Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

28 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 551,21 грн. В обґрунтування позовних вимог, вказує, що 01 лютого 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем у справі. Від цього шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з нею. Позивач зазначає, що шлюбні відносини між ними припинені з червня 2016 року. Спільне господарство ними не ведеться, спільного сімейного бюджету немає. Подружнє життя не склалося внаслідок численних сварок, різних поглядів на життя, відсутності спільних інтересів, відсутності взаєморозуміння, внаслідок чого були страчені почуття любові та взаємної поваги. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Сумісне життя і збереження сімї є неможливими. Позивач [PERSON]у судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, а також просить суд стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 551,21 грн. (а.с.17,18). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає. Відповідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01.02.2013 року між [PERSON]. та [PERSON] (дошлюбне прізвище Запорожець) укладено шлюб, реєстрацію якого здійснено Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 64 (а.с.4). Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Сімейні та шлюбні відносини між сторонами припинились, сторони на даний час проживають окремо, сімя остаточно розпалася. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що подружжям шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечує, зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що подальше їх спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, сімя розпалась остаточно і шанси її збереження втрачено, а тому суд вважає за можливе позов задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved