Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

27 грудня 2019 року ГУ ДПС у Донецькій області звернулося до суду із заявою, в якій просили надати ГУ ДПС у Донецькій області інформацію, яка перебуває у володінні АТ КБ «Приватбанк» про обсяг та рух коштів на розрахункових рахунках № [NUMBER] , № [NUMBER] , UА623355480000026001060527018, UА263355480000026042053600569 (за період з 01.10.2016 по 29.12.2018), відкритих у АТ КБ ПРИВАТБАНК [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) із зазначенням призначення платежу, суми платежу, дати платежу, назви та коду ЄДРПОУ/РНОКПП контрагентів. Заява обґрунтована тим, що ГУ ДПС у Донецькій області отримано відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП [PERSON] за власним рішенням від 29.12.2018 року №22700050002018357. З метою перевірки питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 29.12.2018 року та правильності нарахувань, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування виникла необхідність проведення документальної позапланової невиїзної перевірки [PERSON] . Для її проведення видано наказ №262 від 03.10.2019 року про проведення документальної позапланової перевірки, який разом із письмовим повідомленням №73/10/05-99-33-06 від 08.10.2019 року надіслано ФОП [PERSON] на податкову адресу: [ADDRESS] . Поштове відправлення повернуто до контролюючого органу поштовою службою з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» 15.11.2019 року. Таким чином до перевірки [PERSON] не надано первинні документи що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема фінансову, статистичну та іншу звітність, реєстри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинні та інші документи, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС, про що складено акт від 08.11.2019 №504/05-99-33-06 про ненадання документів до позапланової невиїзної перевірки ФО [PERSON] . В судове засідання сторони не з`явились по невідомим суду причинам, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання Відповідно до ч. 2 ст. 349 ЦПК України, неявка в судове засідання без поважних причин заявника та (або) особи, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, чи їх представників або представника банку не перешкоджає розгляду справи, якщо суд не визнав їхню участь обов`язковою. За наведених обставин, суд, приходить до висновку про розгляд справи у відсутність учасників справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до статті 348 ЦПК України у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) заявника та особи, щодо якої вимагається розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, їх місце проживання або місцезнаходження, а також ім`я представника заявника, коли заява подається представником; 3) найменування та місцезнаходження банку, що обслуговує особу, щодо якої необхідно розкрити банківську таємницю; 4) обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено; 5) обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання. Так, статтею 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначений порядок розкриття банківської таємниці, відповідно до частини першої якої інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема: за рішенням суду (пункт 2 частина перша статті 62 Закону). З аналізу зазначеної правової норми виходить, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську таємницю, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію. Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність провести перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності. При цьому, відповідно до пункту 75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Саме по собі неподання в установлений строк податкової декларації або їх розрахунків, необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених ПК України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок згідно з процедурою, визначеною главою 8 ПК України. В цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України). У зв`язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо. Положенням ч.ч. 1,5,6,7 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Судом було встановлено, що 29.12.2018 року вчинено запис №№22700050002018357 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП [PERSON] . Наказом ГУ ДФС у Донецькій області від 03.10.2019 року №262 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП [PERSON] визначено провести документальну позапланову невиїзну перевірку з 01 листопада 2019 року тривалістю 5 робочих днів, за період з 01.01.2011 року по 29.12.2018 року з метою перевірки питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства та своєчасності та правильності нарахування, сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Відповідно до\~супровідного листа,\~ наказ\~№262\~від 03.10.2019\~ року\~про проведення\~документальної позапланової\~перевірки,\~разом із\~письмовим повідомленням\~№73/10/05-99-33-06\~від 08.10.2019\~року надіслано\~на адресу\~ФОП [PERSON] \~ на\~податкову адресу:\~ [ADDRESS] , в якому зазначено про необхідність забезпечити надання всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема фінансову, статистичну та іншу звітність, регістри, податкового та бухгалтерського обліку, а також первинні та інші документи, які використовувалися в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням та сплатою податків. Поштове відправлення повернуто до контролюючого органу поштовою службою з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» 15.11.2019 року. З Акту про ненадання первинних документів до позапланової невиїзної перевірки ФОП [PERSON] , вбачається, що остання на надала для проведення перевірки первинні документи, пов`язані із здійсненням господарської діяльності. Звертаючись до суду із заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо [PERSON] заявник зобов`язаний був надати суду докази в підтвердження вимог та обставин, викладених в заяві. Оскільки, підставою для задоволення заяви про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами, зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо, суд вважає, що ГУ ДПС у Донецькій області не надало доказів на підтвердження неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування. Встановлені судом обставини свідчать про те, що заявником не надано доказів на підтвердження вжиття всіх можливих дій відповідно до способів реагування, в тому числі і здійснення письмового запиту, із зазначенням порушення, про надання платником податків пояснень та їх документальні підтвердження, та призначення відповідної перевірки у разі ненадання пояснень, як це визначено ПК України. Таким чином, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення заяви про розкриття банківської таємниці, оскільки заявник ГУ ДПС у Донецькій області як контролюючий орган не довела існування обставин, за яких перевірка є неможливою або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed