Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

28.11.2017р. [PERSON]звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім. Заява мотивована тим, що після розірвання шлюбу в 2007 році вона стала проживати окремо з [PERSON] та за рішенням Кіровського міського суду Донецької області від 29.09.2006р. з останнього було стягнуто аліменти на утримання і виховання їхньої спільної дитини [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Відділ ДВС Кіровського міського управління юстиції розшукує [PERSON] за несплату аліментів та 06.10.2008р. наклав арешт на майно останнього в м. Кіровське Донецької області та оголосив заборону на його відчуження. Відповідно до довідки Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області від 14.11.2017р. її колишній чоловік [PERSON] значиться у розшуку з 09.02.2015р. Волноваським ВП ГУНП в Донецькій області, як засудженого до кримінального покарання не повязаного з обмеженням волі. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім необхідно для того, щоб заявник могла оформити пенсію на свою дитину та для отримання проїзного документа для виїзду дитини за кордон, при видачі якого необхідна згода батька або рішення суду про визнання безвісно відсутнім. У судовому засіданні заявник вимоги заяви підтримала повністю та просила суд її задовольнити з підстав зазначених в останній. Представник Кривоозерського обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської областів судовому засіданні не заперечила щодо задоволення заяви [PERSON] Заслухав пояснення учасників процесу, дослідив письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі наступного. Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-НО № 094517, виданого 03.12.2007р. відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції у Донецькій області, шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано 03.12.2007р., про що зроблено актовий запис за № 119, після реєстрації розірвання шлюбу заявнику присвоєно прізвище Левицька. Заявник [PERSON]та [PERSON]є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджуєтьсясвідоцтвом про народження серії 1-АМ № 209414, виданим 02.12.2003р. відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції у Донецькій області. Згідно відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб-платників податків станом на 13.12.2017р. [PERSON], 16.03.1972р.н., присвоєно податковий номер [NUMBER], дата реєстрації 23.01.1997р. Відповідно до довідки № 07-01-2450 від 11.12.2017р. Волноваської міської ради Волноваського району Донецької області, [PERSON], 16.03.1972р.н., згідно Реєстру територіальної громади зареєстрований за адресою: [INFO], інші відомості відсутні. Як слідує з довідки № 38-12115, виданої 08.12.2017р. Волноваським РВ ГУДМС України в Донецькій області, за обліками Волноваського РВ ГУДМС України в Донецькій області гр. [PERSON], 16.03.1972р.н., не значиться. Відповідно до інформації з Центрального сховища інформаційного центру персоніфікованого обліку Кривоозерського обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області стосовно індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5, які містять інформацію про отримання заробітної плати за працю в юридичних особах - резидентах України та періоди, за які нараховувалась заробітна плата, [PERSON], 16.03.1972р.н., отримував заробітну плату по 2014 рік включно. Згідно витягу з кримінального провадження № 12017150200000431 вбачається, що 14.11.2017р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 115 КК України з наступною фабулою - 14.11.2017р. до Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області звернулась з заявою [PERSON] про те, що з весни 2011 року вона втратила родинний зв'язок з колишнім чоловіком [PERSON], 16.03.1972р.н., який на той час проживав в [INFO], де в подальшому відбулись бойові дії та з тих пір у неї не має будь-яких відомостей про місце перебування [PERSON] З повідомлення Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області № 11446/62-2017 від 08.12.2017р. слідує, що Врадіївським ВП ГУНП в Миколаївській області [PERSON] в розшук, як безвісно відсутній не оголошувався, так як згідно бази даних Армор останній вже оголошений в розшук. Відповідно до листа Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області № 187/501/07-2018 від 05.01.2018р. щодо [PERSON], 16.03.1972р.н., який раніше проживав за адресою: Україна, Донецька обл., Волноваський р-н, м. Волноваха, вул. Київська, буд. 31, за ознаками ч. 2 ст. 186 КК України, 19.02.2015р. заведено ОРС категорії Розшук № 55-230. Так, згідно бази даних Армор [PERSON], 16.03.1972р.н. з 19.02.2015р. по теперішній час оголошений Волноваським ВП ГУНП в Донецькій області в розшук, як засуджений до кримінального покарання не повязаного з обмеженням волі в зв'язку з відсутністю з невідомих причин за місцем свого проживання та роботи. Крім того, обставини щодо зникнення [PERSON] підтверджуються показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Згідно свідчень [PERSON], останній раз він бачив [PERSON], який є його батьком, в м. Кіровськ Донецької області 9-10 років тому, який в подальшому протягом 1 чи 2 років проживав у [INFO]. Останні відомості про свого батька свідок отримував 7 років тому. Згідно свідчень [PERSON], останній раз вона бачила [PERSON], який є її батьком, в м. Кіровськ Донецької області 12 років тому, з того часу вона не отримувала жодної інформації стосовно нього. Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Згідно ч. 3 ст. 43 ЦК України, порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. У відповідності до ст. 306 ЦПК України, узаяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], уродженець України, смт. Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області, є колишнім чоловіком заявника, був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [INFO], однак після розірвання шлюбу в 2007 році заявник з [PERSON] стали проживати окремо та останні десять років про [PERSON] ніяких відомостей немає та про місцезнаходження останнього нічого невідомо. Як вбачається з матеріалів справи, з метою встановлення місцезнаходження [PERSON] заявник зверталася до Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області, яким в розшук, як безвісно відсутній [PERSON] не оголошувався, так як згідно бази даних Армор останній вже оголошений в розшук з 09.02.2015р. Волноваським відділом поліції ГУНП Донецької області, як засуджений до кримінального покарання не повязаного з обмеженням волі. Також судом встановлено, що оголосити безвісно відсутнім [PERSON] необхідно заявнику для оформлення пенсії на свою дитину та для отримання проїзного документа для виїзду дитини за кордон, при видачі якого необхідна згода батька або рішення суду про визнання безвісно відсутнім. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Враховуючи те, що останні відомості про місце перебування [PERSON] за останнім відомим місцем перебування відносяться до 09.02.2015р., то безвісно відсутнім його слід визнати саме з цієї дати. З урахуванням викладених обставин, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання колишнього чоловіка заявника [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останнього підтверджуються доказами, які не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності і ці докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або померлою, або іншою заінтересованою особою. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved