Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

27 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про зміну призначеного судом розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини з частки від доходу на фіксовану суму у розмірі 400 грн. на місяць. Свої вимоги обґрунтував тим, що вступив до ВНЗ на стаціонарне відділення в звязку з чим заробітку у нього тимчасово не буде, а отже аліменти необхідно визначити у твердій грошовій сумі, виходячи із розміру його заробітної плати за останнім місцем роботи в Шишацькій РДА. В судове засідання позивач не зявився, уповноважив на представлення своїм інтересів матір [PERSON] Представник позивача позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Додатково повідомила, що на даний час позивач не працює оскільки навчатиметься за кордоном. Оплата за навчання сина здійснюватиметься нею та чоловіком. Зазначила, що допомагатиме та контролюватиме щомісячну сплату аліментів у твердій грошовій сумі на користь неповнолітньої дитини. При нормальних відносинах з відповідачем також бере на себе обовязок надавати допомогу на утримання дитини зверх суми призначених аліментів. Відповідач позов визнала в повному обсязі та визнання позову прийнято судом. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним, а тому позов підлягає задоволення виходячи з наступного. Сторони є колишнім подружжям. Шлюб між ними розірвано на підставі рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 26 грудня 2014 року, яке 06 січня 2015 року набрало законної сили (а.с. 5-7). Цим же рішенням з [PERSON] на користь [PERSON], починаючи з 02 листопада 2014 року щомісячно стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів. На час призначення аліментів, до 25 травня 2015 року включно, [PERSON] працював на посаді старшого державного інспектора Шишацького відділення Миргородської ОДПІ та мав середньомісячний дохід (з листопада 2014 по травень 2015 року) у сумі 2352,95 грн., що встановлено судом з довідки Миргородської ОДПІ № 914 від 21.08.2015 (а.с. 24-25). Відповідно до довідки Шишацької районної державної адміністрації № 17 від 25 серпня 2015 року позивач [PERSON] з 26 травня 2015 року працює на посаді начальника відділу в Шишацькій РДА. Загальна сума його доходу за два повні місяці роботи склала 2672,28 грн.(а.с.9), що відповідно становить 1336,14 грн. на місяць. Згідно запису № 17 у трудовій книжці серії АЕ № 622729 на імя [PERSON] 02.09.2015 року він звільнився з Шишацької РДА за ст. 38 КЗпП (а.с. 26-29). Згідно довідки Вищої Школи Торгівлі та Послуг (м. Познань Республіка Польща) від 02 липня 2015 року [PERSON], [INFO] прийнятий на навчання на 1 курс, ОКР «Магістр», денна форма навчання за напрямком підготовки Національна безпека до Вищої Школи Торгівлі та Послуг у Познані у період з 01.10.2015 по 30.09.2017, навчання здійснюватиметься на платній основі (а.с. 10,15). Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 СК України). Згідно ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. У своїй Постанові від 05 лютого 2014 року по справі 6-143цс13 у подібних правовідносинах Верховний Суд України вислови наступну правову позицію «з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі». Малолітній [PERSON], народився 02 листопада 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії 1-КЕ № 144656 від 10.11.2011, а отже на час розгляду справи його повний вік складає 3 роки. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з 01 вересня 2015 року розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років становить 1167 грн., а отже 30 % від нього складає сума у розмірі 350,10 грн. Враховуючи зміну матеріального стану позивача в бік його погіршення, що обумовлено спочатку зниженням рівня доходу за новим місцем роботи, а потім взагалі його відсутністю в звязку зі звільненням з роботи та вступом на денне навчання на платній основі до ВНЗ за межами України, а також те, що заявлена позивачем сума аліментів у розмірі 400 грн. на місяць перевищує 30% прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати у справі, які становлять 243,60 грн. сплаченого позивачем судового збору, суд розподіляє згідно приписів ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених вимог, в звязку з чим повністю покладає їх на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved