Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

27 січня 2016 року позивач [PERSON] звернулася з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] суми боргу у розмірі 5\~200,00 грн., проценти за обліковою ставкою Національного банку України 1 445,16 грн., інфляційні нарахування від суми боргу -388,85 грн., та судовий збір у розмірі 551,21 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що згідно з борговою розпискою від 06 січня 2015 року відповідач [PERSON] позичила у позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 6\~200,00 гривень. Зазначені грошові кошти були передані позивачем відповідачу до кінця 2015 року. Згодом із суми 6\~200,00 грн. відповідачем була повернута позивачу частина боргової суми, а саме 1 000,00 грн. і, таким чином, в даний час сума боргового грошового зобов'язання становить 5\~200,00 грн. До теперішнього часу вищевказана сума боргу позивачу не повернута. Крім того, відповідач, крім суми основного боргу, зобов'язаний сплатити відсотки по боргу з моменту отримання грошових коштів, тобто починаючи з 06 січня 2015 року по 31.01 2016 року на загальну суму у розмірі 1\~445,16 грн. Також просила стягнути інфляційні нарахування на суму боргу у розмірі 232,85 грн. та три проценти річних у розмірі 156,00 грн., як наслідок невиконання грошового зобов'язання. Враховуючи викладене, позивач був вимушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06 січня 2015 року [PERSON] надала відповідачу - [PERSON] грошові кошти у розмірі 6\~200,00 грн., що підтверджується письмовою розпискою від 06 січня 2015 року (а.с. 6). Згідно вказаної розписки відповідач зобовязалася повернути вищевказану суму \~до кінця 2015 року. Відповідно до\~ст. 1046 ЦК України,\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідності до положень ч. 2\~ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позивач свої зобов`язання виконала в повному обсязі, тобто передала відповідачу обумовлену суму грошових коштів, що підтверджується вищевказаною розпискою відповідача. Відповідач [PERSON]М в свою чергу, суму позики у повному обсязі в зазначений термін не повернула. Відповідач повернула лише частину позики у розмірі 1\~000,00 грн.. таким чином на теперішній час сума неповернутої позики становить 5\~200,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку,\~ що встановлені договором. Згідно\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Таким чином, відповідач [PERSON] порушила своє зобов'язання і з неї слід стягнути на користь позивача суму боргу за розпискою \~у розмірі 5\~200,00 гривень. Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Виходячи з положень частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі прострочення виконання грошового зобов'язання за договором позики, позикодавець вправі вимагати від позичальника сплати суми боргу з урахуванням 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно статті 625 ЦК України. У ч. 1 ст. 1048 ЦК України, яка має диспозитивний характер, установлена презумпція оплатності позики, яка діє за умов, якщо безоплатний характер відносин позики прямо не передбачений зазначеним Кодексом, іншими законодавчими актами або конкретним договором. Згідно з цією статтею ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, якщо договір позики не є безоплатним (безпроцентним) у розумінні ч. 2 ст. 1048 ЦК України, позичальник зобов'язаний сплатити винагороду (проценти за користування позикою) й у разі, коли таким договором не передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-36цс14). Як вбачається з позовної заяви, позивач просила стягнути з відповідачки проценти за користування позикою за період з 06 січня 2015 року по 31 січня 2016 року у розмірі 1 445, 16 грн., згідно наданого позивачкою розрахунку, однак позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню у звязку з неправильним розрахунком розміру процентів, який наданий позивачем. Згідно офіційних даних Національного банку України, розмір облікової ставки НБУ за розрахунковий період становить: з 13.11.201414.0000 %Постанова НБУ від 12.11.2014 р. N 719 з 06.02.201519.5000 %Постанова НБУ від 04.02.2015 р. N 81 з 04.03.201530.0000 %Постанова НБУ від 02.03.2015 р. N 154 з 28.08.201527.0000 %Постанова НБУ від 27.08.2015 р. N 557 з 25.09.201522.0000 %Постанова НБУ від 24.09.2015 р. N 627 з 30.10.201522.0000%Постанова НБУ від 29.10.2015 р. №750 з 18.12.201522.0000%Постанова НБУ від 17.12.2015 р. №894 з 29.01.201622.0000%Постанова НБУ від 28.01.2016 р. №40 В судовому засіданні встановлено, що позика була надана відповідачу 06 січня 2015 року, а позивачка звернулася до суду з даним позовом 27 січня 2016 року. Враховуючи наведене стягненню з відповідача на користь позивача підлягають проценти за користування позикою, які нараховуються за період з дати отримання коштів позичальником, тобто з 06 січня 2015 року, по час звернення з позовом до суду - 27 січня 2016 року на рівні облікової ставки Національного банку України, оскільки договором позики не встановлений розмір процентів. Отже з 06.01.2015 року по 05.02.2015 року облікова ставка НБУ складала 14,0%. Проценти за період з 06.01.2015 року по 05.02.2015 року склали: 5200 грн. х 14,0% (облікова ставка) х 30 (кількість днів) : 365 (кількість днів у році) = 59,84 грн. З 06.02.2015 по 03.03.2015 року облікова ставка НБУ складала 19,5%. Проценти за період з 06.02.2015 по 03.03.2015 року склали: 5200 грн. х 19,5% (облікова ставка) х 26 (кількість днів) : 365(кількість днів у році) = 72,23 грн. З 04.03.2015 по 27.08.2015 року облікова ставка НБУ складала 30,0% . Проценти за період з 04.03.2015 по 27.08.2015 року склали : 5200 грн. х30,0 % (облікова ставка) х 208 (кількість днів) : 365 (кількість днів у році) = 88,90 грн. З 28.08.2015 по 24.09.2015 року облікова ставка НБУ складала 27,0% Проценти за період з 28.08.2015 по 24.09.2015 року склали : 5200 грн. х 27,0 % х 28 (кількість днів) : 365 (кількість днів у році) = 107,70 грн. З 25.09.2015 по 27.01.2016 року облікова ставка НБУ складала 22,0%. Проценти за період з 28.08.2015 по 24.09.2015 року склали : 5200 грн. х 22,0 % х 125 (кількість днів) : 365 (кількість днів у році) = 391,78 грн. Загальна сума процентів за користування позикою за період з 06 січня 2015 року по 27 січня 2016 року, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 720,45 грн. (59,84 + 72,23 + 88,90 + 107,70 + 391,78 = 720,45 ). Враховуючи викладене, з відповідачки [PERSON] на користь позивача слід стягнути проценти за користування позикою у розмірі 720,45 гривень за період з 06 січня 2015 року по 27 січня 2016 року. Крім того, позивач просила стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а саме з 06 січня 2015 року по 31 січня 2016 року у розмірі 232,85 грн. Однак, що стосується вимоги сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, то це є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже сума боргу в цьому періоді зменшується. За період з 06 січня 2015 року по 27 січня 2016 року, сума боргу з урахуванням індексу інфляції складає 7 519,20 грн., виходячи з наступного розрахунку: 5200 х (103,1 х 105,3 х 110,8 х 114,0 х 102,2 х 100,4 х 99,0 х 99,2 х 102,3 х 98,7 х 102,0 х 100,7 х 100,9) : 100 = 7 519,20 грн., з яких 5\~200,00 грн. сума богу, 2 319,20. сума індексу інфляції. Відповідно до ч. 1\~ст. 11 ЦПК України,\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, у відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України, оскільки суд позбавлений можливості вийти за межі заявлених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума з урахуванням встановленого індексу інфляції в межах заявлених позовних вимог, тобто у розмірі 232,85 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача суми 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання у розмірі 156,00 грн., суд вважає, що є всі підстави для часткового задоволення цих вимог оскільки розрахунок проведено помилково, а тому\~ з відповідача на користь позивача підлягає стягненню за період з 01.01.2016 року та до 27.01.2016 року 11,54 грн.(5\~200,00 х 3 х 27 : 365 : 100). Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст.1 ЦПК України,\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до\~\~висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та стягненню з відповідача суми грошових коштів у загальному розмірі 6 164,84 грн. Крім того, згідно з ч. 1\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 525, 526, 610, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, та

Outcome: partial