Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

28 липня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері [PERSON] , що померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Заповіту на належну їй 1/5 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] вона не залишила, а тому після її смерті відкрилася спадщина за законом на належне їй майно. Він, відповідно до ст.1261 ЦК України, належить до першої черги спадкоємців за законом, і має право на успадкування вищевказаної частки житлового будинку, яка належить його матері - [PERSON] . Він у визначений законом шестимісячний термін не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки не знав, що у його матері є право на частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] . В кінці червня 2020 року, здійснюючи прибирання у житловому будинку, де до своєї смерті проживала мати, позивач виявив документи на будинковолодіння і побачив, що матері у відповідній частці належить даний житловий будинок. Крім того, вказує, що у зв`язку з важким матеріальним становищем після смерті матері він виїхав на заробітки за кордон та працював в місті Гомель (Російська Федерація). В зв`язку із вищевказаними обставинами, позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини . У позовній заяві просив визначити йому три місяці додаткового строку для прийняття спадщини. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву, за якою він позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд слухати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява, в якій вона просить слухати справу в її відсутність, не заперечує щодо задоволення позову [PERSON] . Згідно із частиною третьою статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Правовідносини, які склалися з приводу обставин прийняття спадщини регулюються цивільним законодавством України. В той же час при вирішенні даної справи суд у відповідності до ч.ч.1 та 4 ст.10 ЦПК України керується принципом верховенством права застосовуючи при цьому Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У відповідності до ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Згідно ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Відтак, відповідно до змісту ст.1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст.1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, ст.ст.1296-1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В судовому засіданні встановлено наступні обставини. Копією свідоцтва про право власності на житло від 19 квітня 1994 року стверджується, що житловий будинок, що за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Довідкою Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради від 02.06.2020 року № 39 стверджується, що згідно рішення виконавчого комітету міської ради депутатів трудящих від 14.04.1983 № 134 «Про перейменування [ADDRESS] і впорядкування вуличних номерів [ADDRESS]» [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] . Згідно рішення виконавчого комітету міської ради від 19.11.1992 року № 339 «Про перейменування окремих вулиць міста» [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS]. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть № [NUMBER] від 11 жовтня 2004 року. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй на праві приватної власності майно, а саме на 1/5 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] . В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ст.1261 ЦК України, спадкоємцем першої черги спадкового майна, яке належало [PERSON] , є її син [PERSON] Повідомленням Володимир-Волинської державної нотаріальної контори № 811/01-16 від 06 серпня 2020 року підтверджується, що спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] , не заводилася, що є підтвердженням того, що будь-які заяви про прийняття спадщини від позивача чи від інших осіб до нотаріуса у строк, який необхідний для прийняття спадщини не надходило, а відтак прав чи інтересів інших осіб в разі задоволення позову порушено не буде. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. З матеріалів справи та наданих позивачем письмових пояснень вбачається, що після смерті матері, він у встановлений законом шестимісячний строк не звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса у зв`язку з тим, що не знав про те, що матері належала відповідна частка житлового будинку, оскільки матір про це нікого не повідомляла. Про наявність у спадкодавця права на будинковолодіння позивач дізнався лише у червні 2020 року, виявивши у будинку матері правовстановлюючі документи. Також у зв`язку з скрутним матеріальним становищем після смерті матері позивач працював на будівництві в місті Гомель (Російська Федерація). Суд вважає, що причини названі позивачем не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Однак, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. З врахуванням принципу верховенства права та дотримуючись розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства, з врахуванням доводів позивача щодо поважності причин пропуску ним строків для прийняття ним спадщини по смерті його матері, а також із врахуванням того, що факт прийняття спадщини позивачем не порушить прав та інтересів інших осіб, суд визнає такі причини поважними та задовольняючи позов встановлює [PERSON] додатковий строк тривалістю в три місяці для надання можливості подання до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved