Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

27.08.2015 року представник ДКП Управління «Тепловодоканал» [PERSON] звернулася в Новодністровський міський суд Чернівецької області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг в сумі 1449, 34 грн. та судового збору в сумі 243, 60 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: Чернівецька область, м.Новодністровськ, мікрорайон «Діброва»[ADDRESS], та споживачем послуг, що надаються позивачем. Однак, відповідач [PERSON] розрахунок за комунальні послуги здійснює тільки частково, у звязку з чим станом на 01.06.2015 року за спожиті комунальні послуги існує заборгованість в сумі 1449,34 грн. Позивач ДКП Управління «Тепловодоканал» звертався в суд про видачу судового наказу, однак судовий наказ було скасовано за заявою [PERSON] згідно ухвали суду від 13.08.2015 року. З огляду на зазначене просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг та судовий збір. В ході судового розгляду справи представник позивача [PERSON] подала заяви про збільшення позовних вимог № 435 від 06.10.2015р. та № 83 від 24.02.2016р. (а.с. 28-45, 84-92), в яких зазначає, що у звязку із невиконанням відповідачем [PERSON] обовязку по оплаті наданих послуг з останнього слід стягнути суму заборгованості, інфляційні втрати, пеню та 3% річних. З врахуванням збільшених позовних вимог, остаточно просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг станом на лютий 2016 року, яка становить 1750, 41 грн. основного боргу, 703, 06 грн. інфляційні втрати, 98, 52 грн. 3% річних, а також стягнути судовий збір в сумі 243, 60 грн. Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) [PERSON] в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задоволити. Проти задоволення зустрічного позову заперечила, вважає, що зустрічний позов [PERSON] є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] в судовому засіданні проти первісного позову заперечив, зазначивши, що ДКП Управління «Тепловодоканал» неправомірно здійснює йому нарахування комунальних послуг, оскільки він протягом тривалого часу перебуває за межами м. Новодністровськ, зокрема, на лікуванні в м. Чернівці, а з 2009року постійно проживає в м. Чернівці, хоч прописаний в м. Новодністровськ, фактично послугами водопостачання та водовідведення не користується, а відтак не повинен їх й оплачувати. Окрім того, 05 жовтня 2015 року [PERSON] подав в суд зустрічну позовну заяву до ДКП Управління «Тепловодоканал» про анулювання боргу, яка прийнята до спільного розгляду із первинним позовом та обєднана в одне провадження 19 жовтня 2015року. В обгрунтування зустрічної позовної заяви зазначає, що оскільки тривалий час перебуває за межами м. Новодністровськ та не користується послугами з водопостачання та водовідведення, нарахована плата за надані послуги є неправомірною та підлягає анулюванню. В судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити. Суд, заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, встановив, що ДКП Управління «Тепловодоканал» відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надає житлово-комунальні послуги територіальній громаді м.Новодністровськ Чернівецької області щодо постачання води, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АД № 103773 від 17.07.2014 року, згідно якої основним видом економічної діяльності зазначено постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (а.с. 9). Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], мікрорайон «Діброва»[ADDRESS], що підтверджується довідкою з адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Чернівецькій області від 09.09.2015 року, копією паспорта громадянина України, виданого [PERSON] Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області 01.02.2000р. Як вбачається із відмітки про місце реєстрації [PERSON] на 11 сторінці паспорта останнього, [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою з 09 жовтня 2002 року (а.с. 16, 23, 55). Згідно договору купівлі-продажу квартири від 12.06.2001р., посвідченого державним нотаріусом Новодністровської державної нотаріальної контори Чернівецької області [PERSON], [PERSON] є власником квартири № 10 за адресою Чернівецька область, м.Новодністровськ, мікрорайон «Діброва», буд. 13 (а.с.114). Даний договір зареєстрований 30.09.2002р. за реєстровим № 15 в Чернівецькому обласному бюро технічної інвентаризації, про що зроблена відповідна відмітка на договорі. [PERSON], як особа, якій надано статус дитина війни, користується пільгою по оплаті за спожиті комунальні послуги в розмірі 25%, а також йому надається субсидія. Зокрема, як вбачається із довідок-роздруківок та повідомлень про надання субсидії (а.с. 5-8, 38-44, 89-92, 115-116) відповідачу [PERSON] надано пільгу з квітня 2006року та субсидію за періоди з травня по червень 2005р., з листопада 2005р. по березень 2006р., з грудня 2006р. по квітень 2009р., з листопада 2009р. по березень 2010р., з вересня 2010р. по березень 2011р., з листопада 2011р. по квітень 2012р., з листопада 2012р. по квітень 2013р., з жовтня 2013р. по квітень 2014р., з жовтня 2014р. по квітень 2015р., з травня 2015р. по квітень 2016р. В судовому засіданні [PERSON] підтвердив, що є періоди, в які йому субсидія не надавалася, та зазначив, що із розміром нарахованих пільги та субсидії погоджується. Судом встановлено, що норми споживання житлово-комунальних послуг встановлено згідно розпорядження Чернівецької обласної державної адміністрації № 151-р від 27.03.2003р. «Про затвердження норм із надання житлово-комуналльних послуг» та рішення виконавчого комітету Новодністровської міської ради № 7/1 від 11.01.2012р. «Про затвердження норм споживання питної води та водовідведення для населення, соціально-культурних і громадських закладів м. Новодністровськ» (а.с. 35, 109-112). Також судом встановлено, що тарифи на послуги водопостачання та водовідведення, які надаються позивачем, встановлено згідно рішення виконавчого комітету Новодністровської міської ради № 35/2 від 06.02.2008р. «Про затвердження розмірів тарифів на послуги водопостачання та водовідведення» та рішення виконавчого комітету Новодністровської міської ради № 175/11 від 07.11.2012р. «Про затвердження розмірів тарифів на послуги водопостачання та водовідведення, які надаються ДКП Управління «Тепловодоканал» (а.с. 37, 107-108). В судовому засіданні [PERSON] зазначив, що з вищезгаданими рішеннями, якими встановлено норми споживання та тарифи, він ознайомлений, такі рішення не оскаржував. Сторони в судовому засіданні не оспорювали, що нарахування за надані послуги здійснюється згідно встановлених норм споживання на одну людину на добу з огляду на те, що у квартирі [PERSON] відсутні засоби обліку води. Позивачем також надано суду докази, що останній звертався до відповідача [PERSON] про сплату заборгованості за надані послуги претензія № 143 від 18.03.2015р. (а.с. 11), проте, звернення позивача були залишені без відповіді. З врахуванням вимог ч. 3 ст. 118 ЦПК України позивачем надано Ухвалу Новодністровського міського суду Чернівецької області від 13.08.2015р. по справі № 719/411/15-ц, № 2-с/719/7/15 про скасування за заявою [PERSON] судового наказу, виданого 23.07.2015р. про стягнення з [PERSON] на користь ДКП Управління «Тепловодоканал» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 5). В підтвердження нарахованих сум заборгованості по оплаті за надані відповідачу [PERSON] послуги позивачем надано відповідні довідки-роздруківки (а.с. 5-8, 38-44, 89-92). Як вбачається із вищезгаданих довідок станом на лютий 2016 року заборгованість відповідача [PERSON] становить 1750, 41 грн. При цьому, із вищезгаданих довідок вбачається, що [PERSON] проводив часткову оплату за спожиті послуги, а саме останній платіж здійснено у жовтні 2012року, що підтверджується також квитанціями про оплату. З вище вказаних квитанцій, зокрема, вбачається, що в спірний період [PERSON] були здійснені оплати 26.12.2011р. в сумі 250, 00 грн. за період з вересня 2010р. по травень 2011р. та 15.10.2012р. в сумі 200, 00 грн. за 2012 рік (а.с. 113, 117-118). Позивачем також надано розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, що підлягають стягненню з відповідача, та зазначені у довідках-роздруківках, наданих позивачем, і відповідно становлять 3 % річних 98,52 грн. та інфляційні втрати 703,06 грн. Відповідач по первісному позову (позивач по зустрічному позову) [PERSON], зазначаючи неодноразово про те, що у звязку із тривалим та частим лікуванням перебуває поза межами м. Новодністровськ, з 2009року постійно проживає в м. Чернівці, хоч й зареєстрований в [INFO], а відтак, не користується послугами з водопостачання та водовідведення, не надав суду докази свого звернення із відповідними заявами до ДКП Управління «Тепловодоканал», зокрема, про здійснення перерахунку з оплати послуг, а також не надав суду доказів звернення із претезіями щодо якості та кількості наданих послуг. В судовому засіданні [PERSON] повідомив, що звертався до керівництва ДКП Управління «Тепловодоканал» (начальник Сорочан) про перерахунок вартості спожитих послуг з огляду на його тривалу відсутність в місті лише усно, останнє таке звернення було здійснено близько трьох років тому. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (із змінами та доповненнями) житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживач питної води це юридична або фізична особа, яка використовує питну воду для забезпечення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія, інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (із змінами та доповненнями) споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (із змінами та доповненнями) плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, розмір плати розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів/ та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У п. 17 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005р., (надалі- Правила), послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Згідно п.18 Правил встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Також у ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено серед обовязків споживача питної води: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення; у разі внесення не в повному обсязі плати за використану питну воду обмежувати власне використання питної води до рівня екологічної броні питного водопостачання. Відповідно до п. 24 Правил передбачено право споживача відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а п. 29 цих же Правил передбачено право на зменшення розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема, відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання; тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання) або несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім'ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою. У разі порушення зобов'язання відповідно до ст. 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов'язання згідно ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). В ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання та боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України). Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем договір про надання послуг з постачання холодної води та водовідведення укладено не було, проте відповідач фактично користувався послугами, які надає ДКП Управління «Тепловодоканал». Доказів надіслання відповідачем [PERSON] позивачу акту-претензії щодо ненадання чи надання не в повному обсязі послуг, акту-претензії щодо якості, кількості та обсягу наданих послуг або заяв про відмову від послуг, які надаються позивачем, чи про здійснення перерахунку вартості наданих послуг, зокрема, у звязку із відсутністю споживача тривалий час за місцем проживання, відповідач в суд не надав. Таким чином, у відповідача існує обовязок щодо своєчасної оплати наданих йому позивачем послуг з постачання холодної води та водовідведення, а саме щомісячно в розмірі, нарахованому відповідно до затверджених тарифів згідно встановлених нормативів. Оскільки відповідач свої зобовязання по оплаті послуг з постачання холодної води та водовідведення належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 01 лютого 2016 року у нього наявний борг перед ДКП Управління «Тепловодоканал», суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за надані послуги в розмірі - 1750,41 грн., 3% річних 98,52 грн. та інфляційних витрат 703,06 грн. Позовні вимоги [PERSON] до ДКП Управління «Тепловодоканал» про анулювання боргу задоволенню не підлягають, оскільки вони не ґрунтуються на законі і є результатом неправильного тлумачення чинного законодавства позивачем [PERSON] Враховуючи, що [PERSON] є інвалідом 2 групи, що підтверджується довідкою серії ПОВ № 014409, виданою 06.05.2009р. (а.с. 24), відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачу слід компенсувати за рахунок держави. На підставі ст.ст. 11, 509, 526, 610, 611, 625 ЦК України, ст. 67 ЖК України, ст.ст. 1, 20, 25, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 1, 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та

Outcome: approved