overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-03 00:00:00

28.11.2013 року позивач звернувся з названим позовом до відповідача, зазначаючи що знаходиться з ним в шлюбі з 27 квітня 1991 року, який був зареєстрований у Києво-Святошинському районному будинку урочистих подій Київської області, актовий запис №89. Від спільного шлюбу подружжя має двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося, оскільки мають різні погляди з приводу подружнього проживання, що призводить до сварок та непорозумінь, не ведуть спільне господарство. Примирення не можливе. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце озгляду справи повідомлений належним чином. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі 27 квітня 1991 року уклали шлюб, який зареєстрований у Києво-Святошинському районному будинку урочистих подій Київської області, актовий запис №89, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке було видано повторно 26.11.2013 року. Від спільного шлюбу подружжя має двох доньок: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 15.01.1992 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 21.01.1997 року. Спільне життя між [PERSON] та [PERSON] не склалося, оскільки вони мають різні погляди з приводу подружнього життя, що призводить до сварок та непорозумінь. В даний час вони не підтримують спільних стосунків, не ведуть спільного господарства, примирення між ними не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

28.11.2013 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно. У позові вказує, що після фактичного припинення шлюбних відносин вона та її з відповідачем неповнолітні діти проживають разом з нею, відповідач ухиляється від утримання неповнолітніх дітей, тому просить стягнути з відповідача аліменти. Згідно з поданим відповідачем запереченням проти позову, відповідач просить присудити з нього аліменти в мінімальному розмірі, оскільки він не працює і перебуває на утриманні батьків. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити. Також пояснила, що вона не працює, діти проживають разом з нею, відповідач проживає окремо від сім»ї протягом останніх двох років, кошти на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість. Під час судового засідання відповідач позов визнав частково та пояснив, що він протягом двох років проживає в [ADDRESS], постійної роботи не має, на даний час перебуває на утриманні батьків, тому не може надавати кошти на утримання дітей. Крім того пояснив, що він згідний на присудження аліментів в розмірі 300 гривень на кожну дитину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в справі докази та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

28.11.2013 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 02.02.1994 року, від якого мають неповнолітнього сина. В обґрунтування позову зазначає, що перебування в шлюбі є неможливим, зважаючи на повну відсутність почуття взаємної любові, поваги, розуміння та взаємодопомоги. Вважає, що поновлення подружніх відносин неможливе, дитину просить залишити на виховані з нею та стягнути з відповідача судові витрати, понесені нею при подачі позову. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач надіслала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.02.1994 року /а.с.3/, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин, та не мають наміру їх поновлювати. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, що має суттєве значення для них та їх дитини, тому є підстави для розірвання шлюбу. Згідно принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитина не повинна, крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю. Відтак, сина [PERSON] суд залишає на виховані з позивачем, оскільки спору про це у сторін не виникло. Важливо зазначити, що визначення місцем проживання дитини місця проживання одного з батьків зовсім не означає, що другий з батьків позбавляється права брати участь у вихованні і житті дитини. З відповідача також належить стягнути судові витрати, понесені позивачем при подачі позову, які складають 229,40 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

28.11.2013 року позивач звернулася з позовом в інтересах [PERSON] до відповідача про позбавлення його батьківських прав. В судове засідання прокурор, позивач та представник третьої особи - Оргу опіки та піклування Деснянської районної у місті Чернігові ради подали заяву про розгляд справи без їх участі та просили задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з«явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. В судовому засіданні встановлено наступне. Позивачка є бабусею [PERSON], [INFO]. Батьками [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON]. Мати дитини - [PERSON] померла [INFO]. [PERSON] зареєстрована та постійно проживає за адресою: [ADDRESS] за місцем реєстрації позивача [PERSON]. Відповідач спільно не проживає з дитиною, вихованням та матеріальним утриманням дитини не займається, долею доньки не цікавиться та не намагався вжити заходів до спілкування з дитиною. Згідно з норми ст. 164 СК України, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Деснянської районної у місті Чернігові ради відповідача доцільно позбавити батьківських прав. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

28.11.2013 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Сніжнянського міського суду від 01.07.2003 року був розірваний. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня дитина - донька [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, тому позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. До початку судового засідання сторони надали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності. Позивачка на позові наполягає, відповідач позовні вимоги визнав. Про день та час розгляду справи сторони повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про можливість задоволення позову з наступних підстав: Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлені наступні фактичні обставини: відповідач - [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане повторно 19.11.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Красноармійському району реєстраційної служби Красноармійського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 17 (а.с. 2), з якого вбачається, що на цей час дитині не виповнилось повні вісімнадцять років. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з того, що відповідач як платник аліментів є працездатний, з його заробітку може проводитись стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд вважає за можливе задовольнити позов, встановив до стягнення на користь позивача аліменти, у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 п. 1 ЦПК України рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. . Відповідно до ст. 88 ЦПК України , з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

28.11.2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. На підтвердження своїх позовних вимог вказала, що діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач мешкає окремо, працює, отримує дохід, про сім'ю не піклується, матеріальну допомогу на утримання дітей добровільно не надає, позивачка, не має можливості самостійно утримувати дітей. Позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності, про що подала заяву. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в порядку ст.76 ЦПК України, про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 09.07.2011 року позивачка перебуває у шлюбі з відповідачем (а.с.4). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], матір'ю дітей є позивачка - [PERSON], батьком - відповідач [PERSON] (а.с. 4,5). Діти проживають з матір'ю, яка не має можливості утримувати дітей самостійно, коштів на утримання дітей не вистачає, діти потребують матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують допомоги. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі або в долі від заробітку. Оскільки діти, що потребують матеріальної допомоги, проживають з матір'ю, відповідач зобов'язаний виплачувати на утримання дітей аліменти. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач працює, отримує дохід, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу). На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 243,60 грн. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

28.11.2013 року Франківським районним судом м. Львова постановлено рішення, згідно якого позов задоволено частково, зобов'язано [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди у користуванні [PERSON], житловим приміщенням [ADDRESS] Згідно ухвали судді апеляційного суду Львівської області від 05.02.2014р. справу повернуто для винесення додаткового рішення відносно позовної вимоги про визнання за позивачем право на користування вищенаведеним житловим приміщенням. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали дану позовну вимогу та просять її задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення даної позовної вимоги та просить відмовити в її задоволенні. Інші учасники в судове засідання не з'явились про причини своєї неявки не повідомили. У відповідності до ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. В судовому засіданні встановлено, що суд при винесенні рішення не вирішив питання стосовно позовної вимоги про визнання права на користування житловим приміщенням [ADDRESS] За таких обставин, суд, вважає, що слід постановити додаткове рішення з приводу вищевказаної позовної вимоги.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

28.11.2013 року Шахтарська міська рада, звернулась до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно відповіді КП «БТІ» м. Шахтарська від 14.11.2013 року, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 1/2 частина квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.09. 1993 року. Інша 1/2 частка квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 10.12.2004 року. Згідно актового запису про смерть № 1199 від [INFO] року [PERSON] померла. Посилаючись на ст. 1277 ЦК України, позивач просить визнати спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] відумерлою, забезпечити відомостями про час відкриття спадщини, про відсутність спадкоємців. Представник Шахтарської міської ради в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Судом на підставі письмових доказів встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла [PERSON] , що підтверджується копією запису акту про смерть № 1199 від 21.11.1995 року , яка зроблена відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Шахтарську та Шахтарському районі. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частки квартири [ADDRESS] Згідно повідомлення Шахтарської державної нотаріальної контори, витягу зі спадкового реєстру після смерті [PERSON] відсутні спадкові справи та відсутні складені заповіти від його імені, спадщина прийнята не була. Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За таких підстав заява в частині визнання спадщини відумерлою на квартиру підлягає задоволенню. Розглядаючи вимоги про забезпечення відомостями про час відкриття спадщини та про відсутність спадкоємців, суд зазначає, що відповідно до ст. 275 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлої повинно бути наведено відомості про час і місце відкриття спадщини, про відсутність спадкоємців за заповітом та законом. Таким чином обов'язок забезпечення суд відомостями покладається на заявника, а не на суд.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

28.11.2013року Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав стосовно дитини [PERSON],[INFO] народження. В позовній заяві зазначила, що 24.02.2001 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від їх шлюбу [INFO] народився син [PERSON]. Шлюб між нею та [PERSON] було розірвано на підставі рішення суду. З часу розірвання шлюбу батько не цікавиться життям сина та не приймає жодної участі у його вихованні та розвитку, також не надає жодної матеріальної допомоги. Востаннє відповідач бачився з своєю дитиною приблизно 2 роки тому. За її позовом, судом було прийнято рішення про стягнення аліментів на утримання дитини з [PERSON]. З часу прийняття судом у 2001 році рішення про стягнення аліментів, боржником було сплачено 3540 грн. Заборгованість із сплати аліментів станом на 01.09.2013року становить 53108,19грн. За фактом невиконання рішення суду відповідача було притягнуто до кримінальної відповідальності. У жовтні поточного року вона звернулась до органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації з метою надання висновку щодо можливості позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON]. В процесі розгляду її звернення було встановлено, що [PERSON] не бере участі у вихованні сина, не провідує дитину, не цікавиться здоров'ям дитини, успіхами у вихованні, навчанні, розвитку, морально та матеріально не підтримує дитину. За результатами розгляду представлених нею матеріалів орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

28.11.2013р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 37116 гривень 52 копійки. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір. Відповідачем було порушено умови кредитного договору, а саме: повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань, станом на 08 листопада 2013 року утворилась заборгованість за кредитним договором, що складає 37116 грн. 52 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнав, однак вказав, що кредит він брав. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість провести розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлено, що 06.10.2011 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк», [PERSON] [INFO], було укладено кредитний договір № BLaЖГА0084473 від 06.10.2011 року. Відповідачем визнано, що кредит він брав. Внаслідок порушення умов вказаного договору відповідач станом на 08.11.2013 р. має прострочену заборгованість на загальну суму 37116,52 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом-10000 грн., заборгованість за відсотками-3550,29 грн., заборгованість за комісією-4375,00 грн. Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, зокрема копією кредитного договору, розрахунком заборгованості за кредитним договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідач надав 19.12.2013 року надав до суду заяву, в якій вказав, що кредит брав, але позов не визнає, проте жодних обґрунтувань цього та заперечень проти позову суду не надав. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність позов задовольнити у повному обсязі, позаяк відповідачем не надано заперечень проти позову і жодних доказів, які підтверджували необґрунтованість вимог позивача. Натомість, на думку суду позивач належним чином довів наявність обставин, які свідчать про законність його позовних вимог, а відтак позов слід задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 37116,52 грн. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved