Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

28.03.2016 року до суду з позовом звернувся керівника Немирівської місцевої прокуратури про визнання права власності земельні ділянки, вказавши в позові, що Немирівською місцевою прокуратурою вивчено стан захисту інтересів осіб, позбавлених батьківського піклування посадовими особами органів опіки та піклування. Установлено, що відповідно до розпорядження голови Немирівської районної державної адміністрації № 626 від 01.11.2007 «Про влаштування дітей на виховання та спільне проживання в дитячий будинок сімейного типу родини [PERSON]» неповнолітніх [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] влаштовано на виховання в дитячий будинок типу родини [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження серії І-АМ № 144766 від 26.11.2001 батьками неповнолітньої [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-АМ № 160242 від 23.11.2002 батьками неповнолітньої [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Немирівського районного суду від 25.01.2012 (справа №2/217/238/2012) [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітніх дітей [PERSON] [PERSON] позбавлено батьківських прав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-АМ №317622 від 16.04.2015 [PERSON] помер 14.04.2015 року. Згідно державних актів серії ВН № 007338 від 20.09.2004 та ВН № 007337 від 20.09.2004 [PERSON] на праві приватної власності належали земельні ділянки площею 2,5838 Га. з кадастровим номером 0523087000020010092 та площею 2,5839 Га. з кадастровим номером 0523087000020010091, які розташовані на території Семенської сільської ради за межами населеного пункту, загальна вартість яких згідно довідки відділу Держгеокадастру у Немирівському районі складає 145915 грн. 68 коп. Окрім того, відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ХІV № 024965 від 29.02.2016 [PERSON] належить право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Родина» с. Семенки Немирівського району Вінницької області у розмірі 339 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Датою відкриття спадщини померлого [PERSON] слід вважати 14.04.2015. Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Нормами ч. 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що строк для прийняття спадщини складає 6 місяців. Частиною 1 ст. 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно довідки наданої Семенською сільською радою, на час смерті [PERSON] проживав у житловому будинку, що розташований за адресою: вул. Гагаріна, 26, с. Салинці Немирівського району Вінницької області одиноко. Отже, [PERSON], яка є дружиною спадкодавця [PERSON] в силу ст. 1272 ЦК України вважається спадкоємцем, який спадщини не прийняв. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 1268 Цивільного кодексу України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Таким чином, спадкоємцями першої черги, які прийняли спадщину є лише неповнолітні [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. З метою реалізації свого права на спадкування [PERSON] та [PERSON], які діяли за згодою представника [PERSON] 26.12.2015 року подали до Немирівської державної нотаріальної контори Вінницької області заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, постановою державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено у звязку з відсутністю оригіналів державних актів на право приватної власності на земельні ділянки. Згідно довідки наданої відділом Держгеокадастру у Немирівському районі бланки державних актів на право власності на земельні ділянки з 01.01.2013 не виготовляються та їх дублікати не видаються, у звязку з чим виготовити дублікати державних актів на право приватної власності на земельні ділянки, які належали [PERSON] не представляється можливим. Н/п [PERSON] та [PERSON] після смерті їх батька - [PERSON] мають право на спадщину за законом, але на даний час не можуть вирішити питання в нотаріальному порядку щодо оформлення спадкування вказаного майна через відсутність правовстановлюючих документів, якими б посвідчувалось право власності. Тоді як, відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Так, п. 2 ст. 121 Конституції України визначено, що прокуратура України становить єдину систему, на яку покладається представництво інтересів громадянина в суді у випадках, визначених законом. Право звернення прокурора до суду в інтересах громадян передбачено ст. 121 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та ст. 45 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист. Відповідно до ч. 2 ст. 45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. З моменту встановлення підстав для визнання права власності у порядку спадкування за законом законні представники неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси неповнолітніх не вживали заходів представницького характеру, що є підставою для подачі позову прокурором. Дана заява вноситься як захід прокурорського реагування для захисту майнових прав неповнолітніх. В судовому засіданні прокурор Іванішин Д.В. позовні вимоги підтримує та просить задовольнити з мотивів викладених в позовній заяві. Неповнолітні [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача начальник служби у справах дітей Немирівської районної державної адміністрації [PERSON] в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: [PERSON] не заперечує проти задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~ \~ Відповідач голова Семенської сільської ради в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить суд розглянути справу за відсутності представника сільської ради. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача завідувач Немирівської державної нотаріальної контори [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак надала суду заяву, в якій вказала, що не заперечує проти задоволення позову, просить суд розглянути справу за її відсутності. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як він відповідає вимогам закону, визнаний відповідачем та підтверджується матеріалами справи, а саме: копіями свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] ( а. с. 5 ), копією розпорядження від 01.11.2007 року за № 626 про влаштування дітей на виховання та спільне проживання в дитячий будинок сімейного типу родини [PERSON] ( а. с. 7 ), копією рішення Немирівського районного суду від 25.01.2012 року ( а. с. 8 ), копією листа Немирівської РДА служби у справах дітей від 17.07.2015 року за № 01.15-329 ( а. с. 9 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а. с. 10 ), паспортними даними ( а. с. 11 ), довідкою виконавчого комітету Семенської сільської ради за № 90 від 21.03.2016 року, згідно якої [PERSON], який помер 14.04.2015 року, дійсно був зареєстрований та проживав одиноко за адресою: с. Салинці, вул. Гагаріна, 26, Немирівського району, Вінницької області ( а. с. 12 ), копіями державних актів на право власності на земельну ділянку [PERSON] Серія ВН 007338, Серія ВН № 007337 ( а. с. 13, 14 ), копіями повідомлень відділу Держгеокадастру від 05.11.2015 року та від 02.03.2016 року ( а. с. 15, 16 ), копією свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) ( а. с. 17 ) та копіями постанов держаного нотаріуса [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.12.2015 року № 1815/01-12, № 1814/01-12, згідно яким [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину земельної ділянки, розміром 2,5838, розташовану на території Семенської сільської ради Немирівського району Вінницької області та на ? частину земельної ділянки розміром 2,5839 га., розташовану на території Семенської сільської ради Немирівського району Вінницької області, належних померлому 14 квітня 2015 року [PERSON] ( а. с. 18, 19 ). Відповідно до ч. 4\~ст. 1268 ЦК України\~малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, дієздатність якої обмежена вважаються такими що прийняли спадщину. Згідно із абзацом 3 пункту 23 ППВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Пунктом 24 ППВСУ від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що відповідачами у справах даної категорії є спадкоємці, а при їх відсутності є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В даному випадку Семенська сільська рада Немирівського району Вінницької області. Нормами ч.1\~ст. 3 ЗУ «Про судовий збір»\~передбачено, що судовий збір справляється у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом. Таким чином, судовий збір підлягає стягненню з відповідача у розмірі 1462 грн. 55 коп. на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved