Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

28.08.2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті батька [PERSON] посилаючись на наступне. [INFO] у м.Донецьк, Донецької області помер його батько [PERSON], який був зареєстрований за адресою:[ADDRESS]. Після його смерті ним було отримано лікарське свідоцтво про смерть №1051 видане 04.04.2017 року, Комунальною установою «Республіканським бюро судово-медичної експертизи» у м.Донецьк Донецької області. При зверненні до Великоновосілківського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, з метою реєстрації смерті батька, йому було відмовлено у реєстрації смерті у зв'язку з невідповідністю лікарського свідоцтва зразку документів відповідно до вимог законодавства України, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті. На даний час заявник є спадкоємцем майна померлого та має намір оформити спадщину після смерті батька та отримати допомогу на поховання, однак відсутність документів, які б підтверджували факт його смерті, є перешкодою у цьому. Тому просить встановити факт смерті його батька у м.Донецьк Донецької області [INFO]. Заявник в судове засідання не з'явився, будучи належним чином оповіщений про день та час розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Заяву підтримав. Представник заінтересованої особи - Великоновосілківського районного Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вирішення справи на розсуд суду. Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено наступні обставини. Як вбачається з паспортних даних заявника [PERSON], він зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки №2163217298 від 15.07.2016 року, про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] перемістився з тимчасово окупованої території в [ADDRESS]. Згідно паспортних даних [PERSON], [INFO], уродженець с.Антонівка, Олонештського району Молдовської РСРС, [NUMBER], виданий 13 лютого 2002 року Кіровським РВ ДМУУМВС України у Донецькій області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до копії свідоцтва про народження заявник [PERSON] є сином померлого [PERSON]. Судом встановлено, що [INFO] у м.Донецьк, Донецької області, помер батько заявника, [PERSON], [INFO], громадянин України, уродженець с.Антонівка, Олонештського району, Молдовської РСРС, зареєстрований за адресою: [ADDRESS], про що мається лікарське свідоцтво про смерть за №1051 видане 04.04.2017 року, Комунальною установою «Республіканським бюро судово-медичної експертизи» у м.Донецьк Донецької області, відповідно до якого причиною смерті є набряк легенів. 25.01.2017 року Донецьким міським відділом запису актів цивільного стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки видано свідоцтво Серії [NUMBER] про смерть [PERSON]. Кабінетом Міністрів України 7 листопада 2014 р. була прийнята постанова № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», пунктом 3 якої встановлено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації мають забезпечити до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2014 № 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділи державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області, що знаходилися на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на підконтрольну Україні територію, але бланки суворої звітності вивезені не були, у зв'язку з чим, видані на цій території після 01 грудня 2014 року документи про державну реєстрацію актів цивільного стану не є документами територіальних органів Міністерства юстиції України. Враховуючи викладене, надане заявником лікарське свідоцтво та свідоцтво про смерть є незаконними і не створюють правових наслідків. Заявник [PERSON] є спадкоємцем майна померлого та має намір оформити спадщину після смерті батька та отримати допомогу на поховання, але відсутність належно оформленого лікарського свідоцтва про смерть чинить йому перешкоди у цьому. Згідно листа Великоновосілківського районного Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області заявнику було відмовлено у реєстрації факту смерті, оскільки пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасова не здійснюють свої повноваження та не надано документ, який підтверджує факт смерті у відповідності з діючим законодавством України, а тому є незаконним та не створює правових наслідків. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом було встановлено, що [INFO] у м.Донецьк Донецької області, помер [PERSON], [INFO]. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті батька та отримання допомоги на поховання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved