Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

28.09.2018 р. представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 114578, 15 грн. станом на 01.07.2018 року за кредитним договором №б/н від 13.02.2014 року, яка складається з наступного: 5543,72 грн. - заборгованість за кредитом; 109034,43 грн. - заборгованість за відсотками за період з 13.02.2014 року по 31.12.2017 року, та стягнути судові витрати в розмірі 1762,00 грн., посилаючись на те, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву №б/н від 13.02.2014 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 1800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо зміни кредитного ліміту, Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 01.07.2018 року має заборгованість - 114578,15 грн., що складається з: 5543,72 грн. - заборгованість за кредитом; 109034,43 грн. - заборгованість за відсотками за період з 13.02.2014 року по 31.12.2017 року. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за вказаним кредитним договором не погашена, що є порушенням законним прав позивача. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. В судове засідання представник позивача не з'явився, повідомлений належним чином, надав до суду клопотання, в якому просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. (а.с. 45). Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в заочному провадженні за згодою представника позивача та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді від 17.10.2018 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження. Судом установлено, що 13.02.2014 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, яка містить посилання на те, що позичальник згодний з тим, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також позичальник підтвердив, що він ознайомлений та згодний з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку. Відповідно до наданої до суду довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, відповідачу змінювався кредитний ліміт 13.02.2014 року. Відповідач, підписавши вказану заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у А-Банку, приєднався до вказаних послуг запропонованих йому ПАТ «Акцент-Банк». Згідно із зареєстрованою 14 червня 2018 року новою редакцією Статуту позивача, його повне офіційне найменування на даний час є акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Станом на 01 липня 2018 року банком розрахована заборгованість відповідача за кредитним договором №б/н від 13.02.2014 року, яка складає 114578 грн. 15 коп. (5543 грн. 72 коп. - тіло кредиту, 109034 грн. 43 коп. - заборгованість за відсотками за період з 13.02.2014 року по 31.12.2017року). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться . Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. З вказаним позовом до суду звернувся представник АТ КБ «Приватбанк», додавши до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови та правила надання банківських послуг (а.с. 12-36), які були затверджені наказом від 6 березня 2010 року № СП-2010-256, а договір про надання банківських послуг було укладено між відповідачем та ПАТ «Акцент Банк». Крім того, зазначені Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису відповідача. При цьому до суду не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву, та доказів того, що позивач уповноважений звертатися до суду з вказаним позовом до суду не надано, так як договір укладався між відповідачем та ПАТ «Акцент-Банк». Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог є підставою для висновку суду про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях. Зважаючи, що позивачем є юридична особа - банківська установа, яка має в своєму підпорядкуванні юридичний відділ,- зазначене вказує лише на те, що представники позивача були обізнані із нормами процесуального права, які регламентують принципи цивільного судочинства, в тому числі й такий принцип як змагальність сторін, за яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та диспозитивність цивільного судочинства, за яким суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; учасник справи розпоряджається своїми права щодо предмету спору на власний розсуд та знає, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. А тому за вказаних обставин, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні даного позову за наведених вище підстав. Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок позивача.

Outcome: dismissed