Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

28.09.2016 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 08.07.2016 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з серпня 2016 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Окрім того, позивач стверджувала, що вона є інвалідом другої групи безстроково, потребує матеріальної допомоги, відповідач, однак, від такої допомоги ухиляється. Враховуючи викладене, позивач просила шлюб між сторонами розірвати, стягнути на своє утримання аліменти в розмірі 3000 грн. щомісячно. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, згідно із ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином, про причини своєї неявки суд не сповістив, заяв про відкладення розгляду справу не надавав. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 08.07.2016 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Малиновським районним у м.Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1116. Згідно із довідкою МСЕК від 06.06.2016 року [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства по зору безстроково. Подружні стосунки між сторонами припинені з серпня 2016 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, дітей не мають. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.75 Сімейного Кодексу України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ст. 76 Сімейного Кодексу України\~розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Подружжя має право укласти договір про надання утримання одному з них, у якому визначити умови, розмір та строки виплати аліментів. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Якщо один із подружжя одержує аліменти у зв'язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це. Позивач потребує матеріальної допомоги, відповідач від її надання ухиляється. Договір про утримання позивача сторонами не укладався. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги ст. 80 Сімейного Кодексу України та мінімальний розмір аліментів відповідно до прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність за Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік». За ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» в 2016 році прожитковий мінімум для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, а саме: - осіб, які втратили працездатність: з 1 травня становить 1130 гривень. Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що [PERSON] є непрацездатною, потребує матеріальної допомоги в розмірі не меншому ніж встановлений державою прожитковий мінімум для зазначеної категорії осіб. Обставин, які б перешкоджали відповідачеві виконанню обовязку по утриманню позивача судом не встановлено. Враховуючи наведене, суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1130 грн. щомісячно.

Outcome: partial