overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

28.10.2014р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем по справі одружились 08.10.2004 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які за згодою сторін мешкають із матір'ю. З липня 2014 року вони припинили спільне сімейне життя, причиною розпаду родини з'явилася та обставина, що вони втратили повагу до друг друга, через що спільне життя не можливе. Вони проживають в різних помешканнях, не ведуть спільне господарство, стосунки між ними як чоловіка та жінки припинені. Вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, на заявлених вимогах наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутність, не заперечував проти задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.10.2004р., від якого згідно свідоцтв про народження мають двох неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюб у сторін перший. З липня 20014 року сторони не проживають разом, сумісне господарство не ведуть. Будь який спір на час винесення рішення про розподіл сумісно нажитого майна у сторін відсутній. Вислухавши сторони по справі, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, враховуючи той факт, що позивачка категорично не бажає зберігати сімейні відносини, перспектива відновлення родини втрачена, відсутність майнової суперечки між подружжям на час розірвання шлюбу, суд, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюбу припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини і неможливість надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

28.10.2014 р. позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу(а.с.2), мотивуючи свої вимоги тим, що 26.10.2007 р. зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Спільне життя не склалось; спільне господарство не ведеться; шлюбні відносини фактично припинили своє існування з серпня 2013 р.. В судовому засіданні позивачка позов (а.с.2) підтримала за вимогами в ньому викладеними; судові витрати просить стягнути з відповідача; строк на примирення просить не давати; прізвище залишити «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи був повідомлений. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу у його відсутність. Зі згоди позивачки та на підставі ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення. Позивачкою понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 243,60 грн. судового збору(а.с.1), які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

28.10.2015 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що 30.04.2014 уклала з відповідачем шлюб. Мають з відповідачем двох спільних дітей: [PERSON], 06.09.2006р.н., [PERSON], 11.07.2014р.н. Хоча відповідач проживає разом з позивачкою, останнім часом спільного проживання подружжя фактично не має, шлюбні стосунки не підтримують, спільного бюджету та господарства не мають. Позивачка вважає, що їх сімя розпалася і не бажає відновляти стосунки з відповідачем, що і стало причиною звернення до суду. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю, та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони 30 квітня 2014року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 66, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БП № 084846 від 30.04.2014.(а.с.6) Подружжя має двох дітей: [PERSON], 06.09.2006р.н., [PERSON], 11.07.2014р.н., що підтверджується копіями свідоцтв про народження.(а.с.7-8 ) Судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинені. Відновлювати шлюбні відносини сторони не бажають. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України\~ суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Згідно п. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявних для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб між сторонами підлягає розірванню, оскільки, їх сімя розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при подачі позову до суду в дохід держави судовий збір .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

28.10.2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 23.07.2005 року, міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1639. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що під час спільного подружнього життя у них народилися 18.03.2006 року донька Юлія та 27.05.2014 року син [PERSON]. Сімейне життя у них не склалось, основною причиною розпаду сімї є те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя. Причиною такого ставлення є зловживання алкоголем зі сторони чоловіка, не проживання разом сімєю. Намагання зберегти сімю були марними. Будучи у судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, покликаючись на викладені в ньому обставини та наполягала на розірванні шлюбу, додатково пояснила, що не проживає з чоловіком 5 місяців, хоча він відвідує дітей за її адресою проживання. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу, сторони зареєстрували шлюб 23.07.2005 року, Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1639 (а.с. ). З копії свідоцтва про народження вбачається, що у шлюбі у них 18.03.2006 року донька Юлія та 27.05.2014 року син [PERSON], які на час розгляду справи проживають з мамою. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя не підримують подружніх та сімейних відносин більше як 5 місяців. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сімю. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача та інтересам дітей, що мають істотне значення. Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

28.10.2015 р. [PERSON] звернулася до Балтського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання втратившим право на житло. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що згідно свідоцтва про право власності вона являється власником житлового будинку, розташованого в с. Білине Балтського району Одеської області по вул. Миру, 27. У даному будинку зареєстрований колишній чоловік її доньки - відповідач по справі. З початку 2015 р. відповідач у зазначеному будинку не проживає у звязку з розірванням шлюбу з її донькою. Однак до цього часу добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає, внаслідок чого створює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм будинком. Посилаючись на викладене, вона просила суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування належним її будинком. В судове засідання позивачка не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, в звязку з чим відповідно до ст. 224 ЦПК України судом застосовано заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про право власності (а.с. 3) позивачка являється власником будинку, розташованого в с. Білине Балтського району Одеської області по вул. Миру, 27. Як вбачається з довідки Білинської сільської ради Балтського району від 07.10.2015 року (а.с. 7), в зазначеному будинку з лютого місяця 2015 року по даний час відповідач [PERSON] не проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Оскільки відповідач не є членом сім'ї власника житла, не є співвласником частини будинку, з лютого місяця 2015 року не проживає в даному будинку, тому слід відповідача визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

28.10.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з [PERSON], стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 2-2 об.). В судове засідання сторони не з'явилися. Позивачка надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності (а.с. 17, 24). Відповідач надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутності (а.с. 25). Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності сторін. З`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 29.07.2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області за № 338 (а.с. 3), мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4), який мешкає з позивачкою. Сім'я сторін розпалася, її збереження неможливо. Сторони не досягли домовленості з питання утримання дитини. Матеріальний та сімейний стан відповідача, його стан здоров′я дозволяють йому здійснювати допомогу на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, бо подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому суд бере до уваги правові норми, встановлені ст.ст. 24, 56 СК України, щодо добровільності шлюбу, права кожного із подружжя припинити шлюбні відносини та визнання відповідачем позову (а.с. 25).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

28.10.2015 р. заяву представника відповідача № 1 - ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Оболонського р/с м. Києва від 07.10.2015 р. за позовом [PERSON] про захист прав споживача та визнання договору недійсним. В обґрунтування своїх вимог заявник - представник відповідача № 1 вказав, що представник не зміг з'явитись у судове засідання з поважних причин, так як перебував у судовому засіданні у Дніпровському р/с м. Херсона та повідомляв суд про даний факт. Тому просить суд (як вказано у заяві) скасувати заочне рішення Суворовського р/с м. Одеси від 05.08.2011 р. та призначити дану справу до нового розгляду . У судове засідання з'явився тільки представник позивача, який заперечив проти даної заяви у повному об'ємі. У відповідності до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача по справі та дослідивши отримані матеріали вважає, що заява представника ТОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» не підлягає задоволенню з урахуванням того, що у своїй заяві останній не посилається на належні та допустимі докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та те, що в даній заяві помилково представником заявника вказано інші дані щодо рішення по даній справі, яке не перебувало у провадженні Оболонського р/с м. Києва. Тому

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

28.10.2015 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 01.06.2007р., зареєстрованим у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції, актовий запис №38. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя, між ними з квітня 2013 року були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання. Зберігати шлюб з відповідачем він не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та наполягав на розвіванні шлюбу з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти розірвання шлюбу, однак в подальшому, після надання судом сторонам строку для примирення, визнала позовні вимоги в повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу та подала до суду заяву, в якій просила порозглядати справу у її відсутність. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01.06.2007р., шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції, актовий запис №38 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Також судом встановлено, що з квітня 2013 року між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом приймалися заходи для збереження шлюбу, однак вони результатів не дали, сторони не примирилися. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з квітня 2013 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

28.10.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого дітей не мають, посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені з вересня 2014 року внаслідок того що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не зявився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, з позовом згодна. Оскільки відповідач позов визнала, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

28.10.2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08.08.2008 року. Від даного шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі по 800 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, згідно поданої заяви просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечує Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, причини неявки суду невідомі, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.08.2008 року (а.с. 4) позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 06.11.2013 року (а.с. 5), свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 01.08.2009 року (а.с. 6), вбачається, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. З письмових пояснень позивача [PERSON] суд встановив, що діти перебувають на утриманні позивачки, проживають разом з нею, що стверджується також довідкою про склад сім'ї № 1961 від 22.10.2015 року (а.с. 7), відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає, а тому суд вважає за правильне позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача в твердій грошовій сумі у розмірі по 800 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, до досягнення ними повноліття, а також судові витрати пов'язані з розглядом справи.

Outcome: approved