overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

27.05.2019 року позивач через свого представника звернулася до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до відповідача\~про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Калинівської сільської ради Бахмутського району Донецької області. Вона є спадкоємцем за законом, інших спадкоємців немає. Вчасно звернутися\~до нотаріуса\~про прийняття\~спадщини позивач\~не змогла,\~через загубленість\~оригіналів правовстановлюючих\~документів на\~спадщину і\~лише в\~березні 2019\~року позивачка\~знайшла загублені\~документи,\~при зверненні\~до нотаріальної\~контори приватний\~нотаріус своїм\~листом роз`яснила\~позивачу,\~що вона\~пропустила строк,\~для прийняття\~спадщини. Просила надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник\~відповідача\~у судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи у відсутність відповідача, проти позовних вимог не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася, [INFO] , батьками значаться: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 12 квітня 1986 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище [PERSON] . Згідно державного акту на право власності не земельну ділянку від 08 травня 2003 року, [PERSON] на підставі розпорядження голови Артемівської райдержадміністрації від 07 травня 2003 року № 345, є власником земельної ділянки площею 3,2847 га., що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ [NUMBER] від 14.02.2019 року. Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.9) [PERSON] , помер [INFO] у місті Полонне, Полонського району, Хмельницької області. Частиною 3 статті 1272 Цивільного кодексу України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вказану позивачем причину пропуску строку, суд вважає поважною, та вважає за необхідне\~\~надати позивачу додатковий строк для надання заяви про прийняття спадщини 3 місяця, та позов задовольнити, так як він знайшов своє підтвердження доказами у судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

27.05.2019 року представник заявника звернулась до суду з заявою, в якій просила встановити факт смерті. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла мати заявника - [PERSON] в м. Горлівка, Донецької області, яка народилася, [INFO] с. Бургова Хотинецького району Орловської області. Органи державної реєстрації актів цивільного стану відмовились зареєструвати її смерть, посилаючись на відсутність висновку медичної установи про причину смерті. Встановлення цього факту заявнику потрібно для отримання свідоцтва про смерть. Заявник, представник заявника у судове засідання не з`явились, за заявою просили розглядати справу за їх відсутністю. Представник заінтересованої особи - Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Донецької області до судового засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Представник заінтересованої особи - Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до судового засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з довідки про смерть № 2396 від 10.11.2018 року, [PERSON] померла [INFO] , причина смерті - гостра серцево судинна недостатність, атеростклеритчний каронарокардісклероз, народилася [PERSON] , [INFO] с. Бургова Хотинецького району Орловської області. Суд вважає, що факт смерті [INFO] у м. Горлівка Донецької області, [PERSON] , якай народилася [INFO] в певний час і при певних обставинах підтверджений письмовими матеріалами справи: довідкою про смерть №2396 від 10.11.2018 (арк.с.14). Згідно з повідомленням відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Бахмут, Бахмутського міського управління юстиції від 10.05.2019 року, неможливо без рішення суду провести реєстрацію факту смерті [PERSON] через відсутність належно оформленого медичного висновку. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на отримання коштів на поховання та свідоцтва про право на спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

27.05.2019 р. представник позивача звернувся до суду із даною заявою. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що рішенням Оболонського р/с м. Києва від 01.12.2015 р. позов АТ «Універсал банк» було задоволено. Як вказано у заяві в отриманому виконавчому листі від 17.02.2016 р. неналежно вказано ідентифікаційний код відповідача [PERSON] , що перешкоджає його пред`явленню до виконання. Тому посилаючись на зазначені обставини, заявник просить суд задовольнити дану заяву. Сторони в судове засідання не викликались. Суддя, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив обставини, що викладені нижче. Дійсно Оболонського р/с м. Києва від 01.12.2015 р. позов АТ «Універсал банк» було задоволено. Згідно до ч. 1 ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Згідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Тому враховуючи вищевикладене суд вважає, що заява АТ КБ «Приватбанк» підлягає задоволенню, так як дійсно у виконавчому листі вказано у інший номер справи. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

27.05.2019 р. судом ухвалено рішення про часткове задоволення позову. Позивач просить стягнути з відповідача 5000 грн. у якості компенсації витрат, понесених ним на професійну правничу допомогу. Учасники справи у судове засідання 17.07.2019 р. не з`явилися. Представники позивача подали заяви про проведення судового засідання у їх відсутності. Відповідачі, їх представники та третьої особи про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань не подавали. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Оцінивши докази, вивчивши матеріали справи, суд встановив таке. Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 27.05.2019 р. частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , з участю третьої особи на стороні позивача: КП «Червонограджитлокомунсервіс» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири. Позивач стверджує, що останній поніс витрати на правову допомогу у сумі 5000 грн. Розмір таких витрат підтверджується такими документами: 1) квитанцією № 16084074 від 07.05.2018 р.; 2) договором про представництво інтересів від 17.04.2018 р.; 3) детальним описом виконаних робіт по справі від 31.05.2019 р. Такі документи є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт понесення позивачем витрат, що пов`язані з правничою допомогою адвоката. Заявлений розмір витрат на оплату правничих послуг адвоката є співмірним з складністю справи та наданих ними послуг; часом, витраченим на надання відповідних послуг; обсягом наданих адвокатами послуг. За наведених обставин та міркувань, а також за правилами ч. 2 ст. 137, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача [PERSON] . Враховуючи викладене, заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

27.05.2020 [PERSON] звернувся до суду з даною заявою. В обґрунтування вказує, що рішенням Тенівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.02.2020 було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Але в даному рішенні судом не вирішено питання про відновлення дошлюбного прізвища позивача. На підставі викладено, [PERSON] просить ухвалити додаткове рішення, яким відновити її дошлюбне прізвище - [PERSON] . Сторони по справі в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України, неявка сторін не є перешкодою у вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Тенівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.02.2020 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.9-10). Відповідно до п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Таким чином, оскільки судом, при ухваленні рішення не було вирішено питання стосовно відновлення дошлюбного прізвища позивача, суд вважає необхідним заяву задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

27.05.2020 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 01.09.2006 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис за № 980. Підставою для розірвання шлюбу зазначає різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Позивач [PERSON] в судовому засіданні 22.06.2021 позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримала в повному обсязі. Зазначила, що строк для примирення не потрібен та вона не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Оскільки позивач не заперечувала проти такого розгляду справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наданих позивачем доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. 01.09.2006 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції м. Харків, актовий запис № 980, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Під час вказаного шлюбу у сторін народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 24 Сімейного кодексу України (далі - СК) також передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 110 СК, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сімейне життя позивача та відповідача не склалось, шлюбно-сімейні відносини сторін припинено, розірвання шлюбу відповідає інтересам позивача. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу порушуватиме засади добровільності шлюбу та суперечитиме інтересам позивача, у зв`язку з чим наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до заяви позивача суд після розірвання шлюбу залишає їй прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

27.05.2020 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . В обґрунтування позову зазначено, що 25.01.2003 між ними укладено шлюб. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу стали постійні сварки, через різні погляди на життя. Примирення не можливо. У зв`язку з чим позивач просив розірвати шлюб. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, позов підтримав, просила розірвати шлюб. Відповідач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю, позов визнала, просила розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 25.01.2003 у відділі реєстрації актів громадського стану Калінінського районного управління юстиції м. Донецьк, актовий запис №26. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на теперішній час сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

27.05.2020 позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач є батьком дитини. Син проживає з нею, вона займається його вихованням та утриманням. Відповідач з ними не проживає, матеріальну допомогу на утримання сина надає не завжди вчасно та не у повному розмірі. Просила стягнути з відповідача на її корист,ь на утримання сина щомісячно по 3 000 грн. до досягнення сином повноліття. Провадження у справі відкрито 27.05.2020 за правилами спрощеного позовного провадження. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Пояснила, що окрім коштів на утримання сина, необхідні кошти на його лікування та додаткове навчання. Відповідач позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1500 грн. Зазначав, що він не впевнений у тому, що кошти у розмірі 3 000 грн щомісячно позивач буде витрачати на утримання сина. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд керується наступним. Установлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю, позивачем по справі, яка займається його вихованням та утриманням. Відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина добровільно, але розмір та періодичність такої допомоги не влаштовує позивача. Стаття 180 СК України зобов`язує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей, то суд враховує наступне. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1500 грн. щомісячно, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 182 СК України , оскільки є більшим ніж 50% прожиткового мінімуму встановленого державою на дітей віком від 6 років. Позивач не надала суду доказів того, що відповідач спроможний сплачувати аліменти у розмірі 3000 грн щомісячно. Щодо додаткових витрат на утримання дитини, то норми СК України передбачають стягнення з батьків додаткових витрат на утримання дитини, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Позивач таких позовних вимог не заявляла. За таких обставин суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі по 1 500 грн щомісячно. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840.80 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

27.05.2020 позивач звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що із 20.07.2013 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем не проживають разом як подружжя через втрату почуття любові та поваги. На даний момент сторони спільне господарство не ведуть, не мають спільного бюджету, шлюб має формальний характер, тому збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та унеможливлює примирення між сторонами. Ухвалою від 11.06.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання з викликом сторін. Судом сторонам було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу також надіслано і копію позову з додатком. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надала, копію ухвали та копію позовної заяви з додатками отримала 17.06.2020. В судове засідання сторони не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримав, а відповідач визнала позов у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 20.07.2013 перебувають у шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 20.07.2013 серії [NUMBER] (а.с.8). Сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження від 22.05.2013 серії [NUMBER] (а.с.9). Як зазначає позивач у позовній заяві, з відповідачем не можуть проживати разом як подружжя через відсутність порозуміння, втрати почуття кохання. Збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та унеможливлює примирення між ними. У відповідності до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 3 ст. 115 СК України регламентовано, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнала, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст. 7, 24, 110, 112, 113, 115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

27.05.2020 р [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 листопада 2005 року у Мирутинській сільській раді Славутського району Хмельницької області, актовий запис № 07, так як з 2015 року вони проживають окремо; спільне господарство та бюджет не ведуть; сім`я розпалась через відсутність взаєморозуміння та поваги. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи у спрощеному провадженні, не подав суду клопотання про розгляд справи за участю сторін, письмового відзиву на позовну заяву не подав. Дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 листопада 2005 року у Мирутинській сільській раді Славутського району Хмельницької області, актовий запис № 07 (а.с.5); мають неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , сина - [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні (а.с.7-9). Спору про місце проживання дітей між сторонами немає. Сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, стосунки між ними зіпсувались, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, відсутнє бажання відновлювати сімейні стосунки, а така атмосфера в сім`ї суперечить інтересам сторін та неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Тому, відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей, обставини життя подружжя, суд знаходить, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову суд знаходить за необхідне стягнути з відповідача в користь позивачки судові витрати, а саме - сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved