Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

28 травня 2014 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поновлення строку, передбаченого законом для звернення до суду, визнання правочину дійсним та визнання права власності та ухвалою суду від 03 червня 2014 року відкрито провадження по справі. 28 серпня 2014 року, у зв`язку із смертю відповідача [PERSON] провадження по цивільній справі за вказаним позовом зупинено до залучення у справі правонаступника. 24 березня 2015 року поновлено провадження по справі, оскільки спадщину [PERSON] прийняла [PERSON] , яка є правонаступником померлої. У зв`язку із надходженням 21 квітня 2015 року до суду зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння, ухвалою суду від 28 квітня 2015 року об`єднано в одне провадження первісні позовні вимоги [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] 27 квітня 2017 року [PERSON] змінено предмет та підстави позову зустрічної позовної заяви, а саме про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. 09 червня 2017 року, у зв`язку із смертю відповідача [PERSON] провадження по цивільній справі за вказаним позовом зупинено до залучення у справі правонаступника. 17 січня 2018 року поновлено провадження по справі, оскільки спадщину [PERSON] прийняв [PERSON] , який є правонаступником померлої. 14 березня 2018 року [PERSON] уточнено зустрічні позовні вимоги, у зв`язку із вступом його у справу як правонаступника. Ухвалою суду від 24 червня 2019 року первісну позовну заяву [PERSON] залишено без розгляду. З урахуванням уточнених зустрічних позовних вимог від 29 вересня 2018 року [PERSON] посилається на те, що померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого на підставі рішення Новопетрівської сільської ради за № 102 від 06.11.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 4903, належала земельна ділянка площею 5,080 га, кадастровий номер [NUMBER] , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. На вказану земельну ділянку був виданий 01 червня 2001 року державний акт із помилкою у написанні імені та по батькові власника. Відповідно до паспортних даних та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 24 липня 2014 року спадкодавцем та первісним відповідачем була [PERSON] , однак державний акт виданий з помилками на ім`я [PERSON] . У зв`язку із смертю [INFO] [PERSON] не оформила спадщину належну їй після смерті [PERSON] на вказану земельну ділянку. [PERSON] як єдиний спадкоємець за законом після [PERSON] прийняв спадщину та звернувся до нотаріуса із відповідною заявою. Постановою нотаріуса від 08 лютого 2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 5,080 га, яка належала померлій [PERSON] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу та помилками в імені та по батькові « [PERSON] », а не « [PERSON] » Вказані обставини порушують право позивача на оформлення спадкового майна за законом, у зв`язку із чим звертається до суду та прохає: -встановити факт належності державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого на ім`я [PERSON] , [PERSON] ; -визнати за [PERSON] право власності по праву спадкування за законом після померлої [PERSON] на земельну ділянку площею 5,080 га, кадастровий номер [NUMBER] , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого на підставі рішення Новопетрівської сільської ради за № 102 від 06.11.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 4903. Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача - Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій прохає розглянути справу без їхньої участі. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області Феленко Я.О. в судовому засіданні пояснила, що державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданий 01 червня 2001 року на підставі рішення Новопетрівської сільської ради за № 102 від 06.11.2000 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 4903 був оформлений на ім`я [PERSON] на підставі паспорту серії [NUMBER] від 17 березня 1998 року. Третя особа - приватний нотаріус Магдалинівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Солодовник Вікторія Володимирівна в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 01 червня 2001 року, виданий на підставі рішення Новопетрівської сільської ради за № 102 від 06.11.2000 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 4903, який посвідчує право власності на земельну ділянку площею 5,080 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області виданий на ім`я [PERSON] (т. 1 а. с. 11). Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 01 червня 2001 року виданий на підставі паспорту серії [NUMBER] від 17 березня 1998 року власником якого була [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код особи [NUMBER] (т. 2 а. с. 108-113). [PERSON] , [INFO] отримала паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 15.02.2007 року Магдалинівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, у зв`язку із розбіжностями у записі імені, на підставі паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 17.03.1998 року Магдалинівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області (т. 2 а. с. 144-146). Згідно копії картки фізичної особи платника податків від 14.02.2008 року [PERSON] одержала ідентифікаційний номер [NUMBER] (т. 1 а. с. 46). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (т. 1 а. с. 30). У відповідності до ст. 1 Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів» (який діяв з 01.01.1996 року по 01.01.2011 року) Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів (далі - Державний реєстр) - це автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які зобов`язані сплачувати податки, збори, інші обов`язкові платежі до бюджетів та внески до державних цільових фондів у порядку і на умовах, що визначаються законодавчими актами України. Таким чином, виходячи з вимог законодавства, одна й та сама фізична особа не може бути зареєстрована у Державному реєстрі повторно, у зв`язку із чим не може бути змінено її ідентифікаційний номер. У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. В судовому засіданні не знайшов підтвердження факт припущення помилки при зазначенні прізвища, ім`я та по-батькові особи в державному акті серії [NUMBER] від 01 червня 2001 року. Крім того з матеріалів справи вбачається, що у особи, яка отримала державний акт, а саме [PERSON] , [INFO] мала ідентифікаційний номер [NUMBER] , натомість [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] мала ідентифікаційний номер [NUMBER] . У зв`язку із вказаними розбіжностями, суд не може встановити належність померлій [PERSON] державного акту серії [NUMBER] від 01 червня 2001 року виданого на ім`я [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Відповідно до заповіту посвідченого 27 лютого 2014 року приватним нотаріусом Магдалинівського районного нотаріального округу [PERSON], [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , вказала [PERSON] як спадкоємицю всього свого майна (т. 1 а. с. 48). У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно матеріалів спадкової справи № 305/2014, після смерті [PERSON] , [PERSON] , як спадкоємець за заповітом звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а. с. 40). У відповідності до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. [PERSON] 13 лютого 2015 року подала до нотаріуса заяву на видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (т. 1 а. с. 54), у зв`язку із чим їй цього ж дня було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, господарські будівлі, споруди, що розташовані по [ADDRESS] (а. с. 72), який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 09.11.2004 року Новопетрівською сільською радою (т. 1 а. с. 70-71). Виходячи із свідоцтва про право власності на нерухоме майно, його видано [PERSON] 09.11.2004 року, тобто до отримання вказаною особою нового паспорту громадянина України, виданого 15.02.2007 року Магдалинівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області. Вказані протиріччя також не дають підстав суду встановити факт того, що саме спадкодавець була власником державного акту серії [NUMBER] від 01 червня 2001 року. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (т. 1 а. с. 184). Син померлої [PERSON] - [PERSON] 26 жовтня 2017 року подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] спадкоємцем якої була його мати [PERSON] та постановою нотаріуса від 08.02.2018 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 5,0800 га, у зв`язку із ненаданням нотаріусу правовстановлюючих документів та помилкою в імені та по батькові спадкодавця (т. 1 а. с. 221). Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Доказами в розумінні ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Виходячи з наведеного суд вважає, що позивачем [PERSON] не доведено належність спадкового майна спадкодавцеві, у зв`язку із чим позовні вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 5,080 га не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed