Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

27.11.2014 року [PERSON] звернулася з позовом до Камянець- Подільської міської державної лікарні ветеринарної медицини про визнання незаконними та скасування наказу № 88 від 18.11.2014 року «Про винесення догани». Вподальшому уточнила позовні вимоги просить визнати незаконними та скасувати накази: № 85 від 05.11.2014 року «Про встановлення індивідуального графіку роботи касира»; № 86 від 05.11.2014 року «Про затвердження посадової інструкції касира» та № 03 від 20.01.2015 року «Про вступ в дію графіка роботи касира». Поновити попередні умови праці і стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14 лютого 2015 року по 15 квітня 2015 року в сумі 2848.72 грн. В суді позивачка та її представник [PERSON] обгрунтування вимог вказують, що [PERSON] з 2002 року працює в Камянець-Подільській міській державній лікарні ветеринарної медицини на посаді касира. Згідно затвердженого режиму роботи з 08.00 год. до 13.00 год. виконувала касові операції по обслуговуванню клієнтів в лабораторії на території центрального ринку із застосуванням реєстратора розрахункових операцій та видачі чеків по платежам, а з 14.00 год. до закінчення робочого часу вела касові операції та приймала касові платежі з інших структурних підрозділів в приміщенні каси ветеринарної лікарні по пр. Грушевського, 68 в м. Камянець-Подільському. В листопаді 2014 року їй вручили наказ про встановлення для неї індивідуального графіка роботи, за яким позбавили частини повноважень по здійсненню касових операцій в лабораторії на території ринку та внесли зміни до посадової інструкції про право керівника в односторонньому порядку встановлювати індивідуальний режим роботи згідно з наказом. При цьому, наказом керівника ведення касових операцій, які виконувала вона, було доручено проводити лаборанту першої категорії [PERSON] Будучи матеріально-відповідальною особою вона відмовилася залишати своє робоче місце на ринку, про що поставила до відома керівництво установи. Після чого отримала відповідь, що зміна посадової інструкції, яка стосується зміни істотних умов праці, набуває чинності не раніше ніж за два місяці з дати повідомлення про це працівника. Вподальшому, 18 листопада 2014 року їй було оголошено догану за ніби-то неодноразові порушення трудової дисципліни, які полягали в тому, що вона не погодилась переходити на умови трудового договору, які змінюють істотні умови праці. 20 січня 2015 року їй вручили наказ про зміну індивідуального графіка роботи касира, за яким начеб-то раніше їй не змінили графік і місце роботи, а лише попередили. Крім того за весь час незаконного усунення від посадових обовязків, в тому числі і звільнення, їй не нарахували і не виплатили заробітну плату. Представник позивача [PERSON] підтримала вимоги [PERSON] і просить суд визнати вище названі накази незаконними, скасувати їх та стягнути з відповідача на користь її довірительки середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14 лютого 2015 року по 15 квітня 2015 року в сумі 2848.72 грн. Представник відповідача черговий раз в судове засідання не зявився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином, що стверджується розпискою приєднаною до матеріалів справи. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності представника Камянець-Подільської міської державної лікарні ветеринарної медицини. Заслухавши позивача, представника позивача [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] з 2002 року працює в Камянець-Подільській міській державній лікарні ветеринарної медицини на посаді касира. Згідно затвердженого режиму роботи з 08.00 год. до 13.00 год. виконувала касові операції по обслуговуванню клієнтів в лабораторії на території центрального ринку із застосуванням реєстратора розрахункових операцій та видачі чеків по платежам, а з 14.00 год. до закінчення робочого часу вела касові операції та приймала касові платежі з інших структурних підрозділів в приміщенні каси ветеринарної лікарні по пр. Грушевського, 68 в м. Камянець-Подільському. 05 листопада 2014 року їй вручили наказ № 85, яким лише для [PERSON] встановлювався індивідуальний графік роботи, за яким її позбавили частини повноважень по здійсненню касових операцій в лабораторії ВСЕ № 1 на територвї ринку за адресою по пр. Грушевського, 25 в м. Камянець-Подільському. Одночасно були внесені зміни до посадової інструкції позивачки згідно з наказом № 86 від 05 листопада 2014 року про право керівника в односторонньому порядку встановлювати індивідуальний режим роботи. Будучи матеріально- відповідальною особою, позивач відмовилася залишати своє робоче місце на ринку, про що поставила до відома керівницьво установи. Після чого отримала відповідь за № 150 від 11 листопада 2014 року про те, що зміна посадової інструкції, яка стосується зміни істотних умов праці, набуває чинності не раніше ніж за два місяці з дати повідомлення про це працівника. Вподальшому, 18 листопада 2014 року наказом № 88 [PERSON] було оголошено догану за ніби-то неодноразові порушення трудової дисципліни. Мотивувальна частина наказу зводиться до того,що позивач не погодилась переходити на умови трудового договору, які змінюють істотні умови праці. 20 січня 2015 року їй вручили наказ № 3 про зміну індивідуального графіка роботи касира, за яким начеб-то 05 листопада наказом № 85 позивачу не змінили графік і місце роботи, а лише попередили. Згідно до вимог ст. 147 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути застосоване до працівника лише у випадку порушення ним трудової дисципліни. Статтею 149 даного кодексу передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Відповідно до вимог ст. 139 КЗпП України, працiвники зобов'язанi працювати чесно i сумлiнно, своєчасно i точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової i технологiчної дисциплiни, вимог нормативних актiв про охорону працi, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договiр. Проте, у даному випадку судом не здобуто, а відповідачем не надано будь-яких підстав порушення [PERSON] обовязків працівника, визначених ст. 139 КЗпП України, а застосування до неї стягнення у вигляді догани винесено не на підставах, та не у відповідності до вимог трудового законодавства, у звязку з чим оспорювані накази підлягають скасуванню, як незаконні. Згідно ст. 32 КЗпП України у звязку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці працівника при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Жодних підстав для застосування даної норми трудового законодавства роботодавець не навів. Пунктом 4.3 колективного договору, укладеного між адміністрацією та трудовим колективом Камянець-Подільської міської державної лікарні ветеринарної медицини на 2014-2019 роки визначено єдиний режим роботи для всіх працівників без винятку згідно з Правилами внутрішнього трудового розпорядку, який доводиться до відома всіх працівників під розпис. Чинне трудове законодавство не передбачає затвердження Правил внутрішнього трудового розпорядку для окремих працівника без його згоди. Відповідно до п. 24 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників і службовців підприємств,установ, організацій, затверджених постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1984 року, ст.ст. 139, 140, 142 КЗпП України порушенням трудової дисципліни є невиконання чи неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обовязків. Таким чином, відповідач без будь-якої правової підстави поміняв істотні умови праці [PERSON], а на її обгрунтовану відмову змінювати істотні умови праці в порушення вимог ст.ст. 32, 142, 149, 247 КЗпП України виніс догану за неодноразові порушення трудової дисципліни. Тому, виходячи з наведено відповідача слід зобов»язати відновити попередні умови праці позивачки. Під час звільнення і поновлення на роботі [PERSON] з вини відповідача їй не було виплачено заробітну плату за час вимушеного прогулу з 14 лютого 2015 року по 15 квітня 2015 року, тому з Камянець-Подільської міської державної лікарні ветеринарної медицини слід стягнути на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 14 лютого 2015 року по 15 квітня 2015 року день фактичного повідомлення та допуску до виконання своїх посадових обовязків у відповідності до ст. 24 КЗпП України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved