Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

26 травня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що на підставі рішення Рівненського міського суду від 28 березня 2012 року з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей, сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 400 грн щомісячно на кожну дитину, однак відповідач сплачує аліменти несвоєчасно та не в повному обсязі. Посилаючись на зазначені обставини [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] в судовому порядку 172 295 гривень неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В судовому засіданні позивач позовні вимоги зменшила та просила стягнути з відповідача 120\~592, 37 грн. неустойки ( пені) за прострочення сплати аліментів. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили суд у задоволенні позову відмовити, покликаючись на те, що [PERSON] взагалі не знав про існування щодо нього виконавчого провадження, оскільки не отримував копію постанови про його відкриття, а отже, відсутня обов»язкова підстава нарахування пені на прострочені аліменти, а саме вина останнього. Крім того, зазначили, що [PERSON] добровільно, по мірі можливості сплачував аліменти, а тому вважають позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними. Представник ДВС [PERSON] в судовому засіданні дав пояснення, згідно яких, вказав, що у нього на виконанні перебуває виконавчий лист Рівненського міського суду від 28.03.2012 року, згідно якого з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 400 грн., щомісячно на кожну дитину. Станом на 14 липня 2015 року заборгованість по сплаті аліментів за період з 12.12.2011 року по 14.07.2015 року становить 4269, 42 грн. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково. У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України кожна сторона повинна довести \~ті обставини, на які вона посилається \~як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог \~і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні на підставі достовірних доказів встановлено, що з [PERSON] позивач перебувала у шлюбі, який розірвано, згідно рішення Рівненського міського суду від 01 листопада 2011 року. ( а.с.6) Від спільного подружнього життя у сторін по справі є неповнолітні діти : син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які згідно рішення суду від 01 листопада 2011 року залишені на проживанні з матір»ю. Судом також встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 28 березня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: сина, [PERSON], [INFO] та дочки, [PERSON], [INFO], у розмірі 400 гривень щомісячно на кожну дитину, з 12.12.2011 року і до досягнення дітьми повноліття. ( а.с. 7-8). Статтями\~180,\~196 СК України\~встановлено обов'язок батьків утримувати дитину та відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно до\~ст. 196 СК України\~при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Оскільки заборгованість виникає поступово і розраховується за кожен місяць, то і неустойка ( пеня) розраховується за кожен місяць окремо. Обчислення суми неустойки повинно проводитися із визначеного державним виконавцем розміру нарахованих аліментів за місяць, суми несплачених відповідачем аліментів саме за той місяць , в якому не проводилося стягнення аліментів, та кількості днів прострочення до сплати певної суми заборгованості, починаючи з часу невиконання рішення суду. Факт неповного невиконання платником аліментів [PERSON] рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підтверджується письмовими розрахунками заборгованості, складеними помісячно державним виконавцем. ( а.с.46-47).\~ Таким чином, суд приходить до висновку про покладання на відповідача обов'язку сплатити неустойку за прострочення сплати аліментів на неповнолітніх дітей. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобовязання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобовязання, стимулювати боржника до належної поведінки. Разом з тим, суд не може погодитися із застосованим позивачем механізмом обчислення суми неустойки, виходячи із збільшення суми заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці та загальної кількості днів прострочення, який не ґрунтується на вимогах закону.\~\~ Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України, в силу ст.360-7 ЦПК України обов'язковою для всіх судів України, які зобов'язані привести свою судову практику у відповідність з таким рішенням Верховного Суду України, у постанові від 01 липня 2015 року (справа № 6-94цс15), зазначено, що згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов»язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки ( пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов»язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються ( стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто, неустойка ( пеня) за один місяць рахується так : заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки ( пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів ( за кожен місяць). Виходячи із помісячного розрахунку заборгованості платника аліментів [PERSON], складеного державним виконавцем\~\~станом на 14 липня 2015 року за період з 12 грудня 2011 року по липень 2015 року, сума неустойки дорівнюватиме 5054 грн. 63 коп., яка обчислюється у розмірі 1% відсотка від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], за кожен місяць прострочки, розрахованих державним виконавцем ( 516,12 грн. х 1% х 19 днів з 12 грудня 2011 року по 1 січня 2012 року + 800 грн. х 1% х31 дн + 800 грн. х 1% х29 днів + 800 грн. х 1% х31 дн + 800 грн. х 1% х30 днів + 800 грн. х 1% х31 дн + 800 грн.-501 х 1% х30 днів + 798 грн. х 1% х30 днів +98 грн. х 1% х31дн + 299, 00. х 1% х31 днів +299 грн. х 1% х29 днів + 800 грн. х 1% х 31 дн + 799 грн. х 1% х31 дн +800 грн. х 1% х31 днів + 800 грн. -700 грн. х 1% х30 днів +300 грн. х 1% х31 дн + 600 грн. х 1% х30 днів +800 грн. х 1% х31 дн +800 грн. х 1% х31дн +600 грн. х 1% х31 дн +300 грн. х 1% х31 днів +300 грн. х 1% х30 днів+800 грн. х 1% х30 днів+800 грн. х 1% х30 днів+800 грн. х 1% х31 дн+800 грн.. х 1% х29 днів+800 - 500 грн. х 1% х30 днів +800 грн. х 1% х31 днів) ( а.с. 46-48). \~\~\~Відповідно на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей, за період з 12 грудня 2011 року по 14.07.2015 року в розмірі 5054, 63 грн. \~За загальними правилами відповідальності за прострочення виконання зобов'язання слід виходити із презумпції вини платника аліментів, який прострочив сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Саме на відповідача, який прострочив сплату аліментів, покладається тягар доказування протилежного. Належних та допустимих доказів щодо відсутності вини [PERSON] щодо виникнення заборгованості по сплаті аліментів в судовому засіданні надано не було, а з оглянутої в судовому засіданні копії журналу відправлення кореспонденції, вбачається, що державним виконавцем було надіслано [PERSON] постанову про відкриття виконавчого провадження, а відтак доводи про те, що він не знав про існування виконавчого провадження не заслуговують на увагу. Положеннями ч.2\~ст. 196 СК України\~передбачено право суду зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. \~\~Суд з врахуванням встановлених у справі обставин, доводів та заперечень сторін, не вбачає підстав для зменшення розміру неустойки, що складає 5054,63 грн\~за період з\~\~12 грудня 2011 року по 14.07.2015 року На підставі викладеного,

Outcome: approved