Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

27.06.2019р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] (третя особа - [PERSON] ) про зміну розміру аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання (а.с. № 2-4). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 02.07.2019р. було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. № 20). В позовній заяві, позивачка посилалася на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 201/4336/18 від 25.07.2018р. (під головуванням судді Федоріщева С.С.) з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 2500грн. щомісячно, до закінчення сином навчання, але не пізніше, ніж до досягнення ним 23 років, починаючи стягнення з 24.04.2018р. З часу ухвалення рішення, витрати на утримання сина значно зросли у зв`язку з погіршенням стану здоров`я сину, що потребує значних витрат на лікування. У зв`язку з вищевикладеним, позивачка просила збільшити розмір аліментів, визначений рішенням суду №201/4336/18 від 25.07.2018р., стягуючи з відповідача на її користь щомісячно аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 5500 грн., до закінчення сином навчання, але не пізніше, ніж до досягнення ним 23 років. В наданій суду 28.10.2019р. заяві позивачка позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити, справу розглядати за її відсутністю та без фіксування процесу технічними засобами, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. № 36). Відповідач [PERSON] в судові засідання, які призначалися на 25.09.2019р. та 28.10.2019р., двічі поспіль не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернувся, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а саме за адресою, яка відповідно до копії паспорту, є зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с. № 6 - зв. сторінка). Конверти, які були надіслані відповідачу, були повернуті суду з позначкою: «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 25, 32). З урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату та час слухання справи. Окрім того, судом на офіційному сайті «Судова влада України» було розміщене оголошення про виклик відповідача в судове засідання на 28.10.2019р., на яке відповідач також не відреагував (а.с. № 34). Третя особа - [PERSON] в судове засідання 28.10.2019р. не з,явився, про день та час розгляду справи, був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є розписка (а.с. № 35). До канцелярії суду 24.09.2019р. подав заяву про розгляд справи за відсутності, позовні вимоги вважав обґрунтованими (а.с. № 27). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання, у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму України від 15.05.2006р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) виникає за обов`язковою сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2)продовження ним навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 - 1 ) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3 - 2 ) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 201/4336/18 від 25.07.2018р. (під головуванням судді Федоріщева С.С.) з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 2500грн. щомісячно, до закінчення сином навчання, але не пізніше, ніж до досягнення ним 23 років, починаючи стягнення з 24.04.2018р. (а.с. № 10-12). Згідно довідки, повнолітній син [PERSON] навчається на 3 курсі геолого - розвідувального факультету Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» з орієнтовним терміном закінчення навчання 30.06.2021р. (а.с. № 37). Позивачка в позовній заяві посилається на те, що з часу ухвалення рішення, витрати на утримання сина значно зросли у зв`язку з погіршенням стану здоров`я сина, що потребує додаткових коштів на лікування. Так, відповідно до виписки з амбулаторної карти від 18.06.2019р. повнолітній син [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря гастроентеролога з діагнозом: «гастрозофагальна редолюксна хвороба з езофагітом», у зв`язку з чим йому призначено ОАК + глюкоза , ОАМ, УЗД органів брючної полості і нирок, ЕГСД, нирково-печінковий комплекс (а.с. № 14,15,17). Поставлено діагноз - хронічний дуоденіт, період ремісії (а.с. № 39). Аналізуючи надані позивачкою медичні документи, суд зазначає, що з цих виписок, не вбачається, що повнолітньому сину призначено лікування за допомогою медичних препаратів (ліків), які б підтверджували значні матеріальні витрати позивачки (позивачкою надані лише виписки про медикаментозне лікування ОРВІ). Отже, слід зробити висновок, що надані позивачкою документи підтверджують лише факт перебування сина на обліку у лікаря - гастроентеролога. За вищезазначеного немає достатніх підстав для збільшення розміру аліментів до 5500грн.на місяць. Таким чином, з огляду на те, що стан здоров,я дитини погіршився, що підтверджує перебування його на обліку у лікаря гастроентеролога з діагнозом: «гастрозофагальна редолюксна хвороба з езофагітом», також лікарем, поставлено діагноз: «діхронічний дуоденіт», що в свою чергу потребує проходження УЗД, тестів, дотримання дієти та ін., суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково, а саме збільшити розмір аліментів, який стягується на підставі рішення від 25.07.2018р. на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання з 2500 грн. на 3500 грн. При визначенні розміру, на який слід збільшити аліменти, судом враховано те, що повнолітній син є працездатною особою, при цьому, відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019р.» прожитковий мінімум для працездатної особи складає: з 1 січня 2019р. - 1921 грн., з 1 липня - 2007 грн., з 1 грудня - 2102 грн. Крім того, судом враховано, що обов`язок по утриманню дитину покладено на обох батьків. Позивачкою, на підтвердження свого матеріального становища, надано довідку про розмір заробітної плати за період з березня 2019р. по серпень 2019р. (для визначення середньої заробітної плати брались два останні місяці - червень та липень, без серпня, оскільки в останньому місяці проводилися нарахування по відпустці), з якої вбачається, що її середня заробітна плата складає 9 309,91грн. (без утримань) (а.с. № 38), що не є мінімальною заробітною платою. При цьому, обов`язковою умовою по утриманню повнолітнього сина (доньку), які продовжують навчання після досягнення повноліття, є наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх сина або доньку). Позивачкою, в даному випадку, не доведено можливості відповідача надавати матеріальну допомогу саме в розмірі 5500 грн. (не надано відомостей, щодо місця роботи відповідача, відомостей щодо стану виконавчого провадження по виконанню заочного рішення суду від 25.07.2018р. тощо). Крім того, судом не може бути прийнята як доказ погіршення стану здоров,я [PERSON] та понесення матеріальних витрат, копія цитологічного дослідження від 24.07.2017р. та копія фіброезофагогастродуоденоскопії, відповідно до якої йому поставлено діагноз: ерозивний азофагіт, бульбіт та виявлені ознаки панкеато-біліарної системи (а.с. № 18, 19), оскільки ці витрати були понесені позивачкою до настання повноліття сина, в той час, як в даній справі, розглядаються вимоги про збільшення розміру аліментів вже на повнолітнього сина. З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги, що після винесення Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська рішення по справі № 201/4336/18 від 25.07.2018р. витрати на утримання сина зросли у зв`язку з погіршенням стану здоров`я та дані обставини (а саме стан здоров,я [PERSON] ) не були враховані під час винесення заочного рішення суду 25.07.2018р., суд вважає за можливе, змінити розмір аліментів, який щомісяця стягується з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання з твердої грошової суми 2500 грн. на 3500 грн., до закінчення сином навчання, але не пізніше, ніж до досягнення ним 23 років, починаючи стягнення аліментів в новому розмірі з дня набрання цим рішенням суду законної сили. При винесенні даного рішення, судом також врахована правова позиція Верховного Суду України у справі від 24.12.2014р. № 6-186цс14, де зазначено, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання, регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Враховуючи, що позовні вимоги про зміну розміру аліментів задоволено частково, суд вважає за можливе у зв`язку із зміною розміру аліментів видати новий виконавчий лист та відкликати без подальшого виконання виконавчий лист по цивільній справі № 201/4336/18. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768грн. 40коп., що є мінімальною ставкою судового збору на 2019р. за майновими вимогами. На підставі викладеного,

Outcome: partial