Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

26 лютого 2016 року заявник [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області із заявою про встановлення факту смерті особи у певний час, заінтересована особа: Орджонікідзевський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану. В обгрунтування заяви зазначила, що 23 січня 2016 року у м.Макіївка Донецької області помер її дідусь [PERSON]. Заявник звернулася до Орджонікідзевського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану м.Маріуполя із заявою про відповідну реєстрацію факту смерті та надала документи, які були їй видані на тимчасово окупованій території. Проте, органом реєстрації актів цивільного стану в реєстрації відповідного факту їй було відмовлено, оскільки документи видані на тимчасово окупованій території є недійсними. Посилаючись, зокрема на ст.257-1 ЦПК України, просила встановити юридичний факт смерті особи у певний час, а саме, що [PERSON] помер 23 січня 2016 року у місті Макіївка Донецької області. В судовому засіданні, заявник підтримала подану заяву та просила її задовольнити. Заінтересована особа подала до суду лист з проханням розглянути заяву у відсутності представника відділу, рішення прийняти на розсуд суду. Дослідивши надані докази по справі, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. З матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] є онукою [PERSON]. Також судом встановлено, що заявнику 19.02.2016 року було відмовлено у внесенні відомостей щодо актового запису про смерть [PERSON], який помер 23.01.2016 року до Державного реєстру актів цивільного стану громадян на підставі документів, виданих на тимчасово окупованої території України. Відповідно до ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Допитаний в судовому засіданні, за її згодою, в якості свідка заявник [PERSON] суду пояснила, що її дідусь помер 23 січня 2016 року у себе вдома за адресою: м.Макіївка, вул.Дачна, буд.4 у віці 85 років. Похорон дідуся відбувся 25 січня 2016 року на кладовище с.Вугляр м.Макіївки. Допитаний в якості свідка [PERSON], суду пояснив, що він є зятем [PERSON] Останній помер 23 січня 2016 року у себе вдома за адресою: м.Макіївка, вул.Дачна, буд.4 у віці 85 років. Похорон дідуся відбувся 25 січня 2016 року на кладовище с.Вугляр м.Макіївки. Таким чином, суд приймає показання свідків [PERSON] та [PERSON] в якості належних доказів. Частина 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачає, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. При цьому, частина 3 цієї статті передбачає, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. №1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до вказаного розпорядження м.Макіївка Донецької області було включено до цього переліку населених пунктів. Крім того, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Відповідно до вказаного розпорядження м.Макіївка Донецької області було також включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 №52/5, у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Таким чином, оскільки документи, які видані на території м.Макіївка Донецької області щодо смерті [PERSON] є недійсними та іншим способом отримати належні до допустимі документи щодо смерті свого батька заявник не має можливості з обєктивних причин, внаслідок проведення на території цього населеного пункту антитерористичної операції, то суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті особи у певний час, на підставі показань свідків, є обгрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved