Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-14 00:00:00

28 вересня 2020 року [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] , звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 15 грудня 1999 року між нею, а саме вона діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , яка також діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON] було укладено договір міни квартири [ADDRESS] на квартиру [ADDRESS] . Ця угода була посвідчена Очаківською філією Південної товарної біржі. У теперішній час вона не може зареєструвати за собою право власності на зазначене нерухоме майно, оскільки державний реєстратор вимагає нотаріально посвідченого договору міни, а зазначений вище договір вважає недійсним. Посилаючись на викладене, просила визнати дійсним договір міни нерухомого майна № 0393 від 15 грудня 1999 року, який посвідчено Південною товарною біржею. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки, в якій він також зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи через публікацію оголошення на веб-порталі судової влади України в судове засідання не з`явилися, не повідомивши про причини своєї неявки. Представник третьої особи Південної товарної біржі в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. 15 грудня 1999 року між [PERSON] , яка діла за себе та на той час від імені своїх неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , яка також діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON] з другої сторони було укладено договір міни нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] на квартиру [ADDRESS] , який посвідчено Очаківською філією Південної товарної біржі за № 0393, що підтверджується цим письмовим договором (а.с. 8). Під час укладення угоди сторони дійшли згоди про всі істотні умови цього договору та виконали всі зобов`язання одна перед однією, що також підтверджується зазначеною вище копією договору. 17 грудня 1999 року за [PERSON] на підставі вказаного договору Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації зареєстровано право приватної власності на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується відповідним реєстраційним посвідченням (а.с. 9). 21 вересня 2020 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Чорноморської сільської ради об`єднаної територіальної громади Миколаївської області рішенням № 54155127 позивачці відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна, спільна часткова на квартиру [ADDRESS] , оскільки договір міни нерухомого майна не був нотаріально посвідчений (а.с.10). Відповідно до ч. 2 ст.\~328\~ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.\~15\~Закону України\~«Про товарну\~біржу» від\~10\~грудня 1991\~року №1956-XII (що застосовувався до даних правовідносин на момент укладення договору), угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно зі ст. 48 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства\~юстиції України\~від 14\~червня 1994\~року №\~18/5 та зареєстрованої 07 липня 1994 року за № 152/361, що діяла на час спірних правовідносин, правовстановлюючим документом міг бути договір міни, зареєстрований на біржі. Зазначена норма закону протирічила діючій на той час ст.\~241\~ЦК України (1963р.), згідно з якою до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін (ст. 227 ЦК України купівлі - продажу повинен бути нотаріально посвідчений та підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів). Відповідно до ст.\~15\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16\~ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання цього права. Як зазначено в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику з розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», при розгляді справ про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, суди повинні з`ясувати, чи підлягає правочин обов`язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що на час укладання угоди мала місце суперечність законодавства, та приймаючи до уваги той факт, що підстав нікчемності правочину судом не виявлено, права та інтереси сторін укладений правочин не порушував, а навпаки, сторони після набуття прав на нерухоме майно, в повному обсязі не можуть користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, це є підставою для визнання угоди дійсною. За таких обставин, позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки.

Outcome: approved