Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

28.05.2019 року позивач - Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відібрання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , 1989 року народження, без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що на профілактичному обліку служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради перебуває малолітня - [PERSON] , [INFO] , як така, що проживає у сім`ї, в якій мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Підставою для взяття на облік було звернення [PERSON] , в якому зазначалося, що її онука - [PERSON] , 1989 року народження ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання своєї малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , не працює, зловживає алкоголем, дівчинка перебуває на утриманні прабабусі. Дитина зареєстрована разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , але фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . У січні 2019 року [PERSON] змінила заклад освіти та перейшла на навчання до ЗОШ №23, де у неї виник конфлікт з класним керівником. З лютого дівчинка перестала відвідувати заняття. У лютому 2019 році до відділу служби по Комунарському району звернулась адміністрація ЗОШ №23 та повідомила, що з 31.01.2019 року [PERSON] не відвідує занять у школі. Спеціалістами відділу служби неодноразово були здійснено виходи за адресою: [ADDRESS] , обстежено умови проживання родини та встановлено, що за вказаною адресою мешкає малолітня [PERSON] разом з прабабусею [PERSON] , а мати проживає окремо. Дівчинка має окреме місце для відпочинку, але в недостатньому обсязі забезпечена сезонним одягом та взуттям. Мати не проживає разом зі своєю донькою, не утримує матеріально, кошти, які отримує як одинока мати, використовує за власним розсудом. Прабабуся малолітньої [PERSON] ,1937 року народження, стверджує, що її онука [PERSON] відвідує доньку тоді, коли бабуся отримує пенсійні виплати, частину яких вона забирає собі. За станом свого здоров`я [PERSON] не в змозі наглядати та піклуватися про малолітню [PERSON] , не має впливу і щодо отримання дівчинкою освіти. З 04.03.2019 року по 18.03.2019 року малолітня [PERSON] перебувала на лікуванні в педіатричному відділенні КНП «Міська дитяча лікарня №1» ЗМР. Відповідно до інформації лікарні, мати дівчинки [PERSON] жодного разу не відвідала доньку, не спілкувалась з лікарем, не купувала ліки. У квітні 2019 році до відділу служби по Комунарському району повторно звернулась адміністрація ЗОШ № 23 та повідомила, що після весняних канікул [PERSON] не прийшла до школи ні на один урок. Мати дівчинки [PERSON] до закладу не прийшла та не цікавилась освітою своєї дитини. До Комунарського ВП ДВП ГУНП направлено подання про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності згідно з чинним законодавством, у зв`язку з чим було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.184 КУпАП. До відділу служби для профілактичної бесіди була запрошена дівчинка та її мати. Матері роз`яснено, що у разі ухилення від виконання обов`язків для забезпечення необхідних умов життя та виховання дитини, її буде притягнуто до відповідальності, згідно з вимогами чинного законодавства України. З членами родини неодноразово проводилась бесіда про відповідальне ставлення до навчання, запропоновано консультації психолога, надано комплекс соціальних послуг. Фахівцями Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, перевірено та призупинено нарахування соціальних виплат [PERSON] на одиноку матір. Відповідно до повідомлення Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, на неодноразові телефонні дзвінки мати дівчинки не відповіла, до центру не з`явилась. Центром рекомендовано вжити відповідні заходи щодо захисту прав та інтересів дитини, розглянути питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] . На даний час дівчинка школу не відвідує, мати не піклується про фізичний розвиток дитини, її навчання та підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується зі своєю дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та не сприяє своєю поведінкою засвоєнню загальних норм моралі. У зв`язку із вищевикладеним, позивач - Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, була змушена звернутися до суду із вимогами про відібрання малолітньої від матері та стягнення аліментів. У судове засідання представник позивача не з`явився, але до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, доводи наведені в обґрунтування позовних вимог підтримав, просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач - [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час та місце розгляду була повідомлена в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомила. Заяв з проханням розглядати справи без її участі або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, до суду не надходило, заперечень стосовно позовних вимог позивача суду не надала. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст. ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин. Прийнявши до уваги заяву представника позивача, суд ухвалою від 07.10.2019 року постановив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.06.2019 року провадження у цій справі відкрито, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Одночасно вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 27.08.2019 року підготовче провадження по даній справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, взявши до уваги висновок, наданий районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якого є: матір - [PERSON] та батько - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12.10.2006 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 963, що додане до матеріалів справи. Згідно довідки Комунарського районного у місті Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 05.02.2018 року № 77/17.3.04-37 державна реєстрація народження малолітньої [PERSON] , [INFO] , проводилася відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Згідно подання Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 23 ЗМР Запорізької області № 01-16/096 від 08.04.2019 року [PERSON] навчається у 6-В класі та знаходиться на профілактичному обліку у Службі (управлінні) у справах дітей відділу по Комунарському району ЗМР. Дівчинка школу не відвідує. Мати [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини. Згідно інформації Запорізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 23 ЗМР Запорізької області № 01-16/044 від 27.02.2019 року та № 01-16/138 від 11.05.2019 року [PERSON] навчається у 6-В класі, не відвідує школу без поважних причин, мати участі у вихованні дитини не приймає, не відвідує школу, батьківські збори. Згідно актів обстеження житлово-побутових умов проживання здобувача освіти від 27.02.2019 року, 15.03.2019 року, 02.04.2019 року, [INFO] [PERSON] проживає разом із прабабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Мати - [PERSON] проживає окремо. Дівчинка має окреме місце для відпочинку, але в недостатньому обсязі забезпечена сезонним одягом та взуттям. Мати не проживає разом зі своєю донькою, не утримує матеріально, кошти, які отримує як одинока мати, використовує за власним розсудом. Згідно інформації КНП «Міська дитяча лікарня № 1» ЗМР № 406/01-16 від 15.05.2019 року [PERSON] з 04.03.2019 року по 18.03.2019 року перебувала на лікуванні в КНП «Міська дитяча лікарня № 1» ЗМР. Мати дитини - [PERSON] доньку не відвідувала. Згідно висновку № 05/01-32/0508 від 27.05.2019 року про доцільність відібрання [PERSON] у матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, складеного заступником голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району [PERSON] , на профілактичному обліку служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради перебуває малолітня - [PERSON] , [INFO] , як така, що проживає у сім`ї, в якій мати ухиляється від виконання батьківських обов`язків. У січні 2019 року [PERSON] змінила заклад освіти та перейшла на навчання до ЗОШ №23, де у неї виник конфлікт з класним керівником. З лютого дівчинка перестала відвідувати заняття. Спеціалістами відділу служби неодноразово були здійснено виходи за адресою: [ADDRESS] , обстежено умови проживання родини та встановлено, що за вказаною адресою мешкає малолітня [PERSON] разом з прабабусею [PERSON] , а мати проживає окремо. Дівчинка має окреме місце для відпочинку, але в недостатньому обсязі забезпечена сезонним одягом та взуттям. Мати не проживає разом зі своєю донькою, не утримує матеріально, кошти, які отримує як одинока мати, використовує за власним розсудом. За станом свого здоров`я [PERSON] не в змозі наглядати та піклуватися про малолітню [PERSON] , не має впливу і щодо отримання дівчинкою освіти. До Комунарського ВП ДВП ГУНП направлено подання про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності згідно з чинним законодавством, у зв`язку з чим було складено адміністративний протокол за ч.1 ст.184 КУпАП. З членами родини неодноразово проводилась бесіда про відповідальне ставлення до навчання, запропоновано консультації психолога, надано комплекс соціальних послуг. Фахівцями Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, перевірено та призупинено нарахування соціальних виплат [PERSON] на одиноку матір. На даний час дівчинка школу не відвідує, мати не піклується про фізичний розвиток дитини, її навчання та підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується зі своєю дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та не сприяє своєю поведінкою засвоєнню загальних норм моралі. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] неодноразово попереджалася про можливе відібрання у неї дитини. Крім цього, [PERSON] визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення із застосуванням штрафу. Суд враховує також заяву прабабусі малолітньої [PERSON] - [PERSON] , 1937 року народження, яка 23.04.2019 зверталася із заявою до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування з повідомленням, що [PERSON] побила свою дочку [PERSON] . Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою ВР від 27.02.1991року № 789-ХІІв усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитина з моменту народження має право на піклування своїх батьків. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 1ст. 170 СК України визначено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Європейський суд з прав людини у п.52 рішення у справі «Савіни проти України» зазначив, що у будь-якому разі передання дитини під державну опіку слід зазвичай розглядати як тимчасовий захід, здійснення якого має одразу припинятися, коли це дозволяють обставини. Отже, такий захід не може бути санкціонований без попереднього розгляду можливих альтернативних заходів і має оцінюватися в контексті позитивного обов`язку держави вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер. Суд приходить до висновку, що [PERSON] , в порушення ст.150,152,155,180 СК України, ухиляється від виконання обов`язків матері по вихованню та утриманню своєї малолітньої дитини, а тому вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та відібрати малолітню [PERSON] , у матері, без позбавлення останньої батьківських прав. Частиною 3ст. 170 СК України встановлено, що якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Частиною 4 ст. 170 СК України передбачено, що при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. При таких обставинах, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідачка має можливість надавати матеріальну допомогу у розмірі 1/6 частини її заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і такий розмір аліментів на дитину забезпечить можливість подальшого утримання, та не ускладнить матеріальний стан відповідачки. Згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved