Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

27 січня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що вони з відповідачем перебували у шлюбі в період часу з 23 січня 1999 року до 22 грудня 2014 року. Під час перебування у шлюбі з відповідачем нею за рахунок власних коштів було збудовано торгівельний павільйон у складі двох кіосків, що розташований за адресою: [ADDRESS] та за рахунок власних коштів придбано земельну ділянку за зазначеною адресою. З посиланням на п.3 ч.1 ст.57 СК України [PERSON] просить визнати за нею право особистої приватної власності на земельну ділянку площею 0,0056 га кадастровий номер 1412600000:00:020:0839, що розташована за адресою: [ADDRESS] та будівлю торгівельного павільйону у складі двох кіосків загальною площею 42,9 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] без обмеження права володіти, користуватися та розпоряджатися цим майном. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти визнання за [PERSON] права особистої приватної власності на земельну ділянку площею 0,0056 га кадастровий номер 1412600000:00:020:0839, що розташована за адресою: [ADDRESS] та будівлю торгівельного павільйону у складі двох кіосків загальною площею 42,9 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS], оскільки зазначене майно хоч і було придбано колишньою дружиної під час шлюбу, але за кошти, що належали їй особисто. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 23 січня 1999 року сторони по справі уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом № [NUMBER] (а.с.22). Право власності на будівлю торгівельного павільйону в складі двох кіосків, що розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 25 жовтня 2011 року (а.с.10) та Витягом про державну реєстрацію прав (а.с.11). 16 вересня 2013 року між Костянтинівською міською радою та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до п.п.1.1, 2.1 остання придбала земельну ділянку кадастровий номер 1412600000:00:020:0839 по [ADDRESS] площею 0,0056 га для обслуговування торгівельного павільйона на 2 кіоски, сплативши її вартість у розмірі 19625 гривень. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 грудня 2014 року, яке набрало законної сили 06 січня 2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Пунктом 3 частини 1 статті 57 СК України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка, зокрема, є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшов своє підтведження факт того, що торгівельний павільйон на 2 кіоски та земельна ділянка для їх обслуговування, розташовані за адресою: [ADDRESS] придбані позивачкою [PERSON] під час шлюбу за кошти, що належали їй особисто, та враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] про визнання права власності. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов*язані зі сплатою судового збору. На підставі п.3 ч.1 ст.57 СК України,

Outcome: approved