Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

28 вересня 2020 року представник ТОВ «Веллфін» звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за договором позики в розмірі 20478, 67 грн., та судові витрати у розмірі 2197, 00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що між ТОВ «Веллфін» та відповідачем 16.06.2017 року було укладено договір позики № 208219 в електронній формі. За умовами п.1.1. укладеного між позивачем та відповідачем договору позики, позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі\~530,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Пунктом 1.3. договору позики встановлено, що позика надається строком на 21 день. Відповідно до п.1.4. дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний, позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення договору позики між позичальником і позикодавцем.\~ Позивачем в порядку, встановленому п.1.4. договору позики, на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі\~530,00 грн. Таким чином, позивачем належним чином виконані умови договору позики, в той час як відповідачем [PERSON] отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, внаслідок чого в останньої утворилась заборгованість за договором позики зі сплати основного боргу, процентів та прострочених процентів.\~ \~Згідно п.1.5. договору позики, нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: 1,9 % від суми позики, але не менше ніж 30 грн. 00 коп. за перший день користування позикою; 1,9 % від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п.1.3 цього договору; 1,9 % додатково до основних процентів, від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п.1.3 цього договору, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором.\~ Відповідно п.1.1,1.5 договору позики, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем станом на 07.07.2020 року становить 20\~478 грн. 67 коп. з яких: заборгованість за основною сумою позики складає 530 грн. 00 коп.; заборгованості за відсотками згідно договору складає 10\~130 грн. 42 коп.; заборгованості за простроченими відсотками згідно договору складає 9\~818 грн. 25 коп., \~яку позивач і просить стягнути з відповідача в судовому порядку, а також відшкодувати судові витрати по справі. Ухвалою від 09.11.2020 року було прийнято та відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, зі змісту позовної заяви вбачається, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглянути справу без її участі, згодна на заочний розгляд справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти стягнення з неї тіла кредиту. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Частиною 1\~ст. 4 ЦПК України\~визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України\~встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» закріплено: «Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами». Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ВЕЛЛФІН» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги з надання у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності відповідно до розпорядження Нацкомфінпослуг № 2606 від 27 жовтня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі фінансових установ за № 16103225. Основним видом діяльності ТОВ «ВЕЛЛФІН» є кредитування, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. На підставі оформленої [PERSON] заявки на офіційному веб-сайті позивача, для отримання позики, шляхом заповнення відповідних полів, між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] укладено договір позики від 16.06.2017 № 208219, за умовами якого позикодавець надав позичальнику грошові кошти у сумі 530,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Позика надається строком на 21 день (а.с.19-23). \~ \~ Судовим\~розглядом встановлено\~та не\~заперечується відповідачем,\~факт переказу грошових коштів на картковий рахунок у вигляді онлайн кредитів. З наданого розрахунку, станом на 07.07.2020 року ТОВ «ВЕЛЛФІН» нарахована [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 20\~478,67 грн., яка складається з 530 грн. 00 коп. - заборгованість за основним боргом, заборгованості за відсотками 10\~130 грн. 42 коп. коп. та заборгованості за простроченими відсотками - 9818 грн. 25 коп.( а.с.24) Відповідно до графіку розрахунку заборгованості за договором позики № 208219 від 16.06.2017 року сукупна вартість позики складає 530,00 грн., проценти за користування позикою складають 231,40 грн.( а.с.23 зворот). Таким чином вимоги позивача в частині стягнення суми позики в розмірі 530,00 грн. та нарахованими процентами за період кредитування у розмірі 231,40 грн., що відповідно в загальному складає 761,40 грн. визнані відповідачем, є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню. Що стосується заявлених позивачем вимог в частині стягнення заборгованості по відсоткам в іншій частині суд виходить з наступного. Статтею 536 ЦК України\~встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Приписами частини 1\~ст. 631 ЦК України\~встановлено, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Таким чином право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2\~ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою\~ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Указаний висновок узгоджується із правовою позицією, висловленою у постанові Верховного Суду України від 28.03.2018 року у цивільній справі № 444/9510/12. З огляду на викладене, суд вважає вимоги ТОВ «ВЕЛЛФІН» в частині стягнення процентів за межами строку кредитування безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. У відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму понесених ним судових витрат у розмірі частки задоволених позовних вимог, що становить (2197,00 грн. (судовий збір сплачений за подання позовної заяви) х 3,7% (задоволені позовні вимоги у відсотковому співвідношенні) = 81,29 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial