Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

29.06.2017 року до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частину спільного сумісного майна, яку було зміено 25.09.2017 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі він, перебував у зареєстрованому шлюбі з 14.09.2013 року. Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 12.01.2017 року шлюб було розірвано. Під час шлюбу згідно договору купівлі-продажу від 10.05.2014 року була придбана квартира [ADDRESS], загальною площею 57,9 кв.м., житловою площею 41,7 кв.м., просить визнати вказану квартиру спільною сумісною власністю та визнати за ним 1/2 частину квартири. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов, та в подальшому надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю, в подальшому до суду не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у встановленому Законом порядку. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю, в подальшому надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про визнання позовних вимог. Оскільки відповідач позов визнала, тому відповідно до ч.4\~ст.174 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке, на думку суду, не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до\~ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення наявні всі законні підстави. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2013 року, (а.с.6), який рішенням Тернівського районного суду м.Кривого Рогу шлюб було розірвано, ( а.с.7). Згідно договору купівлі - продажу від 10.05.2014 в період зареєстрованого шлюбу сторонами набуто нерухоме майно, а саме квартира [ADDRESS] (а.с. 8-9). Правовідносини між сторонами регулюються наступними правовими нормами. Згідно\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини і навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1\~ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1\~ст. 70 СК України). Згідно до ч. 1\~ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до\~ст.355 Цивільного кодексу України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч.3\~ст.368 Цивільного кодексу України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Незважаючи на той факт, що вищевказана квартира була зареєстрована лише на ім'я відповідача (як одного з подружжя), дане нерухоме майно вважається спільним сумісним майном подружжя. Частки кожного із співвласників в праві на дану квартиру не визначені та договорів щодо квартири не укладалось. У зв'язку з цим, кожен із співвласників квартири вважається власником усієї квартири спільно з іншим співвласником у рівних частках. З урахуванням встановлених вище обставин, визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає, що позов обґрунтований, та необхідно визнати спірну квартиру об'єктом спільною сумісної власності подружжя і визнати за позивачем право власності на 1/2 частину вказаної квартири в порядку поділу спільної сумісної власності подружжя. На підставі викладеного, ст.ст.\~60,\~69,\~70,\~71 СК України, ст.ст.\~325,\~365,\~368-370,\~372 ЦК України, п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, ст. та

Outcome: approved