Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

27.10.2016 року [PERSON] звернулась до суду з вище зазначеною позовною заявою, в якій просить суд: визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Київська область, м.Бориспіль, пров. Огородній, 12. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є співвласником будинку № 12 за адресою пров.Огородній, м. Бориспіль, Київська область. В ньому зареєстровані вона, її син [PERSON], її дочка [PERSON], а також колишній чоловік дочки [PERSON] Відповідач [PERSON] близько одного року і шести місяців в даному будинку не проживає, а також 14.12.2015 року дочка розірвала шлюб з відповідачем. Місце проживання відповідача не відоме. Однак вона в телефонних розмовах просила відповідача знятись з реєстраційного обліку, але відповідач відмовляється в добровільному порядку. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини, просила їх задовольнити, та не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] про час та місце судового розгляду повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання повторно не зявився, заперечень по суті позовних вимог та заяви про розгляд справи у його відсутність не подав. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечував. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали даної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач є співвласником житлового будинку № 12 за адресою: провул. Огородній, м.Бориспіль, Київська область, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень , номер 44680644, виданим 28.09.2015 нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори [PERSON]О.(а.с.10-12). Встановлено, що відповідач зареєстрований в належному позивачу на праві спільної часткової власності житловому будинку, що підтверджується записами будинкової книги (а.с. 4-9) та довідкою адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області від 03.11.2016 року (а.с.19). Згідно з Актом № 12 від 03.02.2017 року, складеним депутатом Бориспільської міської ради [PERSON], який знаходиться в матеріалах цивільної справи, відповідач за вищевказаною адресою не проживає з 2014 року. Крім того, встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області 14.12.2015 року було розірвано шлюб між відповідачем [PERSON] та [PERSON], яка є дочкою позивача.( а.с.13). А отже, відповідач припинив бути членом сімї власника житлового будинку. Відповідно до вимог ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також відповідно до змісту ч.2 вказаної статті, обрати способи захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі припинення правовідношення та припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. А також, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За змістом ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч.1 та 2 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За змістом ч.1 та 2 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд вважає, що оскільки відповідач, який був зареєстрований в належному позивачу будинку за згодою власника, проте тривалий час, понад один рік, без поважних причин не проживає за адресою: [INFO], - він втратив право користування вказаним житловим приміщенням. В звязку з цим, позовні вимоги суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст..88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати: 551 грн.20 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved