Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

27.10.2016 року ТОВ «Кей-Колект» звернулось до суду із позовом, в якому просило звільнити з-під арешту квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позивач послався на те, що 15.02.2008 року між АКІБ «УкрсибБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір №11299603000. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору між банком та [PERSON] укладений іпотечний договір, предметом іпотеки якого є спірна квартира. [PERSON] не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором. На підставі виконавчого листа, виданого 29.06.2010 року Малиновським районним судом м.Одеси, державним виконавцем 24.04.2012 року відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь АКІБ «УкрсибБанк» заборгованості. 13.02.2012 року між АКІБ «УкрсибБанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладений договір факторингу №2, за якими до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором №11299603000. Постановою Першого Малиновського ВДВС ОМУЮ від 25.07.2014 року на квартиру [ADDRESS] накладено арешт. Оскільки позивач є власником та іподекодержателем квартири [ADDRESS], ТОВ «Кей-Колект» просило звільнити належне йому майно з-під арешту. Представник позивача в судове засідання не зявився, повідомлений про розгляд справи, надав заяву в якій позов підтримав, просив розглядати справу без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, в процесі розгляду справи позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся про розгляд справи в порядку статей 74,75 ЦПК України. Третя особа в судове засідання не зявилась, повідомлялась про розгляд справи в порядку статей 74,75 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.02.2008 року між АКІБ «УкрсибБанк» та [PERSON] укладений кредитний договір №11299603000. З метою забезпечення виконання зобовязання по кредитному договору 15.02.2008 року між банком та [PERSON] укладений іпотечний договір, предметом іпотеки якого є квартира№56 по вул.Рекордній 68 у м.Одесі. За договором факторингу № 2 від 13.02.2012 року між АКІБ «УкрсибБанк» та ТОВ «Кей-Колект», до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором №11299603000. [PERSON] покладених на себе зобовязань за кредитним договором №11299603000 не виконав. 24.04.2012 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь АКІБ «УкрсибБанк» заборгованості. Так, відповідно ст. 3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації. 25.07.2014 року постановою Першого Малиновського ВДВС ОМУЮ на квартиру боржника відповідача у справі по вул. Рекордній 68 (кв.56) у м.Одесі накладений арешт. Поряд із тим, на час розгляду цивільної справи власником спірної квартири є ТОВ «Кей-Колект». Зазначені обставини підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №65093168 від 04.08.2016 року. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Так, за ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначене узгоджується із Постановою Пленуму ВССУ № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за якою особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про зняття з майна (звільнення з під арешту) арешту. При таких обставинах, суд вважає можливим захистити право позивача на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, звільнивши квартиру [ADDRESS] з-під арешту, накладеного постановою Першого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ (постанова №32328723 від 25.07.2014 року).

Outcome: approved