Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

27.09.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача за участю третіх осіб, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач, який зареєстрований у даній квартирі, фактично не проживає в ній з 01.03.2016 року. Таким чином, не проживаючи в жилому приміщенні понад один рік він втратив право користування вказаним будинком. Реєстрація відповідача в належному позивачу будинку перешкоджає позивачеві вільно володіти, користуватись та розпоряджатись нею, користуватись пільгами, а також позивач несе зайві витрати по сплаті комунальних послуг та інших платежів. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши про те, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Треті особи в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, до суду подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши про те, що позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті Чуднівського районного суду Житомирської області. На підставі статей 211, 223, 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 01.06.1999 року, квартира розташована за адресою:вул. [ADDRESS], с. П'ятка Чуднівського району Житомирської області належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 4). Згідно довідки №537 від 07.04.2017 року, виданої виконавчим комітетом П`ятківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] але за вказаною адресою не проживає з 01.03.2016 року (а.с. 7). Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно із частиною першою статті 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом частини першої статті 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Водночас відповідно до статті 7 Закону № 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. З огляду на те, що Закон № 1382-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 березня 2016 року по справі № 21-5446а15. Відповідач будучи зареєстрований в спірній квартирі, чинить перешкоди позивачу у здійсненні його права розпорядження своїм майном, тому його необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, що є також одним із способів захисту права власності позивача у справі. Виходячи з наведеного вище суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved