Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

27.10.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до Кам'янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що [INFO] року померла його бабуся [PERSON], після смерті якої залишилася земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,78 га, розташована на території Кам'янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, яка належала їй згідно Сертифікату на земельну частку (пай) серії МК № 0035512, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації сертифікатів на земельні частки (паї) 10.07.1996 року за № 1442. Разом з тим, померши в тому ж році, бабуся так і не встигла отримати державний акт на землю та оформити дану земельну ділянку на своє ім'я. Єдиним спадкоємцем на вищевказану земельну ділянку після смерті бабусі був батько позивача - [PERSON]. Однак він у встановлений законом 6-місячний термін так і не звернувся до нотаріуса з заявою для прийняття спадщини, а тому відповідно до положень ст. 1258, 1265 ЦК України наступним спадкоємцем за законом являється позивачка по справі. Але, подавши заяву про прийняття спадщини до Першої Первомайської державної нотаріальної контори, їй було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), у зв'язку з відсутністю державного акту на ім'я спадкодавця. При цьому, їй було надано роз'яснення, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. А тому, для отримання свідоцтва, позивачка повинна подати нотаріусу державний акт про право власності на земельну ділянку на імя [PERSON], однак даний державний акт нею не отримувався. Таким чином, на даний час позивачка є єдиними спадкоємцем першої черги за законом, і в той же час за незалежними від неї обставинами, не має змоги оформити спадщину і користуватися спадковим майном, хоча згідно діючого законодавства має на це всі права. В зв'язку з цим вона вимушена звернутися до суду за вирішенням цього питання. Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Від відповідача надійшла заява, в якій він вказав, що не заперечує проти задоволення позову та просив розглядати справу у його відсутність. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представника позивача по справі, дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що позивачка, відповідно до положень ст. 1258, 1265 ЦК України, є єдиною спадкоємицею за законом після смерті її бабусі [PERSON], яка померла [INFO] року, так як її батько [PERSON], у встановлений законом строк не звернувся до нотаріуса з заявою для прийняття спадщини. До складу спадщини після смерті [PERSON] входить: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,78 га, розташована на території Кам'янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, яка належала їй згідно Сертифікату на земельну частку (пай) серії МК № 0035512, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації сертифікатів на земельні частки (паї) 10.07.1996 року за № 1442. Нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва на право на спадщину, через те, що спадкодавець за час свого життя не встигла здійснити державної реєстрації права власності на землю, тобто не отримала державний акт на землю. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обов'язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Порядок та умови державної реєстрації передбачені тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України № 7/5 від 7 лютого 2002 року з наступними змінами. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та оов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує будь-чиї права, свободи чи інтереси, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Тому за [PERSON] слід визнати право власності на земельну ділянку, в порядку спадкування після смерті її бабусі [PERSON].

Outcome: approved