Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

27.08.2020 року, через засоби поштового зв`язку, позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 21.08.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк та [PERSON] укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Також, 21.08.2013 року між вказаними особами укладено Додаток до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка». На підставі вказаних документів банк відкрив рахунок № [NUMBER] у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну карту DCM Gold, строком дії два роки з моменту її випуску. Пунктом 2.1. додатку до договору встановлено, що ліміт відновлювальної кредитної лінії складає 75000 грн. 00 коп. Процентна ставка складає 15% річних на торгові операції та на операції зняття коштів (п.2.2. додатку до договору). Відповідно до п.2.3 додатку до договору, мінімальний платіж складає 7% від суми загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією, зі сплатою обов`язкового платежу до 25 числа кожного місяця. 21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено договір факторингу №1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи», і останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №630018364 від 21.08.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником. 26 грудня 2018 року правонаступником ТОВ «Кредитні ініціативи» стало ТОВ «ФК «Веста» за договором факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА. В свою чергу, 16 січня 2019 року ТОВ «ФК «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №16-01/19/1, відповідно до якого останнє набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за №630018364 від 21.08.2013 року. За період користування кредитними коштами, позичальником здійснено часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість [PERSON] за кредитним договором в повному обсязі не погашена, тому станом на 23.07.2020 року має розмір 55065 грн. 43 коп., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 27924 грн. 54 коп.; заборгованість за нарахованими відсотками кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 2992 грн. 72 коп.; заборгованість з пені - 24148 грн. 17 коп. Унаслідок невиконання грошового зобов`язання кредитор дістає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням. Право подати позов про стягнення інфляційних витрат і 3% річних за кожен місяць виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Загальний розмір заборгованості по сплаті інфляційних витрат та 3% річних за користування кредитом, що підлягає стягненню станом на 23.07.2020 року, відповідно до розрахунку заборгованості становить 70052 грн. 24 коп., з яких: - нараховані 3% річних - 2516 грн. 51 коп.; втрати від інфляції - 5562 грн. 57 коп.; подвійна облікова ставка НБУ - 6907 грн. 73 коп.; - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 27924 грн. 54 коп.; заборгованість за нарахованими відсотками, згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 2992 грн. 72 коп.; заборгованості з пені - 24148 грн. 17 коп. На підставі ст. 137 ЦПК України, попередня сума понесених позивачем витрат на правничу допомогу становить 20000 грн. 00 коп. В зв`язку із викладеними обставинами, ТОВ «Вердикт Капітал» просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №630018364 від 21.08.2013 року у сумі 70052 грн. 24 коп., судовий збір у сумі 2102 грн. 00 коп., витрати на правничу допомогу 20000 грн. 00 коп. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Бовгиря О.П. у судове засідання не з`явився, але до початку його проведення надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, але до початку його проведення надав суду заяву в якій просив застосувати строк позовної давності, розгляд справи здійснювати без його участі. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного. 21.08.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк та [PERSON] укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Цієї ж дати, 21.08.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк та [PERSON] укладено Додаток до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка», банком відкрито рахунок № [NUMBER] у валюті гривня та випущено міжнародну платіжну карту DCM Gold, строком дії на два роки з моменту її випуску. Пунктом 2.1. додатку до договору встановлено, що ліміт відновлювальної кредитної лінії складає 75000 грн. 00 коп. Процентна ставка визначена у розмірі 15% річних на торгові операції та на операції зняття коштів (п.2.2. додатку до договору). Відповідно до п.2.3 додатку до договору, мінімальний платіж складає 7% від суми загальної заборгованості за відновлювальною кредитною лінією, зі сплатою обов`язкового платежу до 25 числа кожного місяця (а.с.12, 13). 21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу №1, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи», і останнє набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту №630018364 від 21.08.2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та боржником (а.с.73). 26 грудня 2018 року правонаступником ТОВ «Кредитні ініціативи» стало ТОВ «ФК «Веста» за договором факторингу №2019-1КІ/ВЕСТА (а.с.74). В свою чергу, 16 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №16-01/19/1, відповідно до якого останнє набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі №630018364 від 21.08.2013 року (а.с.89-100). Відповідно до ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК). Визначення поняття «зобов`язання» міститься у ч.1 ст.509 ЦК. Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У зв`язку із неналежним виконанням позичальником [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань, станом на 23.07.2020 року утворилась заборгованість у сумі 70052 грн. 24 коп., яка складається із: - нарахованих 3% річних - 2516 грн. 51 коп.; - втрат від інфляції - 5562 грн. 57 коп.; - подвійної облікової ставки НБУ - 6907 грн. 73 коп.; - заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) - 27924 грн. 54 коп.; - заборгованості за нарахованими відсотками, згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 2992 грн. 72 коп.; - заборгованості з пені - 24148 грн. 17 коп. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття - як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (стст.530, 631 ЦК). Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Як убачається з довідки про умови кредитування з використанням картки «Максимум-готівка», строк дії картки визначено два роки, з можливістю перевипуску картки за умови дотримання клієнтом умов договору. Строк дії кредитної лінії встановлено 1 рік з можливістю пролонгації дії відновлювальної кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору (а.с.17). За п.2.3 Додатку до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка), дата оплати обов`язкового мінімального платежу за кредитом - до останнього операційного дня платіжного періоду, який починається з дня наступного за останнім днем попереднього розрахункового періоду і закінчується на 25 день з моменту закінчення попереднього розрахункового періоду (а.с.13). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст.1050 ЦК. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК). Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання, згідно із ч.3 ст.254 ЦК, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язаний його початок (ст.253 ЦК). Відповідно до ст.256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інте\-ресу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки (ст.257 ЦК). Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність. Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом, перебіг загальної та спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК). Так, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у стст.252-255 ЦК. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст.261 ЦК). За змістом цієї норми, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У даній справі встановлено, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором (а.с.13). Оскільки умовами договору передбачено виконання зобов`язання боржником частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватися позичальником [PERSON] частинами до 25 числа кожного місяця, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов`язань. Суд не приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості станом на 28.08.2021 року, на виконання ухвали суду про витребування доказів від 29.07.2021 року, оскільки вони не є достатніми, в розумінні ст. 80 ЦПК України. На виконання ухвали суду про витребування доказів від 23.08.2021 року, позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитом [PERSON] , за яким встановлено, що початком періоду сплати кредитних зобов`язань є 23 число кожного місяця з 2013 року, кінцем строку зазначено 22 число кожного місяця. Крім того, з даного розрахунку вбачається, що позичальником [PERSON] останнє погашення тіло кредиту проведено в період з 23.12.2013 року по 22.01.2014 року у сумі 968 грн. 88 коп., останнє погашення простроченого тіло кредиту - в період з 23.01.2014 року по 22.02.2014 року у сумі 194 грн. 00 коп. В період з 23.05.2016 року по 21.06.2016 року позичальником погашено відсотки за користування кредитом в сумі 70 грн. 52 коп. та неустойку в сумі 65 грн. 23 коп. Також, суд вказує на те, що списання банком коштів з рахунку позичальника не є діями позичальника в розумінні частини першої статті 264 ЦК України статті, які свідчать про визнання ним боргу, тому автоматичне списання банком коштів з одного рахунку позичальника та зарахування їх на інший рахунок позичальника в рахунок погашення кредиту не є підставою для переривання позовної давності. Після 21 червня 2016 року здійснення нарахування кредитором заборгованості за зобов`язаннями [PERSON] не підтверджено, як і виконання або невиконання ним взятих на себе кредитних зобов`язань. Таким чином, судом встановлено під час розгляду справи, що позивач звернувшись до суду через засоби поштового зв`язку з позовом до [PERSON] 27 серпня 2020 року, був обізнаний про порушене право за вимогою про стягнення заборгованості за кредитом з 23.02.2014 року, за тіло кредиту - з 23.03.2014 року, за відсотками та неустойкою з 22 червня 2016 року За викладених обставин, заявлені позивачем вимоги, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 21 серпня 2013 року, є такими, що заявлені ТОВ «Вердикт Капітал» з пропуском строку позовної давності, що є підставою для відмови в задоволені позову. За результатом розгляду справи, в порядку ст. 141 ЦПК України, не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, понесені ним судові витрати. На підставі викладено,

Outcome: dismissed