overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

28 лютого 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії «Надра України» «Чернігівнафтогазеологія» заборгованості по заробітній платі в розмірі 16803 грн. 41 коп., заборгованість за польове забезпечення 14331 грн. 00 коп., суми витрат на відрядження в розмірі 2000 грн. 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 32886 грн. 00 коп. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на даний час працює у відповідача, проте заробітна плата виплачується не своєчасно, тому просив стягнути заборгованість по заробітній платі в розмірі 16803 грн. 41 коп., заборгованість за польове забезпечення 14331 грн. 00 коп., суми витрат на відрядження в розмірі 2000 грн. 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 32886 грн. 00 коп. У судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі та письмові заперечення та просив стягнути заборгованість по заробітній платі в розмірі в розмірі 16803 грн. 41 коп., заборгованість за польове забезпечення 14331 грн. 00 коп., суми витрат на відрядження в розмірі 1527 грн. 46 коп., щодо стягнення моральної шкоди просив відмовити в повному обсязі. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач працює у відповідача з жовтня 2007 року і по даний час. Під час роботи на підприємстві заробітна плата виплачується несвоєчасно. Відповідно до вимог ст.. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Сума заборгованості позивача по заробітній платі виникла з травня 2013 року, що підтверджується довідкою №110 від 12.03.2014 року та підлягає стягненню з відповідача в розмірі 16803 грн. 41 коп., заборгованість за польове забезпечення складає 14331 грн. 00 коп., сума витрат на відрядження складає 1527 грн. 46 коп. При цьому виплату вказаних сум провести після утримання податків та інших обов»язкових платежів на користь держави. Суд вважає також доведеним заподіяння позивачу моральної шкоди, що виразилась в душевних стражданнях. Вирішуючи питання розміру відшкодування суд враховує глибину та тривалість заподіяних душевних страждань і з урахуванням принципу розумності, об'єктивності та справедливості вважає достатньою компенсацією стягнення 500 грн. 00 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

28 лютого 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 1995 року, від шлюбу сторони мають трьох дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Разом з чим зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з постійними непорозуміннями між ними, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, і за таких обставин вважає, що спільне життя суперечить їхнім інтересам, а тому, вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачем неможливе, просить розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнала та проти розірвання шлюбу не заперечувала, їй було роз'яснено судом наслідки визнання позову, передбачені ст. 174 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено. 23 вересня 1995 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського району м.Києва, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1426 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають трьох дітей, [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження (а.с. 6), [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження (а.с. 7) та [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження (а.с. 8). Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони бажають розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки сторони наполягають на припинені шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, що має істотне значення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

28 лютого 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 19.06.2004 року. Від даного шлюбу у подружжя є донька [PERSON], [INFO] Проте спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, на даний час сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Згідно абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат. Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

28 лютого 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 19.10.2002 року. Від даного шлюбу у подружжя є діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Проте спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, на даний час сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Згідно абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат. Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

28 лютого 2014 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього боргу в сумі 16 216 грн. 97 коп. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 11 серпня 2008 року між сторонами був укладений договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 6 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та позивачем Договір, підтверджується підписом у заяві. Згідно з п.8.6 Умов, при порушенні відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 120 днів, відповідач зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п.9.12 Умов, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про закінчення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Дотепер відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, заборгованість за кредитом - 5 997 грн. 39 коп., заборгованість по процентам - 8 971 грн. 15 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 748 грн. 43 коп. - станом на 31.01.2014 року. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 16 216 грн. 97 коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 611, 612, 615, 625, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за договором, у зв'язку з чим з нього необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за договором в сумі 16 216 грн. 97 коп. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

28 лютого 2014 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором б/н від 26.05.2008 року в сумі 18720 грн. 24 коп. В обґрунтування позову вказує, що [PERSON] було надано кредит в розмірі 3000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач взяті на себе зобов'язання щодо повернення суми кредиту не виконує. Заборгованість станом на 24.02.2014 року складає 18720 грн. 24 коп. Справу просять розглядати у відсутності їх представника, проти заочного розгляду справи не заперечують, про що подали заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно, рекомендований лист повернено за закінченням терміну зберігання. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін і постановити заочне рішення з дотриманням вимог, встановлених законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що 26.05.2008 року між позивачем і [PERSON] було укладено кредитний договір на підставі якого останній отримав кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач взяті на себе зобов'язання щодо повернення суми кредиту не виконує. Заборгованість станом на 24.02.2014 року складає 18720 грн. 24 коп., в тім числі заборгованість по кредиту - 1943.89 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 8478.72 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 6930.00 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 867.63 грн. Згідно ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів. Заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

28 лютого 2014 року позивач звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на іі користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 900 гривень щомісячно з урахуванням індексу інфляції, починаючи з дати подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 14.07.2012 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивача та утриманні її батьків. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, коштів на утримання дитини не надає. Позивач ніде не працює так як знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною Відповідач інших неповнолітніх дітей не має.. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, в зв'язку з чим, суд визнає неявку відповідача в судове засідання неповажною. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно положенням ст. 224 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Батьками малолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4) Малолітня [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] (а.с.6) Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу на дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, наявні підстави для задоволення позову [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

28 лютого 2014 року позивач звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER] на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 900 гривень щомісячно з урахуванням індексу інфляції, починаючи з дати подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 14.07.2012 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивача та утриманні її батьків. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, коштів на утримання дитини не надає. Позивач ніде не працює так як знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності, уточнила свої позовні вимоги, та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 600 гривень щомісячно з урахуванням індексу інфляції, починаючи з дати подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги, з урахуванням уточнень, підтримує в повному обсязі. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Батьками малолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4) Малолітня [PERSON] проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] (а.с.6) Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу на дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, наявні підстави для задоволення позову [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

28 лютого 2014 року позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON], просили про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] дійсним. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, позивачі, згідно наданих заяв, просили про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача та третьої особи матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив наступне. 04 червня 1996 року між [PERSON], яка діяла в своїх інтересах та в інтересах [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] 30.05.1996 року, та [PERSON], яка діяла в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дочки [PERSON], на Південній товарній біржі укладено договір № 4397 купівлі-продажу квартири [ADDRESS], відповідно до якого відповідач продала, а позивач купила вищезазначену квартиру. Раніше даний об'єкт нерухомого майна належав [PERSON], [PERSON] на підставі «Свідоцтва про право власності на житло» від 22.06.1995 року, зареєстрованого БТІ 13.07.1995 року за реєстровим № 18201. Сторони по угоді виконали всі суттєві умови договору, відповідно до якого відповідач передав у власність позивачу квартиру [ADDRESS], а позивач в свою чергу передала відповідачам визначену договором суму грошей. В подальшому сторони, виконавши договір, ухилилися від нотаріального посвідчення. В силу ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачено при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

28 лютого 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця, зазначивши, що 19.10.2002 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З січня 2014 року однією сім'єю із відповідачем не проживають. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, що ввело її у скрутне матеріальне становище. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення ними повноліття. Позивачка до судового засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно. Відповідач до судового засідання також не з'явився, надав суду заяву, у якій позов визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, просив розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4,5,6). Позивачка мешкає разом із неповнолітніми дітьми за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою від 24.02.2014 року за № 126, виданою комітетом самоорганізації населення сел. Шевченко (а.с.7). Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дитини. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд с урахуванням здоровя та матеріального положення дітей, платника аліментів, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини щомісячно, з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved