Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-23 00:00:00

27 лютого 2017 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 143358 грн. та судові витрати у сумі 2150 грн. 37 коп. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 18 липня 2013 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № 132#00017626830, відповідно до якого [PERSON] надав їй кредитні кошти у сумі 100000 грн. на поточні потреби, з процентною ставкою у розмірі 33 % річних, з кінцевим терміном повернення не пізніше 17 липня 2017 року. В забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитом 18 липня 2013 року між Банком та [PERSON] було укладено договір поруки за № 132#00017626830/S-1. Банк свої зобовязання по наданню кредиту виконав в повному обсязі, однак [PERSON] не виконала належним чином умови договору і станом на 31 січня 2017 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 143358 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 80418 грн. 98 коп., - проценти за користування кредитом 62939 грн. 02 коп. Тому позивач просить стягнути з відповідачів вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, проте надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Судова повістка про виклик до суду відповідачам не направлялась у зв'язку з тим, що тимчасово призупинено приймання поштових переказів, адресованих до Донецької області на території проведення АТО. Повідомлення про місце, дату та час розгляду справи розміщено на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області http://pvm.dp.court.gov.ua. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені, причин неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до змісту ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Матеріалами справи встановлено, що 18 липня 2013 року між публічним акціонерним товариством «[PERSON] СБЕРБАНКУ РОСІЇ», правонаступником якого є ПАТ «Сбербанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 132#00017626830 (арк.с.15-18). Згідно умов зазначеного договору [PERSON] надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти у сумі 100000 грн. на поточні потреби, з фіксованою процентною ставкою 33 % річних на строк до 17 липня 2017 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 18 липня 2013 року між банком та [PERSON] було укладено договір поруки № 132#00017626830/S-1 (арк.с.21, 22). Відповідно до п.4.1 зазначеного договору поруки Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник. Поручитель та Боржник залишаються зобовязаними перед Кредитором до того моменту, поки всі зобовязання за Основним договором не будуть виконані повністю. Згідно з ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Зі змісту наведеної норми випливає, що порука є угодою щодо прийняття перед третьою особою на себе обовязку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобовязання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобовязання боржником шляхом відшкодування у грошовій формі того, що не було виконане боржником. Відповідно до вимог ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, порука є способом забезпечення виконання зобовязання; договір поруки не створює обовязків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором; в договорі поруки кредитор наділений лише правами, а поручитель обовязками; у разі невиконання боржником основного зобовязання, забезпеченого порукою, поручитель зобовязується виконати борг боржника замість останнього; обовязок поручителя полягає не лише у виконанні обовязку замість боржника, а у відшкодуванні збитків, завданих невиконанням обовязку боржником. Як передбачено\~ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.\~\~ Погашення кредиту повинно проводитися кожен місяць, відповідно до графіку повернення кредиту (арк.с.18 зворотній бік, 19), але у порушення умов договору відповідач [PERSON] порушила взяті на себе зобовязання та перестала належним чином (в обсягах та в терміни, які передбачені кредитним договором) сплачувати борг, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 143358 грн., яка підтверджується розрахунком заборгованості (арк.с.12). Таким чином відповідач [PERSON] порушила зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту. Тому, відповідно до п.8.3 кредитного договору, [PERSON] має право в односторонньому порядку вимагати від Позичальника дострокового повернення повної суми заборгованості за кредитним договором. Крім того, як вбачається з п.8.4 кредитного договору - у разі, якщо [PERSON] використовує своє право щодо вимоги в односторонньому порядку дострокового повернення повної суми заборгованості за кредитним договором, то він зобовязаний в письмовій формі повідомити про це Позичальника та зазначити повну суму заборгованості, існуючої на дату відправлення вимоги. 04 січня 2017 року Банком на адресу відповідача [PERSON] було направлено повідомлення-вимогу Позичальнику щодо повернення повної суми заборгованості за кредитним договором № 132#00017626830 від 18 липня 2013 року (арк.с.30). Та цього ж числа на адресу відповідача [PERSON] також було направлено повідомлення-вимогу Поручителю (арк.с.31). Відповідно до п.4.3 Договору поруки Поручитель протягом 10 календарних днів з моменту поштового відправлення йому Кредитором письмового повідомлення, зобовязаний погасити заборгованість Боржника за Основним договором. Проте, відповідачі на вищезазначені повідомлення-вимоги позивача не відреагували і заборгованість за кредитним договором не погасили. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню борг в солідарному порядку за кредитним договором у розмірі 143358 грн. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача повинно бути стягнено судові витрати у розмірі 2150 грн. 37 коп., понесені позивачем при подачі позовної заяви і які підтверджуються платіжним дорученням (арк.с.1). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved