overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

29.06.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 02.02.2011 року, актовий запис № 118. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування з липня 2016 року, спільне господарство не ведеться. Перешкодою для подальшого існування сім»ї є взаємні непорозуміння, у позивача та відповідача різні характери та погляді на життя. Після розірвання шлюбу дитина буде проживати з позивачем. Збереження шлюбу вважає не можливим. В судове засідання позивач не з»явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду надала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає. Оскільки сторони у судове засідання не з»явились, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.02.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 118. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - «[PERSON] та [PERSON]» (а.с.3). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім»ю. Спору щодо розподілу майна та місця проживання дитини не виникає. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя - немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

29.06.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 25.09.2015 року, в Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 252. Від шлюбу дітей не мають. З відповідачем припинили сімейно-шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть більше року. Відповідач здебільшого проживає в Росії. В сім»ї часто виникали сварки з побутових питань. Намагання відновити довіру в сім»ї виявилися марними. Збереження шлюбу вважає не можливим. В судове засідання позивач не з»явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду надала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає. Оскільки сторони у судове засідання не з»явились, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.09.2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 252. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - «[PERSON] та [PERSON]» (а.с.3). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім»ю. Спору щодо розподілу майна не виникає. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

29.06.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на свою користь аліментів на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини усіх видів його заробітку, посилаючись на те, що відповідач вихованням і матеріальним забезпеченням дитини належним чином не займається. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає, не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. З 18.06.2010 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну дитину: сина [PERSON] [INFO]. Відповідно до ч.1ст.180 СК України обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Причому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Так встановлено, що малолітній [PERSON] проживає з матірю, та знаходиться на її утриманні. Відповідач належним чином не виконує батьківські обовязки по утриманню і вихованню сина. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Доказів того, що [PERSON] обтяжений по утриманню непрацездатних батьків, або не може надавати належну допомогу на утримання неповнолітнього сина за станом свого здоровя, суду не надано. З урахуванням викладеного та виходячи з принципу розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дитини. Згідно ст.367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

29.06.2017 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] по 800 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення сином повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з відповідачем не перебувала у зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач проживає окремо, не надає своєчасної та належної матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідач здоровий, працездатний має нерегулярний мінливий дохід, який дозволяє надавати грошову допомогу на утримання сина. В судове засідання позивач не прибула, подала заяву в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, проти винесення заочного рішення заперечень не має. Відповідач в судове засідання не прибув повторно, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності, чи про відкладення розгляду справи не подавав. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

29.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, укладений 26.12.2008 року, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Посилається на те, що протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини припинені в жовтні 2014 року, відновлення шлюбу вважає неможливим, шлюб існує формально. Від сумісного проживання мають доньку [PERSON] 2010 року народження, який проживає з нею. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на розірванні шлюбу наполягала, на примирення не згодна. Відповідач не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 26 грудня 2008 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Єнакіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №71. Подружжя має доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені в жовтні 2014 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

29.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 11.06.1994 року, актовий запис № 12. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки кожен із них має власні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З відповідачем фактично не проживають з початку 2005 року. Причина розпаду сім»ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння і довіри. Подальше спільне життя та збереження сім»ї позивач вважає не можливим. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. З приводу розподілу майна спору не виникає. Після розірвання просить залишити шлюбне прізвище. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач проживає за межами м. Чернігова, спільне господарство з ним не ведуть. Примирення не буде відповідати їх інтересам. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомо, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. У відповідності до ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у відсутність відповідача, за наявними в матеріалах справи доказами. Судом встановлено, що 11.06.1994 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Засульською сільською радою Лубенського району Полтавської області, актовий запис № 12. Прізвища чоловіка після одруження «Бандура», дружини «Бандура» (а.с.3). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, відповідача - зберегти сімю. Спору щодо розподілу майна не виникає. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

29.06.2017 року [PERSON] подав в суд заяву, в якій просив оголосити померлою його дружину [PERSON]. В обґрунтування заяви [PERSON] посилався на те, що 21.06.2016 року під час перебування на дачі його сестри в с.Вичегодський, м.Котлас, вул.Малинова, 300 СНТ «Строитель-3» (Російська Федерація) з домоволодіння зникла його дружина, яка потребувала постійного догляду у звязку з проблемами з памяттю. Того ж дня він з донькою та родиною сестри шукали [PERSON], як на території дачного селища так і в лісі за його територією та звернулися до поліції з заявою про розшук дружини. Звернення до поліції та ретельні пошуки результатів не дали. Родина продовжувала пошуки до часу відїзду на територію України, але до теперішнього часу місцезнаходження дружини невідомо. У нього є всі підстави вважати, що вона є померлою. Оголошення померлою [PERSON] необхідно заявнику для вирішення юридичних питань, які стосуються їхнього шлюбу та зняття дружини з реєстрації місця проживання. Заявник та його представник в судовому засіданні підтримали заяву, просили її задовольнити. Заінтересовані особи підтвердили обставини викладені в заяві та не заперечували проти її задоволення. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви з наступних підстав. Відповідно ч.1 статті 46 ЦК України Фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] після 21.06.2016 року в місці постійного проживання за адресою: [INFO] підтверджується копією дозвілу на виїзд до Російської Федерації, копією постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 15.07.2016 року, відповідно яким 21.06.2016 року [PERSON] звернувся з заявою про розшук дружини, яка зникла з домоволодіння №300 по вулиці Малиновій СНТ «Строитель-3» с.Вичегодський, м.Котлас (Російська Федерація) та після закінчення строку дозволеного на перебування на території Російської Федерації [PERSON] на Україну не повернулася. На підставі викладеного, суд вважає, що [PERSON] може бути оголошена судом померлою, оскільки в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування після 21.06.2016 року і вважає необхідним оголосити померлою [PERSON] від дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

29.06.2017 року боржник [PERSON] звернулась до суду з заявою про скасування судового наказу від 18.05.2017 року, яким з неї стягнуто заборгованість на користь ПАТ «Київенерго» за надані послуги з центрального опалення у розмірі 17 681,09 грн., заборгованість за постачання гарячої води у розмірі 8 116,84 грн., три відсотки річних від простроченої суми боргу та його інфляційну складову у розмірі 1 789,99 грн. В обґрунтування вимог зазначила, що вимоги заявника не є безспірними, оскільки заявником не надано доказів наявності права вимоги, розрахунок боргу не є бухгалтерським документом і не може підтверджувати наявності боргу чи його розміру. Крім того, заявником не надано суду договору про надання послуг, рішення про затвердження тарифів, акту монтажу та опломбування лічильників, щомісячні акти зняття показників будинкових лічильників, актів, що підтверджують надання послуг, їх кількісний та якісний склад. В судовому засіданні представники стягувача проти задоволення заяви заперечували, просили відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість вимог боржника. Боржник в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, документи, додані боржником до поданої заяви, заслухавши думку представників стягувача, суд вважає, що докази, на які посилається боржник не свідчать про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача, що є підставою для залишення заяви [PERSON] без задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

29.06.2017 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач посилалася на те, що 29.05.2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого має малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею, так як спільне проживання з відповідачем припинено з 2013 року і не поновлювалось сторонами, подальше спільне життя з відповідачем вважає неможливим, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та сина, прохає розірвати шлюб, залишити їй шлюбне прізвище Гавриш. 06.10.2017 року до суду звернувся позивач з заявою про розгляд справи без її участі. 06.11.2017 року до суду звернувся позивач з заявою про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

29.06.2017 року до суду надійшла позовна заява. 06.07.2017 ухвалою судді відкрито провадження в справі та справу призначено до розгляду. Позивач звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, втрачено почуття любові, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. На даний час вони спільного господарства не ведуть, сім'я носить формальний характер, подружні стосунки не підтримують. В судовому засідані позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розірвати шлюб. Відповідач в судовому засідані позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував.. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслужавши думку сторін суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 08.10.1999 року, від шлюбу мають дітей. Встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 18.10.2018 року сторонам було надано строк на примирення. В судовому засіданні встановлено, що строк, наданий судом, не вплинув на стосунки сторін та поновлення взаєморозуміння між ними. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що існування даного шлюбу суперечить інтересам позивача та моральним засадам суспільства, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved