Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

27.03.2019 року позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] ; стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні, яке відбулось 14.11.2019 позивач позов підтримала, просила суд його задовольнити. На судове засідання, яке відбулось 17.03.2020 року позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судовому засіданні, яке відбулось 14.11.2019 року позов не визнав. На судове засідання, яке відбулось 17.03.2020 року відповідач не з`явився. Представник третьої особи - органу опіки та піклування ПРА ОМР до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Надали до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника та висновок про доцільність визначення місця проживання дитини з матір`ю. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України та СК України. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Позивач та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від фактичного шлюбу [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 7536. У вищезазначеному свідоцтві про народження в графі батько зазначено - « [PERSON] », в графі мати - « [PERSON] ». Як зазначає позивач в своєму позові, відповідач долею дитини, станом здоров`я,участі у її вихованні не приймає, матеріально не утримує. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Обов`язок виховувати, ростити дитину - найважливіший обов`язок матері та батька. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Так позивач просить суд стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Згідно вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (ч. 2 ст. 182 СК України). Враховуючи вищевикладене суд вважає за можливе вимоги в частині стягнення аліментів задовольнити. Позивач також просить суд позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітнього сина. Згідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно п.3 цієї ж статті, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п.15 постанови від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Суд звертає увагу на те, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В матеріалах справи відсутній висновок Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . З наведеного вище суд вважає за можливе в задоволенні вимоги з приводу позбавлення батьківських прав відмовити. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. На підставі викладеного і

Outcome: partial