Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

27.08.2014 р. прокурор Міжгірського району в інтересах відділу охорони здоров'я Міжгірської РДА звернувся із позовом до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілих від злочину, вмотивувавши вимоги наступним. 11.05.2014 року [PERSON] заподіяв своїй неповнолітній дочці [PERSON], [INFO], легкі тілесні ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров'я, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 ч.1 КК України. 11.05.2014 року [PERSON] заподіяв своїм неповнолітнім дітям [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров'я, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 ч.2 КК України. Потерпілі [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], від даних злочинів перебували на стаціонарному лікуванні в Міжгірській районній лікарні з 13 травня по 23 травня 2014 року. Вартість перебування хворих на стаціонарному лікуванні у медичному закладі склала 2093,90 грн. кожного, в цілому витрати склали 6281,70 грн.. Тому просить стягнути з [PERSON] витрати понесені на стаціонарне лікування потерпілих від злочину в сумі 6281,70 грн.. Прокурор Самолюк М.В. при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю, просить такі задоволити. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з'явився, згідно поданої довідки Верхньобистрянкої сільської ради на території сільської ради відсутній. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно вироку Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21.07.2014 року [PERSON] визнано винним та засуджено у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. 125 ч.1 та ст. 125 ч.2 КК України. Як вбачається з вироку суду, [PERSON] визнав вину у вчиненні ним вищезазначених кримінальних правопорушень. В зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в період з 13.05.2014 р. по 23.05.2014 р. перебували на стаціонарному лікуванні в Міжгірській районній лікарні. Згідно розрахунку сектору охорони здоров'я Міжгірської РДА на лікування [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було витрачено по 2093,60 грн. на кожного. Відповідача було визнано винним та засуджено по кримінальній справі, витрати, зазначені у позові, відповідачем не відшкодовані, та при винесенні вироку по кримінальній справі з відповідача не стягувалися. Відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров'я, що є у державній власності або власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 р. за № 11 роз'яснено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. З матеріалів справи вбачається, що між злочинними діями відповідача та лікуванням потерпілих є причинний зв'язок, а тому з урахуванням вищенаведеного витрати на стаціонарне лікування потерпілих мають бути відшкодовані відповідачем повністю. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, то такий слід стягнути з відповідача в дохід держави. Отже, з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн..

Outcome: approved