Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

29.02.2016 позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача ПАТ «Дельта Банк», просив визнати поруку [PERSON] припиненою за договором поруки №193375 від 02.04.2008, укладеним з ПАТ «УкрСиббанк», з 30.12.2008. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 02.04.2008 між нею та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», в забезпечення кредитних зобов'язань [PERSON] перед Банком за кредитним договором № 11325912000 від 02.04.2008, укладено Договір поруки №193375. Згідно умов кредитного договору процентна ставка встановлена в розмірі 11,9% річних, в подальшому процентна ставка була змінена з 11,9% на 23,8 % річних, однак без згоди поручителя. Оскільки обсяг відповідальності за договором поруки збільшився без згоди поручителя, просить визнати поруку припиненою на підставі ч.1 ст. 559 ЦК України. У судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав, посилаючсиь на викладені в позові обставини, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на викладене в письмових запереченнях, просив відмовити в задоволенні позову. Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначив, що Додатковою угодою №1 до Основного договору не було збільшено обсяг відповідальності поручителя, оскільки остання була укладена на виконання умов Основного договору, відповідно до яких передбачено порядок зміни процентної ставки в сторону її збільшення. Крім того зазначив, що надання банком позичальнику повної відстрочки погашення основного боргу терміном на 6 місяців без продовження строку дії кредитного договору не збільшує обсяг відповідальності поручителя. Таким чином вважав відсутніми підстави для визнання поруки припиненою. Одночасно зауважив, що позивач звернулась до суду з позовом зі спливом позовної давності, а тому наявні підстави відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України для відмови у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. На підставі пояснень сторін та наявних в матеріалах справи письмових доказів судом встановлено наступні обставини. 02.04.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11325912000, відповідно до умов якого, Банк надав Позичальнику кредит на суму 250000 доларів США зі сплатою 11,90 % річних та з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 01.04.2038. (а.с.4-7) Згідно з Додатковою угодою №1 до Кредитного договору №11325912000, укладеної між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], сторони погодили, що Позичальник зобов'язується не пізніше ніж через 30 календарних днів з дати укладення цієї Додаткової угоди докласти всіх необхідних зусиль, здійснити всі необхідні дії та укласти або забезпечити укладення (якщо забезпечення за Договором надає третя особа) відповідних договорів про внесення змін та /або додаткових угод до усіх договорів забезпечення, які були та/або будуть укладені у забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Договором щодо надання згоди осіб, які передали забезпечення за Договором, на зміну зобов'язання, обумовлену підписанням цієї Додаткової угоди. У випадку невиконання Позичальником зобов'язання, встановленого цим пунктом Додаткової угоди протягом 30 календарних днів з дати укладення цієї Додаткової угоди, Банк набуває право вимоги на дострокове повернення кредиту та нарахованої плати за кредит у порядку встановленому Договором та/або визнати цю Додатокву угоду такою, що втратила чинність. (а.с.18) Згідно з Додатковою угодою №1 до Кредитного договору №11325912000, укладеної між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], сторони домовилися викласти п.1.3.1 в наступній редакції: «1.3.1 За користування кредитними коштами за цим Договором встановлюється процентна ставка в розмірі 11,9% річних, якщо не встановлена інша ставка згідно умов цього Договору. П.1.3.2 Договору в наступній редакції: «1.3.2. За користування кредитними коштами понад встановлений Договором строк процентна ставка встановлюється у розмірі 23,8% річних. Такий розмір ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за Договором.(а.с.19-22) В забезпечення зобов'язань [PERSON] перед Банком за кредитним Договором №11325912000, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Договір поруки №193375, за умов якого, поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним Договором № 11325912000. (а.с.29-30) Відповідно до положень ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Cуду України у справі №6-20цс11 від 21.05.2012, збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає у разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. Згідно з Постановою Верховного Суду України від 05.02.2014 у справі №6-160цс13, обсяг зобов'язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частина перша, друга статті 553 ЦК України). Виходячи з положень ч.1 ст. 559 ЦК України та позицій Верховного Суду України порука припиняється за наявністю обов'язково двох умов: зі зміною основного зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну і що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Доводи позивача про зміну процентної ставки з 11,90% до 23,8% річних, проте без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг її відповідальності суд вважає безпідставними та такими, що базуються на власний розсуд та суб'єктивному тлумаченні положень Додаткової угоди №1 до Кредитного договору. Відповідно до п.1.3.1 Кредитного договору, за користування кредитними коштами протягом перших 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 11,90% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Договору. За користування кредитними коштами понад встановлений Договором термін Банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки, вказаної у цьому пункті. Нарахування вищевказаної процентної ставки на прострочену суму основного боргу починається з дня виникнення простроченої суми основного боргу, а саме з наступного дня після дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у Договорі. Проценти нараховуються на прострочену суму основного боргу за підвищеною ставкою до моменту погашення такої заборгованості. Розділом 5 Кредитного договору визначено порядок зміни процентної ставки за Договором, зокрема наведено умови, обставини, за яких Кредитор може змінити розмір процентної ставки в сторону її збільшення, порядок та граничні розміри такого збільшення. Аналізуючи зміст п. 1.3.1 Додаткової угоди №1 до Кредитного договору та п.1.3.1 Кредитного договору суд дійшов висновку, що обсяг відповідальності поручителя не збільшився. Зміна розміру процентної ставки до 23,8% річних, яка застосовується на прострочену суму боргу була передбачена самим Кредитним договором, а тому згода поручителя не вимагається. Крім того, відстрочка погашення основного боргу терміном на 6 місяців без продовження строку дії кредитного договору не призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами, а тому не збільшує обсяг відповідальності поручителя. За вказаних обставин, виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги задоволенню не підлягають внаслідок їх безпідставності та необґрунтованості.

Outcome: dismissed