Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

27.01.2021 року МТСБУ звернулось в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, кошти в розмірі понесених витрат: 56261 (п`ятдесят шість тисяч двісті шістдесят одну) грн. 25 коп., витрати на послуги експерта в сумі: 650 грн. 00 коп., всього стягнути - 56911 (п`ятдесят шість тисяч дев`ятсот одинадцять) грн. 25 коп., а також судові витрати по справі. В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача підтримав вимоги МТСБУ і просив їх задоволити з підстав наведених у позовній заяві та враховуючи докази отримані в ході судового розгляду даної справи. Відповідач по справі [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, зазначивши, що на автомобіль марки «Toyota Hiase», номерний знак [NUMBER] , яким він керував на момент ДТП, що мала місце 11.01.2018 року в м.Полтава, був застрахований і він мав в наявності зелений страховий поліс - «зелену карту», яка придбана за межами України. Дані документи були надані ним відповідачу по справі - МТСБУ. Також пояснив, що вказаний автомобіль ввезений із Казахстану, де і була придбана зазначена страхівка, а дана країна хоча і не є учасником «зеленої карти», однак співпрацює з країнами - учасницями «Зеленої карти» і в Казахстані такі страхові поліси продаються. В подальшому, відповідач вказав, що в ході розгляду справи ним надані всі відомі йому відомості і в прийнятті рішення він покладається на розсуд суду. Вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захист. Судом встановлено, що 11.01.2018 року близько 02 год. 10 хв. [PERSON] , тобто відповідач по справі, рухався автомобілем марки «Toyota Hiase», номерний знак [NUMBER] , по вул.Половка із сторони с.Супрунівка, Полтавського району у напрямку мікрорайону Юрівка. По ходу його руху, перед перехрестям вулиць Половка та Великотирнівської в м.Полтава розміщений світлофор, який не працював у вказаний час, та перед вказаним перехрестям встановлено дорожній знак 2.1 «Дати дорогу». В цей час по вул.Великотирнівська зі сторони вул.Героїв Сталінграду в напрямку перехрестя вулиць Половка та Великотирнівської в м.Полтава, рухався автомобіль марки «ЗАЗ-Daewoo T13110», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та в салоні вказаного автомобіля перебував пасажир [PERSON] . По ходу руху вказаного транспортного засобу, перед зазначеним перехрестям встановлено дорожній знак 2.3 «Головна дорога». Рухаючись по вул.Половка, водій автомобіля «Toyota Hiase» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] , не виконав вимог п.16.11 Правил дорожнього руху України, на перехресті нерівнозначних доріг при виїзді із другорядної дороги на головну, не надав дорогу водію автомобіля «ЗАЗ-Daewoo T13110», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , який наближався до перехрестя по головній дорозі, та виїхав на перехрестя на смугу руху автомобіля останнього, створивши при цьому небезпеку для руху та допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ-Daewoo T13110». Згідно висновку судової авто-технічної експертизи № 25 від 24.01.2018 року, причиною вказаної дорожньо-транспортної пригоди та наслідків стало порушення водієм автомобіля марки «Toyota Hiase» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] п.16.11 Правил дорожнього руху України. Порушення вказаних вимог ПДР України водієм [PERSON] з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та [PERSON] мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної події шляхом виконання вимог п.16.11. ПДР України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру. В ході судового розгляду судом достовірно з`ясовано, що на дату скоєння вказаної ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно ухвали Київського районного суду м.Полтави від 23.05.2018 року, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, в зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження про його обвинувачення - закрито. Разом з тим, даною ухвалою суду, яка 31.05.2018 року набрала законної сили, констатовано вище наведені обставини ДТП з участю [PERSON] , яка мала місце 11.01.2018 року в м.Полтава (а.с.13). Суд зазначає, що у відповідності до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Також судом з`ясовано, що в результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль марки «ЗАЗ-Daewoo T13110», реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , за кермом якого перебував [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність даного транспортного засобу була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АМ/1886455, укладеного із ПрАТ «СК «Провідна», строк дії якого становив: з 28.12.2017 року ло 27.12.2018 року (а.с.8, 11). Розмір завданих збитків згідно звіту №84, складеного експертом ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» був, визначений згідно ст.29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як вартість матеріального збитку КТЗ «ЗАЗ-Daewoo T13110», реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження під час ДТП і складав 62357 грн. 00 коп., та прирівнювався до ринкової вартості автомобіля, тому як вартість відновлювального ремонту складала 87790 грн. 22 коп. (а.с.17-32). Відповідно до ст.30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ст.30.2 вказаного закову, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Крім того, відповідно до п.п.а п.8.2 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з нижченаведених умов: якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість. Відповідно до п.2.2 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», утилізаційна вартість КТЗ визначається як грошова сума, яку передбачається одержати від продажу непридатного для експлуатації за прямим функціональним призначенням КТЗ для альтернативного використання його справних і придатних до експлуатації складників. Згідно п.7.15 зазначеної Методики, ліквідаційна вартість КТЗ, його складників обумовлена обмеженим строком їх реалізації внаслідок примусового продажу. Даний коефіцієнт ураховує такі обставини: обмеження в організації маркетингових досліджень, проведення реалізації в короткий термін у примусовому порядку та відсутність передпродажної підготовки КТЗ. Ліквідаційна вартість не враховує витрат, що супроводжують продаж, зокрема комісійні збори. Відповідно до п.7.19 Методики, у разі наявності даних щодо продажу аналогічного КТЗ у такому самому технічному стані за вартість утилізації КТЗ, що оцінюється, може прийматися ціна продажу зазначеного аналогічного КТЗ. Відповідно до вказано вище звіту за №84, складеного експертом ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», вартість автомобіля «ЗАЗ-Daewoo T13110», реєстраційний номер [NUMBER] , у пошкодженому стані становить 6096 грн. 75 коп. На підставі наведених даних, МТСБУ провело розрахунок розміру страхового відшкодування як різниці вартості КТЗ марки «ЗАЗ-Daewoo T13110», реєстраційний номер [NUMBER] , до ДТП та після неї, а саме: 62357 грн. 00 грн., (вартість автомобіля до ДТП) - 6096 грн. 75 коп. (його вартість після ДТП), що складає 56261 грн. 25 коп. і становить вартість матеріального збитку та страхове відшкодування. Як перевірено судом, 11.01.2018 року потерпілий подав до МТСБУ повідомлення та 11.01.2018 року з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з відповідною заявою (а.с.9, 10). Відповідно до положень п.40.3 ст.40 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, у порядку, встановленому уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст.41 даного закону. Таким чином, у зв`язку із залученням аварійного комісара, МТСБУ понесло витрати на аварійного комісара, яким було здійснено збір документів, огляд транспортного засобу та проведення експертизи на загальну суму послуг - 650 грн. 00 коп. (а.с.14-16). Як встановлено в судовому засіданні та не спростовано відповідачем по справі, зазначена шкода особисто останнім, як винуватим у ДТП, відшкодована потерпілій особі не була. Договірних зобов`язань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало. Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, яким в даних спірних правовідносинах є ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин. Відповідно до п.41.1 ст.41 вказаного закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Судом достовірно встановлено, що в зв`язку з настанням події, передбаченої п.п.«а» п.41.1 ст.41 закону, МТСБУ - 02.08.2018 року здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 56261 грн. 25 коп., відповідно до Наказу МТСБУ №7474 від 02.08.2018 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (а.с.40-41). Таким чином, МТСБУ виконало покладений на нього законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Суд констатує, що згідно ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п.1.4 ст.1 даного Закону особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Відповідно до пункту 35.1 ст.35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У відповідності до підпункту «а» пункту 41.1 ст.41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння - транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Як перевірено судом, на момент вчинення ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Що стосується посилання відповідача по справі на те, що автомобіль марки «Toyota Hiase», номерний знак [NUMBER] , яким він керував на момент ДТП, був застрахований і він мав в наявності зелений страховий поліс - «зелену карту», яка придбана за межами України, а саме в Казахстані, судом в ході розгляду справи з`ясовано наступне: Як вбачається із відповіді компанії страхування «АРМЕЕЦ» від 26.01.2018 року, копія якої міститься в матеріалах справи, згідно бази даних вказаної компанії страхування, не знайдено дійсний страховий поліс траспортного засобу [NUMBER] на дату аварії. Рекомендовано звернутись МТСБУ за інформацією до Інформаційного центру Болгарії Гарантійний Фонд та до Національного бюро Болгарського мотору страховики. Згідно відповіді страхової компанії «АРМЕЕЦ» від 11.11.2021 року, реєстраційний номер [NUMBER] не є болгарським і не покритий полісом ОСАГО «Армеєць». Також як з`ясовано із відповіді Національного бюро Болгарського автомобільного страхування від 17.11.2021 року, даним бюро підтверджено, що спірний «поліс прикордонного страхування є фальшивим і не видавався товариство-учасником СК «Армеєць». Транспортний засіб з номером [NUMBER] не має дійсної грін-карти станом на момент ДТП». Копії зазначених відповідей долучені стороною позивача до матеріалів справи. 03.08.2018 року з метою досудового врегулювання спору МТСБУ направило відповідачу пропозицію добровільно компенсувати витрати МТСБУ, однак вона була залишена [PERSON] без відповіді (а.с.39). Відповідно до підпункту «38.2.1» пункту 38.2 ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов - до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. У відповідності до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як вбачається зі змісту ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребовуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Таким чином, враховуючи вищенаведене, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оцінюючи їх в сукупності, приходить до висновку про задоволення позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову Моторного (транспортного) страхового бюро України, з відповідача в користь позивача слід стягнути також 2270 грн. 00 коп. сплаченого судового збору. На підставі викладеного, ЗУ «Про страхування», ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.993, 1166, 1187, 1191 ЦК України,

Outcome: approved