Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

28.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після померлого 05.06.2008 року [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05 червня 2008 року помер його рідний дядько [PERSON], який до дня смерті проживав в [INFO] і мав у власності нерухоме майно на території Василівської сільської ради Козельщинського району. Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме і рухоме майно. За життя його дядько склав заповіт, яким заповів все своє майно [PERSON]. Однак останній спадщину [PERSON] не прийняв у встановлений строк та помер. Спадщину, яка відкрилась за померлим [PERSON], прийняли відповідачі [PERSON] та [PERSON] З 2007 року він тяжко хворіє, переніс інсульт і самостійно без допомоги сторонніх осіб не рухається. Висновком МСЕК визнаний інвалідом першої групи. Коли його представник звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, постановою нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском ним строку для подачі заяви. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяв чи клопотань не подавав. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому заcіданні заперечував проти задоволення позовної заяви та надав заперечення, в яких вказав, що з вказаною позовною заявою повністю не погоджується, оскільки вказана позивачем причина пропуску строку не може бути визнана поважною. Просить суд відмовити [PERSON] у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому заcіданні заперечувала проти задоволення позовної заяви та надала заперечення, в яких вказала, що з вказаною позовною заявою повністю не погоджується, оскільки вказана позивачем причина пропуску строку не може бути визнана поважною. Просить суд відмовити [PERSON] у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, оскільки, на його думку, вказана позивачем причина пропуску строку не може бути визнана поважною. Просив відмовити у задоволенні вказаної позовної заяви. Василівська сільська рада належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання представника не забезпечила, через канцелярію суду направила лист про розгляд вказаної справи без участі представника, позов визнала в повному обсязі (а.с.157). Представник третьої особи, Козельщинської державної нотаріальної контори, державний нотаріус [PERSON], в судовому засіданні заявив про відсутність заперечень щодо позову. Також пояснив, що за чинним законодавством відповідачі [PERSON] та [PERSON] не мають можливість отримати спадщину померлого [PERSON] Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ АГРОФІРМА «ДОБРОБУТ», належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, в судове засідання представника не забезпечила, через канцелярію суду направила клопотання про проведення судового засідання без участі представника (а.с.158). При закінченні судового розгляду особи, які брали участь у справі, в судове засіданні не зявилися, просили справу розглядати без їх участі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні юридичні факти та відповідні ним правовідносини, та вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 30.06.2005 року секретарем Василівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області [PERSON] посвідчено заповіт [PERSON], який заповів усе своє майно [PERSON] (а.с.104). Зазначений заповіт зареєстровано в Спадковому реєстрі 04.10.2006 року (а.с.10). Згідно актового запису про смерть №7 від 10 червня 2008 року, [PERSON], помер 05 червня 2008 року (а.с.129) в селі Олександрівка Козельщинського району. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкової справи за померлим [PERSON] станом на 12.03.2016 року не заводилось, свідоцтв про спадщину не видавалось (а.с.9). Згідно довідки Василівської сільської ради від 27.10.2015 року [PERSON] не був зареєстрований та не проживав разом із [PERSON] на дату його смерті (а.с.8). Зазначені обставини свідчать, та не заперечуються відповідачами, про те, що спадкоємець за заповітом [PERSON] спадщину відповідно до ст.ст.1268-1270 ЦК України не прийняв, а в подальшому помер 04.06.2012 року (а.с.16). Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Позивач є племінником померлого [PERSON] Таким чином, позивач може бути спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] 12.03.2016 року позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.7). Постановою державного нотаріуса [PERSON], за вихідним №277/02 від 14 березня 2016 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Василівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, в порядку спадкування після померлого 05 червня 2008 року його дядька [PERSON] у зв'язку з пропуском терміну на прийняття спадщини (а.с.6). Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що причина пропуску позивачем строку є поважною, оскільки позивач має тривалу хворобу, повязану із неможливістю самостійної організації свого життя. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так, згідно виписки із медичної картки 3 міської лікарні м.Кременчука, позивач з жовтня 2004 року перебуває на обліку невропатолога, визнаний інвалідом 3 групи з 2005 року, 2 групи з 2007 року, 1 групи без терміново з 2012 року. Має наступні діагнози з 2005 року: (а.с.212-213): церебральний атеросклероз 3 ст.; дисциркуляторна енцефалопатія 3 ст., наслідки інсульту та інші. Щорічно з 2008 року по позивач 2012 рік перебував на стаціонарному лікування (а.с.25-29) у неврологічному відділені. Обстеженнями встановлено речові порушення, тривалі роздуми, втрата думок та інше (а.с.82, 84). Крім цього, за даними медичної картки, наданої на виконання ухвали суду, Кременчуцьким обласним психоневрологічним диспансером, позивач з 1981 року перебуває на обліку та лікуванні з діагнозом олігофренія в стадії дебільності, розумова відсталість (а.с.162-168, 221-231). З висновку психолога від 17.05.2005 року вбачається низький рівень обізнаності у позивача, який не зміг назвати назву країни, скільки йому років, суттєві ознаки предметів, неспроможний вирішувати арифметичні задачі (а.с.80). Таким чином, суд вважає встановленими обєктивні, непереборні, істотні труднощі для позивача, повязані із станом його здоровя, для прийняття спадщини у встановлений законом строк. При задоволенні позову суд також враховує визнання позову відповідачем - Василівською сільською радою, яка може бути отримувачем спадщини у разі визнання її відумерлою. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Суд вважає, що відмова у визначенні додаткового строку фактично означатиме позбавлення особи, яка обмежена у життєздатності, права власності, що не відповідає інтересам суспільства, та, відповідно, порушить вимоги вищевказаної Конвенції. На підставі вищенаведеного, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved