ звернулося до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування зазначивши, що 22.10.2015 року о 14:45 год. в м. Луцьку по вул. Хотинська, сталося ДТП за участі транспортного засобу IVECO, д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , внаслідок чого загинула [PERSON] . Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.01.2016 року та ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 11.03.2016 року, відповідача визнано винним у даній ДТП. Разом з тим, до М)Т)СБУ звернулась потерпіла особа з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Розмір регламентної виплати склав 16536,00 грн., яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжного доручення № 1261847 від 20.11.2017 року. Таким чином до М(Т)СБУ у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації у повному обсязі регламентної виплати - матеріальної шкоди, заподіяної потерпілому, внаслідок ДТП, яка мала місце 22.10.2015 року о 14:45 в м. Луцьк, вул. Хотинська. Враховуючи наведене, а також те, що попри вжиті заходи в позасудовому порядку вирішити спір не виявилося за можливе, просить суд стягнути з [PERSON] на користь М(Т)СБУ 16536 грн. шкоди, заподіяної внаслідок ДТП та судовий збір в сумі 2102 грн. До початку судового засідання представником позивача було подано клопотання з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що 22.10.2015 року о 14:45 год. в м. Луцьку по вул. Хотинська, він керуючи транспортним засобом IVECO, д.н.з. [NUMBER] , здійснив наїзд на пішохода [PERSON] .Від отриманих травм вказаний пішохід помер. По факту даної події його було засуджено вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області. Разом з тим, на момент ДТП транспортний засіб IVECO, д.н.з. [NUMBER] , був застрахований у ПрАТ «СК «Україна», а тому саме страхова компанія повинна відшкодовувати шкоду, яка була заподіяна М(Т)СБУ внаслідок ДТП. У задоволені позову просив відмовити. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 22.10.2015 року, близько 14:45 год., [PERSON] керуючи технічно справним автомобілем IVECO Magirus, д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вул. Хотинській зі сторони вул. Кичкарівської м. Луцька Волинської обл., проявив безпечність, неналежно стежив за дорожньою обстановкою, під час руху автомобілем заднім ходом не переконався, що це не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , яка рухалася по вул. Хотинській в напрямку до вул. Кичкарівська в м. Луцьк Волинської області. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої поєднаної тупої травми тіла, закритої черепно-мозкової травми у вигляді зламів кісток основи і склепіння черепа з крововиливами під оболонки головного мозку та забійно-скальпованими ранами волосистої ділянки голови, закритої тупої травми органів грудної клітки у вигляді поперечних зламів хребта між 7 шийним і 1 грудним хребцями та між 6 і 5 грудними хребцями, зламу правої ключиці, зламів грудини, множинних зламів ребер з розривами плеври, розривів плеври з крововиливами реберної поверхні обох легень, крововиливів навколо зламів ребер, гемотораксу, розриву печінки, подвійного зламу нижньої щелепи, вивиху у лівому плечовому суглобі, закритого зламу лівого ліктьового суглобу, закритого зламу обох кісток лівого передпліччя, множинних саден та рвано-забійних ран тіла, які згідно висновку експерта № 355 від 11.11.2015 року Волинського обласного бюро судово-медичних експертиз за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і в даному конкретному випадку спричинили смерть потерпілої. В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало порушення водієм [PERSON] п. п. 2.3 «б», 10.1, 10.9 ПДР України. Вищевказані обставини підтверджуються вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.01.2016 року в кримінальній справі № 161/18607/15-к, який ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 11.03.2016 року був залишений без змін, а тому, в силу положення ч. 4 ст. 82 ЦПК України, мають преюдиційне значення для розгляду даної справи (а.с. 8-10). Крім того, зазначеними вище судовими рішенням [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування призначеного основного покарання із іспитовим строком тривалістю 3 роки. Із наведеного слідує, що дії [PERSON] 22.10.2015 року о 14:45 год. в м. Луцьку по вул. Хотинська у причинно-наслідковому зв`язку пов`язані із заподіянням смерті пішоходу [PERSON] . Судом також встановлено, що потерпіла особа (представник потерпілого) звернулась до М(Т)СБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Розмір шкоди пов`язаної зі смертю потерпілого та інших витрат на поховання (витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника) сума підтверджених витрат складає 39479,05 грн. (а.с. 11-14). Відповідно до ст. 27.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку зі смертю потерпілого Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до Наказу № 10742 від 17.11.2017 року та вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної виплати склав 16536 грн., яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжного доручення № 1261847 від 20.11.2017 року (а.с. 15-16). На момент ДТП розмір мінімальної заробітної плати становив 1378 грн., отже позивачем були понесені витрати, пов`язані з регламентною виплатою, в розмірі 16 536,00 грн.: 1378 грн. х 12 = 16536 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 39.1 ст. 39 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» М(Т)СБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями М(Т)СБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом (пп. 39.2.1 п. 39.2. ст. 39 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до пп. «а» п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до норм п. 38.2.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», М(Т)СБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, та який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. В даному випадку таке право регресу виникло з моменту здійснення регламентної виплати, тобто з 21.11.2017 року, оскільки регламентна виплата була здійснена 20.11.2017 року відповідно до платіжного доручення № 1261847. Таким чином до М(Т)СБУ у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] компенсації у повному обсязі регламентної виплати - матеріальної шкоди, заподіяної потерпілій особі - членам сім`ї (родичам) пішохода [PERSON] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22.10.2015 року о 14:45 в м. Луцьк, вул. Хотинська. Суд не приймає до уваги доводи [PERSON] про те, що на момент ДТП транспортний засіб IVECO Magirus, д.н.з. [NUMBER] , був застрахований у ПрАТ «СК «Україна», а тому саме страхова компанія повинна відшкодовувати шкоду, яка була заподіяна М(Т)СБУ внаслідок ДТП, виходячи з наступного. Згідно даних електронного запиту ЄЦБД М(Т)СБУ - ПрАТ «СК «Україна» було позбавлено права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ з 01.07.2015 року (а.с. 42). В свою чергу, наданий [PERSON] . Договір страхування між власником транспортного засобу IVECO Magirus, д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] та ПрАТ «СК «Україна» був укладений 10.08.2015 року, тобто після позбавлення страховика права укладати договори страхування, а тому вказаний поліс є недійсним (а.с. 41). Згідно листа ліквідатора ПрАТ «СК «Україна» від 02.10.2018 року № 02-43/146 на офіційному сайті Нацкомфінпослуг була розміщена інформація про анулювання 30.04.2015 року ліцензії АД № 039930 ПрАТ «СК «Україна» на послуги у сфері страхування в частині проведення конкретних видів страхування, визначених законодавством (страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів). Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному сайті М(Т)СБУ - ПрАТ «СК «Україна» з 07.01.2015 року позбавлені членства в М(Т)СБУ. Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Згідно п. 1.2. ст. 1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховики - страхові організації, що мають право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідно до вимог, встановлених цим Законом та ЗУ «Про страхування». Пунктом 49.1 ст. 49 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначені умови здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності має право здійснювати страховик, який: має ліцензію на здійснення даного виду страхування; є членом М(Т)СБУ. Пунктом 52.4 ст. 52 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик у разі припинення його членства в М(Т)СБУ втрачає право укладати будь-які договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, на момент настання ДТП 11.05.2016 року, поліс № АІ / 5673920 від 10.08.2015 року не був чинним та цивільна відповідальність власника транспортного засобу IVECO Magirus, д.н.з. [NUMBER] не була застрахована. Відповідно до п. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З метою досудового врегулювання спору М(Т)СБУ 27.04.2020 року було направлено на адресу Відповідача Претензію за вих. № СУ/45282/4, простим листом. Однак з боку Відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За наведених обставин, суд вважає позовні вимоги М(Т)СБУ до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 2102 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 27, 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 16, 22, 993, 1187, 1191 ЦК України, та

Outcome: approved