overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

27.09.2019 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, в якій заявник просить суд винести рішення, на підставі якого: - встановити факт родинних відносин, а саме, - що [PERSON] є рідною онукою [PERSON] . Заявник [PERSON] свої вимоги в мотивувальній частині заяви обгрунтовує наступним. Вона, [PERSON] є рідною онукою [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , - копія свідоцтва про смерть додається. Після його смерті відкрилася спадщина. У встановлений законом порядок, після смерті [PERSON] вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] було відмовлено та надане роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин між неюю та [PERSON] . Таким чином, у зв`язку з цим, виникла необхідність встановити факт родинних відносин, а саме факт того, що [PERSON] є рідною онукою [PERSON] . Їхні родинні відносини підтверджуються : - свідоцтвом про народження [PERSON] ; - свідоцтвом про народження [PERSON] ; - свідоцтвом про народження [PERSON] . Відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових нрав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про становлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно пункту 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Також підтверджує, що нею не подано іншої заяви до цього суду з тим самим предметом та з тих самих підстав. Орієнтовна сума витрат складається зі судового збору. Оригінали документів котрі додані до заяви, знаходяться в неї. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

27.09.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах те, що з відповідачем не перебувала у шлюбі, але вони мають спільну дитину, доньку - [PERSON] , яка народилася [INFO] . Донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, в зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Провадження у справі відкрито судом 03.10.2019 року та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При недосягненні угоди про сплату аліментів кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоров`я і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення. Із матеріалів справи вбачається, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач цим обставинам заперечень не надав. Відповідно до ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достанім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Зважаючи на те, що відповідач заперечень на позов не надав, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, що відповідає приписам ст. 181, 182 та 183 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору, останній стягується, згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

27.09.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 16.06.2018 року, мають спільну дитину, сина - [PERSON] , який народився [INFO] . Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, в зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При недосягненні угоди про сплату аліментів кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоров`я і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення. Із матеріалів справи убачається, що сторони перебувають у шлюбі, мають малолітнього сина- [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач позов визнав повністю і не заперечує проти стягнення аліментів у вказаному розмірі. Визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

27.09.2019 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах те, що з відповідачем перебувають у шлюбі з 16.06.2018 року, від цього шлюбу мають дитину, сина [PERSON] , який народився [INFO] . Син проживає з нею та знаходиться на її утриманні. У зв`язку з народженням дитини вона знаходиться у відпустці по догляду за нею. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років. Позивач надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі. Відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, отримав 19.10.2019 року. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від нього не надійшло. За таких обставин суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволенню позову у зв`язку з таким. Статтями 80, 84 СК України визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Право на утримання дружина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Із матеріалів справи убачається, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 16.06.2018 року виконавчим комітетом Бондарівської сільської ради Марківського району Луганської області. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач заперечень на позов не надав, тому суд визнає цю обставину такою, що підтверджує можливість відповідача надавати матеріальну допомогу дружині в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору, останній стягується, згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-01 00:00:00

27.09.2019 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 06.10. 1990 року Родаківською селищною радою Слов`яносербського району Луганської області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини фактично припинились із-за постійних суперечок, у зв`язку з чим відповідач вже давно перестав мешкати з сім`єю. Позивач вважає, що примирення неможливе, а збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач повторно не з`явився у судове засідання, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, шляхом оголошення на сайті «Судова влада України». Дослідивши матеріали справи, суд установив таке. Сторони перебувають у шлюбі, який відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу зареєстрований Родаківською селищною радою Слов`яносербського району Луганської області 06.10.1990 року області, актовий запис № 58. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Згідно зі ст. 104,112 СК України шлюб розривається шляхом розводу за заявою одного з подружжя або обох. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Шлюб розривається тоді, коли буде встановлено, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Як зазначила позивач, шлюбні відносини з відповідачем припинені, сторони вже давно проживають окремо і такі обставини унеможливлюють примирення. Відповідач у судове засідання не з`явився, заперечень на позов не надав. У статті 24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, тому суд вважає, що збереження шлюбу за вказаних обставин буде суперечити інтересам позивача. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як убачається із матеріалів справи, при реєстрації шлюбу позивач змінила своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Клопотань про відновлення дошлюбного прізвища від неї не надходило. Судовий збір на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 768,40 грн., а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

27.09.2019 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 16.06.2018 року виконавчим комітетом Бондарівської сільської ради Марківського району Луганської області. Син, [PERSON] , [INFO] , проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини фактично припинились з березня 2019 року із-за відсутності взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, у зв`язку з чим вони з чоловіком проживають окремо. Позивач вважає, що примирення неможливе і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про повне визнання позову та розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд установив таке. Сторони перебувають у шлюбі, який відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу зареєстрований 16.06.2018 року виконавчим комітетом Бондарівської сільської ради Марківського району Луганської області, актовий запис № 8. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Згідно зі ст. 104,112 СК України шлюб розривається шляхом розводу за заявою одного з подружжя або обох. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Шлюб розривається тоді, коли буде встановлено, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Шлюбні відносини сторін, як зазначила позивач і це визнає відповідач, припинились з березня 2019 року, син проживає з матір`ю і спору про його находження між сторонами не виникає. Відповідно до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як убачається із матеріалів справи, позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, її дошлюбне прізвище - [PERSON] . Позивач просила після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище. Судовий збір на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При поданні позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 768,40 грн, а тому 50 відсотків судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а 50 - поверненню з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

27.09.2019 року позивачка звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 09.10.2015 року, після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] », стягнути з відповідача судовий збір. Ухвалою суду 23.10.2019 року в зазначеній справі відкрито провадження. 09.01.2020 надійшла заява від відповідача про надання часу на примирення з позивачкою. Позивачка у судове засідання не з`явилася, про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення вимог позивача. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 09 жовтня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1605, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають малолітнього доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Шлюбні стосунки не підтримуються, ведення спільного господарства припинено, шлюб має формальний характер, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши дійсні взаємини подружжя, причини подання позову про розірвання шлюбу, інші обставини життя подружжя, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і тому шлюб між сторонами має бути розірваний. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

27.09.2020 р. позивач звернувся з позовом в якому просив визнати відповідача втративши право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що вказаний будинок належить позивачу на праві власності, але в ньому зареєстрований відповідач. Останній в 2017 році забрав свої речі та переїхав постійно проживати до своїх батьків в с. Нові Млини Щорського району Полтавської області, де проживає по теперішній час. Позивач перешкод у проживанні в будинку відповідачу не чинив. Крім того, останній не приймає участі в утриманні будинку та веденні домашнього господарства, а реєстрація відповідача перешкоджає позивачу в в розпорядженні будинком. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, відзиву із запереченнями по суті позову не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Ст. 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ст. 405 ч.2 ЦК України передбачає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ст. 81 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно копії договору купівлі-продажу від 12.11.1996 р.(а.с.9) видно,що [PERSON] продала, а [PERSON] купив житловий будинок [ADDRESS] . Із копії будинкової книги (а.с.6-8) видно, що у вказаному будинку зареєстрований відповідач, а згідно довідки Камяномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 23.09.2019 р. (а.с.11) видно, що відповідач зареєстрований в будинку [ADDRESS] але не проживає більше року. На підставі викладеного, оцінивши дослідженні по справі докази та враховуючи відсутність відзиві відповідача із запереченнями проти позову, суд знаходить його доведенним та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

27.09.2021 [PERSON] (далі - Позивач) звернувся до Бахмацького районного суду з даним позовом до [PERSON] (далі - Відповідачка), посилаючись на те, що 08.07.2014 між сторонами був укладений шлюб, який наразі існує лише формально. Шлюбні відносини сторін припинені через сварки, взаємні образи, різні погляди на життя, неможливість знайти спільне рішення сімейних проблем. При цьому, неповнолітніх дітей Позивач та Відповідачка не мають. Вказані обставини унеможливлюють подальше сімейне життя сторін і зумовили звернення Позивача до суду з даним позовом, оскільки через органи РАЦС Відповідачка розривати шлюб відмовляється. Згідно з ухвалою суду від 07.10.2021 вказана позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 09.11.2021. Сторони у судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому, Позивач позов підтримує та просить його задовольнити, Відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує, відзиву на позов не подала. Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Як вбачається з матеріалів справи, Позивач та Відповідачка 08.07.2014 уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бахмацького районного управління юстиції у Чернігівській області за актовим записом №63. Неповнолітніх дітей сторони не мають, подружні відносини не підтримують, сумісних інтересів та спору щодо розподілу майна, яке є їх спільною власністю не мають. За даних обставин шлюб між ними носить формальний характер. Таким чином, виходячи з викладеного, Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя не є можливим, шлюб буде суперечити їх інтересам, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved