Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

27.05.2021 року [PERSON] (далі позивач, [PERSON] ) звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] (далі відповідач- [PERSON] ), в якому з урахуванням збільшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача на її користь разово половину (50%) від понесених позивачем додаткових витрат на дитину: лікування дитини через хворобу 23\~928,02 грн; через погіршення матеріального становища матері дитини, у зв`язку з лікуванням в розмірі 3 575,84 грн; витрати пов`язані з лікуванням дитини, позивача, як частка, що мала бути витрачена в інтересах дитини за період після подання позовної заяви 27.05.2021 року в розмірі 3284 грн 29 коп. витрати як плату за навчання: за 2020/2021 роки 8475 грн, 2021/2022 роки 4662,50 грн; за 2022/2023 роки 5125 грн; за 2023/2024 5650 грн; вартість принтера 2549,95 грн, вартість ноутбука 12750 грн. збільшити розмір аліментів, які стягнуто з [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] з 1542 грн 58 коп. до 1600 грн 08 коп.; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1654 грн 08 коп. щомісяця з індексацією відповідно до закону починаючи з 14.08.2021 року (дня досягнення дитиною повноліття) і до закінчення навчання в університеті. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2021 року визначено головуючого по справі суддю Шолох Л.М. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.06.2021 року справу прийнято до провадження суддею Шолох Л.М. та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження. У судове засідання з`явилася позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] . Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що він готовий сплачувати аліменти у зв`язку із навчанням дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] наявною в матеріалах справи. ЇЇ батьками є: батько - [PERSON] , мати [PERSON] .\~\~\~ Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.10.2016 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] 14.08.2003 року, в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.06.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Надалі рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.03.2021 року змінено розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] . Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини [PERSON] . [INFO] , в розмірі 1542, 58 грн щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дати набрання рішення суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання про відкликання виконавчого листа та стягнення судового збору. Відповідно до листа головного лікаря медичного центру «Естетика» від 14.12.2020 року [PERSON] був поставлений діагноз «Акне тяжкого ступеню». На підтвердження цих обставин позивачем також надано фотографії [PERSON] . До суду позивач звернулася у травні 2021 року, а [INFO] [PERSON] виповнилося 18 років. Вирішуючи питання про обґрунтованість позову, суд зазначає таке. Зі змісту позовних вимог слідує, що позивач просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на неповнолітню дитину, а також просить збільшити розмір аліментів на утримання непонолітньої дитини та стягнути з відповідача аліменти на повнолітню дитину. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини 2\~статті 141 СК України\~розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу. Згідно із вимогами частини першої\~статті 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої\~статті 185 СК України\~розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, законодавством закріплено правило, відповідно до якого той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається згаданою вище статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 761/6933/17. Позивач просить стягнути на її користь додаткові витрати на дитину, а саме витрати: на лікарські засоби через хворобу дитини 23 928 грн 02 коп.; витрати через погіршення матеріального становища матері дитини 3575 грн 84 коп.; витрати на навчання за 2020/2021 навчальник рік 8475 грн, за 2021/2022 навчальний рік 4662 грн 50 коп., за 2022/2023 навчальний рік 5125 грн; за 2023/2024 рік 5650 грн; вартість принтера 2549 грн 95 коп.; вартість ноутбука 12750 грн. Позивач вказує про необхідність стягнення з відповідача половини витрат, понесених нею на придбання лікарських засобів. На підтвердження вказаних додаткових витрат нею надано відповідні чеки. Так, з листа головного лікаря медичного центру «Естетика» від 14.12.2020 року слідує, що неповнолітня на той час [PERSON] за період з 08.11.2019 року по 14.12.2020 року проходила процедури, загальна вартість яких складає 18\~853 грн. Стосовно інших витрат на лікарські засоби, то слід зазначити, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що вони були прописані дитині та купувалися саме для неї, оскільки в матеріалах справи відсутні відповідні довідки медичних установ, виписки з історії хвороби дитини та рецепти лікарів. Також позивач просить стягнути з відповідача на її користь витрати понесені нею на навчання дитини. На підтвердження того, що позивачем було надано квитанцію від 04.12.2020 року на суму 8475 грн та квитанцію від 13.07.2021 року на суму 9325 грн. Всього 17 800 грн. Інших доказів проведення позивачем оплати вартості навчання позивачем не надано. Що стосується інших витрат, що вказуються позивачем, а саме витрат на купівлю принтера та ноутбука, то слід зазначити таке. Суд вважає, що дані витрати не можуть вважатися додатковими витратами у розумінні\~статті 185 Сімейного кодексу України, оскільки під час розгляду справи по суті не встановлено, що ці витрати позивача зумовлені особливими обставинами, розвитком здібностей дитини, а тому підстав для задоволення позовних вимог в цій частині немає. Крім того, відповідач та позивач не надали суду докази, що підтверджували наявність обставин, що мають істотне значення та могли б вплинути на розмір участі відповідача в додаткових витратах на дитину, тому суд приходить до висновку, що батьки мають нести ці витрати в рівних частках. Стаття 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено понесення неї додаткових витрат на неповнолітню на той час дитину [PERSON] у розмірі 36653 грн (витрати на процедурне лікування дитини 18 853 грн, витрати на навчання в розмірі 17 800 грн). Інші витрати, які просить стягнути позивач з відповідача не підтверджені належними та допустимими доказами як додаткові витрати на дитину. За такого суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки додаткові витрати, понесені на лікування та навчання дитини у розмірі 18 326,50 грн, що становить 1/2 частину понесених витрат (загальна сума підтверджена документально 36 653 грн), оскільки відповідно до приписів статті 180 Сімейного кодексу України мати та батько зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Що стосується вимоги позивача про збільшення розміру аліментів, то слід зазначити таке. Як слідує з матеріалів справи рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 березня 2021 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1542,58 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позивач, посилаючись на те, що з 01 липня 2021 року прожитковий мінімум на дитину віком з 6 до 18 років становить 2510 грн, а також те, що у зв`язку з хворобою дитини значно збільшились витрати на її утримання просить змінити розмір аліментів, стягнувши з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1600,08 грн, щомісячно, починаючи з 01.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття [INFO] . Тобто, позивач звертаючись до суду із цим позовом просить збільшити розмір аліментів за період з 01.07.2021 року до 14.08.2021 року з 1542,58 грн до 1600,08 грн, тобто на 57,5 грн. Частина перша\~статті 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З наведеного слідує, що підставою для зміни розміру аліментів є погіршення або покращення майнового стану платника або одержувача аліментів, доказів чого суду не надано. При цьому зміна розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку не може бути підставою для збільшення розміру аліментів. Також суд звертає увагу, що рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02 березня 2021 року у справі № 489/6497/20 стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1542,58 грн щомісячно, з індексацією відповідно до закону. За такого у задоволенні позовних вимог про збільшення розміру аліментів слід відмовити. Що стосується позовної вимоги позивача про стягнення аліментів на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , аліменти в розмірі 1654,08 грн на місяць до досягнення нею 23 років за умови, якщо вона буде продовжувати навчання, то слід зазначити таке. Відповідно до частини першої статті 199\~Сімейного кодексу\~України якщо повнолітня донька чи син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (частина друга статті 199 Сімейного кодексу України). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (частина третя\~статті 199 Сімейного кодексу України). Розмір аліментів на повнолітню дочку, сина визначається за правилами, визначеними у\~статті 200 ЦПК України. Такі відповідно до частини першої зазначеної статті суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Аналіз наведених норм дає можливість дійти висновку про те, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній\~\~допомозі;\~\~наявність у\~\~батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до довідки Чорноморського національного університету імені Петра Могили від 08.12.2020 року № 04/25-340 [PERSON] навчається у цьому навчальному закладі в інституті державного управління за спеціальністю «Публічне управління та адміністрування». Строк закінчення навчання за програмою бакалавра 30 червня 2024 року. Судом встановлено, що повнолітня [PERSON] на даний час досягла 18 років, навчається на денній формі у Чорноморському національному університеті імені Петра Могили та проживає разом із своєю матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Донька [PERSON] не працює та перебуває на утриманні своєї матері. Ці обставини відповідачем не заперечуються. Відтак, [PERSON] має право звернутися до суду із позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки у зв`язку із її навчанням. Визначаючи розмір аліментів суд вважає, що стягнення з аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1654 грн 08 коп. щомісячно відповідатиме інтересам дитини, платника аліментів та принципу справедливості, оскільки існує необхідність сплачувати за навчання, купувати одяг тощо. Відповідно до частини першої статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи, що позивач звернулась з позовом 27 травня 2021 року, а [PERSON] досягла повноліття [INFO] , суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти у розмірі 1654 грн 08 коп. щомісячно, починаючи з 14.08.2021 року і до закінчення її навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох річного віку. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, а саме стягнення з відповідача на користь позивачки додаткових витрат на дитину у розмірі 18 326 грн 50 коп. та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у зв`язку із її навчанням. Згідно приписів\~статті 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач була звільнена при подачі позовної заяви від сплати судового збору то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1816 грн 00 коп. (за дві позовні вимоги).

Outcome: partial