Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

28 лютого 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із вказаним позовом. Вимоги обгрунтовує тим, що 30 травня 2007 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування кредитом 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх кредитних зобовязань, станом на 31 січня 2017 року виникла заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 26057 грн. 28 коп., з яких: 2996 грн. 50 коп. заборгованість за кредитом, 17095 грн. 69 коп. заборгованість по процентам, 4248 грн. 08 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1217 грн. 01 коп. - штраф (процентна складова). Представник позивача, відповідач в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача адвокат [PERSON] у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову у звязку з пропуском строку позовної дівності. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Як вбачається з матеріалів справи, 30 травня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] шляхом оформлення заяви позичальника, яку підписала відповідач було укладено договір про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту, в розмірі 2500 грн., зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 22,80 % річних на суму залишку заборгованості. Підписавши вказану заяву позичальника, [PERSON] підтвердила, що ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які складають даний договір. У п.п 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, зазначено про те, що клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт може бути змінено банком одноособово. Згідно з пунктом 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п.9.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання і якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Пунктом 3.1.1 Розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг (Правила користування платіжною карткою) передбачено, що строк дії картки вказаний на картці та вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. За наданою банком інформацією строк дії виданої [PERSON] платіжної картки № 5457 0829 5723 2692 до 31 травня 2011 року. Останній платіж на погашення заборгованості за кредитом за вказаним картковим рахунком було вчинено 08 квітня 2009 року (а.с.7-10, 55-58). За підрахунками банку станом на 31 січня 2017 року заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором склала 26057 грн. 28 коп., з яких: 2996 грн. 50 коп. заборгованість за кредитом, 17095 грн. 69 коп. заборгованість по процентам, 4248 грн. 08 коп. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1217 грн. 01 коп. - штраф (процентна складова). За таких встановлених обставин, суд приходить до висновку, що в порушення вимог ст.526, 530, 599, 610 ЦК України та умов договору, [PERSON] допустила заборгованість по основному платежу, сплаті відсотків, що в силу ст.ст.1048, 1049, 1054 ЦК України надає право в повному обсязі стягнути з неї на користь кредитора неповернуту суму заборгованості за кредитним договором. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не із закінченням строку дії договору. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 1 жовтня 2014 року (справа № 6-134цс14), яка в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для застосування. Оскільки строк дії платіжної картки закінчився 31 травня 2011 року, суд вважає пропущеним, як загальний так і спеціальний, строк позовної давності про стягнення основної суми кредиту, процентів та інших складових заборгованості відповідача. Відомості про перевипуск, видачу чи отримання відповідачем нової платіжної картки, відновлення, реструктуризацію, видачу додаткових кошів після закінчення дії вказаної банківської картки, суду не надано. У звязку з викладеним, суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed