Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

27.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 07.09.2012 року в сумі 20399 грн 73 коп., а також 1600 грн у відшкодування понесених судових витрат. В обґрунтування позову послався на невиконання відповідачем умов кредитного договору в частині дотримання порядку і строків розрахунків. Позивач просив суд розглянути справу за відсутності його представника. У судовому засіданні відповідач позов не визнав. Він пояснив, що 07.09.2012 року не укладав з позивачем кредитний договір і кредитні кошти реально не отримував. Між сторонами лише відбулася домовленість щодо порядку погашення заборгованості за договором кредиту, який укладено ним раніше. Втім, сума боргу погашена повністю, в зв'язку з чим, на думку відповідача, у позивача відсутні підстави для звернення до суду з цим позовом. Представник відповідача не з'явився вдруге, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно із частиною третьою статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Наведене означає, що звертаючись до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, що виникла за кредитним договором, позивач зобов'язаний доказати існування певних фактів, які породжують у протилежної сторони цивільно-правовий обов'язок і є підставою для задоволення пред'явленого позову. Зокрема, позивач повинен довести в суді: 1)факт укладення з відповідачем 07.09.2012 року кредитного договору на певних умовах; 2)фактичну передачу кредитних коштів у розпорядження відповідача за кредитним договором від 07.09.2012 року; 3)факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору від 07.09.2012 року. Умовою задоволення позову є надання позивачем доказів, які в сукупності беззаперечно підтверджують доведеність перелічених вище фактів. Втім, позивач вимоги закону щодо обов'язку доведення обставин, на яких ґрунтуються його вимоги, не виконав виходячи з наступного. Так, в якості підтвердження факту укладення з відповідачем 07.09.2012 року кредитного договору позивач надав суду копію формуляру заяви з якої неможливо встановити ані назву сторони позичальника, ані суму кредиту, ані умови кредитування. В зв'язку з цим, судом було постановлено ухвалу, якою позивачеві запропоновано надати належну копію кредитного договору від 07.09.2012 року (а. с. 52, 54). Втім, вказана пропозиція суду позивачем проігнорована. Тому, з урахуванням вищевикладеного і заперечення відповідачем факту укладення з позивачем 07.09.2012 року кредитного договору та факту отримання кредитних коштів за цим договором, з одного боку, а також ненадання належних доказів на підтвердження цих фактів з боку позивача, суд вважає, що пред'явлені позивачем вимоги є не доведеними. Крім того, як випливає з наданих суду відповідачем матеріалів виконавчих проваджень за №№ 42111842, 42113096, 42112853 з виконання рішення Деснянського районного суду м. Чернігова (цивільна справа № 2-2002/10), цим рішенням суду стягнуто з відповідача і [PERSON] на користь позивача заборгованість у сумі 4325.10 доларів США, а також штрафи і судові витрати. Вказане рішення суду виконано в повному обсязі, а виконавчі провадження - закінчено в зв'язку з реальним виконанням (а. с. 57-67), що підтверджує пояснення відповідача з приводу неотримання ним у позивача кредитних коштів у 2012 році. За таких обставин, пред'явлений позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed