Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

27 серпня 2015 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення аліментів, у якому зазначила, що вона уклала шлюб із відповідачем 18.02.2011. Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей - дочки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на дочок в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач не бере участі у вихованні дітей та добровільно допомоги на утримання дочок не надає, чим ставить її у скрутне матеріальне становище. Відповідач працює в ФГ «Слобідське» с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області і отримує стабільну заробітну плату. Їй одній важко утримувати дітей, оскільки доходи є незначними для того, щоб надати дітям належний рівень життя. Позивач у судове засідання не зявилася, проте від неї надійшла заява, у якій позивач позов підтримує, просить справу розглянути у її відсутність. У судове засідання відповідач не зявився, проте від нього надійшла заява, у якій відповідач позов визнає частково, згоден сплачувати аліменти на дочок [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/4 від свого заробітку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Аліменти на утримання позивача сплачувати не згоден, оскільки не має можливості. Справу просить розглянути у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вирішуючи спір, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 лютого 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія І-АМ № 098566 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають двох дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження Серія І-АМ № 224934 та № 289485 (а.с. 4, 5). Діти сторін проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні, що вбачається із довідок, виданих Михайлівською сільською радою Шаргородського району Вінницької області № 1291 та № 1292 від 10.08.2015 (а.с. 6, 7). Відповідач працює у ФГ «Слобідське» на посаді тракториста-машиніста та отримує стабільну заробітну плату, що вбачається із довідки ФГ «Слобідське» с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області від 17.08.2015 (а.с. 8). Відповідач ухиляється від обовязку по утриманню дітей, оскільки ніякої матеріальної допомоги не надає. Таким чином, судом встановлено, що відповідач ухиляється від надання добровільної матеріальної допомоги на утримання дочок. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України. Так, відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Статтями 180-183, 191 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення батьків від утримання дитини, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються судом у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Отже, оскільки право позивача та її неповнолітніх дітей на матеріальне утримання з боку батька порушено, то воно підлягає судовому захисту. За таких обставинах, суд уважає, що розмір аліментів, які слід стягувати з відповідача на сина повинен бути визначений у розмірі по 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 27.08.2015, тобто з часу предявлення позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. Таким чином, позов в цій частині підлягає задоволенню. При цьому, суд виходить також із захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, збереження того рівня життя, який діти мали б тоді, коли утримувалися обома батьками. Разом з тим, із заяви відповідача вбачається, що аліменти на позивача сплачувати він не згоден, оскільки не має такої можливості. Позивач у свою чергу не подала суду доказів того, що позивач окрім своїх дітей має можливість утримувати і її, тому в цій частині і позову слід відмовити. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, а тому рішення у цій справі у межах суми платежу за один місяць належить допустити до негайного виконання. Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. Підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 243,60 грн, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial