Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

27.06.2018 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, заінтересована особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Харкові, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] В обґрунтування своїх вимог зазначає, що його батько [PERSON], [INFO], який мешкав за адресою реєстрації, а саме [ADDRESS], помер 18.03.2018 року, що підтверджується свідоцтвом серії І-ВВ №056007 про смерть [PERSON], від 20.03.2018 року. Заявник [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в заяві просить вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог з огляду на наступне. За нормою\~ст. 293 ЦПК України\~окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод\~та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п. 8 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до п.18\~постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЯР №250408. На підтвердження факту смерті батька заявником надано свідоцтво про смерть серії І-ВВ №056007 видане Жовтневим відділом запису актів громадського стану Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської народної республіки, де зазначено, що [PERSON], [INFO], помер 18.03.2018 року в м. Луганськ, Луганська Народна Республіка. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України\~«Про забезпечення\~прав і\~свобод громадян\~та правовий\~режим на\~тимчасово окупованій\~території України» Для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи наведене, суд сприймає вказаний документ як носій конкретної інформації факту смерті 18.03.2018 року [PERSON], який ніким не спростований. Враховуючи, що Свідоцтво про смерть [PERSON] складено на території, непідконтрольній Україні, та не може бути прийнятий органом державної реєстрації актів цивільного стану у якості підтвердження факту смерті [PERSON], отримати свідоцтво про його смерть на території України заявник не може, у зв'язку з чим необхідно застосувати інші механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту прав, свобод і законних інтересів заявника. Вказані докази свідчать про смерть [PERSON], 18.03.2018 року в м. Луганськ, ЛНР. Враховуючи, що [PERSON] є громадянином України, його родинні відносини з померлим [PERSON], підтверджені письмовими доказами, документ про підтвердження факту смерті батька є недійсним, що унеможливлює отримання заявником свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України, суд ухвалює рішення, яким задовольняє заяву, встановлює факт смерті 18.03.2018 року його батька, [PERSON], в м. Луганськ, ЛНР. Вказане рішення, згідно ч.4 ст.317 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень ч. 2 ст. 319 КПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі ст. 18 ЦПК України,\~судові рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту цивільного стану орган реєстрації актів цивільного стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Однак в\~частині позовних\~вимог про\~зобовязання заінтересованої\~особи Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Харкові видати свідоцтво про смерть, суд вважає за необхідне відмовити, адже вирішення даного питання входить до компетенції зацікавленої особи.

Outcome: partial