Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

27 листопада 2017 року до Василівського районного суду надійшов позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON], [PERSON], про стягнення боргу за кредитом спадкодавця (а.с. 1-4). 26 грудня 2017 року позивачем уточнено позовні вимоги (а.с. 72-74). 27 грудня 2017 року відкрито провадження у справі (а.с. 78). 15 січня 2018 року справу призначено до судового розгляду по суті, уточнено анкетні дані відповідача [PERSON] та зазначено вірним її прізвище «Заєць» (а.с. 89). В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву б/н від 11 квітня 2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 15\~000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, надавши [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. 29 березня 2016 року позичальник [PERSON] помер. Позивачем 20 червня 2016 року направлена претензія кредитора до Василівської державної нотаріальної контори. 29 липня 2016 року позивачем отримано відповідь Василівської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що претензію кредитора направлено до приватного нотаріуса за місцем заведення спадкової справи. 23 листопада 2016 року позивачем було отримано відповідь приватного нотаріуса, в якій зазначалось, що спадкоємцями померлого [PERSON], які звернулись із заявами про прийняття спадщини, є відповідачі у справі - [PERSON] та [PERSON] 18 грудня 2016 року позивачем до спадкоємців померлого - [PERSON] та [PERSON] направлено лист-претензію, однак жодних дій відповідачами на погашення заборгованості не вжито. Станом на дату смерті заборгованість позичальника [PERSON] перед банком за кредитним договором від 11 квітня 2012 року становить 14 990,00 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості та складається з наступного: 30 830,00 грн. - тіло кредиту; 178,78 грн. - нараховані відсотки за користуванням кредитом; 16 018,78грн. - внесено коштів на погашення заборгованості. На підставі викладеного, позивач просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON], як спадкоємців після померлого [PERSON], на свою користь заборгованість у розмірі 14 990,00 грн. та судові витрати в розмірі 1 600,00 грн. (а.с. 72-74). В судове засідання представник позивача не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомила. Направлену суду заяву електронною поштою від імені [PERSON] про визнання позову суд не вважає оформленою відповідно до вимог ЦПК України, оскільки встановлено, що заява надійшла з електронної адреси [PERSON], проте відомості про уповноваження вказаної особи на представництво інтересів [PERSON] суду не надано. Оглянувши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву б/н від 11 квітня 2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 15\~000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві (а.с.8, 9-43). ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, наддавши [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. 29 березня 2016 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01 квітня 2016 року, виданим виконавчим комітетом Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області (а.с.46). ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 20 червня 2016 року на адресу Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області направлена претензія кредитора (а.с.49). 29 липня 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» отримано відповідь Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області, в якій зазначалось, що претензію кредитора направлено до приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] за місцем заведення спадкової справи №13/2016 (а.с.50). 23 листопада 2016 року позивачем отримано відповідь приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON], в якій зазначалось, що із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], звернулись [PERSON] та [PERSON]. 10 листопада 2016 року приватним нотаріусом було видано свідоцтва про право на спадщину за законом по ? частині кожному спадкоємцю (а.с.50 зворот). 18 грудня 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» направив листи-претензії до спадкоємців [PERSON] та [PERSON], про необхідність сплатити заборгованість за договором про надання кредиту після смерті [PERSON] (а.с.52). Станом на дату смерті [PERSON], його заборгованість перед банком за кредитним договором від 11 квітня 2012 року становить 14 990,00 грн. з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, яка складається з наступного: 30 830,00 грн. - тіло кредиту; 178,78 грн. - нараховані відсотки за користуванням кредитом; 16 018,78грн. - внесено коштів на погашення заборгованості, що підтверджується розрахунком заборгованості, що знаходиться в матеріалах справи (а.с.5-6, 7). Відповідно до положень ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч.2 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до положень ст.1281 ЦК України, спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від дня настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами 2 і 3 цієї статті, позбавляється права вимоги. За змістом зазначених норм вбачається, що у разі смерті фізичної особи, боржника за зобовязаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника за зобовязанням. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Зокрема, згідно ст.1299 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Відповідно до ч.4 ст.1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно положень ч.1 ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин», спадкоємці боржника є боржниками перед кредитором лише за умови прийняття спадщини та у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що, прийнявши спадщину після померлого [PERSON] відповідачі у справі - [PERSON] та [PERSON] стали особами, до яких перейшов обовязок померлого [PERSON] з погашення заборгованості за кредитним договором, а невиконання ними вказаного обовязку призвело до порушення прав позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, обовязок сплати на користь позивача судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп. покладається на відповідачів в рівних частинах з кожного по 800 грн.

Outcome: approved