Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

28 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] В обґрунтування позовних вимог вказує, що 28 вересня 2013 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], з яким прожила до лютого 2016 року. Від цього шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони перестали розуміти один одного, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Подальше збереження сімї та примирення між ними неможливе. Питання про місце проживання неповнолітньої доньки між ними вирішено добровільно. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.09.2013 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Терещенко) укладено шлюб, реєстрацію якого здійснено Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 465 (а.с.3). Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4). Спільне життя між сторонами припинені з лютого 2016 року через відсутність розуміння один одного, що стало неможливим для подальшого існування сім`ї. Подальше збереження сімї та примирення між ними неможливе. Питання про місце проживання неповнолітньої доньки між ними вирішено добровільно. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сімейні та шлюбні відносини між сторонами припинились, сторони на даний час проживають окремо, сімя остаточно розпалася. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.109 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Судом встановлено, що подружжям шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечує. Відтак, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, сімя розпалась остаточно і шанси її збереження втрачено, а тому вважає за можливе позов задовольнити. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України, у рішення суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на вищенаведене, вимогу позивача про залишення їй прізвища у звязку із розірванням шлюбу слід також задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved