Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

28.04.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина - [PERSON], у розмірі 16 325 (за період з 04.03.2014 по 31.12.2014), 8 419,5 грн. (за період з 01.01.2015 по 10.04.2015), а також 2 863,5 з урахуванням індексації до повноліття дитини, або до 23 років у випадку продовження навчання. В обґрунтування позовних вимог посилається на невиконання відповідачем батьківського обов'язку по утриманню та вихованню дитини, а тому просить позов задовольнити. В подальшому позивач збільшила позовні вимоги і просила стягнути аліменти на утримання сина - [PERSON], у розмірі 16 325 (за період з 04.03.2014 по 31.12.2014) 8 419,5 грн. (за період з 01.01.2015 по 10.04.2015), 18 806 (за період з 10.04.2015 по вересень 2015), а також 3 200 щомісячно з урахуванням індексації до повноліття дитини, або до 23 років у випадку продовження навчання Представники позивача в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги повністю. Відповідач та його представник в судовому засіданні частково визнали позов і просили ухвалити рішення про стягнення аліментів у розмірі 25% всіх доходів відповідача, у задоволенні інших вимог просили відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 19.08.2011 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів ГУЮ у м. Києві, відповідний актовий запис №2181. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] (а. с. 4). В шлюбі у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] (а. с. 5). Встановлено, що дитина проживає зі своєю матір'ю - [PERSON], відповідач проживає окремо, з моменту народження сина участі у вихованні дитини не бере, допомоги по утриманню та вихованню сина не надає, дитина повністю знаходиться на утриманні та вихованні позивача. [PERSON] стверджує, що її витрати на дитину щомісячно становлять приблизно 3 000 грн. Враховуючи, що [PERSON] офіційно не працевлаштований, просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, що еквівалентно ? частині середньомісячної номінальної заробітної плати, що складає 3 200 грн. з урахуванням індексації до повноліття дитини, або до 23 років у випадку продовження навчання. Також просить стягнути кошти за минулий час, оскільки вона раніше зверталася до суду з позовом про стягнення аліментів, але подала заяву про залишення позову без розгляду з тих підстав, що відповідач оспорював в судовому порядку батьківство. Відповідачем подано копію податкової декларації, з якої вбачається, що він здійснює господарську діяльність як фізична особа-підприємець і його доходи за останні 2 місяці становлять 3 330 грн. (а. с. 163-166). У період з 08.04.2014 року по 28.01.2015 року він був зареєстрований як безробітний в Святошинському РЦЗ в м. Києві (а. с. 162). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ст. 191 СК України). Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Наведені норми імперативно закріплюють обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сторони не можуть домовитися про розмір аліментів на утримання дитини, а тому кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню за рішенням суду. Суд враховує нерегулярний, мінливий дохід відповідача, а також те, що позивач просить стягнути аліменти у розмірі 3 200 грн., що перевищує зазначені нею самою витрати на дитину (3 000 грн.). Суд враховує відсутність належних і допустимих доказів несення позивачем зазначених фактичних витрат на дитину у розмірі 3 000 грн. на місяць. Вирішуючи питання суми аліментів, яка підлягає стягненню з відповідача, суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2015 року - 1032 гривні, з 1 вересня - 1167 гривень. На підставі вищевикладеного, враховуючи покладення законом на батьків в рівній мірі обов'язку утримувати дітей, а також нерегулярний, мінливий дохід відповідача, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з [PERSON], на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи з 28.04.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Вимоги про стягнення аліментів за минулий час суд вважає необґрунтованими з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Наведена правова норма закріплює дві підстави, за одночасного існування яких допускається стягнення аліментів за минулий час - це надання позивачем доказів вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення останнього від їх сплати. [PERSON], відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, не надала доказів вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення останнього від їх сплати. Ухвала суду від 24.07.2014 року про залишення позову про стягнення аліментів без розгляду, на яку посилається позивач як на підставу вжиття заходів одержання аліментів з відповідача, не є належним доказом, оскільки позивач в добровільному порядку подала заяву про залишення позову без розгляду. Матеріали справи не містять жодних належних і допустимих доказів вжиття позивачем заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення останнього від їх сплати, а тому, враховуючи приписи ч. 2 ст. 191 СК України, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час.

Outcome: partial