Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

29.01.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: визначити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Припинити стягнення з нього на користь відповідачки аліментів, призначених рішенням Баранівського районного суду від 13.05.2006 року. Обгрунтовуючи позов, зазначив 08 листопада 2002 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстровано у виконкомі Першотравенської селищної ради Баранівського району Житомирської області, актовий запис № 25. Від шлюбу у них народились спільні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 22 лютого 2016 року по справі № 273/100/16-ц шлюб було розірвано, діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] залишені на виховання матері [PERSON] , [INFO] . Відповідно рішення Баранівського районного суду від 13 травня 2016 року по справі № 273/429/16-ц з позивача [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 400 (чотириста) грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення аліментів з 04.04.2016 року і до досягнення повноліття дочкою [PERSON] , тобто до [INFO] , до досягнення повноліття сином [PERSON] , тобто до [INFO] та до досягнення повноліття сином [PERSON] , тобто до [INFO] , відповідно. Заборгованість по сплаті аліментів на дітей відсутня . [PERSON] та діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] мають місце реєстрації за адресою: [ADDRESS] , проте за вказаною адресою не проживають. З народження та по даний час діти проживають разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] з 2016 року після розлучення мала тимчасові заробітки у м.Київ, [INFO] народила 4-ту дитину, наразі проживає зі співмешканцем у найманому будинку за адресою: Чернігівська обл., Борзнянський р-н, с.Високе. Позивач повністю опікується інтересами і потребами дітей, піклується про них, займається вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям дітей. Ніколи не перешкоджав і не має наміру у подальшому перешкоджати спілкуванню матері із дітьми. Донька [PERSON] є студенткою 2 курсу Новочорторийського державного аграрного технікуму, проживає з батьком, має прихильність до матері (відповідачки), проте має намір в подальшому проживати з батьком . Син [PERSON] та син [PERSON] також проживають з батьком та є учнями 6 та 2 класу Першотравенського ліцею відповідно. Він повністю віддає дітям свою любов і турботу, велику увагу приділяє розвитку дітей, систематично відвідує батьківські збори, постійно цікавиться шкільним життям хлопців. Окрім відвідин навчального закладу, грає у розвиваючі ігри, разом читають книжки, займаються господарством, навчає хлопців різних ремесел. Мати дітей (відповідачка) участі у вихованні дітей майже не приймає, матеріально майже не допомагає, протягом останнього року дітей відвідувала лише двічі: у червні та вересні 2019 року. У листопаді 2019 року відповідачка народила 4-ту дитину. В подальшому відповідачка має намір забрати дітей на проживання з нею, однак на сьогодні остаточно не визначилась, де буде проживати. Позивач вважає, що в інтересах дітей проживати разом з ним. Наразі у дітей сформовані сталі соціальні зв`язки з однолітками, різкий переїзд, зміна навчального закладу в інший район, область може негативно вплинути на дітей. Він в змозі повністю забезпечувати матеріальні та інші потреби дітей, маючи хоч і тимчасові, але хороші заробітки. Сам факт того, що діти з народження і по даний час проживали з ним, були забезпечені належним чином, говорить про те, що він і в подальшому зможе належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, а тому вважає, що суд повинен врахувати ці обставини та визначити місце проживання дітей з ним. Також вказує, що спілкуванню відповідачки з дитиною він не перешкоджає, але на сьогоднішній день психологічно діти не готові проживати разом з матір`ю, оскільки вихованням дітей здебільшого займався він один і у нього з ними тісні зв`язки, як батька та дітей. Ухвалою суду від 04.03.2020 року відкрито загальне позовне провадження по справі, надано відповідачу строк для подання відзиву, справу призначено до підготовчого засідання, в яке викликано учасників справи. До судового засідання позивач подав заяву в якій просив розглядати справу без його участі, уточнив позовні вимоги та просив змінити місце проживання дітей: [PERSON] , 2012 року народження та [PERSON] , 2007 року народження, а саме з батьком - [PERSON] та звільнити його від сплати аліментів на користь відповідачки [PERSON] призначені рішенням суду від 13 травня 2016 року. Відповідач [PERSON] відзив на позов не подала, надіслала 13 березня 2020 року на адресу суду заяву в якій просила, розглядати дану справу без її участі, уточнені позовні вимоги визнає повністю та просить їх задовольнити. Представник третьої особи - служба у справах дітей Баранівської міської ради свого представника не направила, будучи належним чином повідомлена, що підтверджується підписом уповноваженої особи Баранівської міської ради, про вручення повідомленя про виклик до суду, що міститься в книзі розносної місцевої кореспонденції Баранівського районного суду Житомирської області. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, враховуючи відсутність заперечень проти позову з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 22 лютого 2016 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , залишено проживати з матір`ю [PERSON] (а.с.14). Згідно рішення суду від 13.05.2016 року, з [PERSON] , стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття (а.с.15-16). Відповідно до довідки виданої, в.о. старости за №52 від 16.01.2020 року, позивач [PERSON] , проживає з донькою [PERSON] , 2003 року народження, сином [PERSON] , 2007 року народження та сином [PERSON] , 2012 року народження, проживають без реєстрації в [ADDRESS] (а.с.17). Відповідно до рішення виконавчого комітету Баранівської міської ради №276 від 27.12.2019 року, затверджено висновок служби у справах дітей Баранівської міської ради про доцільність визначення місця проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] ,1973 року народження (а.с.21). Згідно висновку служби у справах Баранівської міської ради, служба вважає доцільним змінити місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] ,1973 року народження (а.с. 22). Відповідно до ч. 3 та ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ч. 1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. За правилами ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 р., яка знайшла своє відображення і в Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ) як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини. Декларацією прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. При вирішенні даного спору щодо зміни місця проживання неповнолітніх дітей суд бере до уваги вік дітей: [PERSON] , 12 років, [PERSON] , 8 років. Сини виявили бажання проживати разом із батьком, їх більшу прихильність до батька. Також суд враховує заяву відповідачки про визнання позовних вимог. Проте визначальним, на думку суду, є те, що особа батька дітей - [PERSON] , [INFO] , характеризується позитивно, він має власне житло - будинок по [ADDRESS] , який згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 16.01.2020 року, знаходиться в задовільному стані. Батько дітей має земельну ділянку та автомобіль, офіційно не працює. На відміну від батька, мати дітей не має власного житла, після розлучення тимчасово проживає в Чернігівській області на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, проживає із співмешканцем. Відповідачка не надала суду доказів щодо наявності виняткових обставин, які б дозволяли розлучити неповнолітніх дітей. Суд вважає, що зміна місця проживання дітей з батьком буде відповідати інтересам дітей. Тому з урахуванням встановлених обставин у справі та наданих сторонами доказів, а також враховуючи заяву відповідача про визнання позову, суд вважає можливим позов задовольнити. З 22 лютого 2016 року - тобто з моменту розлучення батьків, діти проживають разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , та повністю перебувають на його утриманні. [PERSON] та [PERSON] навчаються за місцем проживання у Першотравенському ліцеї, відповідно в 6- му та 2 -му класах. Донька [PERSON] навчається на 2 курсі в Новочарторійському агроколеджі. Відповідач не заперечувала, що діти з лютого 2016 року перебувають на утриманні їх батька - [PERSON] в с. Глибочок Баранівського району. У відповідності до частини першої статті 161 СК України спір щодо визначення проживання неповнолітніх дітей може бути вирішений органом опіки і піклування. Враховуючи те, що діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] прописані з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] , але мати з квітня 2019 року проживає із співмешканцем в Чернігівській області, тому 27.12.2019 року службою у справах дітей Баранівської міської ради, з урахуванням думки дітей, прийнято рішення, яким визначено за доцільне змінити місце проживання дітей з батьком - [PERSON] . Можливість звільнення особи від сплати аліментів у випадку зміни її матеріального або сімейного стану, або за наявності інших обставин, що мають істотне значення, передбачена статтею 273 СК України. Застосовуючи вказані норми закону, суд виходить із того, що з часу ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, а саме з 13 травня 2016 року, змінились обставини та діти стали постійно проживати з батьком та перебувати на його повному утриманні (за згодою матері ), яка звернулася до суду із заявою про визнання позову, тому сукупність вказаних обставин дає право на звільнення батька від сплати аліментів на користь матері, з якою діти вже не проживають, з моменту прийняття рішення органом опіки та піклування про зміну місця проживання дітей з батьком. За клопотанням позивача судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного, та

Outcome: approved