Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

28 січня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1982р.н., який мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 27.01.2015р. о 21 год. 03 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор та адвокат - заперечували проти задоволення. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, потребує подальшого лікування в умовах психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 27.01.2015р. о 21 год. 03 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Мікульським лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий доступний формальному контакту. На питання відповідає після пауз, по суті. На деякі питання відповідає з незадоволенням. Назвав своє ім'я, знає де знаходиться. До чогось прислуховується. Свої хворобливі переживання не розкриває. Стверджує, що за ним стежать, що його повинні вбити. Виказує маячні ідеї переслідування, фізичної дії н адресу оточуючих. При спробі корекції афектується. Психічно хворим себе не враховує. Критика до свого стану порушена. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Разом з тим, в судовому засіданні заінтересована особа пояснив, що здатний сам себе обслуговувати. В момент надання пояснень, [PERSON] не виявляв явної неадекватності, поводив себе спокійно, чітко висловлював свою думку. В судовому засіданні не підтвердилася та обставина, що [PERSON] безпорадний і не здатний самостійно задовольнити основні свої життєві потреби. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника є необґрунтованими і задоволенню не підлягають, оскільки передбачених ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» підстав для його примусової госпіталізації не вбачається. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed