overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

28.05.2014 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою, якою просить призначити його опікуном його недієздатного сина [PERSON]. В обґрунтування зазначених вимог, зазначив, що його син [PERSON] є інвалідом з дитинства, висновком МСЕК йому встановлено першу групу інвалідності. Рішенням суду від 11.09.2012 року його сина визнано недієздатним та призначено опікуном його матір [PERSON]. Однак в травні 2014 року остання померла. Згідно висновку медичної комісії його син не може повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду тому, оскільки він на даний час єдиний хто його доглядає, що є підставою для визнання його опікуном. В судове засідання заявник не з'явився, проте надав заяву в якій просить суд справу слухати у його відсутність на задоволенні заяви наполягає.. Заінтересована особа орган опіки та піклування Бориспільської міської ради надала суду заяву в якій проти задоволення заяви не заперечує та просить справу слухати у відсутність їхнього представника. Суд, дослідив, оцінив та проаналізував в сукупності всі матеріали справи, прийшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованим і таким, що підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини із яких вбачається, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2012 року (цивільна справа № 1005/613/2012, провадження № 2-о/1005/91/2012) [PERSON] [INFO], визнано недієздатним та призначено опікуном його матір [PERSON] (а.с.3). За змістом ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільний справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлені ці обставини. З даних свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.4) слідує, що [PERSON] померла [INFO]. З даних свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.5) слідує, що батьком недієздатного [PERSON] являється заявник. З поданням органу опіки та піклування Бориспільської міської ради була встановлена доцільність встановлення опіки над недієздатним [PERSON] та призначення опікуном його батька - [PERSON] Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. При вирішенні питання про призначення заявника опікуном над недієздатним [PERSON], суд враховує, що він бажає бути опікуном, перебуває з недієздатним в родинних відносинах, характеризується позитивно, психічних розладів не має, захворювання, які б перешкоджали виконанню обов'язків опікуна, відсутні, а поведінка та інтереси заявника не суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки, тому він може виконувати обов'язки опікуна над недієздатною особою На підставі ст. 58, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

28.05.2014 року позивач [PERSON] звернувся до Першотравневого районного суду Донецької області з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON], в якому вказав, що сторони перебувають у шлюбі з 16.08.2003 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні відповідачки. З відповідачкою позивач фактично не проживає з грудня 2013 року. сумісне життя не склалося тому, між ними постійно виникали скандали та сварки. Спор про поділ майна відсутній. Вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе, у зв'язку з чим просив суд шлюб розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але надав до суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не зявилася, але надала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, згідно наступних підстав: Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16 серпня 2003 року (а.с.3), сторони зареєстрували шлюб у Виконкомі Ялтинської селищної Ради Першотравневого району Донецької області 16 серпня 2003 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 10. Суд, вважає, що підстави для розірвання шлюбу є, оскільки сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, миритися не бажають і тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі вищевказаного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

28.05.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що з 23.06.2007 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем має доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач в добровільному порядку не надає. Відповідач не здійснював ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на місяць для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] надала суду заяву, в який просить справу розглянути у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, надав суду заяву, в який просить справу розглянути у його відсутність. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 23.06.2007 року перебуває у шлюбі з відповідачем, актовий запис №24. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу з відповідачем має доньку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки [PERSON] Суд враховуючи, що відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частки від доходу. Крім того, у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

28.05.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 16.04.2008 року в розмірі 230030 грн 43 коп. та судових витрат в розмірі 2300 грн 31 коп. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. За згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 16.04.2008 року ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого з 25.06.2011 року є позивач, уклав з відповідачем кредитний договір № РL-019/009/2008 відповідно до якого надав відповідачу кредит в сумі 25000 грн, строком до 16.04.2013 року, зі сплатою за користування кредитними коштами 36% річних (далі по тексту - Договір). Пунктом 3.1.1 Договору передбачено нарахування пені, в разі прострочення відповідачем грошового зобов'язання, в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач умови договору не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 30.01.2014 року складає 230030 грн 43 коп., зокрема: заборгованість по кредиту - 24412 грн 91 коп., заборгованість по відсоткам - 25056 грн, пеня - 180561 грн 52 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а.с. 11), правильність якого відповідачем не спростовано. Згідно частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки розмір пені, яка в силу положень статті 549 Кодексу, є різновидом неустойки, значно перевищує основну суму боргу, що складає 49468 грн 91 коп. /24412,91 + 25056/, суд вважає необхідним зменшити розмір пені до 5000 грн. В зв'язку з викладеним, з відповідача усього підлягає стягненню 54468 грн 91 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

28.05.2014 року позивач звернувся до суду та просив ухвалити рішення, яким стягнути на свою користь з відповідача вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією в розмірі 15495,69 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 243,60 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 30.11.2013 року уповноваженими працівниками ПАТ «Одесаобленерго» проводилась перевірка об'єкту відповідача за адресою: [ADDRESS], на відповідність споживання електричної енергії, в ході проведення якої виявлено порушення, а саме: «самовільне підключення до елктромережі». На підставі виявленого порушення правил під час проведення перевірки уповноваженими представниками ПАТ «Одесаобленерго» було складено акт про порушення правил за № 024408 від 30.11.2013 року в присутності [PERSON] Жодних пояснень, зауважень до акту відповідачем не внесено, жодних заяв на адресу позивача не надходило, що свідчить про повну згоду з порушенням. Представник позивача в судовому засіданні на позові наполягала та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. До судового засідання відповідач не з'явився, хоча був повідомлений належним чином через оголошення у пресі (а.с.24) про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило, а тому за згодою представника позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Біляївським районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 30.11.2013 року інспектором та контролерами Біляївського РЕМ відносно [PERSON] був складений акт за №024408 про порушення Правил користування електричною енергією внаслідок самовільного підключення до електромережі Біляївського РЕМ (а.с.5-6). Вказаний акт та протокол комісії по його розгляду № 97 від 23.12.2013 року (а.с.7) відповідачем оскаржений не був. При таких обставинах у суду не має підстав сумніватись в достовірності актів контролерів. Згідно розрахунку кількості недорахованої електроенергії та її вартості № 024408 збитки, заподіяні енергопостачальній організації становлять 15 495 грн. 69 коп. (а.с.8). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи викладене суд вважає позов обґрунтованим, а тому на відповідача необхідно покласти зобов'язання по відшкодуванню вказаних збитків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

28.05.2014 року позивач звернувся до суду та просив ухвалити рішення, яким стягнути на свою користь з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 3788,73 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 243,60 грн. Свої вимоги мотивує тим, що ПАТ «Одесаобленерго» постачає електричну енергію відповідачу за адресою: [ADDRESS], споживач повинен здійснювати розрахунки за спожиту електричну енергію. За показанням електролічильника №1278572 за особовим рахунком [NUMBER] станом на 09.02.2014 рік відповідачем спожито електричної енергії у розмірі 7765 кВт. год., при цьому нічого не сплачено, тому виникла заборгованість у сумі 3788,73 грн. у зв'язку з чим позивач був змушений звернутися з позовом до суду. Представник позивача у судовому засіданні на позові наполягала та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, але на адресу суду повернувся конверт з відміткою «Укрпошти» про те, що адресат не виходить (а.с.21), а тому за згодою представника позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Біляївським районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно з показаннями електролічильника за особовим рахунком [NUMBER], відповідачем спожито електричної енергії у розмірі 7765 кВт.год. на суму 3788,79 грн., що підтверджується розрахунком суми заборгованості за спожиту електроенергію [NUMBER] (а.с.4) Як вбачається з довідки виконавчого комітету Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області №456 від 32.01.2014 року (а.с.9) будинок [ADDRESS] належить [PERSON]. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим, а тому на відповідача необхідно покласти зобов'язання по відшкодуванню вказаних збитків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

28.05.2014 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, що був зареєстрований 27.11.2006 року виконкомом Щасливської сільської ради Бориспільського району, актовий запис №40. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 27.11.2006 року. Від даного шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO] За час перебування у шлюбі між ними періодично виникали непорозуміння і сварки через несумісність характерів та зловживання відповідачем алкоголю, що призвело до втрати любові та поваги один до одного та в подальшому припинення шлюбних відносин. Починаючи з квітня 2014 року вони проживають окремо, фактично спільного господарства не ведуть, дитина проживає разом з нею. З огляду на це вона вважає, що збереження їхнього шлюбу є недоцільними і таким, що суперечить їхнім інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву в якій позов визнає в повному обсязі, проти його задоволення не заперечує і просить справу слухати у його відсутність. На підставі ст.197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані по справі докази в їх сукупності і дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з тих підстав, що спільне життя у сторін неможливе, шлюбні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, що свідчить про те, що сім'я фактично розпалась. Спору щодо утримання дитини та поділу спільного майна немає. Згідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюбу ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно з п.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Надавати сторонам строк на примирення суд вважає за недоцільне, оскільки відповідач визнала позов. На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданої квитанції, позивач поніс судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп., які підлягають стягненню з відповідачки. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

28.05.2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В заяві зазначено, що в період з 1985 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільне життя між сторонами не склалось через різні характери та погляди на життя. Як зазначає позивач, відповідач схильний до частого вживання алкогольних напоїв внаслідок чого, постійно виникали сварки в сім'ї в ході яких [PERSON] застосовував фізичну силу до неї. За таких підстав, на думку позивача, подальше сумісне подружнє життя їх не можливе та шлюб повинен бути розірваний. В судовому засіданні позивач була відсутня, проте від неї мається заява, відповідно до змісту якої позов підтримує та прохає розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судовому засіданні, також був відсутнім, проте і від нього мається заява відповідно до змісту якої, позов визнає та прохає розгляд справи проводити без його участі. Дослідивши докази, що є у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30.07.1985 року [PERSON] зареєструвала шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 30.07.1985 року, видане Ковя'гівською селищною радою Валківського району Харківської області, а/з № 13. Як вбачається із позовних вимог та визнання відповідачем даного позову, подальше сумісне подружнє життя сторін не можливе та суперечить їх інтересам, оскільки вони не мають наміру на відновлення шлюбних стосунків, всі ці обставини свідчать про те, що сім?'я сторін розпалась остаточно. Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору про розподіл майна у сторін не виникає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

28.05.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], який знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

28.05.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання їх спільної доньки - [PERSON], [INFO], на період її навчання в учбовому закладі в розмірі ? частки з усіх видів заробітку щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилась, надіслала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не з'явився, також надіслав заяву про розгляд справи без його особистої участі, при цьому позов визнав частково в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. [PERSON] досягнула повноліття 27.10.2013 року. В даний час [PERSON] навчається за денною формою навчання в Вінницькому національному медичному університеті ім. М.І. Пирогова на 1 курсі медичного факультету № 1 з терміном навчання до 01.07.2019 року. Відповідно до ст.ст. 198-201 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх працездатних дітей, які продовжують навчатися, але не більше ніж до досягнення ними 23 років, і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд, враховуючи рівень доходів відповідача та стан його здоров'я дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню і з нього слід стягнути аліменти в розмірі 1/6 всіх видів заробітку на період навчання дитини до досягнення нею 23 років.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

28.05.2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 12.06.2003 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, від позовних вимог в частині стягнення аліментів з відповідача відмовилася. Відповідач в судове засіданні позов в частині розлучення підтримав, проти стягнення аліментів заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 12.06.2003 року, актовий запис № 622, від шлюбу мають доньку: [PERSON] [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося сторони припинили шлюбні стосунки. Відповідно до ч. 3-4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved