Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

28.11.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, яку в подальшому уточнила та в якій вказала, що вона є власником квартири [ADDRESS] (Радянська) в м. Бахмуті Донецької області. Як зазначено у позові, 18 січня 2006 року позивачка зареєструвала у даній кварті в якості члена сімї свою онуку [PERSON], а після народження онуків [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які деякий час проживали у квартирі позивачки. Однак, з 14 червня 2014 року відповідачка [PERSON] разом зі своїми дітьми за місцем своєї реєстрації не проживає, оскільки виїхала до Російської Федерації, де має намір отримати вид на громадянство. При цьому позивачка вказує, що участі у витратах по оплаті комунальних послуг відповідачка не несе, а факт її реєстрації перешкоджає позивачу отримати житлову субсидію. У позовній заяві вказано, що факт непроживання відповідача разом з дітьми за адресою своєї реєстрації підтверджується актом про не проживання від 07 листопада 2016 року, складеним комісією. Просила суд постановити рішення, яким визнати [PERSON], [INFO], та малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою № 28 в будинку № 75 по вулиці Незалежності (Радянська) в м. Бахмут (Артемівськ) Донецької області. В судовому засіданні позивачка на вимогах позовної заяви наполягала та просила їх задовольнити, надала пояснення, аналогічні, викладеним у позові. Представник відповідачів адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги позивачки [PERSON] визнав та не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вимог заяви, вказавши, що наданими документами підтверджується наявність право користування дітьми іншим житлом. Суд, заслухавши доводи та пояснення позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права й обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 27 грудня 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори та [PERSON] з Державного реєстру правочинів на а. с. 8, 9, [PERSON], [INFO] належить квартира № 28 в будинку № 57, розташованому по вулиці Незалежності (колишня Радянська) в м. Бахмут (Артемівськ) Донецької області. Вказаний договір зареєстрований в КП БТІ м. Артемівська. (а. с. 10). В судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідки від 07.11.2016 року, виданої головою ОСББ «Незалежності, 57», [PERSON], [INFO], яка є онукою позивачки, та її діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані за адресою: [INFO]. (а. с. 12). В судовому засіданні встановлено, що відповідачі дійсно тривалий час, а саме: з червня 2014 року за місцем своєї реєстрації не проживають. Вказана обставина підтверджується актом про непроживання, складеним та затвердженим головою ОСББ «Незалежності, 57». (а. с. 11). З документів, які додані до позовної заяви на а. с. 38-58, вбачається, що відповідачка [PERSON] та її малолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстровані за місцем перебування за адресою: Росія, Саратовська область, Лісогорський район, селище Барсучий, [ADDRESS]. Частиною першою ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в частині першій ст. 221 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~\~ст. 321 ЦК України,\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Наявність реєстрації відповідачів у спірному жилому приміщенні є для позивача перешкодою у вільному користуванні, володінні та розпорядженні своєю власністю, а також нарахування позивачу комунальних платежів з урахуванням реєстрації у спірному жилому приміщенні відповідачів суд розцінює як порушення прав позивача, таке порушення підлягає захисту. Таким чином, сукупність наданих позивачем та досліджених судом доказів у достатній мірі підтверджують той факт, що вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню. Беручи до уваги викладене,

Outcome: approved