Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

26 серпня 2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась [PERSON] з позовом до ДПВШ «Укрводшлях» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та судових витрат. В обґрунтування позову зазначено, що позивачка перебував у трудових відносинах з відповідачем. 30 вересня 2020 року позивачка була звільнена з посади. На час звільнення позивачки, відповідачем не було проведено повного розрахунку, не було сплачено заборгованість по заробітній платі. У зв`язку із цим позивачка звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу, яка 05 березня 2021 року була задоволена і за якою з відповідача на користь позивачки стягнуто заборгованість по заробітній платі. Остаточний розрахунок по заробітній платі було здійснено відповідачем 31 травня 2021 року, тому позивачка просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 жовтня 2020 року по 31 травня 2021 року із розрахунку середньої заробітної плати 294,84 грн., судовий збір у розмірі 908,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн. (а.с.а.с.1-5) Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 28 серпня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі, та на підставі п.2 ч.1 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін та їх представників. (а.с.а.с.30-31) Розгляд справи проведено Кіровським районним судом міста Дніпропетровська на підставі ч.1 ст.28 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання позивача, яке знаходиться у Центральному районі міста Дніпро. (а.с.а.с.1, 8) В судове засідання 01 жовтня 2021 року сторони по справі не з`явились, від представника позивачки надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутності його і позивачки, у зв`язку з чим судове засідання було відкладено до 25 жовтня 2021 року для повторного виклику відповідача. (а.с.35) В судове засідання 25 жовтня 2021 року сторони по справі не з`явились, від представника позивачки надійшло клопотання про проведення судового засідання за відсутності його і позивачки, також у вищезазначеному судовому засіданні було проведено розгляд справи по суті. (а.с.41) Позивач та його представник в судові засідання не з`явились, в позовній заяві позовні вимоги підтримували та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судові засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення на його адресу та електрону адресу судових повісток. З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст.280, 287, 288 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. 30 вересня 2020 року позивачку було звільнено з ДПВШ «Укрводшлях», що підтверджується копією трудової книжки. (а.с.а.с.10-12) 05 березня 2021 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ про стягнення з ДПВШ «Укрводшлях» на користь [PERSON] заборгованість з несплаченої заробітної плати в розмірі 103 782,84 грн., який набрав законної сили 05 березня 2021 року, що підтверджується копією судового наказу. (а.с.13) 14 квітня 2021 року вищезазначений судовий наказ було направлено до Подільського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції для примусового виконання та 29 квітня 2021 року по ньому відкрито виконавчого провадження № 65306169. (а.с.14) В межах вищезазначеного виконавчого провадження 31 травня 2021 року відповідачем було перераховано на рахунок позивачки всю суму заборгованості по заробітній платі, що підтверджується копією довідки з АТ КБ «Приватбанк». (а.с.15) Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Порядок розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні визначений постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року (з наступними змінами та доповненнями). Згідно абз.4 п.2 вказаного Порядку середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, а якщо працівник не працював ці 2 місяці та попередні 2 місяці - виходячи з посадового окладу працівника. Згідно копій розрахункових листів, наявних в матеріалах справи, заробітна плата позивачки у липні 2020 року становила 7 832,38 грн., у серпні 2020 року - 7 499,21 грн. При цьому у липні 2020 року відпрацьовано 27 днів, а у серпні 2020 року - 25 днів, отже середньоденна заробітна плата становить - 294,84 грн. (а.с.16) Кількість робочих днів затримки розрахунку при звільненні в період з 01 жовтня 2020 року (наступний день після звільнення) по 31 травня 2021 року (день остаточного розрахунку по заробітній платі) становить 165 днів. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає: 294 грн. 84 коп. (середньоденна заробітна плата за два місяці, які передують звільненню) * 165 робочих днів (за які здійснюється виплата середньої заробітної плати) = 48 648 грн. 60 коп. При таких обставинах, враховуючи, що відповідачем було порушено строки виплати заробітної плати, у позивачки наявне право на відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який становить 48 648 грн. 60 коп. і має бути стягнутий в судовому порядку. Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133, ч.ч.1, 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 ст.134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. На понесення позивачем витрат на правову допомогу було надано копію договору про надання правової (правничої) допомоги № 2/01-2021 від 26 січня 2021 року укладений між [PERSON] та [PERSON] , копію акту приймання-передачі наданих послуг № 2 від 20 червня 2021 року, копію акту приймання передачі наданих послуг № 3 від 20 серпня 2021 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 8 від 20 червня 2021 року про сплату 2 000 грн., квитанцію до прибуткового касового ордеру № 12 від 20 серпня 2021 року про сплату 4 000 грн., детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. Разом з тим, відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу зі складання та подання до суду заяви про видачу судового наказу, оскільки вищезазначений судовий наказ було видано суддею Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Католікяном М.О. і стягнення судових витрат щодо нього має бути вирішений окремо від позовної заяви про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Також позивачкою згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 12 від 20 серпня 2021 року було сплачено 4 000 грн. за складання та подачу позовної заяви до суду, але в детальному описі робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом відсутні суми послуг. Таким чином, враховуючи співмірність витрат зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати за правничу допомогу в розмірі 2 000 грн. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved