Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

28 липня 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом. В заяві зазначив, що 19 січня 2009 року сторони уклали договір б/н, за умовами якого [PERSON] передав відповідачу кредитні кошти у розмірі 10200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. На погашення вказаного кредиту [PERSON], зобов'язувалася вносити заборгованість по кредиту, відсотки за користування кредитом, та перевитрати платіжний ліміт, сплачувати комісії. Посилаючись на вказані обставини, а також на те, що відповідач не виконував належним чином свої зобов'язання за договором щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 12 липня 2016 року складає 19030 грн. 54 коп. у тому числі: 10498 грн. 83 коп. заборгованість за кредитом; 7049 грн. 30 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 100 грн. - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 882 грн. 41 коп. штраф (процентна складова), позивач просив суд стягнути з [PERSON], вказану заборгованість та судовий збір у сумі 1378 грн. Представник позивача в судове засідання надіслав уточненні позовні вимоги та просить стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 18208.35грн, та судові витрати. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суду пояснила, що склалося тяжке матеріальне становище в сім'ї. На тепер вживає заходів щодо погашення заборгованості. Дослідивши докази, додані до позовної заяви, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. На підставі ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Укладення сторонами кредитного договору, є підставою виникнення між ними цивільних прав і обов'язків. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором [PERSON] або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 509, 525-526, 598, 610-611, 625, 631 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язків. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Зазначене також стосується і кредитних зобов'язань, які не виконані належним чином. Вирішуючи спір між сторонами суд виходить із положень ст.ст.58-60, 212 ЦПК України, згідно з якими належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає у рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Судом встановлено і позивачем надано відповідні докази про те, що 19 січня 2009 року ПАТ КБ «Приват Банк» з одного боку та [PERSON], з іншого боку уклали кредитний договір б/н, за умовами якого [PERSON] надав відповідачу кредит у сумі 10200,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку, а остання зобов'язалася повернути заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Пунктами 2.1.1.5.5., 2.1.1.5.6, 2.1.1.7.6, 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг (а.с.10-17), які є невід'ємною частиною кредитного договору, з якими відповідач ознайомлена та не надала будь-яких заперечень, передбачено, що позичальник взяв на себе обов'язок погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, перевитрати платіжного ліміту, комісії, передбачених дію чим договором. У випадку невиконання зобовязання на вимогу Банка виконати зобовязання по поверненню кредиту та винагороди. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більше, ніж на 30 днів, сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той же термін. Відповідач свої зобов'язання за договором щодо повернення кредитних коштів не виконав належним чином, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно наданому позивачем розрахунку (а.с.43-49), станом на 12 липня 2016 року складає 18208 грн. 35 коп. у тому числі: 9576 грн. 64 коп. заборгованість за кредитом; 7049 грн. 30 коп.-заборгованість за процентами за користування кредитом; 100 грн. - заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом; 500 грн. штраф (фіксована частина); 882 грн. 41 коп. штраф (процентна складова). Таким чином, судом встановлено, що позивач зі свого боку повністю виконав умови договору, надавши відповідачу кредит, а останній свої зобов'язання за договором не виконав та припинив погашення кредиту. Доказів, які б спростовували наданий позивачем розрахунок та доводили повне виконання боржником кредитного зобов'язання, відповідач суду не надав. Суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню у заявленому обсязі. За ст.ст.79, 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обовязок по сплаті на користь позивача судових витрат у справі у розмірі 1378 грн.

Outcome: approved