Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

27.03.2019 року до суду надійшла позовна заява в якому позивач [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму неустойки за договором в сумі 150000,00 грн. та судовий збір, на підставі ст.ст.509,530, 625, 525 ЦК України. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 29.03.2019 року відкрито провадження по даній справі та призначено справу до судового розгляду. 30.05.2019 до суду надійшла заява відповідача [PERSON] , згідно якої відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі, щодо стягнення з нього суми неустойки у розмірі 150 000 грн. на користь позивача, просить справу розглядати за його відсутності. В обґрунтування своїх вимог, позивач [PERSON] зазначає, що 03.12.2018 між [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір, відповідно до умов якого, [PERSON] та [PERSON] зобов`язуються укласти договір купівлі -продажу транспортного засобу: марка - Nissan; модель - Juke 1.6; рік випуску - 2014; колір - білий; номер кузова (шасі, рама) - [NUMBER] ; свідоцтво про реєстрацію - [NUMBER] ; номерний знак - [NUMBER] ; зареєстрований за продавцем 23.12.2014. Як передбачено пунктом 1 укладеного попереднього договору, у строк до 31.12.2018 сторони зобов`язуються укласти та належним чином виконати основний договір (договір купівлі-продажу який укладається на виконання договору комісії), на підставі якого [PERSON] передає у власність [PERSON] , а остання приймає та оплачує вказаний транспортний засіб. Відповідно до пункту 1.1 попереднього договору транспортний засіб, що має бути відчужений за основним договором, належить продавцеві на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] , виданого Центр ДАІ 6301. Згідно з пунктом 2 попереднього договору сторони домовилися про наступні істотні умови основного договору: предметом основного договору є передання продавцем у власність покупцю за плату транспортного засобу, зазначеного в пункті 1 цього попереднього договору; продаж транспортного засобу має бути вчинено за ціною 300 000,00 гривень; витрати, пов`язані з оформленням основного договору, несе продавець. 18.12.2018 на виконання умов попереднього договору між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІП-Експерт» було укладеного договір комісії №5677/18/003303, за умовами якого комісіонер від свого імені за рахунок комітента уклав Договір купівлі-продажу транспортного засобу №5677/18/003303 з [PERSON] . За умовами укладеного Договору купівлі-продажу продавець зобов`язується передати у власність покупцеві транспортний засіб зареєстрований за власником (комітентом за договором комісії) 23.12.2014; за ціною, не нижче узгодженої сторонами, а саме - 300 000, 00 грн. У той же день, [INFO] , сторони звернулися до Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ в Харківській області щодо перереєстрації автомобіля Nissan Juke 1.6; рік випуску - 2014, д. р. н. [NUMBER] на [PERSON] Однак у здійсненні такої перереєстрації було відмовлено у зв`язку з тим, що вказаний вище автомобіль знаходиться в орієнтуванні як такий, що нібито залишив місце дорожньо- транспортної пригоди. За таких обставин, договір купівлі-продажу, у встановлений попереднім договором строк, відповідно до якого [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла та оплатила транспортний засіб, не був вчинений з вини відповідача - [PERSON] Відповідно до пункту 7 попереднього договору у випадку відмови або ухилення продавця за будь-яких обставин (виключаючи форс-мажорні обставини) від дій, спрямованих на укладення та/або виконання основного договору (зокрема, у разі відмови передати транспортний засіб чи за будь-яких обставин нездійснення та/або ухилення від перереєстрації транспортного засобу за покупцем), продавець зобов`язаний негайно повернути покупцю отриману суму попередньої оплати у розмірі 300 000 гривень 00 копійок, а також сплатити покупцю неустойку у розмірі 50 відсотків від отриманої суми попередньої оплати, що складає 150 000 гривень 00 копійок. На вимогу позивача 19.12.2018 [PERSON] повернув попередню оплату в сумі 300 000,00 гри., передану за попереднім договором, однак неустойку в розмірі 150 000, 00 грн. не сплатив. 03.12.2018 [PERSON] надав [PERSON] розписку про те, що у випадку неможливості виконання умов попереднього договору в обумовлений строк вказану неустойку в сумі 150 000, 00грн. буде сплачено до 05.01.2019. Однак у визначений термін неустойка сплачена не була. Заборгованість до теперішнього часу відповідачем погашена не була, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, подав на адресу суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію суду подав заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з правилами ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини і відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 03.12.2018 між [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір, відповідно до умов якого, [PERSON] та [PERSON] зобов`язуються укласти договір-купівлі продажу транспортного засобу: марка - Nissan; модель - Juke 1.6; рік випуску - 2014; колір - білий; номер кузова (шасі, рама) - [NUMBER] ; свідоцтво про реєстрацію - [NUMBER] ; номерний знак - [NUMBER] ; зареєстрований за продавцем 23.12.2014. Як передбачено пунктом 1 укладеного попереднього договору, у строк до 31.12.2018 сторони зобов`язуються укласти та належним чином виконати основний договір (договір купівлі-продажу який укладається на виконання договору комісії), на підставі якого [PERSON] передає у власність [PERSON] , а остання приймає та оплачує вказаний транспортний засіб. Відповідно до пункту 1.1 попереднього договору транспортний засіб, що має бути відчужений за основним договором, належить продавцеві на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] , виданого Центр ДАІ 6301. Згідно з пунктом 2 попереднього договору сторони домовилися про наступні істотні умови основного договору: предметом основного договору є передання продавцем у власність покупцю за плату транспортного засобу, зазначеного в пункті 1 цього попереднього договору; продаж транспортного засобу має бути вчинено за ціною 300 000,00 гривень; витрати, пов`язані з оформленням основного договору, несе продавець.(а.с.8-9) Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зі змісту спірного попереднього договору вбачається, що між сторонами виникло зобов`язання у розумінні статті 509 ЦК України. Відповідно до пункту 7 попереднього договору у випадку відмови або ухилення продавця за будь-яких обставин (виключаючи форс-мажорні обставини) від дій, спрямованих на укладення та/або виконання основного договору (зокрема, у разі відмови передати транспортний засіб чи за будь-яких обставин нездійснення та/або ухилення від перереєстрації транспортного засобу за покупцем), продавець зобов`язаний негайно повернути покупцю отриману суму попередньої оплати у розмірі 300 000 гривень 00 копійок, а також сплатити покупцю неустойку у розмірі 50 відсотків від отриманої суми попередньої оплати, що складає 150 000 гривень 00 копійок.(а.с. 9) За визначенням, наведеним у статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтями 526, 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок та зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України та інших актів цивільного законодавства.? Згідно з частиною першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За умовами пункту 1 попереднього договору від 03.12.2018 сторони визначили термін виконання основного зобов`язання до 31.12.2018, а термін сплати неустойки (з урахуванням розписки [PERSON] ) - до [INFO] .(а.с. 10) Як передбачено частиною першою статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до частини другої зазначеної статті штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. При цьому, згідно з частиною першою статті 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. За змістом положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вищезазначеного, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, не оспорювання ним обставин та наявності з позивачем даних правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення суми неустойки за договором підлягають задоволенню в повному обсязі. Порушень прав та інтересів інших осіб під час розгляду даної справи судом не встановлено. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved