overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

28\~грудня \~ 2020\~року позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 17 листопада 2018 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області , актовий запис № 179 (свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] від 17.11.2018 року). Від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На теперішній час, з серпня 2019 року шлюбні відносини фактично припинені , сімейне життя не склалося.У зв`язку з цим просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.Позивач,у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала,проти заочного рішення не заперечувала, просила залишити після розірвання шлюбу прізвище, набуте під час державної реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення. Факт перебування сторін у шлюбі з 17.11.2018 року підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 17.11.2018 року виданого Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №179. Від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження відповідно: серія [NUMBER] виданого Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 18.07.2017 року; серія [NUMBER] виданого Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 10.01.2020 року, які проживають з позивачкою.Враховуючи обставини справи, те, що сторони подружні стосунки не підтримують, примиритися наміру позивач та відповідач не мають, суд приходить до висновку, про те, що сім`ю зберегти немає можливості, тому шлюб розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. \~ Позивачка у заяві зазначила про вибір прізвища, тому суд залишає за нею прізвище, набуте під час реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Оскільки позов задоволений судовий збір у сумі 840,80 грн. стягується з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

28 грудня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 28 липня 2017 року у Первомайському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 25, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачкою не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Сім`я розпалась остаточно, подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач у перше судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Судові витрати просить залишити за ним. Відповідачка у перше судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, згодна на розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини:сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 липня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , актовий запис № 25 (а.с.4). Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с.15). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно - шлюбні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

28 грудня 2020 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 21 листопада 1987 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області, актовий запис № 546. Спільних неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні стосунки не склались, оскільки в сім`ї постійно виникали сварки та непорозуміння, внаслідок чого втратилось взаєморозуміння та почуття поваги один до одного. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу, на думку позивача неможливе. Ухвалою судді від 26 січня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження по справі з викликом сторін. (а.с.12-13). Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує, судові витрати просить віднести за її рахунок. (а.с. 20). Відповідач в судові засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, про дату, місце та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про отримання судових повісток. (а.с. 16, 25) У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи викладене, відповідно до ухвали суду від 26 січня 2020 року, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи згідно ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Шлюб між позивачем та відповідачем зареєстрований 21 листопада 1987 року Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області, актовий запис № 546. (а.с. 6) Між подружжям спільне господарство не ведеться, від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За встановлених вище обставин, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судові витрати відповідно до заяви позивача віднести за її рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

28 грудня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 17 серпня 1995 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності та вказав, що позов визнає. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 17 серпня 1995 року Севанським міськвідділом реєстрації актів цивільного стану Республіки Вірменія було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 47 (а.с. 4). Сторони мають двох дітей. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до положень частин третьої, четвертої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

28 жовтня 2000 року сторони у відділі реєстрації актів громадянського стану Конотопської міської ради Сумської області зареєстрували шлюб. Шлюб у сторін перший. Подружжя має сина, Дмитра, 25 травня 2001р. народження, який проживає з матірю і на утримання якого відповідач добровільно надає матеріальну допомогу. Майновий спір між сторонами не виник. 07.07.2016р. [PERSON] звернувся до суду зі вказаною вище позовною заявою. Обгрунтовуючи вимоги тим, що в сімї постійно виникали сварки, лайки і це призвело до того, що з червня 2010 року спільно не проживають. У судове засідання позивачка не зявилася надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує.(а.с.12) Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечув. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства і відновлювати їх не бажають. У судовому засіданні достеменно встановлено, що подальше спільне життя цього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. За таких підстав, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно і збережена бути не може, а тому їх шлюб на підставі ст. 112 СК України і потрібно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

28 жовтня 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 лютого 2003 року. Шлюб був зареєстрований в виконкомі Боянської сільської ради Новоселицького району, актовий запис № 02. Від шлюбу у них неповнолітніх дітей не має. Позивачка просить розірвати шлюб посилаючись на те, що сім'я розпалося в березні 2009 року по вині відповідача, який залишив сім'ю. На примирення не згідна. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився , хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не повідомив про причини неявки. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, оскільки позивачка проти такого розгляду не заперечує, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони тривалий час разом не проживають. На примирення позивачка не згідна. Шлюб носить формальний характер. Підстав вважати, що сім'ю можливо зберегти у суду не має. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

28 жовтня 2010 року між ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником АТ КБ «Дельта» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-22509-281010, відповідно до умов якого Банком надано позичальнику у тимча-сове користування на умовах відкриття карткового рахунку грошові кошти в сумі 30 000 грн. з лімітом на день укладення договору в сумі 5 000 грн. з термі-ном до повного погашення. В квітні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 6 607 грн. 71 коп. посилаючись на те, що останній не виконує взяті на себе зо-бовязання по поверненню грошових коштів. Представник позивача подав заяву про слухання справи у їх відсутність та позовні вимоги підтримує. Відповідач, який повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, в судове засідання не зявився. У відповідності до ст.169 ч.4 ЦПК Укра-їни, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволен-ню. Судом обєктивно встановлено, що 28 жовтня 2010 року між ПАТ «Дель-та Банк», який є правонаступником АТ КБ «Дельта» та [PERSON] було укла-дено кредитний договір № 002-22509-281010, відповідно до умов якого Банком надано позичальнику у тимчасове користування на умовах відкриття картково-го рахунку грошові кошти в сумі 30 000 грн. з лімітом на день укладення дого-вору в сумі 5 000 грн. з терміном до повного погашення. Відповідач не виконує взяті на себе зобовязання по поверненню грошо-вих коштів, внаслідок чого станом на 03 квітня 2015 року утворилась заборго-ваність яка складається тільки з тіла кредиту в сумі 6 607 грн. 71 коп. Ці обставини підтверджуються: копією кредитного договору № 002-22509-281010 від 28 жовтня 2010 року; умовами надання кредиту фізичним особам; розрахунком заборгованості по кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кре-дит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позича-льник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від по-зичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чи-ном відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивіль-ного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звича-їв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи встановлене суд приходить до висновку, що відповідач не ви-конав в повному обсязі взяті на себе зобовязання по кредитному договору в ре-зультаті чого утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню в примусово-му порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

28 жовтня 2010 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначала, що їх неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], проживає з нею та знаходиться на її утриманні, в той час як відповідач матеріальної допомоги на утримання своєї дитини добровільно не надає, хоча працездатний. Тому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з таких підстав. Так, з 2002 по 8 липня 2010 року сторони перебували в шлюбних відносинах, за час яких в них народився син - [PERSON], [INFO], який в даний час проживає матірю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання. Відповідач у справі є його батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-ФП № 159134, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області 19 березня 2004 року. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батько зобовязаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 ч. 3 та ст.183 ч. 1, ч. 2 СК України передбачають, що за рішенням супу кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обовязок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст..180 СК України, вимоги ст. 182 СК України, в тому числі: матеріальне становище дитини, стан її здоровя, а також матеріальне становище платника аліментів та стан його здоровя, суд прийшов до висновку, що відповідач має можливість щомісячно сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Окрім нього, згідно з п. 4 ч. З ст. 81, ст. 88 ЦПК України, п, «а» ст. З, ст. 4 Декрету КМ України №7-93 від 21 січня 1993 року та Постанови КМ України № 1258 від 21 грудня 2005 року з відповідача також підлягають стягненню в дохід держави судові витрати: судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

28 жовтня 2010 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому зазначала, що їх неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], проживає з нею та знаходиться на її утриманні, в той час як відповідач матеріальної допомоги на утримання своєї дитини добровільно не надає, хоча працездатний. Тому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання дитини в твердій грошовій сумі 500 гривен. В судовому засіданні позивачка уточнила позов та просила присудити стягнення щомісячних аліментів в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов з врахування уточнених вимог визнав та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з таких підстав. Так, з 1998 по 2000 рік сторони перебували в шлюбних відносинах, за час яких в них народилася дочка - [PERSON], [INFO], яка в даний час проживає матірю та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання. Відповідач у справі є її батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії І-ФП № 011294, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області 12 серпня 2005 року (повторно). Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батько зобовязаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Ст.181 ч.3 та ст.183 ч. 1, ч, 2 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обовязок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст. 180 СК України, вимоги ст. 182 СК України, в тому числі: матеріальне становище дитини, стан її здоровя, а також матеріальне становище платника аліментів та стан його здоровя, суд прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Окрім цього, згідно з п. 4 ч. З ст. 81, ст. 88 ЦПК України, п. «а» ст. З, ст. 4 Декрету КМ України № 7-93 від 21 січня 1993 року та Постанови КМ України № 1258 від 21 грудня 2005 року з відповідача також підлягають стягненню в дохід держави судові витрати: судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved