Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

28.10.2016 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Розвитку» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору № ICKGMCUI.82291.003 від 15.01.2013 року відповідач отримав кредит в сумі 2000 грн. у вигляді відновлювальної кредитної лінії зі сплатою 36 % на рік за користування кредитом, однак порушив зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість станом на 21.10.2016 року склала в сумі 11215,82 грн., з якої прострочена заборгованість по тілу кредиту в сумі 2438,08 грн., прострочена заборгованість за процентами в сумі 3142,21 грн., заборгованість за штрафами та пенею в сумі 5635,53 грн., прохає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 11215,82 грн. 28.10.2016 року до суду звернувся представник позивача [PERSON] з клопотанням про відстрочення сплати судового збору або звільнення від сплати судового збору. 02.12.2016 року до суду звернувся представник позивача [PERSON] з клопотанням про розгляд справу у відсутність представника, не заперечував проти заочного розгляду справи. 06.12.2016 року до суду звернуся відповідач з заявою, в якій визнав обставини позову в частині тіла кредиту, в частині нарахованих процентів, штрафів та пені не визнав у звязку з неможливістю сплати через відсутність грошових коштів в такій сумі, сплачував кредит щомісяця до початку процедури банкрутства банку. 06.12.2016 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області клопотання представника позивача [PERSON] про відстрочення сплати судового збору або звільнення від сплати судового збору залишено без задоволення. 06.12.2016 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області позовну заяву Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Розвитку» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без руху у звязку з несплатою судового збору. 20.12.2016 року до суду звернувся представник позивача [PERSON] з заявою про усунення недоліків. 23.12.2016 року належним чином повідомлений позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали заяву про розгляд справи у відсутність представника. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково, суду пояснивши, що визнає обставини позову в частині тіла кредиту, в частині нарахованих процентів, штрафів та пені не визнає у звязку з неможливістю сплати через відсутність грошових коштів в такій сумі, сплачував кредит щомісяця до початку процедури банкрутства банку, працює в системі МВС, має кредит в ПАТ Альфа-Банк, який справно сплачує, у 2015 році приймав участь в АТО. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, об`єктивному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини: 15.01.2013 року між сторонами укладено кредитний договір № ICKGMCUI.82291.003, що підтверджується його копією (а.с.15-16). Відповідно до кредитного договору позивач надає відповідачу кредит у сумі 2000 грн. у вигляді відновлювальної кредитної лінії зі сплатою 36 % на рік за користування кредитом, погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами в розмірі 10% від суми заборгованості щомісячно до 25 числа (а.с.15-16). Відповідач отримав кредит, що підтверджується його поясненнями в судовому засіданні. Відповідач порушив зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування, пені та штрафів, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5-14). Заборгованість станом на 21.10.2016 року склала в сумі 11215,82 грн., з якої прострочена заборгованість по тілу кредиту в сумі 2438,08 грн., прострочена заборгованість за процентами в сумі 3142,21 грн., заборгованість за штрафами та пенею в сумі 5635,53 грн. На момент розгляду справи судом відповідач заборгованість не погасив. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Між сторонами склалися правовідносини по договору позики, які регулюються параграфом 1 Позика та параграфом 2 Кредит Цивільного кодексу України та умовами кредитного договору № ICKGMCUI.82291.003 від 15.01.2013 року, укладеного між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч.2 п.1 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Судом встановлено, що підставою виникнення прав та обов`язків сторін є кредитний договір № ICKGMCUI.82291.003 від 15.01.2013 року, укладений між сторонами. Відповідно до укладеного кредитного договору банк надає позичальнику кредит у сумі 2000 грн. у вигляді відновлювальної кредитної лінії зі сплатою 36 % на рік за користування кредитом, а позичальник зобов'язується надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в розмірі 10% від суми заборгованості щомісячно до 25 числа. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що відповідач, зобов`язаний згідно кредитного договору погашати заборгованість перед банком по наданому кредиту, нарахованим відсоткам частинами, порушив зобов`язання по його поверненню частинами, відсотків за його користування, так як сплачував його з порушенням строків сплати та встановленого розміру платежу, чим допустив неналежне виконання зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування. Відповідно до ч.1 п.3, 4 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно ч.1 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до п.6.2 кредитного договору № ICKGMCUI.82291.003 від 15.01.2013 року за порушення строків сплати процентів за користування кредитом [PERSON] нараховую Позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 п.8 ст.16 ЦК України способу захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач як позикодавець за кредитним договором з позовом за захистом свого порушеного майнового права, передбаченого кредитним договором, шляхом відшкодування збитків в зв`язку з тим, що відповідач як позичальник неналежним чином виконав свій обов`язок щодо повернення чергової частини позики, відсотків за її користування, та неустойки у виді пені та штрафів, що передбачені кредитним договором у разі невиконання його умов. Суд доходить висновку, що майнове право позивача, передбачене кредитним договором: повернення чергової частини позики, відсотків за її користування, порушене відповідачем внаслідок його неналежного виконання обов'язку, передбаченого кредитним договором, підлягає захисту судом способом відшкодування збитків у виді повернення кредиту, відсотків за його користування та неустойки у виді пені та штрафів, що передбачені кредитним договором у разі невиконання його умов. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача, на які останній посилався, а саме: неможливість сплати через відсутність коштів в такій сумі, так як він сплачував справно кредит в ПАТ Альфа-Банк в період дії кредитного договору, укладеного з позивачем, посилання відповідача про належну сплату кредиту до банкрутства банку суд також не приймає до уваги так як ця обставина не підтверджена належним доказом, суд не бере до уваги як поважну причину, яка звільняє відповідача від сплати кредиту, його участь в АТО, так як період перебування в АТО не значний: з 17.08.2015 року по 15.09.2015 року. А тому позов підлягає задоволенню, так як грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так як рішення ухвалено на користь позивача, то понесені ним і документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 1378 грн. підлягають стягненню відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved