Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-17 00:00:00

27.04.2021 року позивачі звернулися до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором оренди. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовували тим, що 15.07.2019 року між [PERSON] та [PERSON] , яка є законним представником малолітньої [PERSON] (орендодавці) та [PERSON] (орендарем) укладено Договір найму (оренди) квартири загальною площею 156 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] на строк один рік з моменту прийняття квартири у користування. Позивачі свої зобов`язання виконали в повному обсязі та відповідачеві було передано в оренду вищезазначену квартиру. Через порушення умов договору 24.08.2020 року наймач зі своєю родиною звільнив квартиру, припинивши договір оренди. Відповідач свої зобов`язання відповідно до Договору оренди від 15.07.2019. не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 24.08.2020 року складається з 46 500 грн. по оплаті оренди житла та 24 168 грн. по оплаті за спожиті житлово- комунальні послуги. Посилаючись на наведене, просять стягнути з відповідача на користь позивачів вищевказану заборгованість за Договором найму (оренди) квартири від 15.07.2019 суму боргу за оплату оренди житла у розмірі 46 500 грн. та 24 168 грн. зі сплати житлово-комунальних послуг солідарно. Представник позивачів в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідачки, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 15.07.2019 року між [PERSON] та [PERSON] , яка є законним представником малолітньої [PERSON] та [PERSON] укладено Договір найму (оренди) квартири загальною площею 156 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] на строк один рік з моменту прийняття квартири у користування. Після укладання Договору найму (оренди) квартири орендодавець передав а орендар прийняв вищезазначений об`єкт. Відповідно до п.п. 2.1.9. Договору найму (оренди) передбачено, що своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату не пізніше 20 (двадцятого) числа поточного місяця у розмірі визначеному в п.3.1. цього договору. Окрім того, п.п. 2.1.10. цього Договору передбачено за власний рахунок сплачувати комунальні та інші експлуатаційні платежі згідно з розрахунками відповідних установ, у встановлені чинним законодавством стоки. Згідно з п.п. 3.1 Договору наймач за користування об`єкту оренди сплачує орендну плату. Розмір орендної плати становить 5000 (п`ять тисяч гривень 00 копійок) за один місяці орендного користування. У п.п. 3.2. цього ж договору зазначено, що орендна плата сплачується готівкою, щомісячно до першого числа поточного місяця. З метою урегулювання спору позивачем було вжито низку досудових заходів, а саме відповідач надав розписку з 07.08.2020 і 24.08.2021 в якій він визнає свій борг перед позивачами і дає згоду на погашення суми заборгованості з затвердженням графіку платежів (а.с.16-17). Відповідно до ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Частиною 1 ст.760 ЦК України визначено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Згідно ст.793 ЦК України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч. 1ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Згідно ч. 1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. ст. 10, 81 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, під час користування квартирою за договором оренди від 15.07.2019 року відповідач не виконував свої зобов`язання щодо сплати оренди, внаслідок чого утворилась заборгованість, розмір якої становить 70 668 грн. і складається з 46 500 грн. заборгованість за оплату оренди житла і 24 168 грн. заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги. У зв`язку з викладеним суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення боргу щодо оплати орендних платежів і спожитих житлово-комунальних послуг за квартиру є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивачів судовий збір у сумі 908 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved