Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

28.09.2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору №176 від 20.06.2008 року та інфляційні втрати в загальній сумі 86433,71 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач згідно укладеного кредитного договору отримав від позивача кредит в сумі 19000 грн з процентною ставкою 0,15% щоденно строком на 24 місяці, однак свої зобовязання по поверненню кредиту не виконує, в результаті чого виникла заборгованість за основною сумою кредиту в розмірі 18134,90 грн, 54933,40 грн нарахованих відсотків. Також позивач вимагає відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України відшкодування інфляційних втрат за період січень 2014 року травень 2016 року в сумі 13365,41 грн. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання представника не забезпечив, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника КС «Полтава і полтавці» (а.с.18). Також на виконання вимог ухвали суду від 01.11.2016 року про витребування оригіналу документу про отримання відповідачем грошових коштів позивачем надано додаткові письмові пояснення, в яких зазначено, що КС «Полтава і полтавці» не може надати суду оригінал касового ордеру у звязку із закінченням терміну його зберігання (а.с.38, 39). Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що відповідач кредитні кошти не отримувала. В свою чергу, у звязку з цим кредитний договір є неукладеним. Також вважає не доведеним позивачем факт звернення відповідача до голови кредитної спілки із заявою про розстрочення кредиту, оскільки її підпис ніким не засвідчено. Вважає недоведеним також і факт часткового погашення відповідачем суми боргу, оскільки із наданих документів неможливо встановити особу, яка фактично сплачувала кошти. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст.1051 ЦК позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідач заперечує отримання коштів від позивача. Таким чином, позивач зобовязаний довести, зокрема, факт отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 19000 грн. Однак, позивач зазначив, що не може надати суду касовий ордер у звязку із закінченням терміну його зберігання. Таким чином, факт отримання відповідачем кредитних коштів є недоведеним. Крім цього, суд вважає безпідставним посилання позивача на закінчення терміну зберігання видаткового касового ордера №249 від 20.06.2008 року, оскільки відповідно до приміток до пунктів 186, 336 Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, який затверджено наказом Міністерства юстиції України №578/5 від 12.04.2012 року, у разі ви\-ни\-к\-нен\-ня спорів (су\-пе\-ре\-чок), по\-ру\-шен\-ня кри\-мі\-на\-ль\-них справ, від\-крит\-тя су\-да\-ми про\-вад\-жен\-ня у спра\-вах\~ вказані документи збе\-рі\-га\-ю\-ть\-ся до ух\-ва\-лен\-ня ос\-та\-точ\-но\-го рі\-шен\-ня. Суд відхиляє посилання позивача на заяву відповідача від 15.03.2012 року до голови кредитної спілки, оскільки, по-перше, із вказаної заяви не вбачається сума отриманих коштів, по-друге, позивачем не доведено, що ця заява написана саме відповідачем (а.с.40). Суд відхиляє посилання позивача на часткове погашення відповідачем кредитних коштів, оскільки із наданих банківських виписок (а.с.41-59) не вбачається, що саме відповідач здійснювала вказані платежі. В свою чергу, представник відповідача вказаний факт заперечував. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed