Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

28.04.2021 року до суду надійшов позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Банк Форвард», за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокії Юріївни, приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Овсієнко Алли Вікторівни, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 02.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., зареєстрований у реєстрі за №3984. В обґрунтування позову зазначено, що приватним виконавцем Виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В. відкрито виконавче провадження №65096940, в межах якого 20.04.2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Підставою для відкриття вищевказаного провадження є виконавчий напис №3984, вчинений 02.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. про стягнення з нього, [PERSON] , на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 12657,68 грн. Вважає виконавчий напис таким, що вчинений безпідставно та з порушенням вимог Порядку вчинення нотаріальних дій, оскільки приватним нотаріусом Буждиганчук Є.Ю. при видачі спірного виконавчого напису не враховано той факт, що АТ «Банк Форвард» звернувся поза межами строку позовної давності, встановленого Цивільним кодексом України та Законом України «Про нотаріат». Зазначена у виконавчому написі заборгованість не є безспірною, оскільки ним не визнається в повному обсязі. За таких обставин до суду було подано позов [PERSON] про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, реєстраційний номер 3984, вчинений 02.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Овсієнко А.В. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 29.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 29.04.2021 року вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення, що проводиться в межах виконавчого провадження. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19.07.2021 року задоволено заяву представника позивача адвоката Денисенка В.В. про витребування доказів, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. копію виконавчого напису, вчиненого 02.04.2021 року,зареєстрованого в реєстрі за №3984, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 12675,68 грн. та копії всіх документів, на підставі яких виданий виконавчий напис. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 19.08.2021 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Денисенко В.В. не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання представник відповідача АТ «Банк Форвард» не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, не надав суду пояснень про причини неявки та відзив на позовну заяву. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, надіслала документи витребувані ухвалою суду від 19.07.2021 року. Третя особа приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не надала суду пояснень про причини неявки. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд ухвалив розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача, а також третіх осіб, на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач та треті особи повідомлялись належним чином про дату, час та місце слухання справи, відповідач не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно з вимогами статті 55 Конституції України, права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З наданих суду приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. письмових матеріалів вбачається, що 02.10.2013 року шляхом підписання заяви (оферти) №109456348 на умовах, викладених в заяві, Умовах надання та обслуговування платіжних карток банку, визначених в інформаційному блоці та Тарифах по картам банку, які становлять Договір про надання та використання платіжної картки, позивач [PERSON] отримав від ПАТ «Банк Русский Стандарт» кредит на споживчі цілі у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в рамках продукту «Кредитна картка «РСУ»«MasterCard». 30.03.2021 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. звернувся представник АТ «Банк Форвард» Шилко Р.В. із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення на користь АТ «Банк Форвард», яке є кредитором по кредитному договору №109456348 від 02.10.2013 року з боржника [PERSON] заборгованості за період з 04.09.2018 року по 04.10.2018 року в розмірі 11575,68 грн., в тому числі заборгованість за сумою кредиту 9260,54 грн., заборгованість за процентами 2315,14 грн. До заяви, згідно її змісту, додав: Кредитний договір з додатками, виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, документи стягувача та представника стягувача за довіреністю, рішення Єдиного Акціонера про зміну найменування банку від 19.08.2014 р., рішення Єдиного Акціонера про зміну найменування банку №3 від 24.07.2018 р. 02.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за номером 3984, про стягнення з [PERSON] , який є боржником за Кредитним договором №109456348 від 02.10.2013 року, укладеним з ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», на користь останнього суму заборгованості за період з 04.09.2018 року по 04.10.2018 року в розмірі 11575,68 грн., в тому числі заборгованість за сумою кредиту 9260,54 грн., заборгованість за процентами 2315,14 грн. та за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» плати в розмірі 1100,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 12675,68 грн. Разом з тим суду не подані відомості, що спірний виконавчий напис про стягнення з [PERSON] заборгованості, що виникла за Кредитним договором №109456348 від 02.10.2013 року, вчинений в межах строку позовної давності в 3 роки. Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутній договір відступлення права вимоги за кредитними договорами, укладений між ПАТ «Банк Русский Стандарт» та АТ «Банк Форвард», письмове повідомлення, направлене [PERSON] про відступлення прав вимоги, підтвердження отримання позивачем зазначеної вище вимоги. На виконання вищеказаного виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. 20.04.2021 року було винесено постанову у ВП №65096940 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] та направлено для виконання до ТОВ «Трак Енд Трейн Логістикс». Згідно зі статтею 18 Цивільного кодексу України, а також статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» №3425-ХІІ від 02 вересня 1993 року, вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», а також постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №622, якою Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» та включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що спірний виконавчий напис виданий на підставі пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року, Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Таким чином, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору та виписки з рахунку боржника. Окрім того, суд вважає, що характер правовідносин, що склались між боржником [PERSON] та АТ «Банк Форвард», жодним чином не свідчить про безспірність виниклої у боржника заборгованості. У своїй постанові від 11 жовтня 2018 року у справі № 405/1015/17 (провадження 61/1028ск18) Верховний Суд висловив наступний висновок: «Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник [PERSON] мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення-вимоги про наявність такої заборгованості, та повідомлення про зміну кредитора, яка також не була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису як вбачається із заяви АТ «Банк Форвард» про вчинення виконавчого напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно статті 12 та статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, оскільки нотаріусу не надано жодних підтверджень щодо наявності безспірної заборгованості позивача перед відповідачем, щодо наявності у відповідача АТ «Банк Форвард» прав стягнення з позивача [PERSON] заборгованості за кредитним договором, укладеним між [PERSON] та ПАТ «Банк Русский Стандарт», доречі цей кредитний договір не був нотаріально посвідчений, що унеможливлює вчинення виконавчого напису за таким договором, щодо стягнення заборгованості в межах строку позовної давності, визначеної законом, тому суд приходить до висновку, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріус не мав документів на підтвердження безспірності заборгованості [PERSON] перед АТ «Банк Форвард». А тому оспорюваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі положень ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з АТ «Банк Форвард» на користь позивача судовий збір в розмірі 1362 грн. 00 коп.

Outcome: approved