Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

28 вересня 2017 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом та зазначила, що 11 квітня 2016 року о 01.00 годині відповідач керував транспортним засобом мотоциклом марки «Ява» номерний знак [NUMBER], не впоравшись з керуванням допустив наїзд на пішохода [PERSON], яка перетинала проїзну частину. В результаті ДТП пішохід отримав тілесні ушкодження. В добровільному порядку відповідач шкоду не відшкодував, а тому позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 12 405.11 грн. моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. та судові витрати. Під час судового розгляду позивачка та її представник підтримали позовні вимоги. Відповідач позов отримав належним чином, вподальшому до суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до ст. 1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Так судом встановлено, що 11 квітня 2016 року о 01.00 годині відповідач [PERSON], [INFO] по [ADDRESS] на порушення вимог п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем мотоциклом «ЯВА», номерний знак [NUMBER], не впоравшись з керуванням допустив наїзд на пішохода [PERSON], яка перетинала проїзну частину. В результаті ДТП пішохід отримав тілесні ушкодження. Вина у порушенні п.п. 12.1,12.3 Правил дорожнього руху відповідача [PERSON] підтверджується постановою Овідіопольського райсуду Одеської області від 02.06.2016 року, згідно якої відповідач визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., рішення суду першої інстанції є чинним (а.с. 63). Відповідач позов та матеріали до нього отримав належним чином, письмового відзиву з боку відповідача до суду не надійшло, з урахуванням даних обставин суд, приходить до висновку, що відповідач фактично погоджується з позовними вимогами позивачки. Позивачка після ДТП в період з 11 квітня 2016 року по 29 квітня 2016 року перебувала в Іллічівській БЛнВТ на лікуванні, що підтверджується випискою з історії лікування № 4136 (а.с.62). Позивачка в підтвердження розміру матеріальної шкоди надала фінансові документи, підтверджуючи витрати на лікування в розмірі 13 405.11 грн. (а.с.9-60). Виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку, що між порушенням правил дорожнього руху з боку відповідача [PERSON] та причиненою матеріальною шкодою позивачу є прямий причинний зв'язок, а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 13 405.11 грн. є обґрунтованими. В ході судового розгляду було встановлено, що позивачка [PERSON], працює в ТОВ «Торговий Дім Марінталь» на посаді завідуючої лабораторії, одружена, відповідач [PERSON] не працевлаштований, рухомого та нерухомого майна на праві приватної власності не має, дані обставини сторонами не оскарджуються. Внаслідок завданої шкоди здоров'ю позивачці, остання проходила тривалий час лікування в медичних установах, зазнала страху за своє життя, у зв'язку з отриманням шкоди здоров»ю був змінений її спосіб життя, було витрачено багато часу на лікування, так і подальшої реабілітації, були заподіяні сильні душевні страждання, які були перенесені позивачкою безпосередньо після завдання шкоди її здоров»ю, та при подальшій тривалій медичній реабілітації, дані обставини свідчать про те, що позивачці була завдана фізична біль та страждання, а тому з урахуванням матеріального та сімейного становища відповідача та позивачки відповідно до ст. 23,1167 ЦК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. При поданні позову позивачка не сплатила судовий збір, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 640 грн.

Outcome: approved