overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

29.02.2016 року позивач ТОВ Артемівськ енергія звернувся до суду з заявою, в якій вказує, що відповідачу по справі [PERSON], за адресою: м. Артемівськ (Бахмут) Донецької області, вул. Чайковського, 2/29 підприємство ТОВ Артемівськ-енергія регулярно надавало послуги по постачанню теплової енергії, за які необхідно щомісячно вносити плату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляється від сплати вартості наданих йому послуг і, не зважаючи на попередження, у добровільному порядку заборгованість, яка утворилася за період з 01.09.2007 року по 01.08.2015 року, не погашає. Розмір заборгованості за вказаний період складає 5 469 грн. 51 коп. На підставі рішення учасників товариства № 1/2016 від 18.02.2016 року та наказу № 63 від 14.03.2016 року ТОВ «Артемівськ-Енергія» було перейменовано у ТОВ Бахмут Енергія. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану суму боргу, а також судовий збір. У судове засідання представник позивача не зявилася, від неї надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу у її відсутність та вказала, що на вимогах позовної заяви наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки він суд не сповістив, від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач дійсно зареєстрований за адресою: м. Бахмут (Артемівськ) Донецької області, вул. Чайковського, 2/29. ТОВ Бахмут енергія, яке є правонаступником майна, у сіх прав та обовязків ТОВ Артемівськ енергія дійсно надає йому послуги по теплопостачанню за вказаною адресою. Порядок надання послуг та розрахунків встановлено відповідно до Закону України Про житлово-комунальні послуги, а також Правилами надання послуг по централізованому опаленню, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Згідно зі ст. 32 Закону України Про житлово комунальні послуги та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по постачанню теплової енергії і гарячого водопостачання стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Судом встановлено, що відповідач дійсно не виконує своїх обовязків по оплаті за надані йому послуги і має заборгованість, що виникла за період з 01.09.2007 року по 01.08.2015 року у розмірі 5\~469 грн. 51 коп. Це підтверджується витягом з особового рахунку № 26045, відкритого на імя [PERSON] Крім того, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1378 грн. 00 коп. Ці кошти також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Беручи до уваги наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

29.02.2016 року представник позивача звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача сплаченого страхового відшкодування в розмірі 45361 грн. 95 коп. та судових витрат. В судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі та просив задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 15.01.2014 року між Приватним акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування ризиків цивільно-правової відповідальності № АС9621010, відповідно до якого ПрАТ «Страхове товариство «Іллічівське» застрахувало цивільну відповідальність [PERSON] перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «ГАЗ» д.н. СВ 0190АЕ . 19 лютого 2014 року, о 18.50 год., [PERSON] в м. Чернігові по вул. Київська, керував автомобілем «ГАЗ 33023 ПБ» д.н.з. [NUMBER] та не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху, при виникненні небезпеки не вжив заходів до зупинки або безпечного обїзду, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль «Форд Транзит» д.н.з. 25 АН 7385, після чого місце ДТП залишив. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, потерпілих немає. [PERSON] порушив п.п. 12.1; 12.3; 2.3 (б); 2.10 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до постанови Деснянського районного суду по справі № \~750/1996/14 від 12.03.2014 року, притягнуто \~[PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивачем на підставі заяв про настання страхового випадку 09.08.2011 року було складено страхові акти № ЦО-45160-АС-0009621010-01 від 23.04.2014 року та № ЦО-45162-АС-0009621010-02 від 23.04.2014 року. На підставі страхових актів та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

29.02.2016 року Публічне акціонерне товариство комерційного банку «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом. В судовому засіданні встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір б/н від 13.01.2010 року. Згідно договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2016 року має заборгованість 16947,18 грн., яка складається з наступного: 1831,29 грн. заборгованість за кредитом; 10982,69 грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом; 2850,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн.- штраф (фіксована частина), 783,20 грн.- штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 16947,18 грн., а також судові витрати: 1378,00 грн. - судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, на позовних вимогах наполягав та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась по невідомій суду причині, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується кредитною угодою б/н від 13.01.2010 року, довідками-розрахунками за кредитним договором, з яких убачається, що відповідач одержав від позивача кредит, має заборгованість за кредитом, яку не погашає. Як вбачається зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитор) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) у розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок однобічної відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

29.02.2016р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою по справі одружились 08.06.2002 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який за згодою сторін мешкають із матір'ю. З грудня 2015 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини з'явилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, на заявлених вимогах наполягав та просив їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, не заперечувала проти задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.06.2002р., від якого згідно свідоцтва про народження мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюб у сторін перший. З грудня 2015 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. Вислухавши сторони по справі, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивач категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям на час розірвання шлюбу, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

29.02.2016 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що за рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 10.12.2015 року проводилось стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 400 грн. щомісячно. 03.03.2016 року дочці виповниться 18 років і у зв'язку з досягненням нею повноліття, стягнення аліментів буде припинено. Повнолітня дочка [PERSON] з вересня 2015 року є студенткою першого курсу факультету фізичного виховання Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка, денної форми навчання. Їй одній важко матеріально утримувати дочку, оскільки така навчається і іншій області на платній формі, у зв'язку з чим потребує додаткових коштів для проживання в м. Дрогобич, придбання шкільного приладдя для навчання в університеті. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину, не надає кошти на утримання, оскільки сплачував їй нерегулярно аліменти, не приймає участь у вихованні дочки, тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки. Позивачка [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги підтримує повністю, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з'явився, до початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не заперечує, згідний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Сторони від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Дитина навчається на першому курсу денної форми навчання факультету фізичного виховання Дрогобицького державного педагогічного університету імені Івана Франка. Позивачка на даний час має постійне місце праці, однак заробітна плата її є мінімальною і являється єдиним джерелом доходу сімейного бюджету. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки, яка навчається. Згідно з п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки повнолітня дочка навчається на денній формі навчання і потребує матеріальної допомоги. Відповідач не заперечив подану позовну заяву, згідний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON]. Судові витрати, підлягають до стягнення з відповідача у доход держави, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

29.03.2006 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №DNH4КР87800139 , за яким останній отримав кредит у розмірі 2155,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.Позичальник прийняв на себе зобов*язання погашати заборгваність за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом,за відсотками, комісією і інші витрати згідно умов договору. Але умови договору відповідачем не виконуються і станом на 20.03.2014 року його заборгованість перед позивачем становить 23501,39 грн., з яких: 5277,33 грн. - заборгованість за кредитом; 16628,76 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.5,3 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн.- штраф (фіксована частина) та 1095,30 грн.-штраф (процентна складова). У зв*язку з цим, позивач крім суми заборгованості, просить стягнути з відповідача і судові витрати, понесені ним при звернені з цим позовом до суду у сумі 243,60 грн.(судовий збір). Представник позивача надав суду письмову заяву про, в якій не заперечує проти заочного розгляду справи за його відсутності. Відповідач , в судове засідання не з*явився,хоча був про нього повідомлений належним чином і не надав пояснень своєї поведінки. Перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини на які вказує позивач,а саме у відповідності до умов вищезазначеного договору, який був укладений з відповідачем, останній на добровільних засадах зобов*язувався погашати у встановленому порядку отриманий кредит і відповідати в повному обсязі по не виконаним зобов*язанням, чого не виконав і не представив суду доказів і заперечення , що порушення прийнятих ним зобов*язань сталося внаслідок випадку або непереборної сили, а також не надав заяви про захист свого цивільного права або інтересу . Тому, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, як обгрунтовані на умовах вищезазначеного договору і у відповідності до ст.ст.526,610,625, 1050,1054 ЦК України- підлягають задоволенню, як і його вимоги в частині стягнення з відповідача витрат, понесених ним по сплаті судового збору у сумі 243,60грн., що підтверджено документально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

29.03.2012 р. ПАТ за кредитним договором без номера надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2000 грн.. [PERSON] умови кредитного договору щодо вчасного повернення кредитних коштів не виконує, виник борг в розмірі 18808,17 грн., який ПАТ просить стягнути із відповідача, а також судовий збір. Представник позивача позов підтримав, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] позов визнав і пояснив, що не сплачує кошти по кредиту через відсутність роботи і грошей. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Так, згідно копії кредитного договору без номера від 29.03.2012 р. ПАТ надав [PERSON] кредит. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредиту [PERSON] станом на 11.03.2016 р. борг складає 18808,17 грн., з них 1980,47 грн. боргу по кредиту, 12755,88 грн. боргу по процентах за користування кредитом, 2700 грн. пені і комісії, 500 грн. фіксованого штрафу і 871,82 грн. процентна складова штрафу. Таким чином судом встановлено невиконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. В зв'язку з цим позов підлягає задоволенню із стягненням судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

29.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору в розмірі 1623 грн 47 коп, мотивуючи вимоги тим, що 21.06.2006 року між позивачем та відповідачем на умовах поворотності, строковості та платності був укладений договір кредиту №958/2-95, згідно якого позивач надав відповідачу кредитні ресурси в розмірі 4800 грн, із строком його повернення до 16.06.2009 року. Згідно умов кредитного договору позичальник зобов'язувався щомісячно повертати кредит відповідно до графіку та відсотки за користування кредитом в розмірі 18,5% річних. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором не виконує належним чином. В судове засідання представник позивача не прибув, в поданій заяві від 18.04.2014 року просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач без поважних причин в судове засідання не прибув. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 21.06.2006 року між позивачем та відповідачем на умовах поворотності, строковості та платності був укладений договір кредиту №958/2-95, згідно якого позивач надав відповідачу кредитні ресурси в розмірі 4800 грн, із строком його повернення до 16.06.2009 року. Згідно умов кредитного договору позичальник зобов'язувався щомісячно повертати кредит відповідно до графіку та відсотки за користування кредитом в розмірі 18,5% річних (а.с.4-6). Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором не виконує належним чином, внаслідок чого станом на 31.12.2013 року виникла заборгованість на загальну суму 1623 грн 47 коп, що включає: тіло кредиту - 754 грн 52 коп, відсотки - 662 грн 12 коп, пеня - 192 грн 05 коп, інфляційні - 14 грн 78 коп (а.с.7-9). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг за кредитним договором в розмірі 1623 грн 47 коп, так як зобов'язання не виконується відповідачем. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

29.03.2015 року, в суд надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності та визнання довіреності удаваним правочином, в якій просить: -«1.Визнати односторонній правочин, яким є Довіреність від 26.11.2009 р., видана [PERSON] на ім'я [PERSON] та посвідчена приватним нотаріусом КМНО Ємельяновою К.В. за реєстровим номером 1719 - удаваним правочином. 2.Визнати за [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER]) право власності на причеп марки ПВА, модель 2, номер шасі (кузова,рами) - [NUMBER], тип ПРИЧІП БОРТОВИЙ, рік випуску 2006, реєстраційний номер 062118, д.н.з. [NUMBER], зареєстрований УДАІ ГУ МВС України в місті Києві 21.02.2007 року.» (а.с.4-8) Свої вимоги мотивує тим, що 26.11.2009 року, [PERSON] видав довіреність якою уповноважив його розпоряджатися, продавати, обмінювати та здавати в оренду належне йому майно у вигляді вищевказаного автопричепу. Під довіреністю сторони передбачали договір куплі - продажу, оскільки він сплатив відповідачу вартість вищевказаного майна. Визнати право власності відповідач відмовляється, а тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судовому засіданні, позивач вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, при цьому позов він визнав.(а.с.50) Інші учасники в судове засідання не з»явилися. Також вони не з»явилися в судове засідання, призначене на 27.10.2016 року, причин неяки не повідомили. Заслухавши думку позивача, який не заперечує про розгляд справи без участі сторін, які не з»явилися та не заперечує про постановлення заочного рішення суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

29.03.2016 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 24.07.1998 Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Уманської міської ради Черкаської області, про що складено відповідний актовий запис за № 291. Позивач посилається на такі обставини. 24.07.1998 вона та відповідач зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Уманської міської ради Черкаської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Причинами розпаду сім'ї стали різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, у зв'язку з чим виникали непорозуміння та сварки, що негативно впливало на подружнє життя та виховання дітей. Збереження шлюбу і примирення вважає неможливим. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надавши суду письмові заяви, відповідно до яких підтримують позов про розірвання шлюбу, просять його задовольнити, справу розглядати у їх відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіславши на адресу суду нотаріально завірену заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] до нього про розірвання шлюбу визнає, не заперечує проти їх задоволення та просить справу розглядати у його відсутність. Дослідивши позовну заяву та заяви позивача і відповідача, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог.

Outcome: approved