Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

27 липня 2015 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська із даним позовом (а.с. 21). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між сторонами встановлені фактичні відносини з приводу надання послуг водопостачання та водовідведення, згідно Рішення Дніпропетровської міської ради №526 від 20.04.1995 року, у зв'язку із чим, на ім'я основного квартиронаймача як абоненту відкрито особовий рахунок №957199000006 за адресою: [ADDRESS]. Станом на 01.06.2016 року за особовим рахунком №957199000006 утворилась заборгованість через несплату послуг, яка в загальному розмірі складає 15\~876,03 грн. В червні 2016 року позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення із [PERSON], але суд відмовив у прийнятті даної заяви та повернув разом із усіма додатками. На підставі вищевикладеного позивач вимушений був звернутися до суду із даним позовом, в якому просить суд стягнути із [PERSON] суму боргу по оплаті за послуги водопостачання та водовідведення в розмірі 15\~876,03 гривень та судові витрати по справі. В судове засідання позивач в особі свого представника за довіреністю [PERSON], не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду представником позивача надано заяву, в якій він просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.23). Відповідачі у судове засідання не зявились. Про день, час та місце судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки не повідомили. Письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю до суду не надсилали. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що КП «Дніпроводоканал» Дніпропетровської міської ради надає послуги водопостачання та водовідведення у м.\~Дніпропетровську за адресою: [ADDRESS], за якою проживає [PERSON], яка є основним квартиронаймачем (а.с.4). На ім'я [PERSON] відкрито особовий рахунок №957199000006. Згідно наданої позивачем виписки по особовому рахунку №957199000006 вбачається, що за період з 1999 року по травень 2016 року утворилась заборгованість в сумі 15\~876,03 грн. (а.с.6). Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 21\~липня 2005 року №\~630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»\~(із змінами і доповненнями), встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Отже, користувач послугами за адресою: [ADDRESS], зобов'язаний нести витрати, пов'язані з водопостачанням та водовідведенням, оплачувати комунальні послуги щомісячно в строки, встановлені відповідно до п. 4, 7, 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, до пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На підставі ст. 67 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця у встановлені строки. Відповідно до ст. 525 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач не надавала до суду заперечень на позов та заяв про застосування судом строків позовної давності, згідно ч.3 ст. 267 ЦК України. Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід стягнути із [PERSON] на користь позивача суму заборгованості у розмірі 15\~876,03 гривень. Крім того, згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позовної заяви були оплачені судовий збір і його вимоги задоволені, з відповідачів належить стягнути на користь позивача в рівних частках судовий збір в сумі 1\~378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved