Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-07 00:00:00

28.09.2021 року рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області позовні вимоги фермерського господарства «Марія-Послушняк» до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача: [PERSON] , Казанківська селищна рада, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача: державний реєстратор Новобузької міської ради Альбертін Олена Вадимівна, про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію права власності на земельну ділянку задоволено частково. Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю № 20, виданий 01.04.1994 року Казанківською районною радою народних депутатів [PERSON] . В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з [PERSON] судовий збір на користь фермерського господарства «Марія-Послушняк» в сумі 2102 грн. 00 коп. 07 жовтня 2021 року адвокат Ремешевський Є.А. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення суду про стягнення судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу, вказуючи, що ним здійснювалося представництво позивача фермерського господарства «Марія-Послушняк» на підставі договору правової допомоги від 26.05.2020 року, додано орієнтований розрахунок розміру судових витрат на загальну суму 55177,50 грн., та акт № АП-00015 приймання-передачі наданих послуг. В судовому засіданні, що відбувалося 28.09.2021 року, представником позивача, адвокатом Ремешевський Є.А. було подано усуну заяву про стягнення на користь позивача сум судових витрат (судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу), що будуть понесені позивачем у відповідності до укладеного договору з адвокатом та підтвердженні актом виконання робіт. На підставі вищевикладеного просить суд ухвалити додаткове рішення в частині розподілу судових витрат, яким стягнути з [PERSON] на користь фермерського господарства «Марія-Послушняк» судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 55177,50 грн. Суд розглядає заяву про ухвалення додаткового рішення у відсутність учасників справи, що не суперечить ч.4 ст. 270 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що 28.09.2021 року рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області позовні вимоги фермерського господарства «Марія-Послушняк» до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача: [PERSON] , Казанківська селищна рада, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача: державний реєстратор Новобузької міської ради Альбертін Олена Вадимівна, про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію права власності на земельну ділянку задоволено частково. Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю № 20, виданий 01.04.1994 року Казанківською районною радою народних депутатів [PERSON] . В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з [PERSON] судовий збір на користь фермерського господарства «Марія-Послушняк» в сумі 2102 грн. 00 коп. Адвокат Ремешевський Є.А. просить суд ухвалити додаткове рішення, за яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь фермерського господарства «Марія-Послушняк» судові витрати, які складаються з судового збору 2270 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 55177,50 грн. В якості обґрунтування вказаних вимог приєднано до матеріалів справи, копії договору правової допомоги від 26.05.2020 року , орієнтований розрахунок розміру судових витрат на загальну суму 55177,50 грн., та акт № АП-00015 приймання-передачі наданих. З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити про наступне. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Однак, належних та допустимих доказів оплати відповідачем послуг адвоката не надано, матеріали справи не містять ані квитанцій про сплату послуг, ані платіжного доручення, що свідчило б про фактично понесені відповідачем витрати на правничу допомогу. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року. Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правничу допомогу. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги фермерського господарства «Марія-Послушняк» до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача: [PERSON] , Казанківська селищна рада, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача: державний реєстратор Новобузької міської ради Альбертін Олена Вадимівна, про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію права власності на земельну ділянку задоволено частково , суд при винесенні рішення не зазначив точної грошової суми судових витрат за сплату судового збору , яка повинна бути стягнута з відповідача за рішенням суду у разі часткового задоволення позову, тому суд вважає, що вимоги представника позивача, адвоката Ремешевського Є.А. про стягнення з відповідача витрат за сплату судового збору підлягають частковому задоволенню, в частині не стягнутого судового збору , а в стягненні витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити .

Outcome: partial