Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

26 серпня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом, в якому просить: - в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 490 256, 91 грн., яких: тіло кредиту - 20743, 85 доларів США, що в еквіваленті складає 457656,59 грн., відсотки - 1477,65 доларів США, що в еквіваленті складає 32600,33 грн. за договором про надання кредиту № 2402/0807/71-012, звернути стягнення на предмет іпотеки № б/н від 28.08.2007 з [PERSON], а саме двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: 14000, [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 28.08.2007, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В. зареєстровано в реєстрі за № 3927, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за № 2309542 від 28.08.2007, має загальну площу 43,4 кв. м., житлову площу 27,0 кв.м. і складається з двох кімнат в придатному для житла стані - шляхом визнання права власності на нього за ПАТ «Дельта Банк»; - визнати за ПАТ «Дельта Банк» право власності на квартиру під номером 45, яка знаходиться у місті Чернігів по вулиці Червоногвардійська, буд. 4, загальною площею 43,4 кв.м, житловою площею 27,0 кв. м, і складається з двох кімнат,мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням умов договору. У судове засідання учасники судового процесу не з'явилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач позов визнала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності, про що подала письмову заяву. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 28 серпня 2007 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк», який рішенням позачергових загальних зборів акціонерів від 15.10.2007 змінив своє найменування на ВАТ «Сведбанк», а рішенням позачергових загальних зборів акціонерів від 30.09.2009 ВАТ «Сведбанк» змінив найменування на ПАТ «Сведбанк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2402/0807/71-012 (кредит фізичній особі на купівлю та під заставу нерухомість). Відповідно до умов даного договору банк зобов'язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі 33 000 доларів США, на строк з 28 серпня 2007 по 27 серпня 2027 року включно та на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити процента за користування кредитом, та виконати свої зобов'язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором. Позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних за весь строк фактичного користування кредитом (а.с. 6-11). В забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору 28.08.2007 між АКБ «ТАС Комерцбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, відповідно до якого на забезпечення виконання основного зобов'язання, іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю належне їй на права власності майно: двохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: 14000, [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить іпотекодавцеві на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 28.08.2007 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В., зареєстровано в реєстрі за № 3927, зареєстрованого в державному реєстрі правочинів за № 2309542 від 28.08.2007, що підтверджується витягом з державного реєстру правочинів № 4514780 від 28.08.2007 (а.с. 17-20). 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого продавець погодився продати права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погодився купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну (а.с. 29-32). Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно до вимог ст.572 ЦК України, ст.ст. 1,33 Закону України «Про іпотеку» в силу застави (іпотеки) кредитор має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою (іпотекою), одержати задоволення за рахунок заставленого майна. Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язанняабо до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», п. 11 договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов'язання, а також в інших випадках, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За умовами п.12 договору іпотеки іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступник засобів: 1)за рішенням суду; 2)у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; 3) згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким вважається застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, викладених у п.п.12.3.1, 12.3.2 цього пункту договору, тобто шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку» у випадку задоволення вимог іпотекодержателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому підпункті п.12.3 договору, договір про задоволення вимог іпотекодержателя, шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. При цьому, вважається, що предмет іпотеки набувається у власність іпотекодержателя за вартістю, що буде визначена після прийняття іпотекодержателем рішення про обрання передбаченого цим пунктом договору способу звернення стягнення на предмет іпотеки, на підставі висновку незалежного експерта-суб'єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом оціночної діяльності. При цьому сторони домовилися, що кандидатура суб'єкта оціночної діяльності визначається іпотекодержателем. При оцінці предмета іпотеки незалежний експерт повинен використовувати всі методи оцінки, які будуть передбачені чинним законодавством на момент оцінки. Якщо фактичний розмір заборгованості іпотекодавця за основним зобов'язанням менший за вартість, що вказана у висновку незалежного експерта-субєкта оціночної діяльності, іпотекодержатель перераховує різницю на поточний рахунок іпотекодавця протягом 60 робочих днів з моменту набуття у власність предмета іпотеки. Сторони підтвердили безумовне право іпотекодержателя зареєструвати право власності на предмет іпотеки на підставі положень цього підпункту п.12.3 цього договору, тобто підлягає реєстрації незалежно від претензій іпотекодавця, а рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки може бути оскаржене іпотекодавцем в судовому порядку;шляхом продажу предмета іпотеки Іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі - покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку»; Частиною 1 статті 37 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. За рішенням суду звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається за правилами ст.39 Закону України «Про іпотеку», згідно з якою у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі складові, що підлягають сплаті іпотеко держателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотеко держателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають застосуванню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Відповідно до пункту 11 Договору іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за договором або зобов'язанням, що забезпечено іпотекою за Договором іпотеки, іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки. Банк має право на звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким вважається застереження про задоволення вимог іпотекодержателя у відповідності до умов Договору іпотеки Відповідно до довідки-розрахунку станом на 28 липня 2015 року заборгованість [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту № 2402/0807/71-012 від 28.08.2007 року становить 22221,5 долар США, що згідно курсу НБУ станом на 28.07.2015 складає 490256,91 грн. (а.с.21). З огляду на викладені обставини справи та правові норми, враховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved