Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

27.04.2017 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], в якому просить: визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: кв. № 62 за адресою: м. Чернігів, вул. І.Мазепи, буд. 22. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником [ADDRESS] та прописана за даною адресою. Разом з нею прописана її донька [PERSON] Зазначає, що з жовтня 2015 року відповідач в спірній квартирі не проживає, не сплачує комунальні платежі. У звязку з реєстрацією відповідача в спірній квартирі, на позивача покладаються зайві витрати за комунальні послуги. Позивач в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у її відсутність. Суд визнав можливим справу розглянути у відсутність позивача та відповідача, за наявними в матеріалах справи доказами. Оскільки сторони у судове засідання не з»явились, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що на праві особистої власності [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (нині [PERSON]) в м. Чернігові, в якій зареєстровані: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.20-23, 24, 7). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Підстави втрати права на користування житловим приміщенням регулюються ст. 71,72 ЖК України в разі користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського фонду та ст. 405 ЦК України в разі користування майном (житлом) власника. Як встановлено судом, квартира [ADDRESS] є майном (житлом) позивача, відповідач є членом її сім'ї, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім»ї власника втрачає право на користування цим житлом в разі відсутності в житлі понад один рік без поважних причин, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В позові [PERSON] стверджувала, що відповідач, яка доводиться їй донькою з жовтня 2015 року, тобто більше 1 року, не проживає в квартирі, належній позивачу. 26.04.2017 року, комісією у складі майстра ОЖБК та сусідів був складений акт, затверджений керуючим ОЖБК, в якому зазначено, що [PERSON], в [ADDRESS] фактично не проживає з жовтня 2015 року, її особистих речей в квартирі не має. (а.с.8) На думку суду позивач довела той факт, що відповідач понад один рік не проживає за місцем реєстрації, отже на виконання вимог ч.2 ст. 405 ЦК України, [PERSON] слід визнати такою, що втратила право користування вказаним жилим приміщенням.

Outcome: approved