Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

28.07.2015 Кредитна спілка «Кредит-Чорнобиль» звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про повернення боргу за Кредитним договором №\~318 від 02.07.2013, що утворилася станом на 28.07.2015 в загальній сумі 23\~361,32 грн., з яких: 14\~355,42\~грн. заборгованість по кредиту, 9\~005,90\~грн. проценти за користування кредитом. 09.12.2015 на адресу суду головою правління КС «Кредит-Чорнобиль» була надіслана заява про уточнення позовних вимог, в якій зазначено, що розмір боргу зменшився до 17\~944,\~17\~грн. у зв'язку з частковим погашенням боргу в сумі 5\~417,15\~грн. Представник позивача [PERSON] (довіреність від 29.04.2015 № 856), діючи в межах наданих йому повноважень, у судове засідання не зявився, подавши суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив суд розгляд справи за його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися. На адресу суду надали через представника позивача заяви, в якій просили справу розглядати за їй відсутності. Заперечень проти позову чи заяв про визнання позову суду не подали. Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідач [PERSON] і КС «Кредит-Чорнобиль» уклали Кредитний договір № 318 від 02.07.2013, відповідно до умов якого Кредитна спілка (кредитодавець) надала позичальнику [PERSON] кредит в сумі 22 100\~грн. з умовою повернення всієї суми кредиту протягом 24 місяців 02.07.2015 згідно з Графіком розрахунків (Додаток 1 до Кредитного договору), та сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 48 процентів річних від суми залишку кредиту. Ці обставини підтверджені Заявою [PERSON] про надання кредиту від 02.07.2013, Кредитним договором № 318 від 02.07.2013, видатковим касовим ордером від 02.07.2013 без номеру. З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним Кредитним договором відповідачем [PERSON] між КС\~«Кредит-Чорнобиль» (кредитор) та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] (поручителі) були укладені договори поруки від 02.07.2013. Згідно з цими Договорами поруки поручителі поручились перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають з Кредитного договору №\~318 від 02.07.2013. Позивач покладені на нього умовами кредитного договору зобовязання виконав у повному обсязі, оскільки позичальник [PERSON] отримала кредитні кошти в сумі 22\~100,00\~грн. Відповідач [PERSON], у свою чергу, не виконав зобовязання, покладені на неї згідно з умовами Кредитного договору, оскільки вчасно та належним чином не повертала кредитні кошти та не сплачувала проценти за користування кредитом, в результаті чого виникла заборгованість. Згідно з прибутковими касовими ордерами (а.с. 24, 25) позичальник вносила кошти з порушенням строків, визначених Графіком розрахунків, останній платіж був здійснений 09.04.2015. Після того до звернення позивача до суду позичальник кредит не повертала і проценти не сплачувала. Поручителі на письмову вимогу Кредитної спілки від 15.07.2015 за вих. №\~948-951 коштів на погашення прострочених сум кредиту та сплату процентів також не внесли. У зв'язку з наведеним станом на 28.07.2015 загальна сума боргу за Кредитним договором складала 23\~361,32 грн., з яких: 14\~355,42\~грн. заборгованість по кредиту, 9\~005,90\~грн. проценти за користування кредитом. Після відкриття провадження у справі заборгованість була частково погашена в сумі 5\~417,15\~грн. і станом на 09.12.2015 становила 17\~944,\~17\~грн., з яких: 14\~144,17 основна сума боргу по кредиту, 3\~800,00\~грн. заборгованість по нарахованим процентам. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтями 1049, 1054 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ч.\~2 ст.1\~050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язань може забезпечуватись порукою. Частиною 1 ст. 547 ЦК України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язань вчиняється у письмовій формі. Згідно з вимогами ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку і поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Частинами 1, 2 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено субсидіарну відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Нормами статей 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст.\~610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). На підставі встановлених обставин та норм закону, наведених вище, суд дійшов висновку, що між сторонами існують грошові зобов'язання, що виникли на підставі Кредитного договору №\~318 від 02.07.2013 та договорів поруки від 02.07.2013. Відповідач [PERSON] є позичальником, а відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] поручителями, які не виконали належним чином свої зобов'язання за вказаними договорами щодо своєчасного та у повному обсязі повернення суми кредиту і сплати нарахованих процентів за користування кредитом. Отже, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними і допустимими доказами та підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягали б стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в сумі 243,60\~грн. Однак через те, що відповідач 30.09.2015 сплатив добровільно вказану суму позивачу, суд питання про стягнення судових витрат з відповідачів не вирішує. На підставі ст. 526, 527, 530, 536, 546, 547, 553, 554, 610-612, 634, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved