Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

28 жовтня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтував тим, що 17 червня 2016 року він уклав шлюб з відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 14. Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через непорозуміння та різні погляди на життя, втратили почуття взаємної любові, поваги та підтримки один одного. Просить шлюб укладений з відповідачем розірвати. Ухвалою суду від 06.11.2020 року відкрито провадження по цивільній справі та призначено справу до розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, але до суду разом з позовною заявою надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає повністю, просить суд розірвати шлюб та після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 червня 2016 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.06.2016 року (а.с. 5). Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23 жовтня 2018 року (а.с.6). Шлюбні відносини сторони фактично припинили через різні погляди на сімейне життя та непорозуміння в наслідок чого проживають окремо. Спільне господарство сторони не ведуть. Спорів майнового характеру сторони не мають. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно\~ст. 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. В судовому засіданні судом не встановлено між сторонами спору щодо спільно нажитого майна. Відповідно до ст. 113\~СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вимог цієї статті та з врахуванням того, що позивач не просив в позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь сплачений ним судовий збір, то суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 840,80 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved