overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

28.12.2015 року заявники звернулися до Комінтернівського районного суду з заявою до зацікавленої особи Дмитрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин, між ними та їх матірю [PERSON], померлою 15.11.2015 року, посилаючись на неможливість встановити даний факт в позасудовому порядку в звязку з тим, що в документах підтверджуючих факт родинних відносини було допущено помилку. Заявники [PERSON], [PERSON] заявлені вимоги підтримали, просили суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник зацікавленої особи Дмитрівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Розглянувши заяву, вислухавши думку сторін, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 15 листопада 2015 року померла мати заявників [PERSON](а.с. 8). Факт родинних відносин між померлою [PERSON] та [PERSON], [PERSON] підтверджується показаннями свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], які в судовому засіданні підтвердили що [PERSON], померла 15 листопада 2015 року, дійсно є матірю заявників [PERSON], [PERSON]. Згідно з ч. 2\~ ст. 256 ЦПК України\~ у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~ Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення вимог заявника, так як вони є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

28.12.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.02.2009 року він уклав шлюб з відповідачем зареєстрований відділом РАЦС Новотроїцького районного управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 6. Від даного шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є те, що проживання однією сім'єю стало неможливим, на даний момент сім'я фактично розпалась з серпня 2015 року, спільного господарства не ведуть та шлюб існує формально. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, проти розірвання шлюбу з позивачем не заперечує. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач категорично вказує, що подальше спільне життя неможливе, шлюб фактично розпався з серпня 2015 року, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу не має. Сукупність наведених доказів приводить суд до висновку що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, згідно ст. 110-112, 115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

28.12.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 05.10.2002 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на життя, втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного, у родині часто виникають конфлікти, сварки, тривалий час вони проживають окремо, спільного побуту не ведуть. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини у них не має. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: позивач [PERSON] на позові наполягає та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON], відповідач [PERSON] проти позову не заперечує (а.с. 9, 10 - заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.10.2002 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, зроблено актовий запис № 455 ( а.с. 5 - копія свідоцтва про одруження). В період спільного проживання у шлюбі у них народився син: [PERSON], [INFO] ( а.с. 4 - копія свідоцтва про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного побуту, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересам дитини, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити їй прізвище [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

28.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій ставить питання про розірвання шлюбу, зареєстрованому 08.01.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Пролетарського районного управління юстиції м.Донецька, актовий запис №4, згідно до свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER]. Від зазначеного шлюбу позивач з відповідачем мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна немає. Позивач надав суду заяву, де просив справу розглянути за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 08.01.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Пролетарського районного управління юстиції м.Донецька, актовий запис №4, згідно до свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] (а.с. 4). Від зазначеного шлюбу позивач з відповідачем мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Судом встановлено, що сумісне життя подружжя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим, а тому позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

28.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 02.09.1989 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. У судове засідання позивач після оголошеної в справі перерви подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання після оголошеної в справі перерви до суду не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку. Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.09.1989 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, примирення з боку позивача неможливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 28.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини від всіх видів заробітку та на утримання дружини у розмірі ? частини від всіх видів заробітку. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову позивач зазначила, що з червня 2014 року вона проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час проживають окремо, дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та дружину не надає, у звязку з чим вона вимушена звернутись до суду із зазначеним позовом. \~Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги у частині стягнення аліментів на утримання дитини підтримала повністю та наполягала на їх задоволенні, на стягненні аліментів на своє утримання не наполягала. \~ \~ \~ \~ Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач з червня 2014 року проживала разом із відповідачем без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується наданим свідоцтвом про народження (а.с. 8). Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем, матеріальної допомоги відповідач в добровільному порядку не надає. Суд враховуючи, що відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина щомісячно у розмірі ? частини від усіх видів доходу . За таких обставин, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

28.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина у розмірі ? частини від всіх видів заробітку та на утримання дружини у розмірі ? частини від всіх видів заробітку. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 09.03.2013 року зареєструвала з відповідачем шлюб, за час якого народився син [PERSON], 13.11.2014 року. Оскільки дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, вважає, що відповідач може та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини, а тому звернулася до суду із зазначеним позовом. Позивач [PERSON]О у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач з 09.03.2013 року перебуває у шлюбі з відповідачем, актовий запис №32. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-НО №375331 (а.с.6). Позивач від шлюбу з відповідачем має малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується наданим свідоцтвом про народження (а.с. 7). Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем, матеріальної допомоги відповідач в добровільному порядку не надає. Суд враховуючи, що відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина щомісячно у розмірі ? частини від усіх видів доходу . Крім того, згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд звертає увагу на те, що позивачем не наведено жодного доказу на підтвердження того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, а тому у задоволенні позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання дружини слід відмовити. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги частково доведеними, тому підлягають частковому задоволенню. \~\~\~\~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

28.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що з 03.02.2007 року перебуває з відповідачкою в шлюбі, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 134. Подружжя мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося внаслідок втрати почуття любові, відсутності поваги і взаєморозуміння. Шлюбні відносини між ними припинені з 2014 року, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше збереження шлюбу вважає за неможливе, тому просить суд розірвати шлюб. В судове засідання сторони не з'явилися, але подали заяви про розгляд справи без їх участі, згідно яких позивач свої вимоги підтримав, а відповідачка визнала їх. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, що сторони з 03.02.2007 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 134 (а.с.5) Подружжя мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с. 6). Згідно ст. 110 ч. 1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Подружні стосунки між сторонами припинені з грудня 2014 року, їх сім`я фактично розпалася, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп. на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

28.12.2015 року позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду вищевказаним позовом та просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову з 28.12.2015 року до досягнення сином повноліття, посилаючись на те, що з 14.09.2002 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на повному утриманні матері - позивача по справі, оскільки відповідач з січня 2015 року проживає окремо і допомоги на утримання сина не надає. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення рекомендованих листів про виклик до суду, заяв чи клопотань про суду не надав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності строрін, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши подані докази, а саме копію свідоцтва про народження дитини, з якого вбачається, що відповідач є батьком дитини, згідно довідки з місця проживання вбачається, що неповнолітній син проживає разом з матір'ю - позивачкою по справі та знаходиться на її утриманні, копію свідоцтва про шлюб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу їх батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан позивачки, яка має на утриманні неповнолітню дитину, матеріальний стан відповідача, який є працездатним, аліментів іншим особам не платить, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку на утримання сина є обґрунтованим. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь державного бюджету м. Шостка підлягає стягненню судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

28.12.2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. В заяві на підтвердження своїх вимог вказала, що 24 листопада 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між ними припиненні з часу розірвання шлюбу Баштанським районним судом Миколаївської області - 19 жовтня 2015 року. Діти проживають з нею (позивачем) та знаходяться на її утриманні. Домовленості між нею та відповідачем про участь останнього в утриманні синів не досягнуто, участі в утримані дітей відповідач не бере. Відповідач не працює, інших дітей на утримань не має, стягнень за виконавчими документами з нього не здійснюється. А тому просила винести рішення та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Від позивача надійшла заява (телефонограма) про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином (рекомендованим листом з повідомленням). Заяв про відкладення розгляду справи та заперечень від нього не надходило. Суд вирішив розглянути справу заочно, на підставі наявних у ній доказів та за згодою позивача - ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив, що: - згідно копії рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 19.10.2015 року шлюб між сторонами було розірвано; - згідно копій свідоцтв про народження сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]; - довідка, видана Ленінської сільською радою Баштанського району Миколаївської області від 24.12.2015 року, підтверджує що син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] дійсно проживають разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні. В силу статті 180 Сімейного кодексу України, батьки ( а не лише мати ) зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вищевикладене і те, що відповідач не надає матеріальної допомоги, проживає окремо від дітей, з нього необхідно стягнути аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно в силу ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України та згідно ст. 88 ЦПК України, судовий збір на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved