Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

27 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку розміром 0,94 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Добринівської сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Позовна заява мотивована тим, що 14 листопада 2010 року помер батько позивача [PERSON], який був власником земельної ділянки на підставі державного акту на землю із цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Добринівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить дана земельна ділянка. Оскільки за життя він заповіту не залишив, спадкоємцями, що мають право у першу чергу спадкувати його майно є позивач по справі [PERSON], а також його дружина [PERSON] та дочка [PERSON], які відмовились від прийняття спадщини. [PERSON] спадщину прийняла подавши відповідну заяву нотаріусу. Однак через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку вона не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, а тому змушена звертатися із позовом до суду. У звязку із цим просила визнати за нею право власності на вказане спадкове майно, що залишилось після смерті батька [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судове засіданя не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, просила задовольнити. Представник Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області [PERSON], в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову. Представник Добринівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області сільський голова [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. В зв'язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2\~ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Між сторонами виникли правовідносини щодо спадкування права на земельну ділянку, яка розташована на території Добринівської сільської ради Рогатинського району, та регулюються нормами Цивільного кодексу України 2003 року та Земельного кодексу України 2001 року. Судом встановлено, що на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ІФ №012972 10-11-2-000472 [PERSON] на території Добринівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,94 га, вартістю 21\~325 грн. 08 коп. У зв'язку зі смертю 14 листопада 2010 року [PERSON] відкрилася спадщина на належну йому земельну ділянку на території Добринівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Згідно довідки виконавчого комітету Добринівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області №330 від 17 листопада 2017 року заповіт від імені [PERSON] у виконкомі не посвідчувався. Встановлено, що спадкоємцями за законом першої черги майна спадкодавця [PERSON] є його дружина [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON] [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини, що підтверджується їхніми заявами, поданими у Рогатинську державну нотаріальну контору. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Рогатинської районної державної нотаріальної контори від 20 січня 2018 року вбачається, що позивач по справі [PERSON] є єдиним спадкоємцем померлого за законом. Однак, вказаною постановою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку на території Добринівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, оскільки відсутні правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності спадкодавця на земельну ділянку. В газеті «Голос Опілля» від 10 від 17 березня 2018 року опубліковано оголошення про втрату державного акта на право власності на землю, виданого на ім`я [PERSON] Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст.14 Конституції України. Відповідно до п.г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК). Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного субєктивного земельного права, субєктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку. Власник майна, відповідно до ст.392 ЦК України, може предявити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спеціального визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи. Вищенаведені обставини дають підстави суду зробити висновок про наявність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: approved