Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

28.03.2019 позивач звернулася до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем [PERSON] мають сина [PERSON] , [INFO] . Матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач та третя особа мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На утримання доньок відповідач сплачує аліменти. Відповідач є військовослужбовцем, отримує стабільну заробітну плату та має можливість сплачувати аліменти на утримання сина. В зв`язку з чим просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня звернення до суду та на її утримання 1/8 частину від усіх видів заробітку до досягнення дитиною трьох років. 04.04.2019 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 19.04.2019 провадження по справі зупинено до вирішення заяви третьої особи [PERSON] про відвід головуючому судді Соколовій Н.О. Ухвалою суду від 19.04.2019 у задоволенні заяви про відвід головуючого судді відмовлено. 19.04.2019 ухвалою суду поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини та призначено до судового розгляду на 22.05.2019 о 08 год. за участю сторін. Відповідачем у визначений судом строк відзиву на позовну заяву не надано. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив розглянути справу у його відсутності. Третя особа в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин. Суд дослідивши наявні у справі докази, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню нормами Сімейного кодексу України. Встановлено, що 27 серпня 2016 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Охтирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис 165 (а.с.9). [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с.10). [PERSON] та [PERSON] мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.19-20). Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.06.2012, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття, починаючи стягувати з 23.05.2012 та аліменти сплачувати матері [PERSON] ( а.с.21-23). Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 20.08.2014, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до її повноліття, починаючи стягувати з 25.06.2014 та аліменти сплачувати матері [PERSON] ( а.с.14-16). Згідно з частинами 8, 9 ст.7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Обов`язок батьків щодо утримання своєї дитини є одним з головних конституційних обов`язків і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Таке утримання є безумовним, оскільки закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання дитини, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є вони працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 року встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно із ст. 141 Сімейного кодексу України - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до довідки ПП «Жилкомсервіс» № 62 від 30.01.2019 [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] та має такий склад сім`ї: дружина [PERSON] та син [PERSON] ( а.с.12). Як встановлено в судовому засіданні, дитина знаходиться на утриманні матері, що не оспорюється відповідачем. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач працює, має задовільний стан здоров`я, має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надав. Таким чином, суд вважає за необхідне стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до досягнення ним повнолітня, починаючи стягнення з дня звернення до суду 28.03.2019, та аліменти сплачувати матері дитини [PERSON] . Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку суд зазначає наступне. Згідно із ст. 75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного і той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги, має право на отримання аліментів за умови, що другий з подружжя може їх надавати. Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до наказу № 20 від 30.01.2019 [PERSON] перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.11). Таким чином, враховуючи що дитина перебуває на утриманні та проживає з матір`ю, яка не працює, так як знаходиться у декретній відпустці, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання матері дитини в розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу), до досягнення дитиною трирічного віку, при цьому врахував стан здоров`я та матеріальне становище сторін. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved