Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

28.08.2015 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту - відповідач) про зменшення розміру аліментів (а.с.2-3). Так, позивач просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO], з 1/3 частки на 1/6 частку щомісячно на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO], починаючи з дня набрання рішення законної сили та до повноліття дитини. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.08.2015 року відкрито провадження по справі № 495/6188/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Справу призначено до розгляду (а.с.16). Позивач - [PERSON], в судове засідання не з'явився, але його представником - [PERSON], подано до суду заяву, згідно з якою вона заявлені [PERSON] позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та справу за розглянути за її відсутності. Проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.42). Відповідач - [PERSON], відзив або заперечення на позов [PERSON] до суду не надала та в судові засідання не з'явилася без поважних причин, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань не заявляла, хоча була належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду. Згідно із ч.2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до п.2 ч.1 ст.169 Цивільного процесуального кодексуУкраїни, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними. Згідно із ст.157 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду справи, суд ухвалою може подовжити розгляд справи, але не більше як на п'ятнадцять днів. Відповідно до ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно із ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає за можливе і необхідне, у відповідності до ст.ст. 77, 157, 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, розглянути справу без участі сторін або їх представників, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, позивач - [PERSON], та відповідач - [PERSON], в період з 14.11.2009 року по 13.05.2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного шлюбу у сторін [INFO] народився син - [PERSON], що підтверджується повторно виданим 12.08.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області свідоцтвом про народження серії [NUMBER], актовий запис за 40. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.05.2015 року по справі № 495/2688/15-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Вирішено стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 21.04.2015 року та до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.11). На виконання даного рішення Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 27.05.2015 року видано відповідний виконавчий лист (а.с.13). 02.07.2015 року державним виконавцем ВДВС Білгород-Дністровського МУЮ винесена постанова серії ВП № 48003053 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 495/2688/15-ц виданого 27.05.2015 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 1/3 частини заробітку на утримання дитини: сина [PERSON],[INFO] (а.с.10). Так, за твердженням [PERSON], згідно виконавчого листа № 2-2738, виданого 07.04.2009 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області з [PERSON] стягуються аліменти на користь колишньої дружини - [PERSON], на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 250 грн. щомісячно до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с.7, 9, 12), що на данпй час складає 385,80 грн. Як зазначає [PERSON], оскільки він ніде офіційно не працює, то 1/3 частина його заробітку, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], нараховується з середньостатистичної заробітної плати по Білгород-Дністровському району, яка з 01.06.2015 року складає 2 368 грн., і становить 789,33 грн. Таким чином, за розрахунком [PERSON] загальна сума аліментів, які він повинен сплачувати на утримання двох дітей становить 1 175,13 грн., що складається з аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 385,80 грн. та аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 789,33 грн. Зазначені вище обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з відповідною позовною заявою. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням суду або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У зв'язку з тим, що матеріальне становище, сімейний стан, а також стан здоров'я платника аліментів або їх одержувача можуть протягом часу наявності аліментного зобов'язання змінюватися, законом передбачено, що за позовом якоїсь із цих осіб суд вправі змінити раніше встановлений розмір аліментів як в сторону їх зменшення, так і в сторону їх збільшення. Крім того, зменшення розміру аліментів за наявності передбачених законом причин не виключає можливості взагалі звільнення від їх сплати. Якщо розмір аліментів було визначено за рішенням суду, заінтересована особа вправі звернутися з позовом до суду про його збільшення або зменшення. У разі задоволення позову аліменти на дитину у зміненому розмірі будуть стягуватися від дня набрання чинності рішення суду, а не від дня пред'явлення позову. Під зміною матеріального положення сторін розуміється як покращення, так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на даний час не має постійного заробітку, офіційно не працевлаштований, знаходиться у скрутному фінансовому положенні, але зобов ?язаний сплачувати аліменти на утримання двох дітей в загальному розмірі 1 175,13 грн., що складається з аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 385,80 грн. та аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 789,33 грн., у зв`язку з чим, суд вважає за можливе і доцільне зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] з 1/3 частини на 1/6 частину. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Такий обов'язок не припиняється і в тому випадку, коли діти набувають повну дієздатність до досягнення ними повноліття при укладанні шлюбу у випадку зниження їм шлюбного віку. Лише після досягнення повноліття діти втрачають право на утримання. У випадку невиконання батьками обов'язку утримувати неповнолітню дитину добровільно, аліменти можуть стягуватися за рішенням суду. При злісному ухиленні батьків від сплати аліментів вони підлягають притягненню до кримінальної відповідальності, відповідно до ст.164 Кримінального кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Так, при визначенні розміру аліментів, що стягуються з батьків на користь дитини, суд має враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Зокрема, чим гірше стан здоров'я дитини, тим більше коштів на утримання вона потребує. Так, якщо дитина є інвалідом, страждає на тяжке захворювання або їй заподіяно каліцтво, суд повинен вважати такі обставини підставою для збільшення розміру аліментів. При розгляді справи про стягнення аліментів при визначенні їх розміру, суд повинен враховувати також стан здоров'я та загальний матеріальний стан того з батьків дитини, з якого вони будуть стягуватися. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дана норма однаково застосовується до всіх платників аліментів, незалежно від правових підстав їх праці (робота за трудовим договором, відповідно до вимог КЗпП, робота за контрактом за кордоном тощо). Зазначені положення передбачають мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідного віку, у той час як максимальний розмір аліментів закон не встановлює. Останній буде визначатися судом у кожному конкретному випадку, враховуючи як потреби самої дитини, так і можливості платника аліментів - матері або батька дитини. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із положеннями ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» (в редакції від 04.10.2015 року), з 01.09.2015 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років встановлений в розмірі 1 167 грн. (30 % = 350,10 грн.), а для дітей віком від 6 до 18 років - 1 455 грн. (30 % = 436,50 грн.). Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню шляхом зменшення розміру аліментів, визначеного відповідно до рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.05.2015 року по справі № 495/2688/15-ц, та визначення їх розміру у вигляді щомісячного стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина - [PERSON] у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Зменшуючи розмір стягнення аліментів, суд виходить з положень ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, у відповідності до ст.ст. 7, 141 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї, мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Визначаючи розмір аліментів, згідно з вимогами ст.182 СК України суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який на момент прийняття рішення, згідно із положеннями ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» (в редакції від 04.10.2015 року), з 01.09.2015 року для дітей віком до 6 років встановлений в розмірі 1 167 грн. (30 % = 350,10 грн.), а для дітей віком від 6 до 18 років - 1 455 грн. (30 % = 436,50 грн.). Доказів того, що [PERSON] спроможний сплачувати у теперішній час аліменти у більшій сумі суду надано не було, при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечить чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та їх малолітньої дитини, а [PERSON], в свою чергу, не позбавлена права звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів за умови зміни [PERSON] місця роботи та/або його матеріального становища.

Outcome: approved