Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

28 травня 2020 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» звернулось до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором про споживчий кредит. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 27.11.2017 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено заяву про приєднання №1322340 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Згідно умов договору позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок на строк 60 місяців. Відповідно до договору позичальник зобов`язаний у строки, обумовлені цим договором повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за цим договором, а у випадку порушення умов договору достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів, нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки. У позові зазначають, що в порушення умов укладеного кредитного Договору, станом на 08.05.2020 року відповідач [PERSON] має заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1322340 від 27 листопада 2017 року у загальному розмірі 23065,24 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом - 9747,40 гривень, заборгованості за відсотками - 7108,20 гривень, комісії - 251,75 гривень, заборгованість по пені - 4533,52 гривень, розміру 3% річних на суму простроченого кредиту - 359,74 гривень, розміру 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 286,33 гривень, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 344,20 гривень, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту 434,10 гривень. До теперішнього часу відповідач [PERSON] заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1322340 від 27 листопада 2017 року у добровільному порядку не погасив, тому позивач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів з даним позовом, в якому позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість в сумі 23065,24 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом - 9747,40 гривень, заборгованості за відсотками - 7108,20 гривень, комісії - 251,75 гривень, заборгованість по пені - 4533,52 гривень, розміру 3% річних на суму простроченого кредиту - 359,74 гривень, розміру 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 286,33 гривень, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 344,20 гривень, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту 434,10 гривень; та стягнути судовий збір в сумі 2102,00 гривень. Ухвалою Василівського районного суду від 09 червня 2020 року відкрито провадження у даній справі, визначено проведення розгляду справи за правилам спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду надано заяву представника позивача АТ «Ощадбанк» Іванісова В.С, в якій просить розглянути справу у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують (а.с.33,38). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку за останнім відомим місцем проживання (перебування) відповідача, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки особисто 15.02.2020 року (а.с.36), також належне сповіщення відповідача здійснено судом шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик відповідачки до суду (а.с.35), відповідно до приписів ч.11 ст.128 ЦПК України. Проте, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки до суду відповідачкою на адресу суду не подано, відзив, заперечення на позов не надано, заяв про застосування строків позовної давності суду не представлено. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.13,43,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору. Частиною\~2 ст.6 ЦК України \~передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані \~цими актами. У відповідності до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України \~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст.627 ЦК України \~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Судом встановлено, 27.11.2017 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір у формі заяви про приєднання №1322340 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а.с.15-17,20-26). Відповідно до п.3.4.1 договору відповідачу [PERSON] відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у гривнах України на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», тарифів за користування платіжною карткою та відповідно до п.3.4.2 надано картку типу «Моя картка». Відповідно до п.п. 6.1, 6.2, 6.3, 6.4 Блоку 6 «Умови кредитування» договору відповідачу [PERSON] було надано кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії в 10000,00 грн. на картковий рахунок № [NUMBER] із строком кредитування 60 місяців. Відповідно до п.6.1 договору підписанням заяви про приєднання відновлюється кредитна лінія з умовами користування кредитом відповідно до умов Договору та підтверджується укладання між сторонами кредитного договору. За змістом п.6.5 договору строк кредиту (користування ним) встановлюється на відповідний період дії платіжної карти. При випуску платіжної карти на новий термін, строк дії кредиту (користування ним) подовжується на строк дії платіжної карти. Сторони досягли згоди, що процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38,00 % річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду (п. 6.6.1 договору). Пунктом 6.6.3 договору встановлено 0,001% річних за користування коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов договору. Плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту складає 0,00 процентів від невикористаної частини встановленого кредиту та сплачується щомісячно (п.6.6.5 договору). Сторони також передбачили комісійну винагороду за обслуговування використаної частини встановленого кредиту в розмірі 3,2% процентів від використаної частини встановленого кредиту, яка сплачується щомісячно у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду (п.6.6.2 договору). В порушення умов договору відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання своєчасно не виконував, передбачені умовами договору платежі для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов Договору, своєчасно не вносив, у зв`язку з чим за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1322340 від 27 листопада 2017 року утворилася заборгованість. Згідно наданого позивачем розрахунку суми заборгованості за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1322340 від 27.11.2017 року, відповідач [PERSON] станом на\~08\~травня 2020\~року має заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1322340 від 27.11.2017 року у загальному розмірі 23065,24 гривень,\~яка складається\~з:\~заборгованості за\~кредитом -\~9747,40\~гривень,\~заборгованості за\~відсотками -\~7108,20\~гривень,\~комісії -\~251,75\~гривень,\~заборгованість по\~пені -\~4533,52\~гривень,\~розміру 3%\~річних на\~суму простроченого\~кредиту -\~359,74\~гривень,\~розміру 3%\~річних на\~суму нарахованих\~та несплачених\~процентів -\~286,33\~гривень,\~втрати від\~інфляції за\~несвоєчасне погашення\~процентів за\~користування кредитом\~344,20\~гривень,\~втрати від\~інфляції за\~несвоєчасне погашення\~кредиту 434,10\~гривень (а.с.4-5). Вказаний розрахунок відповідачем [PERSON] не оспорений, відзив, заперечення на позов суду не надані та в судовому засіданні належними та допустимими доказами відповідачкою не спростовано. Стаття 1054 ЦК України\~передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором. Згідно з\~ ст.610 ЦК України, порушення зобов`язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу ч. 1\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1\~ст.546 ЦК України\~(в редакції на час виникнення спірних правовідносин) виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Із норм\~ст.547 ЦК України\~слідує, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Як передбачено\~ст.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до\~ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки позичальник [PERSON] свої зобов`язання за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1322340 від 27 листопада 2017 року належним чином не виконує, наявна за вищевказаним кредитним договором заборгованість, відповідачем [PERSON] до теперішнього часу у добровільному порядку не погашена, тому заборгованість за вищевказаним Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1322340 від 27 листопада 2017 року підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» в судовому порядку та яка виникла станом на 08 травня 2020 року, в загальній сумі 23065,24 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом - 9747,40 гривень, заборгованості за відсотками - 7108,20 гривень, комісії - 251,75 гривень, заборгованість по пені - 4533,52 гривень, розміру 3% річних на суму простроченого кредиту - 359,74 гривень, розміру 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 286,33 гривень, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 344,20 гривень, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту 434,10 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2102,00 грн., оплата якого документально підтверджена меморіальним ордером №9319123309 від 20.05.2020 року, та оригінал якого міститься в матеріалах справи (а.с.3).

Outcome: approved