Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

27 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , третя особа Департамент адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міськради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 січня 2019 року позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з додержанням вимог ч. 2 ст. 175, ч. 5 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 26 лютого 2019 року позивачем подано виправлений позов. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2019 року цивільна справа була прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач у своєму позові посилалася на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 09 квітня 1980 року, посвідченого державним нотаріусом Другої дніпропетровської держнотконтори Горбань А.Д. і зареєстрованого у реєстрі за № 2-1193, та договору дарування від 08 квітня 1980 року, посвідченого державним нотаріусом Другої дніпропетровської держнотконтори Горбань А.Д. і зареєстрованого у реєстрі за № 2 -1178, вона є власницею буд. [ADDRESS] . Право власності у встановленому законом порядку зареєстровано у БТІ 19 квітня 1980 року. На теперішній час у будинку зареєстрований, окрім позивача, відповідач [PERSON] , але фактично за адресою місцезнаходження будинку відповідач не проживає з вересня 2016 року, комунальні послуги не сплачує та ніколи не сплачував, його особистих речей у будинку немає. Перешкод у проживанні відповідачу позивач не чинила і не чинить. Просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідачеві [PERSON] у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк відповідачем відзив на позовну заяву подано не було, зустрічний позов не заявлено, будь-які інші документи до суду не направлено. Третій особі Департаменту адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міськради у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк письмових пояснень щодо позову до суду подано не було. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 08 квітня 1980 року, посвідченого державним нотаріусом Другої дніпропетровської держнотконтори Горбань А.Д. і зареєстрованого у реєстрі за № 2 -1178, позивач є власницею Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 5-6), право власності у встановленому порядку 19 квітня 1980 року було зареєстровано у БТІ у реєстровій книзі за № 312-147 (а.с. 6 оберт), та на підставі договору купівлі-продажу від 09 квітня 1980 року, посвідченого державним нотаріусом Другої дніпропетровської держнотконтори Горбань А.Д. і зареєстрованого в реєстрі за № 2-1193, [PERSON] є власницею Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 7-8). Право власності у встановленому законом порядку 19 квітня 1980 року було зареєстровано у БТІ у реєстровій книзі за № 312-147 (а.с. 8 оберт). Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих в житловому приміщенні осіб від 12 грудня 2018 року № 719, виданої квартальним комітетом № 2 Новокодацької районної у м. Дніпрі ради, у будинку [ADDRESS] зареєстровано позивача та відповідача (а.с. 11). Відповідно до акту про непроживання, складеного 12 грудня 2018 року комісією у складі [PERSON] ., [PERSON] ., посвідченого головою квартального комітету № 2 Новокодацької районної у м. Дніпрі ради Вержиковською Н.І ., відповідач [PERSON] у спірному будинку не проживає з січня 2018 року (а.с. 10). На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця прожива ння в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи вищевказане, а також те, що відповідач не є власником (співвласником) будинку [ADDRESS] , не проживає у ньому з січня 2018 року, його речей у будинку, належному позивачеві, немає, комунальні послуги він не сплачує, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірним будинком, а відтак і про достатність правових підстав для задоволення позовних вимог. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 704 гривень 80 коп. (а.с. 1), який з підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved