Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

28 травня 2002 року помер чоловік позивача [PERSON]. До складу спадкового майна після його смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 1,72 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Росія» с. Вербовець Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем права на земельну частку (пай) за законом після смерті [PERSON] Крім неї, спадкоємцем першої черги за законом є [PERSON], який спадщину не прийняв і на неї не претендує. Позивач не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, просила справу слухати у її відсутності (позовна заява, а.с. 5). Відповідач [PERSON] та представник відповідача сільський голова Вербовецької сільської ради у судове засідання не зявилися, подали до суду заяви, у яких позов [PERSON] визнали і просили справу слухати у їх відсутності (а.с. 21, 22). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] помер 28 травня 2002 року в с. Вербовець Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 7). Довідкою виконавчого комітету Вербовецької сільської ради № 32 від 02 лютого 2016 року (а.с. 11), випискою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № Г-590/0-550/6-16 від 09 березня 2016 року (а.с. 12), випискою із списку громадян, що додається до державного акту на право колективної власності на землю (а.с. 13) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Росія» с. Вербовець площею 1,72 умовних кадастрових гектара. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори, виданої 23 березня 2016 року (а.с. 23), слідує, що спадкодавець по своїй смерті заповіту не залишав. Дружина та діти спадкодавця, відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року є спадкоємцями першої черги за законом. Свідоцтвом про смерть (а.с. 8), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 9), довідкою виконавчого комітету Вербовецької сільської ради № 32 від 02 лютого 2016 року (а.с. 11) доводиться, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] яка має право і прийняла спадщину як спадкоємець першої черги за законом. Із інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 24) стверджується, що спадкова справа на прізвище спадкодавця у нотаріальній конторі не зареєстрована, а, отже, спадкові права ніким не оформлялися. Статтями 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, зокрема, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Довідкою виконавчого комітету Вербовецької сільської ради № 32 від 02 лютого 2016 року (а.с. 11) доведено, що спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла його дружина [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 04 березня 2016 року (а.с. 10), слідує, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 61 від 14 березня 2016 року (а.с. 14). Суд враховує обставину, що позивач пропустила строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідачі визнали позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за законом.

Outcome: approved