Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

26 лютого 2018 року [PERSON]звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], яким просив визнати своє батьківство відносно [PERSON] та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що [PERSON], перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO] народила сина - [PERSON], у свідоцтві про народження якого батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Проте позивач зазначає, що біологічним батьком дитини є він. Відповідно до Ухвали від 19.04.2018 року відкрито провадження у справі та її призначено до розгляду. Згідно Ухвали від 17.05.2018 року по справі призначена судова молекулярно-генетична експертиза. 27.06.2018 року відповідно до Ухвали провадження у справі поновлено. 30.08.2018 року відповідно до Ухвали закрито підготовче провадження у справі та її призначено до розгляду по суті. Відповідно до заяви, позивач заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON],згідно заяви, позов визнала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений. Своїм правом на подання відзиву не скористався. Представник третьої особи Кальміуського районного у м. Маріуполі ВДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області в судове засідання не з'явився, пояснень щодо обставин справи не надавав. Дослідивши надані докази, встановивши фактичні обставини, при вирішені справи суд виходить з такого. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.08.2014 р. 04.05.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.04.2017 року (а.с. 15). Під час перебування відповідачів у шлюбі [PERSON] народила сина [PERSON],[INFO] Відповідно до Свідоцтва про народження Серія [NUMBER], виданого Кальміуським районним у місті Маріуполі ВДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області батьками [PERSON],[INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Із змісту позову убачається, що з вересня 2016 року позивач перебуває зі [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах. Після народження дитини (Девіда) позивач постійно проживає з матір'ю дитини [PERSON], веде спільне господарство. Позивач вважає необхідним визнати батьківство відносно Девіда. Згідно Акту від 23.02.2018 року, засвідченого сусідами позивача та відповідача [PERSON] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] з вересня 2016 року фактично проживають у житловому будинку №14/1 по пров. 2-му Бульварному у м. Миколаєві разом з малолітньою дитиною - [PERSON],[INFO] Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.05.2018 року у цивільній справі призначено судову медичну молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено Миколаївському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру. Молекулярно-генетичним дослідженням встановлено, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON],[INFO], відносно [PERSON], [INFO], складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином, біологічне батьківство [PERSON],[INFO], відносно [PERSON], [INFO], суд вважає доведеним. Дана обставина підтверджується висновком експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (а.с. 48-61). Статтею 121 СК України визначено, що права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 2,3 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. За приписами ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. За таких обставин суд вважає, що, позовні вимоги про визнання права батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини щодо даних про батька, підлягають задоволенню.

Outcome: approved