Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

29.01.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений 20.09.2002 року між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]»; стягнути судовий збір. Як на підставу позову посилається на те, що з 2002 року вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають, фактичні шлюбні відносини припинені в листопаді 2014 році. Від сумісного проживання мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею. Ухвалою суду від 04.02.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. В підготовче засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, фактичні шлюбні відносини припинені в листопаді 2014 року. Спільні діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачкою. У відзиві на позов також визнав позов, зазначивши вказані обставини. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в оригіналі Свідоцтва про шлюб, 20 вересня 2002 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб. Подружжя має спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Як вбачається з заяв, сторони погодили проживання спільних синів [PERSON] та [PERSON] з позивачкою після розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені в листопаді 2014 році, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. На підставі викладеного, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї неможливо, шлюб фактично розпався та існує формально, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved