Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

28.10.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення від права на спадкування, в якому просить усунути [PERSON] від права на спадкування після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Охтирка Сумської області. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його (позивача) мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , земельну ділянку площею 3,7156 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельну ділянку площею 2,00 га, надану для ведення особистого селянського господарства на території Бугруватської сільської ради Охтирського району Сумської області, грошові зберігання, трактор моделі ЮМЗ 6КМ днз [NUMBER] . За інформацією, наданою Охтирською районною державною нотаріальною конторою в листі від 28.08.2019 р., після смерті [PERSON] відкрито спадкову справу № 251/2018. Крім його (позивача) заяви про прийняття спадщини, заяви про прийняття спадщини були подані також його братами: [PERSON] та [PERSON] Померла [PERSON] була особою похилого віку, останні роки часто хворіла та потребувала постійної сторонньої допомоги. Влітку 2018 року [PERSON] були поставлені діагнози: гепатоспленомегалія, синдром портальної гіпертензії, абсцес селезінки, хронічна анемія, кардіосклероз, екстрасистологічна аритмія. Доглядом [PERSON] , забезпеченням її ліками, продуктами, побутовим обслуговуванням займався він (позивач). У 2018 році [PERSON] було проведено операцію, на проведення якої ним (позивачем) витрачено кошти в сумі близько 43000 грн., а також близько 5000 грн. на придбання медичних препаратів. Крім того, ним (позивачем) постійно покращувалися житлові умови матері за місцем її проживання - [ADDRESS] . Після смерті матері за його (позивача) рахунок було здійснено поховання, проведено поминальні обіди. Про безпорадний стан матері, постійну потребу її в лікуванні та догляді було відомо його (позивача) братові [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , проте жодної матеріальної чи іншої допомоги матері він ( [PERSON] ) не надавав і навіть не мав наміру надавати. Вважає, що відповідач, як спадкоємець за законом, ухилявся від надання допомоги матері за життя, хоча мати через свій похилий вік та тяжкі хвороби перебувала у безпорадному стані та потребувала від своїх дорослих дітей будь-якої допомоги. Тому просить усунути [PERSON] від права на спадкування після смерті своєї непрацездатної матері [PERSON] , яка померла [INFO] , з підстав, визначених у частині п`ятій статті 1224 ЦК України. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що на даний час відповідач [PERSON] проживає по [ADDRESS] в будинку, який купили йому батьки. Старшому брату - [PERSON] батьки також купили будинок за адресою [ADDRESS] , а в 2001 р. [PERSON] продав цей будинок та виїхав, і з цього часу в с. Бугрувате не проживає. Він (позивач) з 1996 р. не проживав в с. Бугрувате, так як спочатку навчався, а потім працював в інших містах. Після смерті їхнього батька в 2005 р. ніхто з його (позивача) братів не схотів проживати з матір`ю та доглядати за нею. Однак їх мати - [PERSON] була похилого віку, часто хворіла та потребувала постійної сторонньої допомоги, тому він (позивач), повернувся в с. Бугрувате та починаючи з лютого 2008 р. став постійно проживати з матір`ю та доглядати за нею, опікуватися її лікуванням та утриманням, покращував умови для життя матері і в житловому будинку, і по господарству. Після того, як колишню дружину відповідача позбавили батьківських прав, то [PERSON] та він (позивач) займалися вихованням та утриманням дітей відповідача. 04.07.2018 р. [PERSON] зробили операцію і вона перебувала в безпорадному стані. Весь цей час саме він (позивач) доглядав її, забезпечував її лікування та утримання. Відповідач [PERSON] ніякої допомоги матері не надавав, ухилявся від її надання, тому просить усунути його від права на спадкування після смерті матері. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що у його матері - [PERSON] троє дітей: він (відповідач) та двоє його братів: [PERSON] та [PERSON] . Всі вони проживали разом та працювали в господарстві по [ADDRESS] . Потім батьки допомогли йому (відповідачу) купити будинок, і з цього часу він став проживати окремо від батьків. Мати весь час говорила, що все ділиться на трьох, бо працювали всі разом. Його (відповідача) мати не перебувала в безпорадному стані, до останнього дня вона ходила і обслуговувала себе сама, навіть варила їсти позивачу. Позивач останнім часом ніде не працював. У матері з батьком були заощадження в сумі близько 3000 Євро, а тому в неї були власні кошти на лікування. Стосунки у нього (відповідача) з матір`ю були добрі, вони весь час спілкувалися, він допомагав матері. Після того, як у 2018 році мати захворіла, він ( [PERSON] ) зі старшим братом - [PERSON] возив її в лікарню на обстеження до м. Суми, а коли в серпні 2018 року мати лікувалася в м. Охтирці, він ( [PERSON] ) щоденно її відвідував, купував ліки за свої та материні кошти. Також він (відповідач) надав гроші на поховання матері в сумі 4000 грн., а також за його проханням профком за місцем його роботи виділив автобус на похорони. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Діброва К.Ю. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову та пояснив, що безпорадний стан [PERSON] і ухилення відповідача від надання допомоги матері нічим не підтверджено. До останнього дня [PERSON] була на ногах, сама ходила, приймала ліки, сама їла. У відповідача з матір`ю були добрі стосунки, до останнього дня він спілкувався з нею та допомагав їй. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, покази свідків, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивача та відповідача по справі, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 20.08.2018 р. (а. с. 8). Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок за адресою [ADDRESS] , що розташований на земельній ділянці площею 0,85 га, що належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.11.2005 р., земельну ділянку площею 2,1 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Бугруватської сільської ради, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 180112, земельну ділянку площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Бугруватської сільської ради, що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-СМ № 016522 , грошові зберігання з відповідними процентами та компенсаційними виплатами, трактор моделі ЮМЗ 6 КМ, заводський номер [NUMBER] , двигун № [NUMBER] , державний номер [NUMBER] , що належали [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.11.2005 р. (а. с. 9, 12,13,14). Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки Охтирської районної державної нотаріальної контори від 26.12.2019 р. та копії спадкової справи №251/2018, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , нотаріальною конторою відкрито спадкову справу №251/2018 на підставі заяви про прийняття спадщини, поданою сином [PERSON] ; також заяви про прийняття спадщини подано синами: [PERSON] та [PERSON] . Інші спадкоємці не зверталися з заявами про прийняття спадщини та/або про відмову від спадщини. Заповіт в нотаріальній конторі та в Бугруватській сільській раді не посвідчувався. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 98-119). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до частини 5 статті 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснено, що правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного кодексу не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Суд при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Так, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2019 року у справі № 491/1111/15-ц, провадження № 61-14655св18; у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц, провадження № 61-15926св18, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 березня 2020 року у справі № 133/1625/18, провадження № 61-1419св20. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Звернувшись до суду із вимогами про усунення відповідача [PERSON] від права на спадкування, позивач свої вимоги обґрунтував тим, що за життя їх з відповідачем мати через похилий вік та тяжкі хвороби перебувала у безпорадному стані, у зв`язку з чим потребувала стороннього догляду та допомоги від своїх дітей. Він (позивач) за власні кошти без матеріальної допомоги своїх братів здійснював догляд, утримання, лікування хворої матері, забезпечував умови її проживання. Також він (позивач) самостійно поніс всі матеріальні витрати, пов`язані з поховання матері та поминальними обідами. Відповідач ухилявся від надання допомоги матері, а тому його необхідно усунути від права на спадкування з підстав, визначених частиною п`ятою ст.1224 Цивільного Кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак позивач не довів суду того, що внаслідок похилого віку та наявних захворювань спадкодавець [PERSON] перебувала у безпорадному стані, внаслідок чого потребувала допомоги саме від відповідача [PERSON] за умови отримання нею допомоги від іншого сина - позивача [PERSON] , а також не довів факту умисного ухилення відповідача від надання такої допомоги матері при можливості її надання. Судом встановлено, що за життя [PERSON] проживала у власному будинку за адресою: [ADDRESS] . З 2008 року разом зі [PERSON] став проживати її син - позивач [PERSON] , що підтверджується довідкою Бугруватського старостинського округу Чернеччинської сільської ради від 27.08.2019 р. № 02-20-351, та не заперечується сторонами по справі. Встановлено також, що позивач [PERSON] за час спільного проживання з матір`ю надавав їй допомогу, забезпечував належні умови життя, опікувався її лікуванням та утриманням, що підтверджується довідкою Бугруватського старостинського округу Чернеччинської сільської ради від 27.08.2019 р. № 02-20-351, а також дані обставини підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Судом встановлено, що [PERSON] хворіла, з 03.07.2018 р. по 14.07.2018 р. перебувала на стаціонарному лікуванні в Міському центрі молоінвазивної хірургії та ендоскопії м. Харків, їй було встановлено діагноз: гепатоспленомегалія, синдром портальної гіпертензії, абсцес селезінки, хронічна анемія, кардіосклероз, екстрасистологічна аритмія. 04.07.2018 р. їй була проведена операція, та 16.07.2018 р. хвора в задовільному стані була виписана під нагляд лікарів за місцем проживання з рекомендацією дотримуватися дієти та режиму харчування, обмежити фізичне навантаження, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого № 17365 від 16.07.2018 р. (а.с. 96). Крім того, [PERSON] з 15.08.2018 р. по [INFO] знаходилась на стаціонарному лікуванні в КЗ «Охтирська центральна районна лікарня», де [INFO] померла, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого №7756 від 17.12.2019 р. (а.с. 95). Однак позивачем не надано належних, допустимих та безспірних доказів щодо перебування [PERSON] в безпорадному стані. З показів свідка [PERSON] вбачається, що [PERSON] , яка проживала з ним по сусідству, перед тим, як її забрали до лікарні, ходила по двору, сама доїла корову та здавала на машину молоко. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що після операції [PERSON] сама вставала з ліжка, ходила, сама їла. Востаннє вона бачила [PERSON] 16.07.2018 р. в лікарні м. Охтирка, [PERSON] вийшла з палати до коридору і вони говорили. Також позивачем не доведено факту умисного ухилення відповідача від надання допомоги матері - [PERSON] , не доведено, що відповідач вчиняв умисні дії чи бездіяльність, спрямовані на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку або допомогу спадкодавцю. З показів свідків [PERSON] , [PERSON] вбачається, що відповідач за життя матері допомагав їй по мірі можливості, відвідував її, відвозив матір до лікарні в м. Суми та м. Охтирка, провідував її там. За наведених обставин суд вважає, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів щодо ухилення відповідача від надання допомоги своїй матері, і що мати за життя перебувала у безпорадному стані та потребувала від відповідача допомоги. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування після смерті матері [PERSON] - необхідно залишити без задоволення. Згідно ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено, що відповідачем під час розгляду справи були понесені судові витрати на професійну правову допомогу в сумі 6500,00 грн. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи вбачається, що адвокатом Діброва К.Ю. відповідачу [PERSON] надавалася правнича допомога. Повноваження представника [PERSON] - адвоката Діброва К.Ю. підтверджено ордером від 02.12.2019 р (а.с. 45). Оплата витрат на правову допомогу склала 6500,00 грн., що підтверджується квитанцією від 30.03.2020 року, актом приймання-передачі виконаних робіт від 30.03.2020 р. При цьому суд зазначає про відсутність обов`язку присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved