Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

28.02.2003 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області зроблено актовий запис № 78 (а.с. 10). [INFO] у подружжя народився син - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 11). 11.07.2017 рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шлюб між [PERSON] та [PERSON]. розірвано (а.с. 12). [INFO] позивач [PERSON] народила дитину - [PERSON] (а.с. 13). 04.04.2018 Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області виніс судовий наказ по справі № 214/1226/18, яким стягнув з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23.02.2018 та до досягнення сином повноліття (а.с. 18). Згідно довідки розрахунку виданої державним виконавцем Саксаганського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області заборгованість по аліментам [PERSON] згідно судового наказу №2-н/214/187/17 від 11.04.2018 станом на 01.09.2018 складає 9952,34 грн. (а.с. 52). Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу (ч. 1 ст. 160 ЦПК України). Право боржника за судовим наказом на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів закріплено в ч.ч. 6, 7 ст. 170 ЦПК України. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 192 СК України). Як зазначила в позовній заяві позивач, що при винесенні судового наказу суд не розглядав обґрунтованість заявлених стягувачам вимог. При цьому не були враховані всі обставини, які пов'язані із визначенням розміру аліментів на утримання дитини. Зокрема, суду не було відомо та не враховано, що у неї на утриманні знаходиться ще одна дитина - [PERSON], [INFO]. Малолітня [PERSON] перебуває під наглядом педіатра та невролога (а.с. 53). Потребує проходження масажу, парафіну та інших фізичних процедур (а.с. 54, 55, 56). Суд враховує, що аліменти на утримання сина- [PERSON]., стягнуті з позивача в наказному провадженні. При видачі судового наказу, не було відомо про сімейний стан позивача, в зв'язку з чим остання звернулася до суду згідно ст. 170 ЦПК України. З викладеного слідує, що при зверненні боржника за судовим наказом до суду з позовом про зменшення розміру стягнутих аліментів, суд має перевірити обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів та надати оцінку доказам позивача. Так, згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Так, судовим розглядом встановлено, що позивач не працює, не отримує заробітку (а.с. 16-17), що виключає можливість призначення розміру аліментів у мінімальному рекомендованому розмірі, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому позивач належними доказами підтвердила наявність у неї ще однієї малолітньої дитини, та батьків пенсіонерів (а.с. 19, 20, 21). Заперечення відповідача, що з позивача стягнуто аліменти в мінімальному розмірі, а саме в розмірі 1/4 частини від заробітку, підлягають відхиленню, оскільки підставою зменшення розміру аліментів законодавчо визначено, що однією із обставин, які враховує суд при визначенні розміру аліментів є наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина (зміна сімейного стану). Встановлені обставини дають підстави дійти висновку, що наявні підстави для зміни розміру раніше стягнутих аліментів, однак не до 1/8 частини, як просила позивач. В той же час, суд вважає, що оскільки на утриманні позивача перебуває малолітня дитина, яка потребує додаткових витрат на її лікування, а також з урахуванням її інтересів, на неповнолітнього сина [PERSON], який проживає з відповідачем по справі, стягнуті аліменти слід зменшити до 1/6 частини її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У зв'язку з чим позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають частковому задоволенню. Що стосується позовної вимоги про звільнення від заборгованості в розмірі 9952, 34 грн. по сплаті аліментів на утримання [PERSON], то суд не знайшов підстав для їх задоволення виходячи з такого. Згідно ст. 197 СК України, з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Зі змісту вказаної норми матеріального права видно, що повне чи часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише у разі обчислення державним виконавцем розміру заборгованості, визнання розміру заборгованості обчисленої державним виконавцем платником аліментів та за умови, що вона виникла у платника аліментів у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. З матеріалів справи встановлено, що 04.04.2018 Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області виніс судовий наказ по справі № 214/1226/18, яким стягнув з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23.02.2018 та до досягнення сином повноліття (а.с. 18). Згідно довідки розрахунку виданої державним виконавцем Саксаганського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області заборгованість по аліментам [PERSON] згідно судового наказу №2-н/214/187/17 від 11.04.2018 станом на 01.09.2018 складає 9952,34 грн. Відповідно до ст.ст.12, 61 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення. Суд не знаходить правових підстав для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами з підстав, передбачених ст. 197 СК України. Оскільки позивач як на підставу для звільнення від сплати заборгованості по аліментам посилається на ту обставину, що вона не отримує заробітку, має на утриманні малолітню дитину, фактично перебуває на утриманні своїх батьків пенсіонерів. Однак, зазначені нею обставини враховані судом при зменшенні розміру стягнутих з неї аліментів та відносяться саме до обставин, які суд враховую при визначенні розміру аліментів. Та жодним чином не стосуються підстав для звільнення її від заборгованості по сплаті за аліментами. Доказів на наявність у позивача тяжкої хвороби, суду не надано. Фізичний стан малолітньої доньки позивача не є тяжким, оскільки остання не страждає на хронічні, невиліковні хвороби. За даних обставин суд залишає такі доводи позивача поза увагою в силу їх недоведеності та відсутності істотного значення для вирішення питання про звільнення від сплати заборгованості по аліментам. Згідно загальних вимог процесуального права щодо набрання рішенням суду законної сили, аліменти у зменшеному розмірі підлягають стягненню з часу набрання рішенням суду законної сили. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати у розмір 352,40 грн. пропорційною розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial