Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

27.09.2017 позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, який у ході судового розгляду уточнили та просили визнати за [PERSON] у порядку спадкування за законом право власності на 122/2000 частини в праві спільної власності на житловий будинок № 48-А, з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в м. Харкові, вул. Шаляпіна, що належала померлій [PERSON]; визнати за [PERSON] у порядку спадкування за законом право власності на 183/2000 частини в праві спільної власності на житловий будинок № 48-А, з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в м. Харкові, вул. Шаляпіна, що належала померлій [PERSON]. В обгрунтуваня вказаних вимог посилаються на те, що 7 січня 2016 року померла їхня мати, [PERSON], яка не залишила заповіту, тому спадкоємцями за законом є: [PERSON] (дочка спадкодавиці), [PERSON] (чоловік спадкодавиці), [PERSON] (дочка спадкодавиці), [PERSON] (батько спадкодавиці), [PERSON] (замість матері спадкодавиці - [PERSON], яка померла 11 лютого 2016 року). Заяв від інших спадкоємців до нотаріальної контори не надходило. Заяви про прийняття спадщини були подані до нотаріальної контори у встановлений ст. 1270 ЦКУ строк. Отже, спадщина вважається прийнятою. У Восьмій Харківській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу №121/2016, в якій зберігаються документи, що підтверджують родинний зв'язок спадкоємців зі спадкодавицею. Згідно матеріалам спадкової справи спадкоємицею 2/5 часток спадкового майна є [PERSON] (дочка спадкодавиці), оскільки на її користь відмовився чоловік спадкодавиці - [PERSON], а спадкоємицею 3/5 часток є [PERSON] (дочка спадкодавиці), оскільки на її користь відмовилися [PERSON] (батько спадкодавиці), [PERSON] (замість матері спадкодавиці - [PERSON], яка померла 11 лютого 2016 року). Спадщина складається з 61/400 (шістдесят однієї чотирьохсотої) частки у праві спільної власності на житловий будинок № 48-А з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться у м. Харкові, вулиця Шаляпіна. Але оформити право власності на спадкове майно у нотаріальному порядку не виявляється можливим з огляду на наступне. Згідно Довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 08.07.2016 року квартира № 4 у будинку готельного типу по вул. Шаляпіна, 48А у м. Харкові 12.01.1998 року була зареєстрована на праві спільної сумісної власності за [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 30.12.1997 року ВАТ «Харківська макаронна фабрика». Станом на 11.01.2007 встановлено, що по вул. Шаляпіна, 48-А розташований житловий будинок літ. А-1 загальною площею 202,2 кв.м., який складається з шести квартир № 1,2,3,4,5,5а. Відповідно до листа КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» від 08.07.2016 року 11 січня 2007 року до КП «Харківське міське БТІ» надійшла заява співвласників квартир №1,2,3,4,5,5а по вул. Шаляпіна, 48А з проханням підготувати висновок щодо видачі свідоцтв про право власності як на житловий будинок замість квартир, у зв'язку із зняттям житлового будинку готельного типу з балансу ВАТ «Харківська макаронна фабрика» та переведенням житлового будинку у приватну власність. Право власності на квартиру № 3 у будинку готельного типу у м. Харкові по вул. Шаляпіна, 48А спадкодавиця [PERSON] набула на підставі заповіту [PERSON], що померла 29 вересня 2003 року. На підтвердження цього державним нотаріусом 09.07.2004 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. 22.02.2007 року КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» було підготовлено висновок до Київської районної ради м. Харкова щодо видачі співвласникам свідоцтв про право власності на житловий будинок, який знаходиться по вул. Шаляпіна, 48-А, у зв'язку з чим ідеальна доля померлої [PERSON] склала 61/400 частину житлвого будинку. Спадкодавиця [PERSON] не завершила процедуру оформлення права власності на належну їй 61/400 частину житлового будинку № 48А по вул. Шаляпіна в м. Харкові. Правовстановлюючі документи не були оформлені. Разом з тим КП «ХМ БТІ» повідомило, що решті власників вказаного житлового будинку видані та зареєстровані в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями з відповідними ідеальними частками. Відповідно до листа Архівного відділу Харківської міської ради від 29.11.2016 № ТЗ-353 рішення про видачу свідоцтва на право власності на житловий будинок по вул. Шаляпіна, 48А на ім'я [PERSON] на зберігання у архівному відділі Харківської міської ради не виявлено. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.01.2017 №78427719 міститься інформація, що стосовно зазначеного житлового будинку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відкрито розділ на об'єкт як на житловий будинок (без наявності квартир). Державний нотаріус Восьмої Харківської державної нотаріальної контори повідомив, що згідно пп. 4.15 та 4.18 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дії нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Тому видати позивачам свідоцтво про право на спадщину за законом на 61/400 (шістдесят одну чотирьохсоту) частку у праві спільної власності на житловий будинок № 48А з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться в м. Харкові по вул. Шаляпіна, неможливо. Про це є обгрунтована письмова відповідь нотаріуса, що додається до позовної заяви. Тому спадкова справа вважається відкритою. У зв'язку з вищевикладеним позивачі були змушені звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, оскільки не виявляється можливим оформити прав на спадкове майно в нотаріальному порядку, оскільки спадкодавець не отримав документи про право власності на нерухоме майно. Спадкоємці цього зробити не можуть, оскільки вони не мають прав власників щодо майна. Представник позивачів за довіреностями [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом належним чином та своєчасно, надав до суду заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Суд, вислухавши учасників судового розгляду в минулому судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. За правилами ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст.1269, ч. 1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину. Згідно з абз. 2, 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З урахуванням наведених положень закону, право на спадщину мають особи, які її прийняли. Разом із тим, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому законодавством. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, зокрема у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30 грудня 1997 року квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності померлій матері позивачів - [PERSON] та членам її сім'ї: [PERSON] (чоловік), [PERSON] (донька), [PERSON] (донька). Дане свідоцтво було зареєстровано в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 12 січня 1998 року. / а.с. 17/ Квартира [ADDRESS] померла мати позивачів отримала у спадщину за заповітом згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 09.07. 2004 року після померлої [PERSON]. / а.с. 18/ Згідно листа нотаріуса від 19.01.2017 року № 302/02-14 спадщина складається з 61/400 частки у праві спільної власності на житловий будинок № 48А по вул. Шаляпіна в м. Харкові / а.с. 16/ Позивачі мають право на наступний обсяг спадщини за законом. [PERSON] має право на 2/5 частки вказаного спадкового майна, що відповідає 122/2000 частині в праві власності на житловий будинок № 48-А, що знаходиться в м. Харкові по вул. Шаляпіна. [PERSON] має право на 3/5 частки вказаного спадкового майна, що відповідає 183/2000 частині в праві власності на житловий будинок № 48-А, що знаходиться в м. Харкові по вул. Шаляпіна. На підставі викладеного Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Таким чином, позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, що визнається також самою відповідачкою. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», при пред'явленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно судовий збір визначається судом, виходячи із загальної вартості майна, і витрати на його оплату покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки. Враховуючи, що позивачі є спадкоємцями, тому судові витрати покладаються на самих позивачів. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved