Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

26 січня 2021 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] . Свої вимоги позивачка, з урахуванням уточнених вимог, обґрунтовувала тим, що [PERSON] , [INFO] , є її та відповідача донькою та у теперішній час навчається на 3 курсі денної форми навчання Миколаївського державного коледжу економіки та харчових технологій. Відповідач матеріальної допомоги не надає, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Крім того, вона щороку перераховує фінансову допомогу на банківський рахунок коледжу згідно з договором про спільну участь у забезпеченні отримання якісної освіти, при цьому за 2020 рік нею сплачено 3538 грн. 39 коп., залишок складає 2761 грн. Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на час навчання доньки, а також 2761 грн. - в рахунок додаткових витрат на навчання. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON] , [INFO] , є донькою позивачки та відповідача, у теперішній час проживає з матір`ю та навчається на 3 курсі денної форми навчання Миколаївського державного коледжу економіки та харчових технологій. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 8), довідкою за вих. № 162 від 21 січня 2021 року, виданою Миколаївським державним коледжем економіки та харчових технологій (а.с. 11) та витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 4832-1099269-2017 від 02 грудня 2017 року (а.с. 13). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, що ставить позивачку в тяжке матеріальне становище та не надає їй можливості належним чином забезпечувати потреби доньки. Суд, з огляду на те, що батьки зобов`язані забезпечити дітям виховання, навчання, прийшов до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на навчання доньки в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно. Це відповідатиме засадам справедливості та розумності. Крім того, як вбачається з договору про спільну участь у забезпеченні якісної освіти (а.с. 14), обсяг щорічної фінансової допомоги фізичної особи коледжу складає 50% мінімальної заробітної плати в навчальний рік. На дату підписання цього договору мінімальна заробітна плата становила 3723 грн. Позивачкою було сплачено за навчання доньки 3538 грн. 79 коп. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, хворобою, каліцтвом тощо). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх доньку, сина передбачений главою 16 СК України. Разом із тим, в зазначеній главі не міститься норми щодо обов`язку батьків по понесенню додаткових витрат на навчання повнолітньої дитини, а тому її правила не можуть бути розповсюджені на правовідносини, що виникли між повнолітньою дитиною та її батьком. Зі змісту цієї норми закону випливає, що вимоги про участь у додаткових витратах батьків може бути пред`явлено за понесені витрати до моменту виповнення повноліття дитини, тому суд вважає вимоги позивачки в цій частині такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме - в розмірі половини витрат, понесених позивачкою до досягнення дитиною повноліття. Сторонам суд роз`яснює, що вони не позбавлені права у подальшому звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на підставі ст. 192 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1816 грн., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: partial