Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-01 00:00:00

29.01.2021 [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Газові традиції», третя особа - Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, про зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно з наказом ТОВ «Газові традиції» № 3 від 10.01.2020 приступив до виконання обов`язків директора товариства. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб та громадських формувань позивач значиться керівником ТОВ «Газові традиції». Починаючи з березня 2020 року з введенням на території України карантину, господарська діяльність ТОВ «Газові традиції» не здійснювалася, власник товариства не цікавився її станом, не брав участі в управлінні товариством. Позивачу не виплачувалася заробітна плата. 23.11.2020 позивач написав заяву про звільнення з посади директора ТОВ «Газові традиції» за власним бажанням з 23.12.2020, проте відповідач жодних дій по його звільненню не здійснює. 27.11.2020 позивач направив на адресу учасника ТОВ «Газові традиції» повідомлення про скликання позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Газові традиції» на 12.01.2021 з порядком денним «Про обрання нового директора ТОВ «Газові традиції» у зв`язку зі звільненням [PERSON] з посади директора за власним бажанням та внесенням відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань» та Заяву про звільнення за власним бажанням від 23.11.2020. 23.12.2020 позивач видав наказ про своє звільнення з ТОВ «Газові традиції» за власним бажанням. 12.01.2021 загальні збори учасників ТОВ «Газові традиції» не відбулися у зв`язку з неявкою учасників, про що було складено протокол. На підставі наведеного позивач просив виключити з Розділу «Відомості про керівника юридичної особи….» Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб та громадських формувань відомості про [PERSON] як керівника ТОВ «Газові традиції» у зв`язку з припиненням трудових відносин з 23.12.2020 на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України. Ухвалою від 05.02.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] просили позовні вимоги задовольнити з викладених у позові підстав, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Представник відповідача ТОВ «Газові традиції» в судове засідання не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходило. Представник третьої особи Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Подала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності з урахуванням фактичних відносин та постановити рішення згідно чинного законодавства. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами та ухвалити заочне рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України оскільки позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 10.01.2020 позивач згідно з наказом ТОВ «Газові традиції» № 3 приступив до виконання обов`язків директора товариства. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб та громадських формувань позивач значиться керівником ТОВ «Газові традиції». 23.11.2020 позивач написав заяву про звільнення з посади директора ТОВ «Газові традиції» за власним бажанням з 23.12.2020. 27.11.2020 позивач направив на адресу учасника ТОВ «Газові традиції» повідомлення про скликання позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Газові традиції» на 12.01.2021 з порядком денним «Про обрання нового директора ТОВ «Газові традиції» у зв`язку зі звільненням [PERSON] з посади директора за власним бажанням та внесенням відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань» та заяву про звільнення за власним бажанням від 23.11.2020. 23.12.2020 позивач видав наказ про своє звільнення з ТОВ «Газові традиції» за власним бажанням. 12.01.2021 загальні збори учасників ТОВ «Газові традиції» не відбулися у зв`язку з неявкою учасників, про що було складено протокол. Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цими Кодексами, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Стаття 5 ЦПК України передбачає способи захисту, які застосовуються судом. Зокрема, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Ц Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань). Разом з тим, за статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріальноправові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16). При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо. Позивачем до відповідача ТОВ «Газові традиції» заявлено позовну вимогу про виключити з Розділу «Відомості про керівника юридичної особи…» Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб та громадських формувань відомості про [PERSON] як керівника ТОВ «Газові традиції». Слід зазначити, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 грудня 2019 року у справі № 758/1861/18 (провадження № 61-49113св18) зазначено, що «встановлені у справі обставини, а саме: написання позивачем заяви про звільнення за власним бажанням, ознайомлення із вказаною заявою усіх учасників товариства, ініціювання позивачем проведення позачергових загальних зборів із винесенням питання звільнення директора на порядок денний, передача печатки, документів уповноваженій особі, свідчать про те, що позивачем дотримана процедура звільнення із займаної посади директора товариства. Відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні. Разом з тим особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства. У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведення загальних зборів, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими». Беручи до уваги наведене, зокрема обрання позивачем неефективного способу захисту свого порушеного права суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Крім того, беручи до уваги висновок про відмову в задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд дійшов висновку, що судові витрати слід покласти на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed