Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

28 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, в якому просить [PERSON] та [PERSON] позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яку передати на їй опікування. Позов обгрунтований наступним. Відповідачі у справі є батьками дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Позивачка у справі є бабусею [PERSON]. Позивачка зазначає, що відповідачі ведуть аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, спілкуються з особами антигромадської поведінки, в зв'язку з чим позивачка вимушена звернутися в опікунську раду при виконавчому комітеті Вилянської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів. 21 липня 2016 року виконавчим комітетом Вилянської сільської ради були прийняті рішення про доцільність позбавлення батьківських прав відповідачів. На неодноразові зауваження сільського голови за аморальну поведінку та спосіб життя відповідачі не реагують, ухиляються від виконання батьківських обов'язків, долею, життям та здоров'ям дитини не цікавляться, не турбуються про її фізичний і духовний розвиток. Дитина часто не доїдала, мала хворобливий вигляд, погано набирала вагу, в зв'язку з чим дитина була вилучена із сім'ї. В даний час дитина знаходиться у «Будинку дитини» в м.Тульчині. Крім дочки [PERSON], у відповідачки [PERSON] є ще троє дітей, які перебувають у дитячому будинку сімейного типу в м.Іллінці і відносно цих дітей остання позбавлена батьківських прав. Після вилучення дітей із сім'ї відповідачі не працевлаштувалися і продовжують вести аморальний спосіб життя, неодноразово до них викликався інспектор сектору патрульної поліції для вирішення сімейних конфліктів. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені у позові, попросила їх задовольнити. Прокурор Томашпільського відділу Могилів-Подільської місцевої прокуратури в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про слухання справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Однак подали до суду завірені в сільській раді заяви, в яких просять справу слухати без їхньої участі, з позовними вимогами згідні. Третя особа сільський голова Вилянської сільської ради [PERSON] в судовому засіданні підтвердив, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обов'язків по відношенню своєї дитини [PERSON]; ведуть аморальний спосіб життя, зловживають спиртними напоями; вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських праві відносно їхньої дочки [PERSON] та за можливе передати дитину під опіку баби-позивачки [PERSON] Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, розглянувши заяви відповідачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності прийшов до наступного висновку. Згідно ст..1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. У статті 164 СК України вказано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав виявить у діях батьків або одного з них ознаки злочину, він порушує кримінальну справу. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно ч.2 ст. 258 СК України, баба та дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень. Судом встановлено, що [INFO] року в с.Вила Томашпільського району Вінницької області народилася [PERSON]. В її свідоцтві про народження батьками записано [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно довідки сільського голови Вилянської сільської ради № 426 від 1 серпня 2016 року, до складу сім'ї [PERSON], [INFO], яка фактично зареєстрована і проживає в [ADDRESS] входять чоловік [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], онука [PERSON], [INFO] (а.с.10). Згідно довідки сільського голови Вилянської сільської ради № 412 від 20 липня 2016 року, [PERSON], 1981 року народження зареєстрований в [ADDRESS], а проживає в [ADDRESS] і склад його сім'ї складає: дружина [PERSON], 1987 року народження, яка зареєстрована в [ADDRESS] донька [PERSON], [INFO], яка зареєстрована в [ADDRESS] та перебуває у «Будинку малютки» в м.Тульчин (а.с.11). Згідно довідки сільського голови Вилянської сільської ради № 411 від 20 липня 2016 року, [PERSON], 1987 року народження зареєстрована в [ADDRESS] і до складу її сім'ї входять: чоловік [PERSON], 1981 року народження, який зареєстрований в [ADDRESS]; донька [PERSON], [INFO], яка зареєстрована в [ADDRESS] та перебуває у «Будинку малютки» в м.Тульчині; дочка [PERSON], [INFO], яка знаходиться у дитячому будинку сімейного типу в м.Іллінці; син [PERSON], [INFO], який знаходиться у дитячому будинку сімейного типу в м.Іллінці; син [PERSON], [INFO], який знаходиться у дитячому будинку сімейного типу в м.Іллінці (а.с.21). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON], 11961 року народження, яка проживає в [ADDRESS], від 5 серпня 2016 року, будинок охайний, не потребує ремонту, газифікований, без водопроводу, в кімнатах чисто, прибрано, охайно, є достатньо меблів та побутової техніки; біля будинку розміщені господарські будівлі для утримання свійської худоби. Санітарно-гігієнічний стан житлового будинку задовільний. Біля будинку є присадибна ділянка площею 0,79 га, яка використовується за призначенням; в підсобному господарстві рахується корова, теля, 20 голів птиці. [PERSON] працює тваринником в ТОВ АК «Зелена долина» (а.с.12). Згідно довідки-характеристики сільського голови Вилянської сільської ради № 414 від 20 липня 2016 року на [PERSON], 1981 року народження, останній характеризується з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя та насилля в сім'ї відносно дружини; на зауваження інспектора сектору патрульної поліції та сільського голови не реагує, веде себе агресивно; не приймає участі у громадському житті територіальної громади (а.с.13). Згідно довідки-характеристики сільського голови Вилянської сільської ради № 413 від 20 липня 2016 року на [PERSON], 1987 року народження, остання зареєстрована в с.Вила по вул.. Молодіжній, 52 у будинку матері [PERSON], де зареєстровані її малолітні діти, відносно яких вона позбавлена батьківського піклування: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], які знаходяться у дитячому будинку сімейного типу в м.Іллінці Вінницької області. Дочка [PERSON], [INFO] зареєстрована по [ADDRESS], на даний час знаходиться у будинку малютки в м.Тульчині Вінницької області. За дитиною [PERSON] матір [PERSON] вела неналежний догляд; дитина часто не доїдала, мала хворобливий вигляд, погано набирала вагу. Після вилучення дітей [PERSON] не працевлаштувалася, спосіб життя не змінила. На території сільської ради [PERSON] характеризується з негативної сторони: зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, не врівноважена, до неї неодноразово викликався інспектор сектору патрульної поліції для вирішення сімейних конфліктів, однак на зауваження інспектора та сільського голови вона не реагує; також не бере участі у громадському житті територіальної громади (а.с.14). Рішенням Вилянської сільської ради Томашпільського району від 21 липня 2016 року № 35 вирішено: вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] року (а.с.15). Рішенням Вилянської сільської ради Томашпільського району від 21 липня 2016 року № 36 вирішено: вважати за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] року (а.с.16). Відповідно висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Вилянської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав, опікунська рада вважає, що є всі підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до її малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.17). Відповідно висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Вилянської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав, опікунська рада вважає, що є всі підстави для позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.18). Як вбачається із довідки головного лікаря Тульчинського обласного спеціалізованого будинку дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки № 359 від 29 липня 2016 року, дитина [PERSON], [INFO] року знаходиться на вихованні в Тульчинському обласному будинку дитини з 2 лютого 2016 року на повному державному забезпеченні; за останніх шість місяців батьки відвідували дитину чотири рази (останнє відвідування 10 квітня 2016 року) (а.с.19). Як вбачається із довідки головного лікаря Тульчинського обласного спеціалізованого будинку дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки № 360 від 29 липня 2016 року, дитина [PERSON], [INFO] року знаходиться на вихованні в Тульчинському обласному будинку дитини з 2 лютого 2016 року на повному державному забезпеченні; за останніх шість місяців бабуся [PERSON] відвідувала дитину шість раз (останнє відвідування 29 липня 2016 року) (а.с.20). Згідно висновку служби у справах дітей Томашпільської районної державної адміністрації про можливість громадянки виконувати обов'язки опікуна від 8 вересня 2016 року № 357, служба у справах дітей вважає, що [PERSON] може виконувати обов'язки опікуна (а.с.22). Із врахуванням вищезазначеного, суд вважає, що відсутність юридично підтвердженого статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, у [PERSON], [INFO] породжує невизначеність її прав, позбавляє дитину можливості бути усиновленою, мати родину, одержувати відповідні пільги та допомогу з боку держави. Відповідно до ст. З Закону України «Про охорону дитинства» всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії, політичних або інших переконань, національного, етнічного або соціального походження, майнового стану, стану здоров'я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин, мають рівні права і свободи, визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. При цьому батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності до ч. 2 ст. 150, ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини (ч. 2 ст. 141 СК України). Ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 4 ст. 155 СК України). Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. При цьому відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Перелічені факти свідчать про те, що [PERSON] та [PERSON] не виконують батьківських обов'язків відносно своєї неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], не виявляють щодо неї батьківської турботи, що є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Крім того, відповідачі знаючи, що в суді розглядається справа про позбавлення їх батьківських прав, в судове засідання не з'явились, натомість надали суду заяви, в яких надали свою згоду на задоволення позовних вимог щодо позбавлення їх батьківських прав, що свідчить про їх небажання захистити свої права та обов'язки щодо неповнолітньої дитини [PERSON] Отже, в судовому засіданні знайшли своє підтвердження докази того, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не цікавляться долею дитини [PERSON], [INFO], не спілкуються з нею, не беруть участі в її вихованні та житті, не надають ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. Таку бездіяльність суд розцінює як ухилення відповідачами від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а саме щодо піклування про здоров'я дитини, її фізичного, духовного та морального розвитку. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки позивачкою не ставилися вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини, суд не розглядає таке питання в судовому засіданні. Враховуючи, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню своєї неповнолітньої дитини [PERSON], що підтверджується матеріалами справи та визнано самими відповідачами, тому суд вважає за доцільне позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі, зокрема, позбавити відповідачів [PERSON]. та [PERSON] батьківських прав щодо їхньої дитини [PERSON], [INFO] та передати останню під опіку позивачки [PERSON] Відповідно до ч. 1, п. 6 ч. 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду,-у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за поданням до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», установлена на 2016 рік мінімальна заробітна плата, у місячному розмірі з 1 січня - 1378,00 грн. Отже, ставка судового збору в даній справу становитиме 551,20 грн. Як вбачається із матеріалів справи. Зокрема, із квитанції № 16СК39860 від 26 липня 2016 року позивачкою [PERSON] при поданні позову до суду позовну заяву було оплачено судовим збором в розмірі 551,20 гривень. Таким чином з відповідачів підлягає стягненню в солідарному порядку на користь позивачки 551,20 гривень, понесених судових витрат, що складаються із сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved