Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

27 серпня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , протягом трьох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили. Обґрунтовано позов тим, що [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] . Спадкоємцем майна за заповітом після її смерті є позивач. Крім того, спадкоємцем майна за законом є донька спадкодавця - [PERSON] . У встановлений законом строк позивач не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знала про існування заповіту. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 вересня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження; визначено відповідачу строк для подачі відзиву на позов. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 листопада 2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача та залучено до участі у справі в якості співвідповідача Чернігівську міську раду, а також встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов. В установлені судом строки відповідачі відзив на позов не подали. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 листопада 2021 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 20 грудня 2021 року. У судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена завчасно та належним чином, у вересні 2021 року надіслала на адресу суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, вказавши, що позов визнає та не заперечує проти його задоволення (а.с. 38). Представник відповідача - Чернігівської міської ради у судове засідання не з`явилася, подала клопотання, в якому просить справу розглянути за її відсутності за наявними в справі матеріалами. Представник третьої особи - Другої чернігівської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явилася, надіслала клопотання про розгляд справи за її відсутності. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу україни (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, яка доводилася бабою позивачу (а.с. 5, 13, 16, 17). За життя, а саме 03 листопада 2009 року, [PERSON] склала заповіт, яким належну їй на праві особистої власності частину квартири [ADDRESS] , заповіла позивачу (а.с. 7, 9). На день смерті [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею за вказаною адресою був зареєстрований [PERSON] (а.с. 56). Спадкова справа щодо майна після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась, про що свідчить Інформаційна довідка зі спадкового реєстру № 66811228 від 12 жовтня 2021 року (а.с. 53). [INFO] помер [PERSON] (а.с. 6), який доводився дідом позивачу. [PERSON] за життя, а саме 03 листопада 2009 року, також склав заповіт, яким належну йому на праві особистої власності частину квартири [ADDRESS] , заповів позивачу (а.с. 8, 10). Відповідно до статті 1233 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі статтею 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтями 1217, 1218 Цивільного кодексу України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із частиною першою та другою статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Нормами частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1272 Цивільного кодексу України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Верховний Суд у постановах від 15 квітня 2021 року в справі № 591/1271/18, від 02 вересня 2020 року в справі № 288/1856/18, від 13 березня 2019 року в справі № 656/219/18, від 20 лютого 2019 року в справі № 694/1179/17 та інших, зокрема, вказав, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Таким чином, враховуючи наведене та те, що позивач не проживала разом із спадкодавцем та не була обізнана про наявність заповіту, складеного на її ім`я, а тому суд вважає, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, у зв`язку з чим знаходить підстави для задоволення позову.

Outcome: approved