Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

28 березня 2014 року [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить суд, стягнути із відповідачів: [PERSON], 2100.00 грн., - у відшкодування майнової шкоди, 5000.00 грн., - у відшкодування моральної шкоди; з ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» страхове відшкодування і понесених витрат на загальну суму 24705.61 грн., та вирішити питання щодо стягнення з відповідачів судового збору. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16.06.2012 року, близько 16 години 50 хвилин, в с.Кишин по вул.Леніна Олевського району Житомирської області відбулося ДТП за участю його автомобіля, моделі «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіля, моделі «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ПрАТ«Страхова компанія «Дніпроінмед». В результаті ДТП його автомобіль, моделі «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Вироком Олевського районного суду Житомирської області від 08.11.2013 року визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України [PERSON], та встановлено, що в діях останнього вбачається порушення вимог п. 13.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв'язку з виникненням даного ДТП та його наслідками. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], - [PERSON], заявлені вимоги [PERSON], підтримав повністю та просив суд задовольнити позов позивача. Представник відповідача - ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» м.Дніпропетровськ в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час, день і місце розгляду справи, однак подав до суду письмове заперечення щодо пред'явленого позову. Просив суд відмовити позивачу у задоволенні його вимог до ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед». Допитані у судовому засіданні, як свідки [PERSON], та [PERSON], надали суду свідчення про те, що ДТП сталося саме 16.06.2012 року і при обставинах, які наведено в позовній заяві [PERSON], та встановлені вироком Олевського районного суду Житомирської області від 08.11.2013 року. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON], на праві власності має автомобіль, моделі «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с.6). Так 16 червня 2012 року, об 16 годині 50 хвилин, по вул.Леніна в с.Кишин Олевського району Житомирської області, [PERSON], керуючи автомобілем, моделі «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер [NUMBER], в порушення вимог п. 13.3 Правил дорожнього руху України - під час обгону, випередження, об'їзду перешкоди чи зустрічного роз'їзду не дотримався безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, здійснив зіткнення з автомобілем, моделі «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер [NUMBER] в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, зокрема автомобіль, моделі «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON] Відповідно до висновку експертної автотоварознавчої експертизи № 014/312 від 18.02.2014 року вартість матеріального збитку завданого власнику пошкодженого при ДТП автомобіля, моделі «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер [NUMBER], складеного 18.02.2014 року експертом-автотоварознавцем [PERSON], складає 24685.64 грн.(а.с.22-41). Висновок визнаний сторонами та не оскаржувався. З квитанції до прибуткового касового ордеру № 46 від 13.02.2014 року вбачається, що [PERSON], сплатила за вищезазначене дослідження 1100.00 грн.(а.с.42). Згідно до товарних чеків за транспортування автомобіля, моделі «ВАЗ 2107», д.н.з. [NUMBER] [PERSON], поніс витрати в сумі 1020 грн.(а.с.43, 44). Винність [PERSON], у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується вироком Олевського районного суду Житомирської області від 08 листопада 2013 року відповідно до якого [PERSON], визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке він вчинив 16 червня 2012 року об 16.50 годині по вул.Леніна в с.Кишин Олевського району Житомирської області.(а.с.9-13). Так відповідно до ч.3, ч.4 ст.61 ЦПК України слідує, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок суду у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.п. 1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування . Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля, моделі «ВАЗ 2109», державний реєстраційний номер [NUMBER], застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед», відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс № АВ/6261326.(а.с.14). На час настання страхового випадку власник автомобіля, моделі «ВАЗ 2107», державний реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON], завчасно повідомив страховика про настання страхового випадку (а.с.15). Згідно повідомлення від 19.06.2012 року [PERSON], звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» про настання страхового випадку та отримання страхового відшкодування. (а.с.15). Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язуються у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Приписами п.3 ч.1 ст.988 ЦК України визначено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Частиною 1 статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У відповідності до п.12.1 ст.12 зазначеного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Так відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс № АВ/6261326, розмір франшизи за вказаним договором складає 1000.00 грн.(а.с.14). Пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспртну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, виходячи з фактично встановлених обставин справи, умов договору та вимог чинного законодавства, а також того, що відповідачем ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» не надано належних та допустимих доказів правомірності своєї бездіяльності, суд приходить до висновку про те, що з ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» на користь [PERSON], підлягає стягненню страхове відшкодування в сумі 23685 грн., 64 коп., та витрати з оплати за транспортування пошкодженого авто в сумі 1020.00 грн., а всього 24705.64 грн. Підлягає до стягнення з [PERSON], на користь позивача 1000.00 грн., франшизи, 1100.00 грн., понесених позивачем витрат, пов'язаних з оплатою експертного товарознавчого дослідження та 3000.00 грн., моральної (немайнової) шкоди завданої винною особою внаслідок вчинення ДТП, а всього на суму 5100.00 грн. Відповідно до положень ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Статтею 1167 ЦК України встановлено підстави відповідальності за завдану моральну шкоду і зазначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини. Разом із тим, та в силу ст.88 ЦПК України із відповідачів також підлягають до стягнення, пропорційно до задоволених вимог понесені [PERSON], витрати при сплаті судового збору (а.с.1). Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом України. Статтею 60 ЦПК України крім того покладено обов'язок доказування і подання доказів сторонами. Із зазначеної статті слідує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Суд, не бере до уваги заперечення представника ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» стосовно відсутності заяви позивача про страхове відшкодування відповідно до ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки із відповідей (а.с.18-19), які надсилали ПрАТ «Страхова компанія «Дніпроінмед» [PERSON], слідує, що представники страховика розглядали заяву [PERSON], стосовно проведення страхового відшкодування. На підставі наведеного та

Outcome: partial