Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

28 травня 2021 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про витребування майна з чужого незаконного володіння , в якому прохає: - витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] та [PERSON] автомобіль марки ВАЗ , моделі 21102, тип загальний легковий седан-В, випуску 2002 року, номер шасі (кузова,рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого та зареєстрованого Центром 5342 13.07.2017 року; - стягнути з відповідачів судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що у 2019 році він вирішив продати свій автомобіль марки ВАЗ 21102, реєстраційний номер [NUMBER] . В зв`язку з відсутністю у покупця [PERSON] коштів для оформлення купівлі - продажу автомобіля, позивачем 13.06.2019 року було надано довіреність на переоформлення даного автомобіля на відповідача [PERSON] та на його дружину [PERSON] . Проте, відповідачі не переоформили право власності на автомобіль. Про вказане позивачу стало відомо 25.03.2021 року після блокування його карткового зарплатного рахунку, в зв`язку з відкриттям виконавчого провадження № 64051324 від 16.03.2021 року з виконання постанови в справі про адміністративне правопорушення № 1АВ00809951 від 01.09.2019 року. 25.03.2021 року позивачем було припинено дію довіреності. З усного повідомлення [PERSON] відомо, що він не володіє спірним автомобілем. Вважає, що [PERSON] та [PERSON] незаконно володіють на даний час автомобілем марки ВАЗ 21102, реєстраційний номер [NUMBER] , тому автомобіль підлягає поверненню власнику. Позивач [PERSON] , відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, посилаючись на підстави та обставини, викладені в ньому та просила його задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, в зв`язку з його безпідставністю. Вказав, що відповідачі не володіють спірним автомобілем. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. З тексту позовної заяви [PERSON] та зі слів представника позивача в судовому засіданні вбачається, що позивач [PERSON] є власником автомобіля марки ВАЗ , моделі 21102, тип загальний легковий седан-В, випуску 2002 року, номер шасі (кузова,рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Жодних доказів на підтвердження права власності позивача на вказаний автомобіль, станом на час розгляду справи, не надано. 13.06.2019 року позивачем [PERSON] видано довіреність, відповідно до якої він уповноважив [PERSON] та [PERSON] на представництво інтересів з питань користування та розпорядження транспортним засобом - автомобілем марки ВАЗ , моделі 21102, тип загальний легковий седан-В, випуску 2002 року, номер шасі (кузова,рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , належним йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого та зареєстрованого Центром 5342 13.07.2017 року. Вказана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Доценком А.М., зареєстрована в реєстрі за № 463 (а.с.11). Відповідно до дослідженого в судовому засіданні Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей, 25.03.2021 року припинено дію довіреності від 13.06.2019 року, зареєстровану в реєстрі за № 463 (а.с.18). Віндикаційним є позов не володіючого майном власника до його фактичного набувача про витребування індивідуально-визначеного майна з чужого незаконного володіння. У відповідності до вимог ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до пункту 21 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню за правилами статей 387,388 ЦК України. Пунктом 19 вказаної постанови передбачено, що застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред`явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений. Майно може бути повернуте за позовом власника про його витребування на підставі ст.387 ЦК України, якщо позивач надасть докази, що підтверджують наявність обставин, зазначених в цій статті, а саме підтвердження право власності позивача на витребуване майно, факт вибуття майна з його володіння поза його волею, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном. За змістом вказаної статті право на витребування майна належить лише власнику та лише у особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, і може мати місце лише за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза його волею. Наявність у діях власника майна волі на передачу майна виключає можливість його витребування і незаконність володіння майном відповідачем повинна бути доведена позивачем у суді, оскільки законодавство презюмує добросовісне (правомірне) володіння чужим майном, якщо інше не випливає з закону або не встановлене рішенням суду ( ч.3 ст.397 ЦК України). В судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] заперечив факт перебування автомобіля марки ВАЗ , моделі 21102, тип загальний легковий седан-В, випуску 2002 року, номер шасі (кузова,рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] у володінні відповідачів. Ст. 81 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем та його представником не доведено належними та допустимими доказами обставини, які підлягають доказування в межах даного позову, а саме те, що позивач [PERSON] на даний час є власником автомобіля марки ВАЗ , моделі 21102, тип загальний легковий седан-В, випуску 2002 року, номер шасі (кузова,рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; те, що спірний автомобіль вибув з його володіння поза його волею та те, що вказаний автомобіль перебуває у володінні відповідачів [PERSON] та [PERSON] , тому позов не підлягає задоволенню. В зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, не підлягають відшкодуванню. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed