Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

28.03.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про виділ в натурі частини домоволодіння, припинення права спільної часткової власності. У своєму позові позивач зазначив, що йому на підставі договору дарування від 26.08.2016 року належить 11/100 часток домоволодіння розташованого по вул. Богородична (вул. Пролетарська),10 в м.Миколаєві, яка складається з частини житлового будинку літ. А-1 житлова площа 25,6 кв.м., загальна площа 43,1 кв.м.; 1/10 частина сараю літ.К; 1/10 частина вбиральні літ.Н; 1/10 воріт №1; 1/10 частина споруд №ІІ. Решта 89/100 часток вказаного домоволодіння належить ЖЕУ-10 ЖЕО Заводського райвиконкому. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 27.01.2017 року №36, частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Богородичній,10 надано нову адресу: вул. Богородична,10/2. Посилаючись на те, що він не може зареєструвати право власності за новою адресою без виділення в натурі належної йому частки домоволодіння, змушений звернутися до суду з даним позовом. 30.03.2017 року ухвалою судді Корнешової Т.В. відкрито провадження по даній справі. У звязку із звільненням [PERSON] з посади судді Заводського районного суду м.Миколаєва, розпорядженням Керівника апарату Заводського районного суду м.Миколаєва від 10.07.2017 року за № 466 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи № 2/487/1303/17 та справу передано судді Павловій Ж.П. 11.07.2017 року ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва дана цивільна справа прийнята до провадження судді Павлової Ж.П. Ухвалою від 04.09.2017 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу. У судове засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] не зявилася надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити відповідно до висновку експерта. У судове засідання представник відповідача - Адміністрація Заводського району Миколаївської міської ради не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності відповідно до чинного законодавства, на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору дарування від 26.08.2016 року посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 199 [PERSON] є власником 11/100 часток домоволодіння №10 по вул.Богородична в м.Миколаєві з відповідною часткою прилеглих господарських та побутових будівель та споруд. Відповідно до довідки ММБТІ від 27.02.2017 року, встановлено, що співвласником домоволодіння №10 по вул.Богородична (стара назва вул. Пролетарська перейменовано на підставі розпорядження Миколаївського міського голови від 19.02.2016 року № 28Р.) в м.Миколаєві також є відповідач по справі Адміністрація Заводського району Миколаївської міської ради (ЖЕУ-10 ЖЭО Заводського райвиконкому), якій належить 89/100 частки зазначеного домоволодіння. Витягом з рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 36 від 27.01.2017 року про зміну та надання адрес і внесення змін до рішень виконкому міської ради, вирішено частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Богородичній (Пролетарській),10 (Літери згідно з договором дарування від 26.08.2016 № 199), яка належить [PERSON] надати нову адресу: вул. Богородична, 10/2. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року, ратифікованих\~Законом України від 17.07.1997року №475/97-ВР, зазначено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками, згідно ч.1 ст.367 ЦК, за домовленістю між ними. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності у відповідності до положення ч 1 ст.364 ЦК. Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Тобто, з аналізу вказаних вище правовстановлюючих документів та положень статті 356 ЦК України вбачається, що позивач та відповідачі і є суб'єктами спільної часткової власності. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. Відповідно до висновку судової будівельнотехнічної експертизи № 115-053 від 12.12.2018 року, провести виділ 11/100 часток житлового будинку з господарськими будовами і спорудами по вул. Богородична,10 в м.Миколаєві на самостійно ізольовану квартиру, враховуючи планування, обємно-планувальні характеристики житлового будинку, інженерні комунікації, відповідно до порядку користування, що склався між співвласниками, у складі житлових і допоміжних приміщень, регламентованих вимогами ДБН В.2.2-15-2005 «Будівлі і споруду. Житлові будинки. Основні положення», технічно можливо. Пропонується один варіант виділу 11/100 часток житлового будинку з господарськими будовами і спорудами по вул. Богородична,10 в м.Миколаєві відповідно до порядку користування, що склався між співвласниками. Так, співвласнику домоволодіння за адресою: м.Миколаїв вул. Богородична,10, [PERSON] виділяється частина житлового будинку, літ. «А-1, а6», загальною площею 43,10 кв.м., житловою площею 26,60 кв.м. у складі приміщень: «1-2», «1-3», «1-4», «1-5», «1-6», а саме: - квартира №1-2 кухня загальна площа 10,40 кв.м., допоміжна площа 10,4 кв.м.; - квартира №1-3 житлова загальна площа 9,20 кв.м., житлова площа 9,20 кв.м.; - квартира №1-4 житлова загальна площа 16,40 кв.м., житлова площа 16,40 кв.м.; - квартира №1-5 коридор загальна площа 3,10 кв.м., допоміжна площа 3,1 кв.м.; - квартира №1-6 санвузол загальна площа 4,0 кв.м., допоміжна площа 4,0 кв.м. \~ \~ \~ \~Разом по квартирі №1 загальна площа 43,10 кв.м., житлова площа 25,60 кв.м., допоміжна площа 17,5 кв.м. Узаконені господарські споруди: Літ «А» частина житлового будинку, квартира №1 загальною площею 43,10 кв.м.; літ. «Р» сарай, загальною площею 1,6 кв.м.; літ «Н» 1/10 вбиральні; №1 1/10 воріт; №ІІ 1/10 замощення. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що наявні усі умови, передбачені ст.356 ЦК України, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved