Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

28 листопада 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача в особі Маріупольської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування вимог посилається на те, що з 26.07.1983 року він є членом житлово-будівельного кооперативу «Орджонікідзевський-147». На підставі ордеру № 001572 від 30.03.1984 року він вселився у квартиру [ADDRESS]. Даний будинок був прийнятий до експлуатації у 1984 році. Пайові внески за квартиру склали 11510,00 рублів та були повністю сплачені ним 19.03.1992 року, а тому відповідно до закону він набув право власності на неї, про що Маріупольським БТІ було видане відповідне реєстраційне посвідченні від 18.03.1994 року. Проте, свідоцтво про право власності ним не отримувалося через неосвіченість у даному питанні. 01.11.2013 року він звернувся до реєстраційного відділу Маріупольського МУЮ з метою реєстрації права власності і отримання відповідного свідоцтва, проте йому було відмовлено у звязку із набранням чинності ЗУ «Про державну реєстрацію майнових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Просить визнати за ним право власності на квартиру у судовому порядку. Позивач у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність через свій похилий вік, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], діюча на підставі довіреності, у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою зазначила про наявність заперечень проти позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на квартиру у позивача вже виникло, а тому не потребує його визнання у судовому порядку. Представник третьої особи також у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Вирішення справи покладав на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 128 ЦК України (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речі набувачу. Встановлено, що згідно із ордером серії КО № 001572 від 30.03.1984 року на підставі списків Житлово-будівельного кооперативу «Орджонікідзевський - 147» квартира [ADDRESS] була надана для проживання [PERSON] та членам його сімї. Відповідно до ст. 328 ЦК України (в редакції 2003 року) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із довідкою № 9, наданою ЖБК «Орджонікідзевський-147» від 27.11.2013 року, [PERSON] є членом даного житлово-будівельного кооперативу і 19.03.1992 року ним у повному обсязі було сплачено пайові внески за квартиру [ADDRESS]. З реєстраційного посвідчення, виданого Маріупольським БТІ від 18.03.1994 року, квартира [ADDRESS] на праві призваної власності зареєстрована за [PERSON], реєстраційний № 36713 у книзі № 76П. Відповідно до ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] набув право власності на вказане нерухоме майно. Та ж обставина, що ним своєчасно не було отримано відповідного правовстановлюючого документу на майно, не може бути покладена судом як підстава для відмови у позову. При цьому суд вважає неспроможними заперечення представника відповідача з підстав моменту набуття позивачем права власності на нерухоме майно, визначеного ст. 334 ЦК України, зокрема, з огляду на те, що дане право ним не оспорюється взагалі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відтак, в сенсі наведених норм та викладених обставин суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON], визнавши за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» та ст. 88 ЦПК України судовий збір відноситься судом за рахунок держави. На підставі ст.ст. 328, 334, 384 ЦК України,

Outcome: approved