Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

27.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки, де просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 952/2479SFPR7 від 23.09.2011 року у розмірі 7 559,46 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн.. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачкою 23.09.2011 року був укладений кредитний договір № 952/2479SFPR7, згідно якого банк надав відповідачці кредит у сумі 8103,11 грн.. 19.06.2013 року між ПАТ «Платинум Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 20130619-К у відповідність до умов якого банк відступив позивачу право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), таким чином позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача (витяг з договору факторингу стор.1, 2, 11). Відповідно до виписки з реєстру боржників від 19.06.2013 року позивач набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 7 559,46 грн.. На виконання умов договору факторингу №20130619-К від 19.06.2013 року, ПАТ «Платинум Банк» було направлено відповідачці лист з повідомленням про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», про зміну умов кредитного договору. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов'язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених цим договором. Але відповідач не виконала умови кредитного договору. Після відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», відповідач не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. [PERSON] має непогашену заборгованість за кредитним договором від 23.09.2011 року в сумі 7 559,46 грн., із них: 5 520,68 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 522,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1516,78 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Посилаючись на ст., ст. 509. 512, 526, 530, 549. 610 - 612, 625 ЦК України просять їх вимоги задовольнити. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність, де вказав, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі з підстав вказаних в позові, зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася повторно, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачки, постановивши заочне рішення відповідно до вимог ст., ст. 224 - 226 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до діючого законодавства, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і ч., ч.1, 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що за заявою відповідачки, 23.09.2011 року між ПАТ «Платинум Банк» та відповідачкою було укладено кредитний договір з обслуговування кредитної картки та страхування життя позичальника № 952/2479SFPR7 (а.с.6-7). За даним договором банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) на наступних умовах: сума кредиту - 8 103,11 грн.; строк кредитування - 36 місяців; кредитна ставка за користування кредитом - 0,0001% річних; комісія за надання кредиту - 528,00 грн.; комісія за обслуговування кредиту -243,00 грн.; цільове призначення - купівля товару; дата повернення кредиту - 23.09.2014 року; датою видачі кредиту вважається день списання коштів з позичкового рахунку (п.1.1.1.) Позичальник зобов'язувався повернути суму кредиту, відсотки, винагороди відповідно до кредитного договору. Банк свої зобов'язання виконав в повному обсязі (а.с. 10), що підтверджується меморіальним ордером, а відповідач - свої зобов'язання належним чином не виконує, оскільки почала допускати прострочення по платежам (а.с.-11 - 15). На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що при укладенні договору кредиту сторони досягли згоди щодо його умов у відповідності зі ст.638 ЦК України, які є обов'язковими до виконання ними. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. З повідомлення, яке було направлено відповідачці (а.с.16) від 25.06.2013 року вбачається, що ПАТ «Платинум Банк» повідомило їй про те, що 19.06.2013 року між банком та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №20130619-К згідно з умовами якого банк відступив позивачу право вимоги від [PERSON] коштів в сумі 7 559,46 грн. (а.с. 16 - 20). Відповідно до виписки з реєстру боржників від 19.06.2013 року позивач набув права грошової вимоги до відповідачки в сумі 7 559,46 грн., із них: 5520,68 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 522,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 516,78 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Відповідач на розгляд справи не явилася, не спростувала обставини справи зазначені позивачем. Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У силу ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Таким чином з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 743/2696CLPS2 від 08.10.2011року в сумі 7559,46 грн., із них: 5520,68 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 522,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1 516,78 грн. - пеня за порушення графіку погашення заборгованості. Враховуючи те, що загалом вимоги банку задоволені на суму в повному обсязі, відповідачка має відшкодувати банку судові витрати в розмірі 229,40 грн., відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved