Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

29.04.2015 р. [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просила стягнути з ПАТ «АТ НДІРВ» 5900,00 грн., середній заробіток за ввесь час затримки остаточного розрахунку в сумі 9830, 85 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн., оскільки їй не була виплачена заробітна плата та вихідна допомога. В судове засідання позивач не з'явилась, подала письмову заяву, в якій справу просила розглядати за її відсутності, уточнила позовні вимоги та просила остаточно стягнути з відповідача на її користь заборгованість 5948 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду письмові заперечення, в яких вказав, що позовні вимоги визнає в частині заборгованості по заробітній платі з урахуванням вихідної допомоги в розмірі 5948 грн. При цьому представник відповідача зазначив, що не погоджується з позовними вимогами в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки така оплата проводиться із розрахунку середньоденної заробітної плати. Крім того, відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці, провадяться шляхом множення середньоденного(годинного) заробітку за число робочих днів або годин, такого розрахунку позивачем проведено не було. Також представник відповідача просить відмовити в задоволенні відшкодування моральної шкоди, оскільки на думку відповідача, відшкодування власником або уповноваженим нам органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призводить до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, однак, позивачкою не надано жодних доводів, які підтверджують настання перелічених негативних наслідків. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та сторонами не заперечено, що 11.11.2014 р. [PERSON] була звільнена у відповідності п.1 ст. 40 КЗпП України на підставі наказу №1439-к. При звільненні позивачки в порушення вимог ст..116 КЗпП України, ПАТ «АТ НДІРВ» була допущена заборгованість по остаточному розрахунку, а саме не виплачено заробітну плату та вихідну допомогу за листопад 2014 р. Станом на 20.04.2015 р. борг по заробітній платі становить 5948,00 грн., в тому числі 3281.62 грн вихідної допомоги. Відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати (пункт 8), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів або годин. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України. Згідно зі ст.. 116 КЗпП України При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Отже, суд, задовольняє позовні вимоги в частині стягнення боргу по заробітній платі в розмірі 5948,00 грн. Відповідно ч.3 ст. 23 ЦК моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Ст. 237-1 КЗпП України передбачений обов'язок відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи, що з 11.11.2014 р. позивач позбавлена фактично засобів існування, оскільки звільнена за ініціативою підприємства, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, знаходження у стресовому стані через брак грошей у похилому віці, з урахуванням фактичних обставин справи, характеру і тривалості моральних страждань, згідно із принципами виваженості, розумності та справедливості, суд вважає достатньою компенсацією моральної шкоди суму 2500 грн. Згідно ст.88 ч.3 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial