Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

29.05.2017 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому прохав стягнути з відповідача 815 000,00 грн. основного боргу за договором позики від 12.11.2014 року, а також 240 736,08 грн. нарахованої пені, 58 880,96 грн. 3% річних, 475 960,00 грн. інфляційних та судовий збір у розмірі 8 000,00 грн. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 12.11.2014 року між ним [PERSON], та відповідачем ТОВ «ПП «Велнадрасервіс ЛТД» був укладений договір позики грошей посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу [PERSON] 01.09.2016 року. Згідно з даним договором він, як Позикодавець передав ТОВ «ПП «Велнадрасервіс ЛТД» (Позичальникові) грошові кошти у сумі 815 000,00 грн. в строк до 29 грудня 2014 року (включно). Грошові кошти відповідно до платіжного доручення № 0458 були перераховані на розрахунковий рахунок відповідача. Станом на час предявлення позову зобовязання з боку відповідача щодо повернення коштів в сумі 815 000,00 грн. не виконані. Договором позики передбачено повернути кошти, що залишились несплаченими з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та сплати три відсотки річних від простроченої суми, а також Позичальник зобовязувався сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки. На неодноразові письмові вимоги з проханням повернути борг відповідач відповіді не надав. Вказане і стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом. У судове засідання позивач не з'явився, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце судового засідання судовою повісткою-викликом, що надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Про причини своєї неявки суд не повідомляв, відзив на позов та жодних клопотань чи письмових заяв до суду не подавав. Від відповідача повернулись поштові конверти з додатками та судовими повістками-викликами за закінченням терміну зберігання. За таких обставин, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих доказів. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.11.2014 року між ним [PERSON], та відповідачем ТОВ «ПП «Велнадрасервіс ЛТД» був укладений договір позики грошей посвідчений приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу [PERSON] 01.09.2016 року. Згідно з даним договором [PERSON] (Позикодавець) передає у власність ТОВ «ПП «Велнадрасервіс ЛТД» (Позичальникові) грошові кошти у сумі 815 000,00 грн. в строк до 29 грудня 2014 року (включно). Судом встановлено, що 12 листопада 2014 року відповідно до платіжного доручення № 0458 позивачем, як Позикодавцем на розрахунковий рахунок відповідача були перераховані грошові кошти в сумі 815 000,00 грн. Відповідно до ст. ст. 1046, 1047 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно постанови Верховного Суду України від 18.09.2013 року №6-63цс13 договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Матеріалами справи підтверджено, що відповідач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути грошові кошти за договором, однак, як зазначено позивачем, вимоги залишені відповідачем без належного виконання, грошові кошти не повернуті. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з вимогами ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У відповідності до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом. Договором позики грошей від 12.11.2014 року передбачено, що при повному або частковому неповернені суми позики своєчасно (тобто до 29.12.2014 року включно) Позичальник вправі вимагати повернути йому кошти, що залишились несплаченими з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та сплатити три відсотки річних від простроченої суми, а також Позичальник зобовязується сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки. Таким чином, у звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань за договором, згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, заборгованість становить: -815 000,00 грн. сума основного боргу за договором позики від 12.11.2014 року; а також нараховані за період з 30.12.2014 р. по 26.05.2017 р. пеня, індекс інфляції та 3% річних: -240 736,08 грн. пеня; -58 880,96 грн. 3% річних; -475 960,00 грн. інфляційні. Беручи до уваги, що відповідач належним чином не виконав умови договору та своєчасно не повернув грошові кошти за договором позики, а тому суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано та підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 000,00 грн.

Outcome: approved