Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

28.07.2020 позивачка звернувся до суду із вищевказаним позовом, у якому просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 09.04.2002 у Відділі реєстрації актів громадського стану Решетилівського районного управління юстиції, актовий запис №14. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що їхній з відповідачем шлюб був помилкою, спільне життя не склалося, вони мають різні погляди на життя, їхня сім`я розпалася і відновлення її неможливе. Через відсутність у Решетилівському районному суді Полтавської області суддів, які б мали повноваження на здійснення судочинства, проведення автоматизованого розподілу справи не відбулося, що підтверджується протоколом від 28.07.2020. За результатами повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, 14.08.2020 справу передано на розгляд головуючому судді [PERSON] , яку зараховано до штату суду наказом від 06.07.2020 № 27а-ОС та повноваження на здійснення правосуддя якої розпочалися із 28.07.2020. Ухвалою від 18.09.2020 суддею Романенко О.О. відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. У встановлений судом строк, відповідач правом на надання відзиву не скористався. У судове засідання позивачка не з`явилася, належним чином була повідомлена про час, дату та місце його проведення. 28.10.2020 до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій також зазначає, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Зазначає, що спору про визначення місця проживання дітей та поділу майна на даний момент немає, подружні стосунки припинили з січня 2020 року (а.с.40). Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.45). Клопотання про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивачки, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.03.2002 між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадського стану Решетилівського районного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого Відділом РАГС Решетилівського районного управління юстиції 09.04.2020, актовий запис №14(а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 21.08.2002, серії [NUMBER] від 19.08.2009 (а.с.6,7). Подружні стосунки та ведення спільного господарства сторони фактично припинили з січня 2020 року. Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частиною 2 статті 104 СК України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, позивачка наполягає на розірванні шлюбу та не бажає продовжувати подружні стосунки. У позовній заяві вказує. що примирення та подальше спільне проживання суперечитиме її інтересам, має чітку та однозначну позицію з цього питання. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не надав суду будь-яких заперечень з цього приводу, суд вважає, що відмова в розірванні шлюбу може бути розцінена, як примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України). Скориставшись правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу, яке встановлене ст.\~113 СК України, позивачка вирішила залишити прізвище « [PERSON] ». Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі, судові витрати, понесені позивачкою по сплаті судового збору за подання позову до суду в розмірі 840,80 грн. (а.с.26), відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного, відповідно дост.ст.104, 105, 110, 112, 113-115 СК України,

Outcome: approved