Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

26 травня 2020 позивач [PERSON] звернувся до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Зазначив, що 29.08.1998р. зареєстрував шлюб з відповідачем; від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] ; 14.11.2017 рішенням Київського районного суду м. Харкова шлюб між ним та відповідачем розірваний; 17.04.2018р. повторно у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області зареєстрований шлюб з [PERSON] , актовий запис №870. Однак, подальші сімейні відносини не склались, на теперішній час шлюб існує формально та його збереження суперечить інтересам позивача. Позивач до судового засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Подав заяву, в якій позов підтримав, просив задовольнити справу розглянути за своєї відсутності; вказав, що сумісне господарство з відповідачем не ведеться з 22.04.2019, після розірвання шлюбу неповнолітня дитина залишиться проживати з відповідачем, судові витрати просив покласти на відповідача. Відповідач до судового засідання не з`явилась. Подала заяву, в які позов визнала, просила справу розглянути за своєї відсутності, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - « [PERSON] »; вказала, що сумісне господарство з позивачем не ведеться з 22.04.2019, після розірвання шлюбу неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] залишиться прожити разом з нею. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного: Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце даного судового засідання, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим провести судовий розгляд справи. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Як вбачається з матеріалів справи, 14.11.2017 рішенням Київського районного суду м. Харкова укладений 29.08.1998р. шлюб між сторонами - розірваний (а.с.8-9) Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.12). 17.04.2018 між позивачем та відповідачем у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Харківській області повторно зареєстрований шлюб., актовий запис №870 (а.с.4). Відповідно ч. 2 ст. 112 СУ України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони не ведуть спільне господарство з 22.04.2019, клопотань про надання часу на примирення сторони не заявили. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що фактично сім`я розпалась та не може бути відновлена, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. За заявою позивача суд залишає їй прізвище « [PERSON] ». Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача - судові витрати з оплати судового збору у сумі 840 грн. 80 коп., витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1650 грн.

Outcome: approved