Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

27.11.2017 р. [PERSON] (далі за текстом позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом відповідач) про розірвання шлюбу /а. с. 1/. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.09.2002 р. вони з відповідачем уклали шлюб. Від цього шлюбу мають неповнолітніх доньок: [PERSON] (26.02.2003 р. н.), [PERSON] (01.02.2008 р. н.). Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок того, що в них з відповідачем різні склади характеру, спільні інтереси відсутні, спільне господарство не ведеться, подружні відносини припинені. Таким чином, позивач прийшов до висновку, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе і наполягає на його розірванні. 15.12.2017 р. набув чинності\~Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VII від 03.10.2017 р., на підставі якого Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції. Згідно підпункту 9 пункту 1 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. У підготовче судове засідання позивач та його представник не зявилися, 23.01.2018 р. надіслали до суду письмові заяви, в яких просили розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити /а. с. 16, 17/. Відповідач в підготовче судове засідання не зявився, 23.01.2018 р. надав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, на розірвання шлюбу з позивачем згоден /а. с. 18/. У звязку з неявкою сторін в підготовче судове засідання, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, повязані з припиненням шлюбу між подружжям, тому при вирішенні спору, слід керуватися\~Сімейним кодексом України (далі за текстом СК України). Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що 28.09.2002 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Арцизького районного управління юстиції Одеської області зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис за №56 /а. с. 3/. Сторони мають неповнолітніх доньок: [PERSON] (26.02.2003 р. н.), [PERSON] (01.02.2008 р. н.), що підтверджено копіями свідоцтв про народження /а. с. 5, 6/. Відповідно до частин 3, 4 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. У відповідності до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб носить формальний характер. Сторони фактично припинили подружні стосунки, відносини не підтримують, спільно не проживають. Суперечок матеріального характеру, майнових претензій один до одного в них не має, спірне майно відсутнє. За таких обставин суд вважає, що родина розпалася, подальше спільне проживання сторін і збереження їхньої родини неможливо, тому шлюб між ними варто розірвати. Відповідно до статті 110 СК України, суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу, при реєстрації шлюбу позивач змінив прізвище, у якого до шлюбу було прізвище «Галбур». Позивач не виявив бажання, після припинення шлюбу змінити своє наявне прізвище на дошлюбне, про що зазначив у заяві. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає необхідним розяснити, що згідно абзацу 2 частини 3 статті 115 СК України,\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу - є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved