Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

28.01.2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивачка вказує на те, що з 05.11.2006 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на їх спільне життя, неприязні стосунки одне до одного. Відповідач багато років проживає в іншому місті, живе у своє задоволення, своїм особистим життям, фінансові та сімейні проблеми їх сім`ї вирішує мати відповідача, вихованням дітей займається позивачка. Вона переконана, що за вказаних обставин збереження сім`ї є неможним та суперечитиме її інтересам. Крім того, позивачка зазначає, що в минулому вже зверталася до суду з позовом про розірвання шлюбу, однак в подальшому прийняла рішення про збереження сім`ї. Відповідач висновків не зробив, своє ставлення до неї, як дружини, та до сім`ї не змінив, на даний час їх шлюб існує формально, а тому його слід розірвати. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 29.01.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 16.03.2020 року до суду надійшла заява відповідача в якій він зазначає про відсутність підстав для розірвання шлюбу з позивачкою та просить, з метою збереження сім`ї, надати максимальний строк для примирення 6 місяців. 17.03.2020 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву. У відзиві позивач зазначає, що позовні вимоги не визнає, вказуючи на відсутність доказів які б підтверджували той факт, що протягом останніх десяти років їх подружні стосунки погіршувалися, він проживає окремо від сім`ї та їх шлюб є формальним. Вказані обставини об`єктивно спростовуються тим, що [INFO] від шлюбу з позивачкою народилася дочка [PERSON] . Твердження позивачки про те, що він живе своїм життям є надуманим, оскільки щоб належним чином забезпечувати потреби сім`ї змушений працювати в іншому місті. Не заперечує, що прислухається до думки своєї матері з приводу улаштування сімейного побуту, оскільки на його думку, вона має достатній життєвий досвід. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 18.03.2020 року підготовче провадження у справі зупинено та надано сторонам строк на примирення. Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21.04.2020 року поновлено провадження у цивільній справі. 21 травня 2020 року ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснила, що примирення між нею та відповідачем не відбулося. Наполягала на розірванні шлюбу з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Суд з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони по справі зареєстрували шлюб 05.11.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів, зроблено відповідний актовий запис №319. Згідно даних копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] Судом встановлено, що сторони подружні стосунки не підтримують протягом тривалого часу, їх шлюб став носити формальний характер. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування та збереження суперечить інтересам сторін, за таких обставин, суд приходить до висновку, що дана сім`я розпалась і шлюб носить формальний характер. З огляду на викладене вище, суд не вбачає підстав для вжиття заходів щодо примирення сторін та приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, а тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 820,40 грн. сплаченого нею судового збору. Відповідно до ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112-114, 160 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved