Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

26 травня 2015р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому ставить питання про стягнення суми боргу за договором позики у розмірі 24000грн., моральної шкоди у розмірі 2000грн., витрат на правову допомогу у розмірі 1000грн. і витрат по судовому збору у розмірі 270грн. На доведеність позовних вимог позивач зазначив, що в червні 2012р. між ним та [PERSON] була укладена усна угода про договір позики, відповідно до якого отримала у нього в борг грошові кошти в сумі 24000грн. з умовою повернення в листопаді-грудні 2012р. На звернення за поверненням боргу відповідач повідомила про скрутне становище і обіцяла повернути. У 2013р. борг не повернула. В січні 2014р. відповідач надала йому розписку в присутності свідків, в якій зобов'язалась повернути борг в сумі 24000 до 28.02.2014р., але до теперішнього часу борг не повернула. Також вважає, що йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що відповідач скористалась дружніми стосунками і він довірив велику грошову суму, опісля відчув страждання від неповернення боргу. У судовому засіданні позивач [PERSON] і його представник позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилась, про розгляд справи належно повідомлена, справа розглянута за її відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено в судовому засіданні, в червні 2012р. між позивачем [PERSON] і відповідачем [PERSON] була укладена усна угода про договір позики, згідно якого позивач передав у власність відповідачу грошові кошти в сумі 24000грв., а відповідач зобов'язалася повернути йому цю суму коштів до 28.02.2014р., що підтверджується письмовою розпискою відповідача. /а.с.7/ До теперішнього часу, відповідач вказану суму боргу за договором позики позивачу не повернула. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності з вимогами ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як вбачається з матеріалів справи між позивачем і відповідачкою було укладено договір позики, про що позивач надав розписку позичальника. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. В договорі позики встановлений строк повернення позики, однак відповідач позику не повернула до теперішнього часу і відмовляється в добровільному порядку повернути суму позики до теперішнього часу, тому сума позики підлягає стягненню на користь позивача в повному обсязі, а саме в сумі 24000грн. Даючи оцінку вимогам позивача по відшкодуванню моральної шкоди, суд прийняв до уваги, що моральна шкода може полягати у відповідності до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України у душевних стражданнях у зв'язку з протиправною поведінкою щодо фізичної особи. І у відповідності до ст.1167 ЦК України відшкодовується особою, яка її завдала. В суді ж встановлено, що відповідач [PERSON] не віддавала грошові кошти у сумі 24000грн., що призвело до душевних страждань позивача [PERSON], а тому позов в цій частині також слід задовольнити і стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 2000грн. У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним при подачі позову судові витрати у виді сплати судового збору в сумі 270грн. та витрати на юридичну допомогу у розмірі 1000грн.

Outcome: approved