Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

28 серпня 2018 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 75969,81 грн. Обґрунтовуючи позов ПАТ «Альфа банк» посилається на те, що 25.05.2017 року [PERSON] зробив пропозицію на укладення договору кредиту оферту №500594249, а позивач в цей день прийняв пропозицію на укладення договору шляхом підписання акцепту. За умовами укладеного договору, позивач зобовязався надати відповідачеві кредит у розмірі 45290 грн. на строк з 25.05.2017 року до 26.05.2020 року, а відповідач зобовязався повернути кредит, сплатити проценти, неустойки та інші платежі, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у розмірі 45290 грн. Відповідач, в свою чергу, зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 75969,81 грн. Ухвалою Камянець-Подільського міськрайонного суду від 14 вересня 2018 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження. Представник Позивача в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву про те, що він позов підтримує, просить здійснити розгляд справи без його участі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Про дату, час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений шляхом надіслання судових повісток за адресою його реєстрації. Враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів із ухваленням заочного рішення у справі. Дослідивши письмові докази суд встановив наступне. 25 травня 2017 року [PERSON] зробив пропозицію на укладення угоди про надання особистого кредиту №500594249 - оферту, відповідно до п.п. 1, 2, 4 якої він запропонував надати йому особистий кредит у розмірі 45290 грн. із фіксованою процентною ставкою за користування кредитом 12,99% річних строком до 26.05.2020 року. Згідно з п. 15 оферти, угода про надання кредиту вважається укладеною та набуває чинності з моменту підписання банком акцепту на укладення угоди про надання кредиту та перерахування банком кредитних коштів. Того ж дня, 25 травня 2017 року, ПАТ «Аваль банк» надав відповідь на пропозицію укладення угоди про надання особистого кредиту №500594249 акцепт, відповідно до якого банк прийняв пропозицію [PERSON] про надання особистого кредиту. Відповідно до ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір відповіді про прийняття цієї пропозиції. Враховуючи наведене положення, суд приходить до висновку, що 25 травня 2017 року між позивачем та відповідачем була укладена угода про надання особистого кредиту на таких умовах: за п.1, п.2 та п.4 угоди, сума кредиту становить 45290 грн., а фіксована процентна ставка за користування кредитом 12,99% річних. Датою остаточного повернення кредиту є 26.05.2020 року. Також підпунктом «д» пункту 3.1. угоди встановлена комісія за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 1200 грн., що сплачується щомісячно. За п.7 угоди, платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інші платежі за угодою здійснюються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни визначені Графіком платежів, що є додатком до акцепту. Відповідно до п.11 угоди, позичальник зобовязується у разі повного або часткового прострочення повернення кредиту, процентів за користування ним або комісій сплатити банку штраф у розмірі 50 грн. за кожне допущене прострочення платежу якщо воно триває від одного до чотирьох календарних днів. Якщо прострочення триває більше пяти днів, позичальник зобовязується додаткового сплатити кредитору штраф у розмірі 150 грн. за кожний випадок допущеного прострочення платежу. Графіком платежів, що є додатком №1 до угоди про надання кредиту передбачено, що до 26 числа кожного наступного місяця відповідачем повинен бути сплачений щомісячний платіж у розмірі 2725,79 грн., що включає в себе погашення основної суми кредиту, процентів за користування кредитом та плати за розрахунково-касове обслуговування кредитної заборгованості. З розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що відповідач не належним чином виконував свої грошові зобовязання за кредитним договором, у звязку із чим виникла заборгованість у розмірі 75969,81 грн., з яких: 43122,06 грн. заборгованість за тілом кредиту, 2952,25 грн. заборгованість за відсотками, 12232,26 грн. заборгованість по комісії та 2000 грн. - штраф. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України,позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи обставини, що встановлені судом, оцінивши наявні у справі докази кожен окремо та у їх сукупності, а також виходячи зі змісту норм права, якими регулюються спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Адже, відповідач за власною ініціативою уклав договір про надання кредиту та зобовязався належним чином та вчасно виконувати обовязки, що ним визначені. Суд враховує те, що сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов. Після укладення договору сторони зобовязані неухильно його дотримуватися. Відповідач допустив значне прострочення виконання грошових зобовязань по договору, у звязку з чим позивач вправі був застосувати санкцію за порушення умов договору у вигляді штрафу. Окрім того, прострочення сплати чергових платежів по кредиту надало позивачу право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів на підставі ч.2 ст. 1050 ЦК України. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та їх слід задовольнити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved