Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

28.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень позовних вимог від 15.08.2019 року (т.2 а.с. 140) просила суд: - визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 321638, виданий 11.05.2012 року відділом Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області на ім`я [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0438 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер - 1223285500:03:003:0256; - скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0438 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер - 1223285500:03:003:0256, посвідчену Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 321638, виданим 11.05.2012 року відділом Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області на ім`я [PERSON] , який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 122327551000427; - визнати протиправним та скасувати рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний № 16451952 від 14.10.2014, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Головко Наталією Юріївною, на підставі якого було внесено зміни до відомостей про нерухоме майно, а саме змінено адресу земельної ділянки площею 0,0438 га, кадастровий номер 1223285500:03:003:0256, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; - скасувати державну реєстрацію якою, було внесено зміни до відомостей про нерухоме майно, а саме змінено адресу земельної ділянки площею 0,0438 га, кадастровий номер 1223285500:03:003:0256, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; - визнати за [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків [NUMBER] ) право власності на земельну ділянку площею 0,0438 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . кадастровий номер 1223285500:03:003:0256; - визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 18426943 від 29.12.2014 р., прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Куліш Оленою Юріївною про реєстрацію права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна - житловий будинок А-2, загальною площею 194,6 кв.м, житлова площа 47,8 кв.м, матеріали стін: шлакоблок обкладений цеглою, розташований за адресою: [ADDRESS], за [PERSON] ,номер запису про право власності 18426943; - скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 29.12.2014 р., видане державним реєстратором прав на нерухоме майно Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Куліш Оленою Юріївною, на підставі якого було здійснено реєстрацію права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна - житловий будинок А-2, загальною площею 194,6 кв.м, житлова площа 47,8 кв.м, матеріали стін: шлакоблок обкладений цеглою, розташований за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] ; - скасувати державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а саме реєстрацію права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна - житловий будинок А-2, загальною площею 194,6 кв.м, житлова площа 47,8 кв.м, матеріали стін: шлакоблок обкладений цеглою, розташований за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] ,номер запису про право власності 18426943; - витребувати з чужого незаконного володіння [PERSON] на користь [PERSON] житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтований тим, що [INFO] померла [PERSON] . Позивач, як спадкоємець першої черги за законом, 02 червня 2016 року отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, що було видане державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори А.Г. Носенко та зареєстроване в реєстрі за № 1-1074. Спадщина складається з житлового будинку А, житловою площею 118,70 кв.м; загальною площею 207, 70 кв, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ), що належав померлій на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER], виданого 30.12.2011 року виконавчим комітетом Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області згідно з рішенням № 85 від 29.12.2011 року, зареєстрованого Новомосковським районним комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 35717620. Між тим, позивач зазначає, що в Свідоцтві про право на спадщину до складу спадкового майна, що їй перейшло, не було включено земельну ділянку, на якій було розташоване зазначене нерухоме майно. Так, позивач посилається на те, що рішенням Піщанської сільської ради № 85 виділено в окреме господарство 1/3 частину спареного будинку [PERSON] , розташованого на земельній ділянці площею 438 кв.м, та було залишено поштову адресу: [ADDRESS] . В свою чергу, 1/3 частину виділено [PERSON] , на земельній ділянці площею 341 кв.м., а 1/3 частину - [PERSON] , на земельній ділянці площею 371кв.м. Дане Рішення № 85 було прийняте на підставі заяв зазначених осіб співвласників про виділ в окреме господарство спареного житлового будинку, які керувалися рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, актом виділу в натурі, виготовленим Новомосковським РКП БТІ «Інвентаризатор». [PERSON] отримала житловий будинок, розташований на земельній ділянці площею 438 кв.м. розташований за адресою: [ADDRESS] , та зареєструвала за собою право власності на нього, отримавши Витяг про державну реєстрацію прав № 32745321, що був виданий Новомосковським районним комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 30.12.2011 року. Здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 438 кв.м та виготовити на власне ім`я державний акт на право власності на земельну ділянку за життя спадкодавець не встигла. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 95169722 від 21.08.2017 р. позивачу стало відомо про осіб, які почергово отримували незаконно у власність земельну ділянку, право користування на яку набула [PERSON] 11.05.2012 року [PERSON] отримав Державний акт серія ЯК № 321638 на право власності на земельну ділянку площею 0,0438 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] ; кадастровий номер земельної ділянки - 1223285500:03:003:0256, що був виданий відділом Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області. Після цього земельну ділянку неодноразово було продано, а саме: 03 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого Продавець продав, а Покупець прийняв у власність земельну ділянку площею 0,0438 га, цільова призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] . 09 січня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого Продавець продав, а Покупець прийняв у власність земельну ділянку площею 0,0438 га, цільова призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS]. 28 грудня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого Продавець продав, а Покупець прийняв у власність земельну ділянку площею 0,0438 га, у межах згідно з планом, призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS]. З метою оновлення технічної документації на житловий будинок, позивач звернулася до спеціаліста з виготовлення технічної документації, яка 23 червня 2016 року, здійснивши виїзд на місце знаходження житлового будинку, встановила, що вказаним будинком заволоділи та користуються інші особи. За даним фактом відкрите кримінальне провадження № 12016040350002821, яке внесене до ЄДР 13.07.2016 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що певні особи шляхом підробки правовстановлюючих документів на право власності, здійснили незаконний продаж земельної ділянки, змінивши її адресу з [ADDRESS] на адресу: [ADDRESS], а також здійснили незаконний продаж житлового будинку присвоївши нову адресу земельній ділянці та житловому будинку, а саме: [ADDRESS] . Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду від 16.08.2017 р. було надано дозвіл адвокату позивача на тимчасовий доступ до документів, які знаходяться у володінні відділу з державної реєстрації бізнесу та речових прав на нерухоме майно Новомосковської районної державної адміністрації. В матеріалах реєстраційної справи щодо об`єкту нерухомого майна, реєстраційний номер 542883612232 міститься рішення виконавчого комітету Піщанської сільської ради № 9 від 01.08.2014 р. «Про присвоєння поштової адреси земельній ділянці по [ADDRESS] . На підставі зазначеного Рішення державним реєстратором прав на нерухоме майно Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Куліш Оленою Юріївною 29.12.2014 р. було проведено реєстраційну дію № 18426943, стосовно об`єкту нерухомого майна - житлового будинку, номер запису про право власності 8290896. Даною реєстраційною дією за [PERSON] було зареєстровано право власності на житловий будинок А-2, загальною площею 194,6 кв.м, житлова площа 47,8 кв.м, матеріали стін: шлакоблок обкладений цеглою, розташований за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки - 1223285500:03:003:0256. В матеріалах реєстраційної справи щодо об`єкту нерухомого майна, реєстраційний номер 469017812232 (Земельна ділянка) міститься ряд документів, серед яких є рішення Виконавчого комітету Піщанської сільської ради № 54 від 18.08.2014 р. «Про зміну адреси земельної ділянки по [ADDRESS] . На підставі зазначеного Рішення № 54 державним реєстратором прав на нерухоме майно Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Головко Наталією Юріївною 14.10.2014 р. було проведено реєстраційну дію № 16451952, стосовно об`єкту нерухомого майна - Земельної ділянки, реєстраційний номер 469017812232, кадастровий номер 1223285500:03:003:0256. Даною реєстраційною дією було змінено адресу земельної ділянки з [ADDRESS], на [ADDRESS] . На запит слідчого СВ Новомосковського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області 29 серпня 2017 року Піщанською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області було надано відповідь про те, що Виконавчим комітетом Піщанської сільської ради рішення №9 від 01.08.2014 р. «Про присвоєння поштової адреси земельній ділянці по [ADDRESS] та № 54 від 18.08.2014 р. «Про зміну адреси земельної ділянки по [ADDRESS] , - не приймалися. Отже позивач наполягає на тому, що обидва рішення виконавчого комітету, на підставі яких державним реєстратором прав на нерухоме майно зареєстровано право власності новозбудований об`єкт нерухомості - житловий будинок та змінено адресу земельної ділянки, на якій він розташований, є підробними, оскільки, такі рішення виконкомом Піщанської сільської ради ніколи не приймалися. Крім того, позивач наполягає на тому, що державним реєстратором Куліш О.Ю. порушено Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в редакції, яка діяла на час здійснення реєстраційних дій, яким передбачено, що державний реєстратор вносить зміни до записів Державного реєстру прав у певних випадках. Порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування рішення державного реєстратора та скасування записів Державного реєстру прав установлює Мін`юст, який своїм наказом № 3502/5 від 12.12.2011 затвердив Порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В п. 2.5 Наказу № 3502/5 зазначено, що для внесення змін до записів Державного реєстру прав у зв`язку зі зміною відомостей про нерухоме майно, право власності та суб`єкта (суб`єктів) цього права, інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов`язані з проведенням державної реєстрації прав, заявник подає документ, що є підставою для зміни відомостей, копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу, та документ про внесення плати за внесення змін до запису Державного реєстру прав. Відповідно до п. п. 2.9, 2.10 Наказу № 3502/5, під час розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор перевіряє наявність підстав для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав. За результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав. Обов`язком реєстратора прав на нерухоме майно є перевірка наявності підстав для проведення змін, які вносяться до реєстру, і в даному випадку рішення № 54 навіть у разі, якщо таке приймалося б виконавчим комітетом, не може бути підставою для зміни відомостей про земельну ділянку, оскільки в пункті 20 Постанови КМУ від 26.10.2011 р. № 1141 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» зазначений перелік відомостей щодо земельної ділянки, одним з яких є місцезнаходження земельної ділянки; та щодо об`єкта нерухомого майна (житловий будинок, будівля, споруда, квартира, житлове приміщення, нежитлове приміщення тощо), одним з яких є адреса об`єкта нерухомого майна. Адреса - ідентифікатор об`єкта нерухомого майна, який складається з номеру об`єкта та назви вулиці. Таким чином, позивач наполягає на тому, що адреси присвоюються жилим будинкам, нежилим будинкам, їх комплексам, окремим частинам, домоволодінням, квартирам, які складається з назви вулиці, номера будинку (домоволодіння), номера корпусу (за наявності) та номера квартири (за наявності) з метою їх ідентифікації. В свою чергу, земельна ділянка ідентифікується не за адресою, а за кадастровим номером, який є неповторним на всій території України. Отримавши пакет документів для внесення змін до Реєстру, одним з яких було Рішення № 54, реєстратор повинен був зрозуміти, що воно є незаконним, однак не перевіривши його на відповідність закону, державний реєстратор провів реєстраційну дію № 16451952 від 14.10.2014, чим було порушено право позивача, як спадкоємця. З цих підстав [PERSON] просить скасувати рішення про державну реєстрацію № 16451952 від 14.10.2014 року. Далі, дізнавшись з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 95169381 від 21.08.2017 р. про перелік осіб, які почергово отримували у власність спадкове майно, позивачеві стало відомо, що першим незаконно набув право власності на житловий будинок - [PERSON] , який на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ДП 142143560332 від 22.12.2014 року та підробного Рішення № 9 зареєстрував за собою право власності на нього та отримав Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 29.12.2014 р. Навіть якщо б рішення № 9 від 01.08.2014 р. «Про присвоєння поштової адреси земельній ділянці по [ADDRESS] (далі - Рішення № 9) не було підробленим, а насправді, виносилось виконавчим комітетом Піщанської сільської радою, позивач вважає, що його не можна назвати належним документом, який слугує підставою для державної реєстрації права власності на новозбудований житловий будинок, оскільки в пункті 20 Постанови КМУ від 26.10.2011 р. № 1141 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» (в редакції, яка діяла на час здійснення реєстраційних дій) зазначений перелік відомостей: щодо земельної ділянки, одним з яких є місцезнаходження земельної ділянки, а також щодо об`єкта нерухомого майна (житловий будинок, будівля, споруда, квартира, житлове приміщення, нежитлове приміщення тощо), одним з яких є адреса об`єкта нерухомого майна. Пунктом 41 Постанови КМУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1127 від 25.12.2015 р. передбачено, що для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (крім випадків державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 р.); 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків надання відомостей про кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташований індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинки); 4) письмова заява співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що перебуває у спільній частковій власності); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності). В даному випадку, рішенням № 9 було вирішено присвоїти поштову адресу земельній ділянці, відведеній для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0438 га, номер [ADDRESS] . Таким чином, позивач звертає увагу на те, що підробним рішенням № 9 було присвоєну адресу земельній ділянці, а не новоствореному об`єкту нерухомого майна - Житловому будинку, як того вимагали норми, діючого на той момент, законодавства України, а прямим обов`язком реєстратора прав на нерухоме майно є перевірка наявності підстав для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомості. Отримавши пакет документів для реєстрації такого права, одним з яких було Рішення № 9, реєстратор повинен був зрозуміти, що воно не може слугувати належним документом, який підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна (Житловому будинку) адреси, не перевірив рішення на відповідність вимогам закону та не встановив чи може таке рішення бути належним документом, який дає підстави для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомості та провів реєстраційну дію № 18426943 від 29.12.2014 р. Належним чином не виконавши свої прямі обов`язки, цим самим реєстратор порушив, як права, так і позивача [PERSON] . Таким чином, позивач просить скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 29.12.2014 р. та рішення про державну реєстрацію № 18426943 від 29.12.2014 р. 09 січня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу житлового будинку, відповідно до якого Продавець продав, а Покупець прийняв у власність житловий будинок [ADDRESS] »), що розташований на земельній ділянці площею 0,0438 га, за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки - 1223285500:03:003:0256. На земельній ділянці розташовано: житловий будинок літ. А-2, житловою площею 47,8 кв.м., загальною площею 194,6 кв.м. В Договорі зазначено, що даний будинок належить Продавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 29.12.2014 року Реєстраційною службою Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, індексний номер 31833647, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 31833963, виданим Реєстраційною службою Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 29.12.2014 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 542883612232. 28 грудня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу житлового будинку, відповідно до якого Продавець продав, а Покупець прийняв у власність житловий будинок [ADDRESS] »), що розташований на земельній ділянці площею 0,0438 га, за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки - 1223285500:03:003:0256. На земельній ділянці розташовано: житловий будинок літ. А-2, житловою площею 47,8 кв.м., загальною площею 194,6 кв.м. В Договорі зазначено, що даний будинок належить Продавцю на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого Медяник В.А., приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу від 09.01.2015 р. за реєстровим № 14. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно згідно витягу з вказаного реєстру за індексним номером: 32084292, номер запису про право власності: 8350538: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 542883612232. [PERSON] зазначає, що належне їй в порядку спадкування нерухоме майно вибуло з її володіння поза його волею, внаслідок неправомірного втручання у її приватну власність, як законного власника майна, з незалежних від власника причин, а з причин, що викликані злочинними діями сторонніх осіб, позивач позбавлена можливості реалізовувати належне їй право щодо вільного володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Дії даних осіб свідчать про факт посягання на власність іншої особи шляхом порушення принципу непорушності права власності. У відзиві на позов (т.3 а.с. 166) [PERSON] зазначає, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0438 га, кадастровий номер 1223285500:03:003:0256, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по [ADDRESS] . Підставою набуття права власності є договір купівлі-продажу № 2355 від 28.12.2015 року, зареєстрований приватним нотаріусом Бондаренко Р.О.. На вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок загальною площею 194,6 кв.м. (житлова площа 47,8 кв.м. під літ._А, який також має адресу : [ADDRESS] . підставою набуття права власності також є договір купівлі-продажу № 2353 від 28.12.2015 року, що був зареєстрований приватним нотаріусом Бондаренко Р.О. Відповідач не визнає пред`явлені до нього позовні вимоги, оскільки характеристики об`єкту, на які [PERSON] , як спадкоємець [PERSON] набула право власності не співпадають з характеристиками об`єкту, на який він набув право власності, уклавши відповідний договір купівлі-продажу, що був посвідчений нотаріусом. Невідповідність юридичної адреси на нерухоме майно позивач пояснює незаконною зміною адреси, однак не звертає увагу на різні характеристики об`єкту нерухомості, який не можливо ідентифікувати, як житловий будинок, що належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину, зокрема площу та літерацію. Відповідач вважає себе добросовісним набувачем, оскільки набув право власності на нерухоме майно на законних підставах. Крім того, відповідач звертає увагу на те, що [PERSON] набула право власності на житловий будинок на підставі свідоцтва, що видавалося виконавчим комітетом Піщанської сільської ради, на підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, яке не додається до позивачем до матеріалів справи, атому з урахуванням відсутності законних підстав для набуття [PERSON] права власності на конкретний об`єкт нерухомості, тобто відсутністю рішення суду, рішення Піщанської сільської ради прийняте з перевищенням наданих повноважень є безпідставним, яке відповідач оскаржує в суді. Також відповідач вважає, що [PERSON] не має права заявляти віндикаційний позов. Представник ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській область у відзиві посилається на те, що позивачем пред`явлено позов до особи, яка не повинна відповідати за вимогами [PERSON] , оскільки землями приватної власності Головне управління не розпоряджається (т.1, а.с. 174-176). В судовому засіданні представники позивача, кожен окремо, позов підтримали, надали детальні пояснення по суті позову. Представник відповідача - Відділу з державної реєстрації бізнесу та речових прав на нерухоме майно Новомосковської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність (т.3 а.с. 260). Представник Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області позов не визнала, з підстав, визначених у відзиві, вважає, що ГУ ДЕржгеокадастру у Дніпропетровській області не може бути належним відповідачем та не порушувало права позивача на набуття права власності на земельну ділянку. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, надала пояснення, аналогічні, що викладені у відзиві на позов. Третя особа - [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність (т.3 а.с. 163), одночасно надав пояснення про те, що в 2014 році йому було 19 років, він був студентом, офіційно не працював, мав тимчасові підробітки. Восени 2014 року він познайомився з чоловіком на ім`я [PERSON] , який йому запропонував заробити 100 доларів США шляхом оформлення права власності на земельну ділянку та об`єкт нерухомості його родички, що померла, на що він погодився, оскільки [PERSON] запевнив його в законності документів. Він разом з ним їздив, як до нотаріуса, так і в реєстраційну службу, де підписував якісь документи, зміст яких він не пам`ятає. Приблизно на початку 2015 року на вимогу того ж [PERSON] він поїхав до того ж нотаріуса, де підписав договір купівлі-продажу земельної ділянки . При цьому [PERSON] посилається на те, що всі документи, які подала позивач по справі, дійсно підписані ним, окрім Декларації про готовність об`єкта нерухомості до експлуатації. Інші особи в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників, що з`явилися в судове засідання, оцінивши надані сторонами та отримані судом докази судом встановлено таке. Згідно довідки комунального підприємства «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради № 427 вівд 23.10.2018 року власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності, виданого 30.12.2011 року, згідно з рішенням виконавчого комітету Піщанської сільської ради від 29.11.2011 року № 85. Крім того, довідка містить інформацію щодо власників житлового будинку по [ADDRESS] є та [ADDRESS] . Інвентаризаційна справа на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] зазначеною установою не заводилася (т.2 а.с. 159). Рішенням виконавчого комітету Піщанської сільської ради № 85 від 29 грудня 2011 року виділена в окреме господарство 1/3 частина спареного житлового будинку [PERSON] на земельній ділянці 438 кв.м., їй залишено поштову адресу: [ADDRESS] (т.2, а.с. 160). Таке рішення було прийняте на підставі, в тому числі заяви [PERSON] (т.2 а.с. 170) та спарених власників, у відповідності до висновків щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкту нерухомого майна (т.2 а.с. 173). У відповідності до витягу про державну реєстрацію прав 30.12.2011 року за [PERSON] Новомосковським районним комунальним підприємством бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» за реєстраційним номером 35717620, здійснено державну реєстрацію право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Підставою набуття права власності є свідоцтво про право власності /[NUMBER] від 30.12.2011 року, видане виконавчим комітетом Піщанської сільської ради новомосковського району Дніпропетровської області (т.2 а.с. 161). Суду надане свідоцтво про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 30.12.2011 року, видане виконавчим комітетом Піщанської сільської ради новомосковського району Дніпропетровської області, у відповідності до якого [PERSON] набула право власності на житловий будинок А, загальною площею 207,70 кв.м., житловою площею 118,7 кв.м., на підставі рішення виконавчого комітету № 85 від 29.12.2011 року (т.2 а.с.162). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] . 02.06.2016 року державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори Носенко А.Г. на ім`я [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину, у відповідності до якого остання, як спадкоємець першої черги, успадкувала після смерті своєї матері Житловий будинок А , житловою площею 118,7 кв.м., загальною площею 207,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який належав померлій [PERSON] на підставі зазначеного вище свідоцтва про право власності серії [NUMBER] (т1 а.с. 20). Піщанська сільська рада за результатами розгляду заяви представника позивача повідомляє, що виконавчим комітетом Піщанської сільської ради не приймалося рішення № 9 від 01.08.2014 року «про присвоєння поштової адреси земельній ділянці по [ADDRESS] , а також не приймалося рішення № 54 від 18.08.2014 року «Про зміну адреси земельної ділянки по [ADDRESS] (т.2.а.с. 168). Виходячи з наданих суду копій матеріалів кримінального провадження, оригінали яких знаходяться в провадженні СВ Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, внесеного до ЄРДР № 12016040350002821, останні містять реєстраційну справу будинку за адресою: [ADDRESS] (т.2 а.с. 185-т.3 а.с. 129). Так, матеріали реєстраційної справи, серед іншого, містять: - заяву [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, датовану 25.12.2014 року (т.2 а.с. 190-191), - витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровий номер 1223285500:03:003:0256, загальною площею 0,0438 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] (т.2 а.с. 196); - декларацію про готовність об`єкта до експлуатації (т.2 а.с. 203-206); - копію технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] (т.2 а.с. 208-217); - копію Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 03.10.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Медяник В.А., зареєстрованого в реєстрі за № 173, у відповідності до якого [PERSON] придбав у [PERSON] земельну ділянку площею 0,0438 га, кадастровий номер 1223285500:03:003:0256, що розташована в [ADDRESS] т.2 а.с. 218). Договір містить посилання на наявність у продавця Державного акту на право приватної власності на зазначену земельну ділянку серії ЯК № 321638, виданий 11.05.2012 року відділом Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області на ім`я [PERSON] , на земельну ділянку площею 0,0348 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 1223285500:03:003:0256; - витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, у відповідності до якого 14.10.2014 року реєстраційною службою Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, за реєстраційним номером 469017812232 зареєстровано земельну ділянку площею 0,0438 га, кадастровий номер 1223285500:03:003:0256 під адресою: [ADDRESS] (т.2 а.с. 223-224). Така реєстраційна дія була вчинена за заявою [PERSON] , на підставі рішення виконавчого комітету Піщанської сільської ради № 9 від 01.08.2014 року «Про присвоєння поштової адреси земельній ділянці по [ADDRESS] (т.2 а.с. 225); - 29.12.2014 року Реєстраційною службою Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області на ім`я [PERSON] було видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно, індексний номер 31833647, у відповідності до якого [PERSON] являється власником житлового будинку загальною площею 194,6 кв.м., житловою площею 47,8 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] (т.2 а.с. 233). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1, а.с 25-28) вбачається наступне: 14.10.2014 року Новомосковським міськрайонним управлінням юстиції за індексним номером 16451952, на підставі рішення виконавчого комітету Піщанської сільської ради Новомосковського району № 54 від 18.08.2014 року змінено адресу будинку з [ADDRESS] на [ADDRESS]. Далі, 09 січня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу житлового будинку, відповідно до якого Продавець продав, а Покупець прийняв у власність житловий будинок [ADDRESS] »), що розташований на земельній ділянці площею 0,0438 га, за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки - 1223285500:03:003:0256. На земельній ділянці розташовано: житловий будинок літ. А-2, житловою площею 47,8 кв.м., загальною площею 194,6 кв.м. В Договорі зазначено, що даний будинок належить Продавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 29.12.2014 року Реєстраційною службою Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, індексний номер 31833647, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 31833963, виданим Реєстраційною службою Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 29.12.2014 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 542883612232. 28 грудня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу житлового будинку, відповідно до якого Продавець продав, а Покупець прийняв у власність житловий будинок [ADDRESS] »), що розташований на земельній ділянці площею 0,0438 га, за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки - 1223285500:03:003:0256. На земельній ділянці розташовано: житловий будинок літ. А-2, житловою площею 47,8 кв.м., загальною площею 194,6 кв.м. Вирішуючи питання щодо вимоги позовача про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 321638, виданого 11.05.2012 року відділом Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області на ім`я [PERSON] , на земельну ділянку площею 0,0348 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 1223285500:03:003:0256, та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,0348 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 1223285500:03:003:0256, за [PERSON] , суд виходить з такого. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. Частиною 3 ст.41 Конституції України гарантовано, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до п.5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). У відповідності до вимог ст.ст. 125, ч.1 ст. 126 ЗК України, в редакції, що діяв на момент отримання [PERSON] державного акту на прав приватної власності на землю серії ЯК № 321638, виданого 11.05.2012 року відділом Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Так, з матеріалів справи вбачається, що на момент набуття [PERSON] прав власності на земельну ділянку площею 0,0348 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 1223285500:03:003:0256, на підставі зазначеного вище державного акту серії ЯК № 321638, [PERSON] була власником житлового будинку, розташованого за цією ж адресою, на земельній ділянці, площею 0,0438 га, державна реєстрації її права власності на нерухоме майно проведена у спосіб, передбачений законом, про що компетентним органом видано Свідоцтво про право власності, яке зареєстроване в Новомосковському районному комунальному підприємстві бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор». Належних та допустимих доказів про те, що [PERSON] отримував державний акт на право приватної власності на землю серії ЯК № 321638 від 11.05.2012 року, в спосіб, передбачений законом суду не подано, а тому позов в цій частині обґрунтований та підлягає задоволенню. Далі, матеріалами справи, а також матеріалами кримінального провадження, суду надано достатньо доказів про підробку рішень виконавчого комітету Піщанської сільської ради № 9 5від 01.08.2014 р. «Про присвоєння поштової адреси земельній ділянці по [ADDRESS] та № 54 від 18.08.2014 року «Про зміну адреси земельної ділянки по [ADDRESS]. Не дивлячись на наявність укладеного між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0438 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що був посвідчений нотаріально, такий договір не створює юридичних наслідків для набувача права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: [ADDRESS], виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України(у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пунктом 38 Постанови КМУ від 26.10.2011 р. № 1141 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» (в редакції, яка діяла на час здійснення реєстраційних дій) передбачено, що державний реєстратор вносить зміни до записів Державного реєстру прав у разі допущення технічної помилки; зміни відомостей про нерухоме майно, право власності та суб`єкта цього права, інші речові права та суб`єкта цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов`язані з проведенням державної реєстрації прав. В п. 44 зазначеної постанови визначено, що порядок прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування рішення державного реєстратора та скасування записів Державного реєстру прав встановлює Міністерство Юстиції. В свою чергу, пунктом 1.5 Наказу Міністерства Юстиції України № 3502/5 від 12.12.2011 «Про затвердження Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» (в редакції, яка діяла на час здійснення реєстраційних дій) передбачено, що документи, що подаються для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав, повинні відповідати вимогам, встановленим законом, цим Порядком та іншими нормативно-правовими актами. В п. 2.5 Наказу № 3502/5 зазначено, що для внесення змін до записів Державного реєстру прав у зв`язку зі зміною відомостей про нерухоме майно, право власності та суб`єкта (суб`єктів) цього права, інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, що містяться у Державному реєстрі прав, які не пов`язані з проведенням державної реєстрації прав, заявник подає документ, що є підставою для зміни відомостей, копії документів, визначених у пункті 2.3 цього розділу, та документ про внесення плати за внесення змін до запису Державного реєстру прав. Відповідно до п. п. 2.9, 2.10 Наказу № 3502/5, під час розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор перевіряє наявність підстав для внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав та скасування записів Державного реєстру прав. За результатами розгляду заяви та документів, що додаються до неї, державний реєстратор приймає рішення щодо внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав або рішення щодо відмови у внесенні змін до записів, відмови у внесенні записів про скасування державної реєстрації прав, відмови у скасуванні записів Державного реєстру прав. Отже, прямим обов`язком реєстратора прав на нерухоме майно є перевірка наявності підстав для проведення змін, які вносяться до реєстру. В даному випадку, це було не існуюче Рішення № 54. З інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 1 а.с. 25 вбачається, що підставою для здійснення реєстраційної дії, є рішенням виконавчого комітету Піщанської сільської ради № 54 виданого 18.08.2014 р. було вирішено: змінити адресу земельної ділянки [ADDRESS] . В пункті 20 Постанови КМУ від 26.10.2011 р. № 1141 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» (в редакції, яка діяла на час здійснення реєстраційних дій) зазначений перелік відомостей: -щодо земельної ділянки, одним з яких є місцезнаходження земельної ділянки; -щодо об`єкта нерухомого майна (житловий будинок, будівля, споруда, квартира, житлове приміщення, нежитлове приміщення тощо), одним з яких є адреса об`єкта нерухомого майна; Адреса - ідентифікатор об`єкта нерухомого майна, який складається з номеру об`єкта та назви вулиці. Таким чином, аналіз зазначених норм закону, дає суду підстави для висновку, що адреси присвоюються: жилим будинкам, нежилим будинкам, їх комплексам, окремим частинам, домоволодінням, квартирам, які складається з назви вулиці, номера будинку (домоволодіння), номера корпусу (за наявності) та номера квартири (за наявності) з метою їх ідентифікації. В свою чергу, земельна ділянка ідентифікується не за адресою, а за кадастровим номером, який є неповторним на всій території України. Так, статтею 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (в редакції, яка діяла на час здійснення реєстраційних дій) передбачено, що кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. В п. 26 Постанови КМ України від 17.10.2012 р. № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» (в редакції, яка діяла на час здійснення реєстраційних дій) зазначено, що система кадастрової ідентифікації об`єктів Державного земельного кадастру є єдиною на всій території України. Ідентифікатором земель у межах державного кордону, земель у межах територій адміністративно-територіальних одиниць, обмежень у використанні земель у Державному земельному кадастрі є їх обліковий номер. Ідентифікатором земельної ділянки у Державному земельному кадастрі є її кадастровий номер. Аналізуючи викладене, з огляду на присвоєння адреси житловому будинку, що належав [PERSON] поштової адреси за ідентифікатором житлового будинку, в даному випадку ідентифікації підлягає земельна ділянка з урахуванням наявності на ній житлового будинку. Реєстратор, не перевіривши Рішення № 54 та рішення № 9 на відповідність вимогам, встановленим законом, порушив зазначені вище норми спеціальних законів, внаслідок чого провів реєстраційні дії, якими порушив права як спадкодавця на набуття права на земельну ділянку, на якій розташоване спадкове нерухоме майно. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про скасування рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо зміни адреси земельної ділянки площею 0,0348 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] , призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 1223285500:03:003:0256 та скасувати державної реєстрацію щодо зміни відомостей про зміну адреси земельної ділянки площею 0,0348 га, кадастровий номер 1223285500:03:003:0256, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Вирішуючи питання щодо визнання права власності за позивачем та витребування майна з чужого незаконного володіння, суд виходить з наступних норм закону. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України(у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За положеннями ст.387 ЦК, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Статтею 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. За змістом ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, коли майно було загублено власником або особою, якій він передав майно у володіння, або викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння, чи вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав (п.3 ч.1 ст. 388 ЦК України) є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. У п.п.22, 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати це майно з незаконного володіння набувача (статті 387, 388 ЦК). У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97?ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно із частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені у статті 16 ЦК України. Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним (частина друга статті 16 ЦК України). За змістом частин другої та третьої статті 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Нормами цивільного законодавства передбачені засади захисту права власності. Зокрема стаття 387 ЦК України надає власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Якщо є підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача, захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий шляхом задоволення віндикаційного позову. Для застосування ст. 387 ЦК України необхідною умовою є доведеність позивачем того факту, що він є власником нерухомого майна і таке право власності підтверджене правовстановлюючими документами; особа, яка звернулась до суду з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що перебуває у володінні відповідача (ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 лютого 2015 року у справах № 6-48364св14 та № 6-332 св15). Пунктом 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України. За приписами Статті 8 ЦПК України, суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII частиною 5, 6 Статті 13 встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної Верховним Судом, тільки з одночасним наведенням відповідних мотивів. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06.11.2009 р. не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК ( 435-15 ). Таким чином, позовні вимоги в цій частині позову підтверджені належними та допустимими доказами, якими позивач довела факт порушення її майнового права. Так, матеріали справи містять достатні та належні докази про те, що нерухоме майно вибуло з володіння [PERSON] поза її волею (шляхом використання підробних рішень виконавчого комітету Піщанської сільської ради) та без її відома, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування положень ст.388 ЦК України до спірних правовідносин, та необхідність повернення майна власнику, визнання за власником права власності на майно в судовому порядку. При цьому обраний спосіб захисту щодо визнання за позивачем права власності на зазначене нерухоме майно відповідає вимогам ст. 16 ЦК України та відновить її права власника.

Outcome: partial