Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

27 липня 2015 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 18182,22 грн. за кредитним договором № 401130840 від 04.02.2012 року та судові витрати - 243,60 грн. Обгрунтовуючи позов вказували, що 04.02.2012 року між ПАТ Альфа Банк та відповідачем було укладено договір кредиту № 401130840. Згідно умов вказаного договору банк надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості, у вигляді відновлювальної кредитної лінії в сумі 10876,7 грн. з кінцевим строком погашення до 07.10.2013 року. 23.12.2013 року між ПАТ Альфа Банк та ТОВ Росвен Інвест Україна було укладеного договір факторингу № 2013-1 відповідно до умов якого ПАТ Альфа Банк відступив на користь ТОВ Росвен Інвест Україна своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі і договору № 401130840 від 04.02.2012 року. Банк свої зобовязання по договору виконав. Відповідачка свої зобовязання за кредитом належним чином не виконує і станом на 23.12.2013 року має заборгованість в сумі 18182,22 грн., яка складається з: 10876,7 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 2,12 грн. прострочені відсотки за користування кредитом, 1903,4 грн. прострочена комісія, 5400 грн. пеня. Посилаючись на викладенні обставини, позивач просив про задоволення позовних вимог. Представник позивача, в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі Проти заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився двічі, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно. Судова повістка була вручена судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 76 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки відповідача який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи в його відсутність, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, вирішив винести заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядок, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконання зобовязання та повинен сплатити суму боргу та процентів передбачених договором. Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В порушення вимог цього Закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує. З матеріалів справи вбачається, що 04.02.2012 року між ПАТ Альфа Банк та відповідачем було укладено договір кредиту № 401130840. Згідно умов вказаного договору банк надав відповідачу кредит на принципах поворотності, платності, строковості, у вигляді відновлювальної кредитної лінії в сумі 10876,7 грн. з кінцевим строком погашення до 07.10.2013 року. 23.12.2013 року між ПАТ Альфа Банк та ТОВ Росвен Інвест Україна було укладеного договір факторингу № 2013-1 відповідно до умов якого ПАТ Альфа Банк відступив на користь ТОВ Росвен Інвест Україна своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі і договору № 401130840 від 04.02.2012 року. Взяті зобов'язання відповідач по кредитному договору виконував неналежно та допустив заборгованість, яка станом на 23.12.2013 року склала 18182,22 грн., з них: 10876,7 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 2,12 грн. прострочені відсотки за користування кредитом, 1903,4 грн. прострочена комісія, 5400 грн. пеня. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Виходячи з положень ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобов'язання. Викладене свідчить, що позовні вимоги обгрунтовані, і підлягають задоволенню. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved