Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

28 жовтня 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 26 листопада 2019 року. До початку проведення підготовчого судового засіданні від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову. Одночасно з цим від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Встановлено, що позивач [PERSON] звернулася до суду і просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем [PERSON] . Вимоги обґрунтовані тим, що з часом відносини між ними погіршувалось, зловживання спиртними напоями призводило до постійних сварок та нарікань, у відповідача з`явились інші інтереси, та погляди на їх стосунки, не утримував сім?ю, з його ініціативи постійно виникали сварки, майновий спір відсутній, подальше збереження сім?ї не можливе, тому бажає розірвати шлюб. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи. У відповідності до положень ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання відповідачем позову. Суд дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Сторони зареєстрували шлюб 08 листопада 2007 року виконкомом Гупалівської сільської ради Магдалинівського району, Дніпропетровської області, актовий запис про шлюб № 10. Фактично шлюбні відносини припинені, тривалий час живуть окремо та своїми інтересами. Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейних відносин не існує. Відповідно до ст..110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст..112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст..113 Сімейного кодексу України особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З часу припинення шлюбних відносин , окремого проживання та часу знаходження позову в суді, примирення між сторонами не відбулось. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, права дітей, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, то згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Враховуючи приписи ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем у розмірі 384,20 грн., покладається на відповідача з урахуванням приписів ч. 1 ст. 142 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved