Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

27.07.2020р. [PERSON] звернувся до суду із позовом до Держави Україна в особі Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Державної казначейської служби України про відшкодування з Державного бюджету України збитків, завданих внаслідок незаконних рішень, дій і бездіяльності органів державної влади, а також інфляційних витрат, трьох процентів річних (а.с. 1 - 4 т. 1). Ухвалою судді Наумової О.С. від 28.07.2020р. позовну заяву залишено без руху і позивачеві наданий строк для усунення її недоліків (а.с. 48 т. 1). Ухвалою судді Наумової О.С. від 14.08.2020р. відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу у загальному позовному провадженні, призначено проведення підготовчого засідання (а.с. 53 т. 1). Ухвалою суду від 11.11.2020р. за клопотанням представника відповідача - Новокодацького ВДВС у місті Дніпрі витребувані докази від ДП «Національні інформаційні системи» (а.с. 1-2 т. 2). Ухвалою суду від 11.11.2020р. за клопотанням позивача витребувано докази - витребувано від Новокодацького відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) належним чином завірені копії матеріалів виконавчих проваджень, інші документи (а.с. 3-4 т. 2) Підготовче засідання закрите 02.02.2021р. та справи призначена до розгляду в судове засідання (а.с. 99 т. 2). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у 2002 році ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська здійснена перевірка фінансово-господарської діяльності ТОВ з II «Галілєй», за наслідками якої прийняте податкове повідомлення-рішення № 176/26-2/24607347/2847 від 25.02.2002р. про нарахування заборгованості зі сплати податків. За результатами перевірки слідчим СВ податкової міліції ДПА у Дніпропетровській області 05.03.2002р. порушена кримінальна справа № 99016620 за фактом ухилення від сплати податків за обвинуваченням директора ТОВ з II «Галілєй» [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ,ст. 209, ч. З ст. 212, ч. 1 ст. 358, ст. 366 КК України. Під час здійснення досудового розслідування поставною слідчого 22.03.2002р. накладений арешт на майно [PERSON] на підставі статей 125, 126 КПК України 1960 р. з метою забезпечення цивільного позову і конфіскації майна. Листом від 27.03.2002р. слідчим Кравцем А.В. повідомив начальнику МРЕВ №1 5 УМВС України в Дніпропетровській області про заборону відчуження (перереєстрації) належного [PERSON] автотранспорту. Кримінальна справа №99016620 була направлена до Ленінського районного суд Дніпропетровська із обвинувальним висновком щодо [PERSON] . За результатами оскарження ТОВ з II «Галілєй» податкового повідомлення-рішення № 176/26-2/24607347/2847 від 25.02.2002р. рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.09.2005р. по справі № 36(А27/95(А25/26)), залишеним без змін ухвалою Дніпровського апеляційного господарського суду від 28.11.2005р., позов ТОВ з II «Галілєй» задоволено частково, визнано недійсним податкове повідомлення-рішення № 176/26-2/24607347/2847 від 25.02.2002р. відмовлено у задоволені позовних вимог у частині стягнення 170 000 грн. бюджетної заборгованості. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.01.2007р. скасоване рішення судів першої і апеляційної інстанції в частині відмови у задоволені позовних про стягнення бюджетної заборгованості, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, решта ухвалених у справі судових рішень залишено змін. Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2007р. по справі № А38/172-07(36(А27/95(А25/26)) стягнуто з державного бюджету на користь ТОВ з II «Галілєй» 170 000 грн. в рахунок бюджетного відшкодування з ПДВ. Ухвалою Дніпровського апеляційного господарського суду від 23.04.2008р. по справі № 22а-176/08 (22а-15 82/07) постанова суду першої інстанції залишена без змін. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.02.2009р. рішення першої і апеляційної інстанції залишені без змін. Таким чином, у 2009 р. завершився розгляд адміністративного позову ТОВ з II «Галілей» про визнання недійсними податкового повідомлення-рішення № 176/26-2/24607347/2847 від 25.02.2002 р. Рішення податкового органу і постанова слідчого від 05.03.2002р. про порушення кримінальної справи №99016620 гуртувались на переконанні податкового органу про ухилення ТОВ з II «Галілей» від сплати податків. Однак рішеннями судів по справі № А38/172-07(36(А27/95(А25/26)) таку позицію спростовано. У зв`язку із цим під час розгляду у Ленінському районному суді м. Дніпропетровська кримінальної справи по обвинуваченню [PERSON] прокурором 10.12.2010р. прийнято постанову про зміну обвинувачення, якою прокурор відмовився від обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 209, ч. З ст. 212 КК України. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.12.2010р. кримінальна справа по обвинуваченню [PERSON] у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 366 КК України закрита у зв`язку зі спливом строку притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності. Позивач стверджував у позові, що зазначення судом у постанові того, що [PERSON] заявив клопотання про припинення кримінальної справи у зв`язку зі спливом строків давності не відповідає дійсності, оскільки він такого клопотання не заявляв, оскільки це є нелогічним, адже прокурор у постанові про зміну обвинувачення від 10.12.2010р. вказав про невизнання вини підсудним. Ініціатива припинення кримінальної справи була від суду. Постанова суду не містить посилання на підставу закриття кримінальної справи, передбачену КПК України 1960р. Вказаною постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.12.2010р. по справі № 1-23/10 скасовано постанову старшого слідчого по ОВС СВ ПМ ДПА в Дніпропетровській області від 22.03.2002р. про накладення арешту на автотранспортний засіб «Опель Вектра», 1996 року випуску, д/н [NUMBER] . Проте за підставі постанови слідчого від 22.03.2002р. залишилося арештованим інше майно [PERSON] . Крім того, Ленінським районним судом м. Дніпропетровська розглядалася справа про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] . Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.06.2016р. у справі № 205/4291/16-п визнано винним [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. на користь держави. 02.10.2017р. на виконання даної постанови суду державним виконавцем Новокодацького ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження №53776447 щодо стягнення штрафу в сумі 340 грн., а також виконавче провадження №54811332 щодо стягнення судового збору в сумі 275,60 грн. У цих двох виконавчих провадженнях державним виконавцем Новокодацького ВДВС м. Дніпра накладено арешт на майно [PERSON] у зв`язку із невиконанням постанови суду. Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.12.2017р. скасовано постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.06.2016р. по справі № 205/4291/16-п, визнано невинуватим [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю у діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП. 21.12.2017р. Ленінським районним судом м. Дніпропетровська надіслана копія постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.12.2017р. до Новокодацького ВДВС м. Дніпра для виконання. Але ці документи проігноровані, державним виконавцем не закриті виконавчі провадження №53776447 і №54811332, не скасований арешт, накладений на майно [PERSON] , не виключені відомості про нього як боржника з Єдиного реєстру боржників. Обґрунтовуючи наявність підстав для відшкодування збитків, позивач зазначив, що 20.01.2019р. між [PERSON] і [PERSON] був укладений попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу «Opel Movano», 2011 року випуску, білого кольору, д.з. [NUMBER] , № шасі VIN- [NUMBER] за обумовлену ціну у 486 180 грн., що еквівалентно 18 000 доларів США. У п. 1 договору сторони домовились, що зобов`язуються у майбутньому до 20.04.2019р. укласти і належним чином оформити основний договір купівлі-продажу транспортного засобу на умовах і в порядку визначених цим договором. Пунктом 4.1 договору передбачено, що якщо строк, обумовлений у п. 1 даного договору буде продовжено на підставі п. 4, то продавець зобов`язується передати майно у власність покупця за 116 000 грн. До 20.04.2019р. не вдалося укласти основний договір купівлі-продажу транспортного засобу через наявність арешту майна [PERSON] , накладеного старшим слідчим по OBС СВ ПМ ДПА у Дніпропетровській області Кравцем А.В. 22.03.2002р. під час розслідування кримінальної справи №99016620 і державним виконавцем Новокодацького ВДВС у виконавчих провадженнях №53776447 і №54811332. Держава у особі слідчого і прокурора не змогла довести вину [PERSON] як керівника ТОВ з II «Галілей» у скоєнні злочинів. Ленінський районний суд м. Дніпропетровська при закритті кримінальної справи № 1-23/10 у відповідності до вимог ч. 1 ст. 248 КПК України 1960р. повинен був скасувати всі встановленні під час досудового розслідування кримінальної справи № 99016620 обмеження прав [PERSON] , встановлені слідчим, але суд не скасував арешт на вклади, цінності, будь-яке рухоме та нерухоме майно, яке належить [PERSON] . За заявою [PERSON] ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2019р. по справі № 1-23/10 скасовано постанову старшого слідчого по ОВС СВ ПМ ДПА в Дніпропетровській області Кравця А.В. від 22.03.2002р. про накладення арешту на вклади, цінності, будь-яке рухоме та нерухоме майно, яке належить [PERSON] . На думку позивача, вказана ухвала не мотивована належним чином, не містить посиланням на статті КПК України, на підставі яких скасовано арешт, що вказує на те, що суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Калініченко Г.П. не виконав вимоги ч. 1 ст. 248 КПК України 1960р. при ухваленні постанови 10.12.2010р. про закриття справи і лише при постановленні ухвали від 08.04.2019 р. усунув допущені ним 10.12.2010 р. недоліки. Тому, на думку позивача, наявність не скасованого суддею у 2010 році арешту при закритті справи, а також наявність арешту, накладеного державним виконавцем у виконавчому провалені і не знятого своєчасно після закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, призвело до заподіяння позивачеві збитків тим, що він не зміг продати автомобіль у 2019 році за бажану ціну у 486 180,00 грн. Лише після звернення [PERSON] державним виконавцем Новокодацького ВДВС 18.06.2019р. винесена постанова про закінчення виконавчих проваджень № 53776447 і №54811332, припинення чинності арешту майна боржника і скасування інших заходів примусового виконання рішення. Тільки після цього стало можливим укладення основного договору купівлі-продажу транспорту. На підставі викладеного, позивач просив стягнути з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України 370,18 грн. завданих збитків, 7 810,80 грн. інфляційних збитків, 11 394,20 грн. 3% річних, компенсувати судові витрати. Відповідач - Новокодацький ВДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) позовні вимоги не визнав. 08.09.2020р. представник відповідача в особі в.о. начальника відділу Єремєєва О.О. (діє на підставі наказу від 18.08.2020р. - а.с. 108 т. 1) надав відзив на позов (а.с. 93 - 106 т.1), в якому вважав, що позивач не довів ані факту заподіяння йому шкоди, ані її розмір. Зазначив, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - АСВП) встановлено, що на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження відносно боржника [PERSON] , а саме: виконавче провадження №53776447 з примусового виконання постанови № 3/205/989/16 виданої 17.06.2016р. Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в розмірі 340,00 грн.; виконавче провадження № 54811332 з примусового виконання постанови № 3/205/989/16 виданої 17.06.2016р. Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь держави боргу в розмірі 275,60 грн. Відповідно до даних АСВП на примусове виконання до відділу від Управління патрульної поліції м. Дніпро надійшла заява про відкриття виконавчого провадження разом із постановою № 3/205/989/16 від 17.06.2016р. Ленінського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення із [PERSON] на користь держави штрафу в розмірі 340,00 грн. На підставі ст.ст. З, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» постановою державного виконавця від 14.04.2017р. відкрито виконавче провадження № 53776447. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» постановою від 07.06.2017р. виконавчий документ повернутий стягувачу. У зв`язку із тим, що строк зберігання виконавчих проваджень, який становить один рік, сплив, у відповідності до вимог Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 №1829/5 зі змінами (далі - Правила), виконавчі провадження за постановами про накладення адміністративного стягнення, які було завершено по 2018 рік включно, були знищені. Таким чином, виконавче провадження № 53776447 з примусового виконання постанови суду про стягнення штрафу в розмірі 340,00 грн. знищене, про що складений Акт вилучення виконавчих проваджень для знищення від 02.01.2019. Також на примусове виконання до відділу від ДПІ надходила заява про відкриття виконавчого провадження разом з постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17.06.2016р. про стягнення з [PERSON] на користь держави боргу в розмірі 275,60 грн. Державним виконавцем 02.10.2017р. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №54811332. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» 11.12.2017р. винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. До відділу від [PERSON] надійшла заява разом з копією постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.12.2017р. по справі №205/4291/16, якою постанову суду першої інстанції скасовано і [PERSON] визнано невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, провадження у справі закрито. За результатами розгляду наданих боржником матеріалів в.о. начальника відділу 18.06.2019р. прийняті постанови про проведення перевірки законності виконавчого провадження № 53776447 та № 54811332, якими державного виконавця зобов`язано поновити виконавчі провадження і прийняти рішення відповідно до наданих боржником матеріалів. Відповідно до абз. 2 п. 15 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. 512/5, у разі якщо завершене виконавче провадження знищено у зв`язку із закінченням строку його зберігання, виконавець вживає заходів щодо відновлення -матеріалів виконавчого провадження за допомогою відомостей АСВП та інших документів, інформації, одержаних ним, у т.ч. від сторін виконавчого провадження. Державним виконавцем на виконання постанови про проведення перевірки законності виконавчого провадження, 18.06.2019р. винесена постанова про скасування процесуального документу ВП № 53776447 - постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 07.06.2017р., а також 18.06.2020 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження ВП №53776447, припинена чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення. 18.06.2019р. винесена постанова про скасування процесуального документу ВП №54811332 - постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 11.12.2017р. Також, державним виконавцем,

Outcome: dismissed