Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

27.05.2020 року позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що [INFO] в с. Степківка, Первомайського району Миколаївської області помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, що зокрема складається з земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,0108 га, кадастровий номер 4825487000:06:000:2255, площею 3,4595 га, кадастровий номер 4825487000:03:000:0341, площею 0,1560 га, кадастровий номер 4825487000:06:000:1595, площею 0,0079 га, кадастровий номер 4825487000:06:000:1949, що розташовані в межах території Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. 17 травня 2011 року спадкодавець склав заповіт, що був посвідчений Цихонею В.А. приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу в Миколаївській області за реєстровим номером 2963 за умовами якого, зазначені вище земельні ділянки він заповів позивачці. У встановленому законодавством порядку позивачка прийняла спадщину, шляхом подачі відповідної заяви до Другої Первомайської ДНК Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Проте, коли вона звернулася до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане вище спадкове майно, їй було відмовлено, про що нотаріусом була винесена постанова від 22.05.2020 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості та документи, необхідні для її вчинення. Згідно з п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, що підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після надання правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві. У зв`язку з зазначеними обставинами, нотаріус роз`яснила, що у разі смерті власника нерухомого майна та відсутності правовстановлюючого документу, питання визначення належності йому (спадкодавцю) цього майна та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку. Вищевказані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,0108 га, кадастровий номер 4825487000:06:000:2255, площею 3,4595 га, кадастровий номер 4825487000:03:000:0341, площею 0,1560 га, кадастровий номер 4825487000:06:000:1595, площею 0,0079 га, кадастровий номер 4825487000:06:000:1949, що розташовані в межах території Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, дійсно належали померлому на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 823356, № 823540, № 824533, № 824385 від 08.08.2006 року, про що свідчать копії державних актів та Витяги з ДЗК про земельну ділянку. Із набранням чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень» друк бланків державних актів, а також державна реєстрація і видача державних актів на право власності на земельні ділянки скасовано, повноваження по державній реєстрації прав на нерухоме майно територіальними органами земельних ресурсів припинені. Органи, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень видають дублікати зазначених документів лише власникам або уповноваженим ними особам за довіреністю. Тому, отримати дублікат на померлу людину неможливо, а отже і врегулювати спір в досудовому порядку неможливо. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З підстав, зазначених вище, позивачка не має можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на зазначене вище спадкове майно, тому єдиним правовим способом захисту його законних прав та інтересів, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, є звернення до суду з позовом про визнання права власності на нього в порядку спадкування за заповітом після смерті, [PERSON] , який помер [INFO] в с. Степківка, Первомайського району Миколаївської області. Представник позивачки надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Від Степківської сільської ради та [PERSON] на адресу суду надійшли заяви, у яких вони просили справу слухати у їх відсутність, позовні вимоги визнали, не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] с. Степківка, Первомайського району, Миколаївської області (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). До складу спадщини після його смерті входить: земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,0108 га, кадастровий номер 4825487000:06:000:2255, площею 3,4595 га, кадастровий номер 4825487000:03:000:0341, площею 0,1560 га, кадастровий номер 4825487000:06:000:1595, площею 0,0079 га, кадастровий номер 4825487000:06:000:1949, що розташовані в межах території Степківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. 17 травня 2011 року спадкодавець склав заповіт, що був посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу в Миколаївській області Цихонею В.А., за реєстровим номером 2963. Позивачка звернулася до Другої Первомайської ДНК Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що у неї відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, про що була винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. [PERSON] , яка є третьою особою у справі, також звернулася до Другої Первомайської ДНК Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , проте не заперечує проти задоволення позову. Належність спадкового майна [PERSON] підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме копіями державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 823356, № 823540, № 824533, № 824385 від 08.08.2006 року та Витягами з ДЗК про земельну ділянку. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обов`язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Порядок та умови державної реєстрації передбачені тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України № 7/5 від 7 лютого 2002 року з наступними змінами. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved