Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

29.06.2018 р. [PERSON] звернулася до суду із заявою поданою в порядку окремого провадження про видачу обмежувального припису відносно [PERSON], яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов*язки. В обґрунтування заяви зазначила, що 04.08.2006 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції зроблено актовий запис № 709. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.06.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 21.07.2015 року. Від шлюбу сторони моють двох малолітніх синів- Дейдей [PERSON], [INFO], та [PERSON],[INFO]. В наслідок того, що між заявницею та [PERSON] існують неприязливі відносини, та в наслідок, того, що їх син [PERSON] не бажає зустрічатися з батьком, [PERSON] звернувся до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району з заявою про визначення способу участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON]. Розпорядженням голови районної адміністрації від 11.11.2014 року № 591 визначено спосіб участі гр. [PERSON] у вихованні малолітніх синів: а саме побачення з [PERSON], [INFO], перша та третя субота, друга та четверта неділя місця протягом чотирьох годин на день, за попередньою домовленістю з їх матірю,з правом відвідування місця проживання батька, культурних та розважальних закладів, також відповідно до заяви [PERSON] , останній від спілкування з молодшим сином [PERSON], [INFO] до досягнення останнім трирічного віку взагалі відмовився. Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12.05.2015 року позов [PERSON] до [PERSON], третя особа Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про встановлення порядку спілкування та участі у вихованні дитини задоволено частково. Вказаним рішенням визначено спосіб спілкування [PERSON], з сином [PERSON], [INFO], кожні першу та третю суботи , другу та четверту неділі місяця з 10-00 години до 19-00 години за місцем проживання [PERSON] з правом відвідування культурних та розважальних закладів під час побачень; час для спільного відпочинку [PERSON] з неповнолітнім [PERSON], [INFO], а саме протягом двадцяти календарних днів в період з 01.06. по 30.08. кожного року за попереднім погодженням з [PERSON] Рішення суду набуло законної чинності 16.11.2015 року. Дитина [PERSON] дуже страждає під час зустрічей з батьком, та в наслідок протиправної поведінки батька, у бік дитини, дитина відчуває моральний біль, під час їхніх зустрічей, та як наслідок вже має ряд хвороб нервової системи, таке спілкування перешкоджає нормальному розвиткові дитини. [PERSON] в свою чергу категорично не бажає вирішувати питання сприятливого для дитини способу участі у вихованні дитини заявниця вимушена звернутись до суду. Заявниця зверталася зі скаргами до Служби (Управління) у справах дітей відділу по Шевченківському району, щодо протиправної поведінки батька у бік дитини, створення батьком завідомо спровокованих конфліктних ситуацій під час відвідування дитини, однак відповідно до відповіді про розгляд звернення від 21.07.2016 року Ж) 1.07./Д-134 їй було рекомендовано звернутись до Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області. Крім того зазначила, що на протязі останнього часу сумісного проживання її колишній чоловік [PERSON] систематично вчиняв домашнє насильство: морально принижував, обзивав її, та [PERSON], застосовував до неї та до дитини фізичне, моральне та економічне насильство, залучав свого батька, який жив поруч, для застосування морального тиску на заявника. [PERSON] поводить себе агресивно, постійно погрожує заявниці, застосовує моральне приниження, фізичне насильство, а також насильство шляхом погроз, застосовуючи телефонний мобільний зв'язок. Від протиправних дій [PERSON] морально страждають сини, особливо син [PERSON], до якого [PERSON] застосовував фізичне насилля. [PERSON] агресивно поводиться в навчальному закладі де навчаються сини, зриває учбовий процес, вчиняючи моральне насилля над дітьми. Посилачись на те, що порушення стану здоров»я дитини відбувається саме після кожної зустрічі дитини з батьком, а сімейні сварки та провокації з боку батька мають негативний вплив на психологічний розвиток дитини, просить суд видати обмежувальний припис строком на 6 місяців стосовно [PERSON], яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов'язки, заборонивши перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалими особами [PERSON] та малолітніми [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS]; заборонивши наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалими особами [PERSON] та малолітніми [PERSON], та [PERSON]; заборонивши вести листування, телефонні переговори з постраждалими особами [PERSON] та малолітніми [PERSON], та [PERSON] або контактувати з ними через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.06.2018 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали в повному обсязі, на її задоволенні наполягали. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні пояснив, що дійсно на протязі довгого часу до відділу надходять скарги відносно [PERSON] щодо вчинення останнім психологічного тиску на дитину [PERSON], з яким [PERSON] встановлено розпорядженням голови районної адміністрації та рішенням суду порядок спілкування та спосіб участі у вихованні дитини. Вважає, що заява є обґрунтованою, та в інтересах дитини просив суд її задовольнити, оскільки дії [PERSON] мають агресивний характер та не сприяють психоемоціональному розвитку дитини. В судовому засіданні [PERSON] проти задоволення заяви заперечував, з посиланням на те, що надані заявницею докази не можуть бути підтвердженням його впливу на психічний стан дитини [PERSON], та видача обмежувального припису на користь дитини не сприятиме. Всебічно вивчивши обставини справи,заслухавши учасників процесу, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку,що заява є обґрунтованою,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Статтею 4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р.передбачено, що дитина повинна рости під піклуванням і під відповідальністю своїх батьків в атмосфері любові, морального та матеріального забезпечення. При вихованні дитини повинні бути враховані інтереси дитини, те, що їй дуже потрібна турбота і любов,адже благополуччя дитини залежить від благополуччя родини. Як встановлено ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»(№2402-ііі від 26.04.2001 р.)виховання в сім*ї є першоосновою розвитку особистості дитини, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання, розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов*язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров*я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ст. 19 Конвенції Про права дитини визначено, що держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину. Такі заходи захисту, у випадку необхідності, включають ефективні процедури для розроблення соціальних програм з метою надання необхідної підтримки дитині й особам, які турбуються про неї, а також здійснення інших форм запобігання, виявлення, повідомлення, передачі на розгляд, розслідування, лікування та інших заходів у зв'язку з випадками жорстокого поводження з дитиною, зазначеними вище, а також, у випадку необхідності, для порушення початку судової процедури. З матеріалів справи судом встановлено, що 04.08.2006 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції зроблено актовий запис № 709. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.06.2015 року шлюб між сторонами розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 21.07.2015 року . Від шлюбу сторони моють двох малолітніх синів- Дейдей [PERSON], [INFO], та [PERSON],[INFO]. Внаслідок неприязлевих відносин сторін та неможливості узгодження участі батька у вихованні малолітнього сина [PERSON], розпорядженням голови районної адміністрації від 11.11.2014 року № 591 визначено спосіб участі гр. [PERSON] у вихованні малолітніх синів: а саме побачення з [PERSON], [INFO], перша та третя субота, друга та четверта неділя місця протягом чотирьох годин на день, за попередньою домовленістю з їх матірю,з правом відвідування місця проживання батька, культурних та розважальних закладів, також відповідно до заяви [PERSON] , останній від спілкування з молодшим сином [PERSON], [INFO] до досягнення останнім трирічного віку взагалі відмовився. Рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 12.05.2015 року позов [PERSON] до [PERSON], третя особа Районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про встановлення порядку спілкування та участі у вихованні дитини задоволено частково. Вказаним рішенням визначено спосіб спілкування [PERSON], з сином [PERSON], [INFO], кожні першу та третю суботи , другу та четверту неділі місця з 10-00 години до 19-00 години за місцем проживання [PERSON] з правом відвідування культурних та розважальних закладів під час побачень; час для спільного відпочинку [PERSON] з неповнолітнім [PERSON], [INFO], а саме протягом двадцяти календарних днів в період з 01.06. по 30.08. кожного року за попереднім погодженням з [PERSON] Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 16.11.2015 року залишено без змін рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12.05.2015 року Рішення суду набуло законної чинності 16.11.2015 року. Відповідно до пунктів 3,6,7, 8 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Як вбачається\~з матеріалів\~справи [PERSON]\~мешкає разом\~з дітьми\~[PERSON],\~[INFO]\~та [PERSON], [INFO] за адресою [ADDRESS]. За місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно, скарг від сусідів за час проживання по вказаній адресі не надходило. Позитивні відомості щодо [PERSON] також містяться в довідці виданої АТ «Мотор-січ» де вона працює. Вирішуючи вимоги на користь заявника суд виходить з наступного. З матеріалів справи видно, що за зверненням [PERSON] від 28.05.2016 року щодо вчинення кримінального правопорушення Шевченківським ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області проведено перевірку та прийнято рішення згідно Закону України «Про звернення громадян». З [PERSON] проведено профілактичну бесіду та винесено офіційне застереження, подальша перевірка дій [PERSON] була припинена. Згідно із довідкою виданою Шевченківським ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, 08.08.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за ч.1 ст. 125 КК України, за фактом спричинення [PERSON] малолітньому сину [PERSON], [INFO] тілесних ушкоджень. Вказане підтверджується листом Запорізької місцевої прокуратури від 10.11.2016 року. Систематичність вчинення тиску в бік заявниці та членів сім*ї включаючи малолітніх дітей підтверджується листами Запорізької місцевої прокуратури та Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області з яких вбачається, що заявниця в своїх інтересах та в інтересах дітей, члени її сім*ї, що проживають з нею, постійно звертаються із заявами про вчинення [PERSON] кримінальних правопорушень. За фактом звернень щодо [PERSON] зареєстровано 37 заяв. Ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов'язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу Укоаїни визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Статтею 350-6 Цивільного процесуального кодексу Укоаїнипередбачено. що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»на строк від одного до шести місяців. В силу частини 2 статті 26\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов'язків, зокрема: \~ \~ \~ \~заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб. Частиною З статті 26\~цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Такі заходи можуть бути застосовані судом у виключних випадках. Відповідно до відповіді на запит №177 від 04.04.2018 року від КЗ «Запорізька спеціальна загальноосвітня школа-інтернат «Джерело» ЗОР та №29-а.з/н1/32/03-2018 від 28.03.2018 Управління патрульної поліції в місті Запоріжжя Департаменту патрульної поліції НП України, видно, що [PERSON] провокує конфлікти у присутності неповнолітніх дітей, які є свідками конфлікту, є постраждалими від психологічного насильства з боку батька. Згідно висновку спеціаліста від 11.04.2018 року зробленого на підставі дослідження ЗОГО «ОПП «Взаємодія» виявлено, що питання , повязані із темою батька, викликають у молодшого сина [PERSON] напругу - хлопчик намагався під час психодіагностичного інтервю вийти з кімнати, починав шукати братика та тулиться до мами, ці прояви поведінки вказують на високу тривожність дитини та намагання знизити її, наблизившись до значимих мами та брата. У порівнянні із останніми консультаціями , які відбулись у рамках попереднього дослідження (висновок спеціаліста вих.. №199 від 20.09.2017 року -додається до заяви) , можно відстежити у [PERSON] підвищену тривожність та нестабільність психоемоційний стан. Психологом Вищої категорії з метою встановлення більш сприятливої соціальної, сімейної середи виховання та розвитку дитини, та зясування саме яке емоційне сприйняття дитини своєї матері, та батька для проведення дослідженням , яке проводилось на базі ТОВ «Інституту розвитку персоналу» від 02.09.2015 року, було встановлено, що інтелектуальний розвиток дитини, [PERSON] відповідає віковій нормі. Із бесіди з дитиною виявлено негативне ставлення до батька та діда, з мамою у дитини навпаки склались теплі, емоційно близькі стосунки. Досліджуючи матеріали справи, суд встановив, що [PERSON], систематично вчиняє насильство відносно заявниці, дітей та членів її родини, що підтверджується інформацією ГУНП в Запорізькій області, повідомленнями Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, Запорізької місцевої прокуратури № 1. З наданих висновків спеціалістів-психологів, видно, що [PERSON] є дитиною, яка страждає від психологічного насильства, сприймає батька, як людину яка загрожує благополуччу матері та безпосередньо самої дитини, знаходячись поряд з батьком, він не може відчувати себе у безпеці. [PERSON] опирається на власний досвід спілкування з батьком, який не взмозі диференціювати потреби дитини, зливає їх з власними потребами, холодно та відсторонено ставиться до дитини, відносини з яким не є надійними. Такі дії жодним чином не сприяють малолітнім [PERSON] та [PERSON]. Встановлені судом обставини переконують у тому,що [PERSON] як батько малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON],не виконує свого обов*язка та свідомо ухиляються від піклування про фізичний і духовний розвиток дітей,їх \~навчання, \~підготовку \~до \~самостійного \~життя, не спілкується у спосіб для їх нормального \~самоусвідомлення, негативно впливає на їх психоемоціональний стан; не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних \~норм \~моралі, не \~виявляє \~інтересу \~\~до \~\~їх внутрішнього \~світу. Натомість вчиняє дії, які жодним чином не сприяють на користь дітей. Фактично між дитиною [PERSON] та батьком немає почуттів любові,емоційного зв*язку. Дитина не відчуває потреби у батьку, не має бажання з ним спілкуватися. Протилежного [PERSON] не доведено, а з його позиції видно, що таке ставлення до дітей є для нього зручним. Враховуючи інтереси малолітніх, з метою захисту їх прав визначених Конвенцією Про права дитини,суд прийшов до висновку,що винна поведінка батька відносно синів знайшла своє підтвердження доказами і до [PERSON] необхідно застосувати саме такий захід впливу у вигляді обмежувального припису, строком на 6 місяців,який є крайньою мірою впливу на осіб, які порушують батьківські обов*язки та вчиняють насильство відносно своїх дітей,однак є повністю співмірним із характером поведінки батька відносно дітей та інших обставин справи.

Outcome: approved