overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

28.02.2014 р. позивачка подала в у суд даний позов мотивуючи позовні вимоги наступним. Сторони зареєстрували шлюб 02.07.2001 року у виконкомі Син.Полянської с/ради Міжгірського району Закарпатської області за актовим записом № 6. Від шлюбу мають чотирьох дітей - [PERSON], [INFO] р.н, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем у позивачки не склалося, оскільки вони мають різні погляди на життя, постійно сваряться, подружжя припинило фактичні сімейні стосунки і спільне проживання більше двох років . Позивачка фактично протягом останніх п'яти років сама виховує та утримує дітей. Згідно рішення Міжгірського районного суду з відповідача присуджено проводити стягнення алментів на користь позивачки на утримання чотирьох дітей. На даний час позивачка разом з дітьми проживає у будинку своїх батьків в с.Син.Поляна Міжгірського району, а відповідач в с.Мостове Доманівського району. У зв'язку з наведеним позивачка звернулася з даним позовом до суду. Позивачка позов підтримала, про що подала суду письмову заяву, справу просить розглянути без її участі. Відповідач на розгляд справи не з'явився, подавши суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згідний, оскільки з позивачкою разом не проживає та не веде спільного господарства більше двох років. Оцінивши встановлене і позиції сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задовольненню, виходячи з такого. Суд, згідно вимог ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, приймає рішення про задоволення позовних вимог, якщо визнання позову не суперечить вимогам закону та не порушує права та інтереси інших осіб. Як видно з позову, який визнав відповідач, сторони більше двох років разом не живуть, зберегти сім'ю не мають наміру, фактично проживають окремо без ознак шлюбу і сім'ї. Отже, дальнійше існування зареєстрованого шлюбу є недоцільним, бо таке суперечитиме моральним засадам та інтересам сторін. Встановлене дає підстави застосувати ст.ст. 104, 105, 111, 112 СК України. Судові витрати до стягнення позивачкою не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

28.02.2017 [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вказує на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Славутського міськрайонного суду від 09.02.2017 року. Від шлюбу подружжя має дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. [PERSON] ухиляється від утримання дочки, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча зобовязаний утримувати дитину, а тому позивачка вимушена звернутись до суду з заявою про стягнення аліментів. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дочку [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 28.02.2017 до досягнення дочкою повноліття. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку сторін по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії 1-БВ № 171423 (а.с.2) Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.. Згідно вимог ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2017 року складає - 1355 гривень. Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошові й сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач позов визнає, працездатний, працює неофіційно, але має заробіток, інших утриманців не має. Стан здоровя дитини також задовільний. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що аліменти з відповідача можуть бути стягнуті в розмірі 700 грн. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

28.02.2017 позивач звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 28 квітня 2001 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис №203. [INFO] від шлюбу народилась дочка [PERSON]. З 2016 року однією сім'єю не мешкають у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. Вказані причини призвели до розпаду сімї, у зв'язку з чим просив розірвати шлюб. До судового засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

28.02.2017 позивач звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що з 20.06.2003 вона та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі, від якого мають малолітню дочку [PERSON], [INFO] На даний час шлюбні відносини з відповідачем припинені, тривалий час вони не ведуть спільного господарства, подальше збереження сім'ї та примирення між ними не можливе, а спір про поділ спільного майна та місце проживання дитини на даний час відсутній. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити, і не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином і в установлений законом строк. Подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позов визнав, просив шлюб з позивачем розірвати. При таких обставинах суд знаходить за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 20.06.2003, від якого вони мають малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] Як зазначила [PERSON], шлюбні відносини с [PERSON] припинені, тривалий час вони не ведуть спільного господарства, подальше збереження сім'ї та примирення між ними не можливе. В силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до ч. 4 чт. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи обставини справи, заважаючи на визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає за необхідне позов задовольнити. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні ним судові витрати на оплату судового збору у розмірі 640, 00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

28.02.2017 р. до суду заявлено позов, в якому позивачка просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Краснопільської сільської ради, площею 0,2500 га, кадастровий номер 0520882800:03:007:0116 для ведення особистого селянського господарства в порядку спадкування за заповітом після смерті 01.10.2015 р. [PERSON], свої вимоги мотивує тим, що 01.10.2015 р. помер її батько [PERSON] після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, у виді розташованої на території Краснопільської сільської ради земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 0520882800:03:007:0116, вона є спадкоємицею цієї спадщини за заповітом, у визначений строк позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття цієї спадщини, однак нотаріус відмовила їй через те, що вказана земельна ділянка має цільове призначення для для ведення особистого селянського господарства, що помилково зазначено в рішенні сільської ради, тому не може нотаріально оформити спадщину. Позивачка в судове засідання не зявилася, в поданій до суду заяві вимоги позову про визнання права власності за нею на вказану земельну ділянку задовільнити, справу просила розглядати без неї (а.с. 29). Представник Краснопільської сільської ради та [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про визнання позову та розгляд справи без них (а.с. а.с. 52,54). З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити повністю з таких міркувань. Доведено, що 01.10.2015 р. помер [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, у виді розташованої на території Краснопільської сільської ради земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2500 га кадастровий номер 0520882800:03:007:0116, [PERSON] є спадкоємицею цієї спадщини за заповітом, у визначений строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття цієї спадщини, однак нотаіус обгрунтовано відмовили у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вказані правовідносини регулюються: - ст.328 ЦК України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; - ч.5 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини; - ст 1218 ЦК України, згідно з якою до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки, [PERSON] як спадкоємиця за заповітом спадкового майна після смерті 01.10.2015 р. батька [PERSON] земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2500 га кадастровий номер 0520882800:03:007:0116 не може нотаріально оформити своє спадкове право, хоча на день смерті спадкодавцю належала зазначена земельна ділянка на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 42546421 від 20.08.2015 року, то необхідно в судовому порядку визнати за позивачкою право приватної власності на зазначене нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

28.02.2017 р. до суду заявлено цей позов. В даній заяві позивачка вказала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 16.06.2008 року по 25.10.2016 року від спільного шлюбу з відповідачем у них є син - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження [NUMBER]. В позовній заяві позивачка зазначила, що батько дитини - відповідач по справі [PERSON] матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає, таким чином угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач в даний час ніде не працює. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги змінила та просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягувати від 28.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити повністю з таких міркувань. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 5), але добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню свого неповнолітнього сина. Зазначені правовідносини регулюються: - ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; - ч. 1 ст. 184 СК України, згідно з якою, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. - ч.1 ст. 75 СК України, згідно з якою дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. - ч. 4 ст. 75 СК України, відповідно до якої один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню своєї дитини, чим порушує її майнове право, але має можливість надавати матеріальну допомогу, то з метою захисту майнового права дитини, з [PERSON], необхідно стягувати аліменти на користь [PERSON], на утримання неповнолітнього сина 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягувати від 28.02.2017 року і до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

28.02.2017 р. до суду заявлено цей позов. В даній заяві позивачка вказала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 03.09.201 року був розірваний. Від спільного шлюбу з відповідачем вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. В даний час відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між ними не досягнуто. Відповідач є інвалідом отримує пенсію, крім цього в даний час працює, має значний дохід, може надавати матеріальну допомогу в частці від заробітку (доходу). Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягувати від 28.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні, позовні вимоги визнав в повністю, не заперечував щодо їх задоволення та надав суду довідку видану Надросянської сільською радою про те що він тимчасово не працює. З урахуванням позиції сторін та матеріалів справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити повністю з таких міркувань. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] р. н., що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 5), але добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню своєї дочки, відповідач тимчасово не працює, але отримує пенсію по інвалідності. Зазначені правовідносини регулюються: - ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; - ч.1 ст.183 СК України, згідно з якою, частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дочки, чим порушує її права, але отримує регулярний дохід, то з метою захисту майнових прав дитини, з [PERSON] необхідно стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягувати від 28.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, що суд визначає з урахуванням майнового стану, а також виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави 640 гривень судових витрат по оплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

28.02.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 листопада 2012 року Таранівською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №22. В обґрунтування позову зазначив, що з 10.11.2012 року перебуває у шлюбі з відповідачкою, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, через різницю характерів, що призвело до припинення шлюбних відносин. Спору про розділ майна, що є їхньою сумісною власністю немає, спору стосовно місця проживання та виховання дитини між ними немає, оскільки вирішено в добровільному порядку за взаємною домовленістю. Примирення між ними неможливе. Збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Відмовився від стягнення з відповідачки [PERSON] на його користь судових витрат пов'язаних зі сплатою судового збору. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] подала заяву від 14.04.2017 року про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про шлюб та копії свідоцтва про народження, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.11.2012 року, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 6, 7). Зі змісту заяв, поданих сторонами, вбачається, що ними визнані та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що фактично вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Спору про розділ майна та місце проживання малолітнього сина між сторонами немає. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ч. ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач [PERSON] у заяві наполягав на розірванні шлюбу, проти чого не заперечувала відповідачка [PERSON], а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам сторін, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Оскільки позивач у заяві відмовився від відшкодування судових витрат, судовий збір, сплачений ним під час подання позову, залишається за його рахунок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

28.02.2017 року [PERSON] звернулась із заявою про відновлення втраченого судового провадження, а саме рішення суду у цивільній справі за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви [PERSON] послалась на те, що 15.10.1992 року Іллічівським районним судом м. Одеси було ухвалене рішення про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], справа №2-781. Оскільки зазначене судове провадження було знищено за закінченням терміну зберігання, а наявний в суді оригінал судового рішення є не підписаним суддею, заявник просила відновити текст судового рішення. [PERSON] стверджувала, що виписку з рішення суду вона не отримувала, в 2017 році звернулась до суду з заявою про видачу копії судового рішення, яку не отримала з вищевказаних обставин. Сторони в судове засідання не зявились, повідомлялись про розгляд заяви в порядку статей 74-76 ЦПК України, заявником подана заява про вирішення питання про відновлення втраченого провадження за її відсутністю. Дослідивши заяву, додані до неї документи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав: Суду в порядку розділу ХІ ЦПК України надано право відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито. Відповідно до ст. 408 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд ухвалює рішення про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. Як вбачається з матеріалів справи в провадженні Іллічівського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу № 2-781/92, цивільна справа знищена за терміном зберігання. В архіві Малиновського районного суду м.Одеси зберігається оригінал рішення, який, однак не підписаний суддею. Вищевказані обставини підтверджуються довідкою архіву Малиновського районного суду м.Одеси від 28.02.2017 року, оригіналом рішення суду. При таких обставинах, суд вважає установленим зміст судового рішення від 15.10.1992 року по цивільній справи № 2-781/92, який підлягає відновленню.

Outcome: approved