overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

29.07.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Від шлюбу народилась донька - [PERSON], [INFO]. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, їй самій важко утримувати дитину, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення ним повноліття. До судового засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач до судового засідання також не з'явився, надав суду заяву, у якій позов визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, просив розглянути справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до представленої суду копії свідоцтва про народження, відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.6), відповідно довідки наданої Виконавчим комітетом Талаківської селищної ради від 28.07.2014 року [PERSON] мешкає разом з донькою [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.10), згідно довідки Маріупольського технікуму ДНУ Економіки і торгівлі ім. М. Тугана-Барановського №33 від 28.07.2014 року [PERSON] є студенткою 2 курсу денного відділення і навчається на державному замовленні, термін навчання з 01.09.2013 року по 31.01.2007 року (а.с.11). Відповідно до ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд с урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60 грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

29.07.2014 року позивачка звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вступили 04.02.2002 року. Протягом семи років вже не мешкають однією родиною. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Спірне майно відсутнє. Питання виховання дитини та її утримання вирішено. Причиною припинення сімейно-брачних відносин стало те, що зникло взаєморозуміння, почуття любові до відповідача втрачено, тривалий час не мешкають однією родиною, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не з, явилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з,явився, надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, позов визнав у повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачка втратила до відповідача почуття любові поваги та взаєморозуміння, відповідач у судове засідання не з, явився, не заперечує проти розірвання шлюбу, а саме: не бажає зберегти родину, що робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

29.07.2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 01.03.2006 року з відповідачем зареєструвала шлюб. Від цього шлюбу має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Чоловік працює, від утримання дитини ухиляється, добровільно матеріальної допомоги не надає, у зв'язку із чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів доходу, до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву, якою позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву якою позовні вимоги визнав повністю та просить розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Сторони не оспорюють, що позивачка народила сина [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Сторони не оспорюють факт окремого проживання та знаходження дитини на утриманні позивачки. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач має постійне місце роботи, тому є підстави відповідно до вимог ст. 183 СК України, для задоволення позову в частині визначення аліментів в частковому відношенні до заробітку відповідача. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

29.07.2014 року представник ПАТ «Дельта Банк» Духота І.В. звернувся до суду із цим позовом посилаючись на те, що ПАТ «Дельта Банк» та фізична особа - резидент України [PERSON] 16.02.2012 року уклали кредитний договір № 002-13501-160212, за яким [PERSON] був відкритий картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України та надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 гривень. У відповідності з договором відповідач зобов'язалася погашати заборгованість за кредитною лінією щомісячно. Проте умови договору порушені, в результаті чого у відповідача утворилася заборгованість по кредиту на суму 5357.01 гривень, тому виникла необхідність стягнути із [PERSON] цей борг в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі, в тому числі шляхом постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з'явилася, але це не перешкоджає вирішенню спору в порядку, передбаченому ст.224 ЦПК України, оскільки вона була належно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним: 16.02.2012 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» був укладений кредитний договір № 002-13501-160212. Згідно п.1.2 цього кредитного договору відповідачу був відкритий картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України та наданий кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 гривень і на день укладення цього договору встановлений ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5000 гривень, що стверджується копією кредитного договору (а.с.4-5) та анкетою позичальника (а.с.7). Як вбачається з матеріалів справи станом на 14.05.2014 року відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 5357.01 гривень, з них 2347.01 гривень - тіло кредиту, 1350 гривень заборгованість по відсотках за користування кредитом, 1660 гривень - заборгованість за комісіями. У відповідності з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, тобто сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також розмір процентів, встановлений договором. За таких обставин із відповідача в користь позивача слід стягнути всю суму боргу та документально підтверджені судові витрати 243.60 гривні (а.с.1). А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

29.07.2014 року представник ПАТ «Дельта Банк» Духота І.В. звернувся до суду із цим позовом посилаючись на те, що ПАТ «Дельта Банк» та фізична особа - резидент України [PERSON] 28.02.2012 року уклали кредитний договір № 005-13511-280212, за яким [PERSON] був відкритий картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України та надано кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 гривень. У відповідності з договором відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитною лінією щомісячно. Проте умови договору порушені, в результаті чого у відповідача утворилася заборгованість по кредиту на суму 9736.86 гривні, тому виникла необхідність стягнути із [PERSON] цей борг в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи у його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі, в тому числі шляхом постановлення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, але це не перешкоджає вирішенню спору в порядку, передбаченому ст.224 ЦПК України, оскільки він був належно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним: 28.02.2012 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» був укладений кредитний договір № 005-13511-280212. Згідно п.1.2 цього кредитного договору відповідачу був відкритий картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України та наданий кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 гривень і на день укладення цього договору встановлений ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10000 гривень, що стверджується копією кредитного договору (а.с.4-5) та анкетою позичальника (а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи станом на 14.05.2014 року відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 9736.86 гривні, з них 4058.18 гривні - тіло кредиту, 2528.68 гривні заборгованість по відсотках за користування кредитом, 3150 гривні - заборгованість за комісіями. У відповідності з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, тобто сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також розмір процентів, встановлений договором. За таких обставин із відповідача в користь позивача слід стягнути всю суму боргу та документально підтверджені судові витрати 243.60 гривні (а.с.1). А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

29.07.2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» надалі (ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 130 450,00 грн., а також судовий збір в розмірі 1304,50 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що остання не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання по виплаті кредиту. В судове засідання представник позивача не з'явився, просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 21.02.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбванк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 03/1/048/07-AKLN. Згідно договору Банк надав відповідачу не відновлювальну кредитну лінію в межах загальної суми 11 000,00 доларів США з розрахунку 19,50% річних за користування кредитом на строк з 21.02.2007 року до повного погашення кредиту. Судом встановлено, що 20.05.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає0 ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

29.07.2014 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що 05.03.1994 р. вони уклали шлюб, під час спільного проживання у шлюбі народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними та розходження поглядів на сімейні відносини. Подальше сімейне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам їхньої дитини, у зв'язку з цим, вона в квітні 2010 року припинила з відповідачем шлюбні відносини і перестали вести спільне господарство. Дитина проживають разом із нею, відповідач не виділяє кошти на утримання дитини, а тому просить розірвати шлюб та стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в сумі 1200 грн... Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить суд шлюб розірвати та стягувати аліменти на утримання дитини. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, через опублікування оголошення в газету. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 05.03.1994 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають, від шлюбу з відповідачем позивачка народила одну дитину, відповідач не оспорив батьківство, ухиляється від утримання неповнолітньої дитини, чим порушує вищезазначену норму сімейного законодавства. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги такі обставини. Позивачка утримує одну неповнолітню дитину, відомостей про стабільний заробіток (доход) відповідача не має, а тому суд вважає що розмір аліментів має бути таким, який просить позивачка. Судові витрати, підлягають до стягнення з відповідача у доход держави, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

29.07.2015 позивач звернулась до суду з позовом з тих підстав, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Просила стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. До початку судового засідання позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала з підстав, викладених у позові. Відповідач до початку судового засідання надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов визнав у повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем - матір'ю дитини. Сторони проживають окремо один від одного. Відповідач будь-якої матеріальної або іншої допомоги на утримання дитини не надає. Добровільно сторони не дійшли згоди про участь відповідача в утриманні дитини. Відповідач працездатний, фізично здоровий, має стабільний дохід, а тому може надавати матеріальну допомогу сину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. За ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів визначається судом з урахуванням матеріального становища дитини та платника аліментів, а також з урахуванням стану здоров'я, наявності у нього інших осіб, яких він повинен утримувати. З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

29.07.2015 р. [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло на квартиру [ADDRESS] /[PERSON]/ в м.Кривому Розі. В обгрунтування вказує, що вказане свідоцтво видано 28.01.1992 р. на підставі рішення виконкому районної ради від 19.12.1986 р., але в документі номер будинку зазначено «№93», тоді як будинок має номер «№91». Вказане свідоцтво зареєстровано в КП ДОР «КБТІ», на теперішній час він має намір розпорядитися нерухомістю, тому просить встановити факт належності вказаного свідоцтва з вірним номером будинку. [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи в свою відсутність. Заінтересована особа [PERSON] як ялен родини власника подала до суду заяву про розгляд справи в свою відсутність. Житлово-будівельний кооператив «Гірник-8» повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що заяву слід задовольнити. Згідно ст.256 ч.1 п.6 ЦПК України слід встановити факт належності [PERSON] свідоцтва про право власності на житло на квартиру [ADDRESS] /[PERSON]/ в м.Кривому Розіа.с.4. Судом встановлено технічним паспортом на квартиру, ордером, довідкою з місця проживання а.с.5-19, що номер будинку «№93» помилково вказаний в свідоцтві про право власності на житло замість будинку «№91», що повязане з помилкою в написанні. Слід встановити факт належності документа, що має для заявника правове значення, оскільки факт повязаний з володінням та розпорядженням власністю. На підставі п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

29.07.2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.04.2011 року відділом ДРАЦС по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 156, мотивуючи вимоги тим, що у нього з відповідачем різні погляди на шлюб та сім'ю, шлюбні відносини між ними декілька разів припинялись тощо. Спільне господарство не ведуть, спору про спільне майно немає. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що відповідач не бажає зберегти шлюб, спілкування між ними не складається, його присутність тільки злить її, нагнітає обстановку. Відповідач у судовому засіданні обставини справи та позовні вимоги визнала в повному обсязі. Заслухавши позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 26.04.2011 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 26.04.2011 р. (а.с.6). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Шлюбно-сімейні стосунки сторін декілька разів припинялось, спільне господарство не ведеться. Питання щодо розподілу спільного майна вирішення у судовому порядку не потребує. 05.10.2015 р. ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області сторонам надано строк для примирення, однак шлюбно-сімейні відносини не відновлено. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки відповідач категорично не бажає, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам відповідача, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

29.07.2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] посилаючись на те, що спільне подружнє життя з відповідачкою не склалося внаслідок різних життєвих інтересів та протягом 8 років вони проживають окремо. Тому в подальшому підтримувати сімейні відносини позивач вважає за непотрібне, крім того має намір укласти шлюб з іншою жінкою. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, пояснила що шлюбні відносини з позивачем припинили 27.02.2008 р., та на її утриманні знаходиться неповнолітня дочка - [PERSON], [INFO] Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.11.2004 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис №1674. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] Шлюбні стосунки сторони припинили через різні життєві інтереси. Сторони сумісне господарство не ведуть, проживають окремо з 27.02.2008 р. Встановлене свідчить, що сімя сторін розпалася, спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження сімї є неможливим. Таким чином, суд вважає, що згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved