Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

27 липня 2015 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивач [PERSON] мотивує тим, що у 24 квітня 2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. Від шлюбу вона народила сина, [PERSON], [INFO]. У свідоцтві про народження дитини відповідач [PERSON] записаний батьком дитини. 25 липня 2008 року вона розлучилася з відповідачем, про що свідчить відповідне свідоцтво про розірвання шлюбу. На даний час вони проживають окремо, спільний малолітній син проживає разом з нею. Також позивач зазначає, що зараз вона є заміжньою вдруге та має другу малолітню дитину від іншого шлюбу. Відповідач [PERSON] належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, неповнолітній син проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні, власних коштів їй не вистачає, щоб забезпечити належний розвиток та матеріальне забезпечення їхнього сина. Крім того, вона просить взяти до уваги те, що вона на даний час не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, має тяжке матеріальне становище, та неповнолітній син [PERSON] хворіє на алергію, тому на його лікування потрібні чималі кошти. Їй також відомо, що відповідач [PERSON] інших дітей на своєму утриманні не має, у своїй приватній власності має домоволодіння та земельну ділянку, з якої він може отримувати додатковий дохід. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд винести рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] аліменти у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю та просила суд його задовольнити. Крім того, вона пояснила суду, що відповідач [PERSON] проживає окремо від свого неповнолітнього сина, матеріальну допомогу на утримання сина не надає, а власних коштів їй не достатньо для забезпечення належного розвитку та матеріального утримання неповнолітнього сина [PERSON]. Як їй відомо, відповідач має стабільний дохід, не має на своєму утриманні інших неповнолітніх дітей, а тому в змозі сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду даної цивільної справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить його особистий підпис на розписці про отримання судової повістки. За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі відповідача, відповідно до вимог Ст. 169 Цивільного процесуального Кодексу України. Суд вважає, що згідно Ст. 224 Цивільного процесуального Кодексу можливо провести заочний розгляд даної цивільної справи. Як зазначає ч. 1, ч. 2 Ст. 224 Цивільного процесуального Кодексу, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі\~доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами виникли сімейні правовідносини, в яких порушено право позивача. Так, сторони від спільного життя мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], що посвідчується свідоцтвом про народження серії І НО № 386397, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області, про що було зроблено відповідний актовий запис за № 278. У свідоцтві про народження дитини відповідач [PERSON] записаний батьком дитини, тому відповідно до чинного законодавства він зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання свого неповнолітнього сина. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії І БП № 084837, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, 28 березня 2014 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 60. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І БП № 169386, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області. При вирішенні даного позову суд враховує стан здоровя і матеріальне становище сторін, також суд бере до уваги, що сам відповідач особисто не бере участі у вихованні свого неповнолітнього сина та у його матеріальному забезпеченні, а їх спільна дитина проживає разом з позивачем [PERSON], яка займається його вихованням, навчанням, повним фінансовим та матеріальним забезпеченням. [PERSON] 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до Ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 Ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» у разі стягнення\~аліментів із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості не більше пятдесят відсотків заробітної плати цієї особи. Така ж сама норма передбачена п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». За таких обставин суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог у повному обсязі та необхідність стягнення з відповідача [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], які стягувати на користь позивача [PERSON]. Відповідно до\~Ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України\~сторони мають рівні права щодо надання доказів і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~ Цивільного процесуального кодексу України. \~Статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України\~встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень і такі докази подаються сторонами, однак доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази повинні бути належними та допустимими, як того вимагають Ст. ст.\~58,\~59 Цивільного процесуального кодексу України. При винесені рішення суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній взаємозвязок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. При призначенні розміру аліментів судом було зясовано, що відповідач [PERSON] на даний працює, має стабільний дохід, якого достатньою для сплати аліментів, та на своєму утриманні він не має інших неповнолітніх дітей. Також відповідач [PERSON] не надав суду належних та допустимих доказів, якими б він обґрунтовував свої заперечення проти позовних вимог [PERSON] Суд при цьому також враховує ту обставину, що позивач [PERSON] не в змозі самостійно матеріально забезпечувати неповнолітнього сина, має на своєму утриманні іншу малолітню дитину, на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, тому судза таких підстав вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання\~\~неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], підлягають\~ задоволенню у повному обсязі, і вважає за необхідне визначити аліменти у\~розмірі ? частини від усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] 367 Цивільного процесуального кодексу України необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. В силу ч. 1\~Ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог статей\~3,\~15 Цивільного процесуального кодексу України\~захисту в судовому порядку підлягає виключно порушене право особи. Вирішуючи питання в частині судових витрат, суд враховує, що відповідно до Ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду. Відповідно до Ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В даному випадку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. судового збору в дохід держави. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved