Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

27.09.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Азот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі за період з 25.03.2017 року по 09.07.2018 року в сумі 70224,57 грн., вказавши, що він працював електромонтером лінійних споруд електрозвязку та проводового мовлення 5 розряду дільниці лінійно-кабельних споруд і систем пожежогасіння з обслуговування цехів виробництва капролактаму та ІОС цеху звязку на ПАТ «Азот». Позивач був звільнений з ПАТ «Азот» на підставі наказу № 675-ВК за власним бажанням. На день звільнення відповідачем не було проведено з ним розрахунок, а саме не виплачено в повному обсязі заробітну плату та не повідомлено про розмір нарахованих сум, які були належні йому до виплати. ПАТ «Азот» розраховувався з позивачем частинами, а саме відповідачем 23.05.2018 року перераховано 5500 грн., 08.06.2018 року 5584,44 грн. та 09.07.2018 року 603,31 грн. Оскільки заборгованість по заробітній платі була виплачена позивачу лише 09.07.2018 року, то вважав, що відповідач має сплати йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 17.07.2017 року по 09.07.2018 року в сумі 70224,57 грн. ,які разом з понесеними судовими витрати просив стягнути з ПАТ «Азот». Ухвалою суду від 28.09.2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду в порядку спрощеного провадження тез повідомлення сторін та відкрито провадження у справі. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. У відзиві від 19.10.2018 року ПАТ «Азот» позов [PERSON], не визнало повністю. При цьому посилалося на те, що невиплата належних позивачу сум при звільненні сталась не з вини ПАТ «Азот», а через відсутність обєктивної можливості здійснити таку виплату. З урахуванням співмірності вважають, що розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку має бути суттєво зменшеним. Крім того у разі задоволення позовних вимог [PERSON], сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягає зменшенню на суму податку на доходи фізичних осіб та військового збору, які ПАТ «Азот» повинен буде сплатити до бюджету. З урахуванням викладеного ПАТ «Азот» просило повністю відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог. Позивач [PERSON] у строк визначений судом відповідь на відзив ПАТ «Азот» не подав. Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в порядку ст.\~ 279 ЦПК України. Суд вивчивши заяви сторін по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до трудової книжки (а.с. 6-7) [PERSON] з 21.03.2012 працював на різних посадах в ПАТ «Азот». Остання посада електромонтер лінійних споруд електрозвязку та проводного мовлення 5 розряду дільниці лінійно-кабельних споруд і систем пожежогасіння з обслуговування цехів виробництва капролактаму та ЮС цеху звязку. Наказом № 675-вк від 12.07.2018 року [PERSON] з 17.07.2017 року був звільнений з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, що підтверджено відповідним записом в трудовій книжці. Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок (ст. 47 КЗпП). Згідно ст. 116 КЗпП України, - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Частиною 2 ст. 117 КЗпП України передбачено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. ПАТ «Азот» не заперечувало факт не проведення повного розрахунку з позивачем при його звільненні з роботи. Однак в своєму відзиві відповідач посилався на те, що розрахунок з позивачем при звільненні не був проведений не з вини підприємства, а через зупинку виробництва та накладений державним виконавцем арешт на банківські рахунки підприємства, що унеможливило проведення будь яких банківських операцій. Оскільки ПАТ «Азот» не надано доказів відсутності у відповідача коштів, що перевищують обсяг фінансового ресурсу, який був арештований, а також наявність/відсутність інших банківських рахунків, тому доводи відповідача про неможливість здійснення повного розрахунку із [PERSON] в день його звільнення суд не приймає. Виходячи з правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 13.03.2017 року у справі №6-259цс17, - у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за вест час затримки по день фактичного розрахунку. А тому суд не приймає до уваги заперечення ПАТ «Азот» щодо зменшення суми середнього заробітку входячи із співмірності суми боргу та позовних вимог [PERSON] У позові [PERSON] наведено розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні станом по 09.07.2018. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.08.2017 року (наступний день після звільнення) по 09.07.2018 (в межах заявлених позовних вимог) суд виходить з наступного Згідно довідки ПАТ «Азот» від 19.07.2018 року № 389 (а.с. 11) розмір заробітної плати [PERSON] за два місяці, які передували звільненню становить: травень 2017 року 5782,94 грн. за 20 робочих днів; червень 2017 року 2886,77 грн. за 10 робочих днів. Середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 288,99 гривні, із розрахунку (5782,94 грн. + 2886,77 грн.) / (20+10) = 288,99 гривні. За період\~з 18.07.2017\~по 09.07.2018\~року (в\~межах позовних\~вимог)\~пройшло244 робочих днів, а саме липень 2017 року 10 робочих днів; серпень 2017 22 робочих дні; вересень 2017 21 робочий день; жовтень 2017 21 робочий день; листопад 2017 року 22 робочих дні; грудень 2017 року 20 робочих днів; січень 2018 року 21 робочий день; лютий 2018 року 20 робочих днів, березень 2018 року 21 робочий день, квітень 2018 року 20 робочих днів, травень 2018 року 21 робочий день, червень 2018 року 20 робочих днів, липень 2018 року 5 робочих днів. При визначенні кількості робочих днів суд виходить із пятиденного робочого тижня [PERSON] та\~даних викладених у [PERSON] України від 05.08.2016 року №11535/0/14-16/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік» та Розясненні [PERSON] України з розрахунку норм тривалості робочого часу на 2018 рік. Отже розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.07.2017 року по 09.07.2018 року становить 70513,56 гривень (із розрахунку 288,99 грн. х 244 днів). В той же час [PERSON] заявлено вимогу про стягнення з ПАТ «Азот» середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що утворилась станом на 09.07.2018 в сумі 70224,57 гривень. З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу суд не може вийти за межі позовних вимог [PERSON] та самостійно їх збільшувати.\~ За таких обставин із ПАТ «Азот» на користь [PERSON] необхідно стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 70224,57 гривень. Оскільки розмір середньоденної заробітної плати [PERSON] в сумі 70224,57 грн. визначено із нарахованої заробітної плати до утримання податків та обовязкових платежів, то середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 18.07.2017 по 09.07.2018 в сумі 70224,57 гривень (в межах заявлених позовних вимог) на користь [PERSON] необхідно стягнути із відрахуванням (утриманням) при виплаті податків та обовязкових платежів передбачених законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при звернення до суду з даним позовом за вимоги про стягнення середнього заробітку було сплачено судовий збір в сумі 704,80 гривень, що підтверджено квитанцією від 27.09.2018 року (а.с. 1).\~ Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено, то із відповідача на його користь необхідно стягнути понесені судові витрати у виді судового збору. На підставі ст. 47, 115-117 КЗпП України,

Outcome: approved