Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

27 квітня 2016 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 червня 2012 року помер батько позивача [PERSON]. 30 березня 2014 року помер чоловік позивачки [PERSON]. Після смерті [PERSON] позивач успадкувала житловий будинок по вул. Шевченка, 50 в с. Журавне Охтирського району Сумської області. Рішенням виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради № 119 від 20.12.1993 року [PERSON] приватизував земельну ділянку площею 0,26 га за адресою вул. Шевченка, 50 с. Журавне Охтирського району Сумської області для ведення особистого селянського господарства, але державний акт не отримав в звязку зі смертю. Рішенням Чернеччинської сільської ради від 07.09.2015 року позивачу надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. Постановою державного нотаріуса Охтирської районної державної нотаріальної контори від 05.04.2016 року позивачці відмовлено у посвідченні свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. З урахуванням збільшених позовних вимог просить визнати за [PERSON], [INFO] право власності на земельну ділянку площею 0,26 га для ведення особистого селянського господарства та 0,06 га для ведення індивідуального житлового будівництва по вул. Шевченка, 50 в с. Журавне Охтирського району Сумської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали повністю та просили задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача до початку судового засідання надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, справу просив розглянути без участі представника Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області. Представник третьої особи Управління Держгеокадастру в Охтирському районі Сумської області [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову [PERSON] Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 21.08.1990 року [PERSON] належав житловий будинок по вул. Шевченка, 50 в с. Журавне Охтирського району Сумської області. Згідно рішення виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради № 119 від 20.12.1993 року [PERSON] приватизував земельну ділянку площею 0,26 га за адресою вул. Шевченка, 50 с. Журавне Охтирського району Сумської області для ведення особистого селянського господарства. На підставі рішення виконавчого комітету Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області від 20.12.1993 року [PERSON] передана у приватну власність земельна присадибна ділянка площею 0,06 га. (а.с.16). 11 червня 2012 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП № 123194. (а.с.6). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серія НАР 186311 від 09 вересня 2015 року [PERSON] успадкувала житловий будинок з надвірними та побутовими спорудами, що знаходиться по вул. Шевченка, 50 в с. Журавне Охтирського району Сумської області, розташований на приватизованій земельній ділянці (а.с.13). Рішенням Чернеччинської сільської ради від 07.09.2015 року позивачу було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. Згідно постанови державного нотаріуса Охтирської районної державної нотаріальної контори від 05.04.2016 року [PERSON] у посвідченні свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку було відмовлено, так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу та витяг з державного земельного кадастру щодо належності цієї земельної ділянки спадкодавцеві. Враховуючи, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на вищевказану земельну ділянку, право позивача необхідно захистити в судовому порядку. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом, згідно\~ст.16 ЦК України\~є визнання права. Згідно з ч.1\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.1216\~\~ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1268 Цивільного кодексу України визначено право спадкоємця за заповітом чи за законом прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно\~\~до\~\~п. г ч. 1\~\~ст. 81 Земельного кодексу України\~\~та\~\~ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно роз'яснень, наданих у п. 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах\~\~про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до пункту 3.5 листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013\~№ 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11\~ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7\~про те, що відповідно до статті 1225\~ЦК\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що маються законні підстави для визнання за позивачем права власності на земельну ділянку площею 0,26 га для ведення особистого селянського господарства та 0,06 га для ведення індивідуального житлового будівництва, що розташовані по вул. Шевченка, 50 в с. Журавне Охтирського району Сумської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 11.06.2012 року. Відповідно до наказу Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 року правовстановлюючим документом, який є підставою для реєстрації права власності, є рішення суду про визнання права власності. Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~ державна реєстрація прав проводиться на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Суд знаходить законні підстави для захисту прав позивача, оскільки, він прийняв спадщину і це знайшло своє підтвердження в суді, так як у інший спосіб позивач не має можливості отримати правовстановлюючі документи на майно. Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved