Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

27 липня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання їх малолітньої доньки, разом з ним, за адресою м. Миколаїв, вулиця Маяковського 52. Позивач вказував, що 25.06.2004 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Після припинення сімейних стосунків, донька проживала з відповідачкою. В квітні 2015 року донька приїхала до нього в гості та не захотіла повертатися до матері. На теперішній час донька проживає разом з ним. До теперішнього часу з відповідачкою не досягнуто згоди щодо місця проживання дитини. Посилаючись на небажання доньки проживати з матірю, на те, що проживання з ним, де дитині створено належні умови для виховання та розвитку буде найбільш повно відповідати її інтересам, на те що відповідачка не взмозі забезпечити належні умови для проживання та виховання доньки, [PERSON] просив про задоволення позову. Під час судового розгляду справи [PERSON] та його представник підтримали заявлені вимоги та наполягали на їх задоволенні. [PERSON] та її представник позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні та визначити місце проживання [PERSON] з матірю. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 25.06.2004 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.06.2015 року. На теперішній час сторони проживають окремо. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка з квітня 2015 року проживає з батьком за адресою - м. Миколаїв, вулиця Маяковського 52. Житловий будинок №52 по вулиці Маяковського в м. Миколаєві належить на праві власності позивачу на підставі договору купівлі продажу від 05.11.2013 року. Позивач [PERSON] працює та має стабільний дохід, характеризується позитивно, алкоголем і наркотичними засобами не зловживає, на обліках в нарко та психдиспансері не перебуває. За місцем проживання [PERSON], за адресою - м. Миколаїв, вулиця Маяковського 52 дитині створено належні умови, що підтверджується наданою суду копією акта обстеження умов проживання, відповідно до заяви [PERSON] від 28.05.2015 року. Допитана в судовому засіданні малолітня [PERSON] висловила бажання залишитися проживати разом з батьком. Відповідно до соціально психологічного висновку від 13.07.2015 року за №1382 [PERSON] на даний час як свою сімю сприймає себе, батька, співмешканку батька [PERSON], доньку співмешканки батька [PERSON]. Щодо стосунків з матірю, то на даний момент вони є конфліктними та ворожими. Вони зумовлені почуттям образи на те, що мама приділяє недостатньо уваги потребам [PERSON] та створенню дитині емоційно комфортних умов «Батьки і раніше сварилися, а коли розлучилися, то мама часто лишала мене вдома саму, або відводила до родичів. Мені було страшно бути самою вдома. Мама купувала мені подарунки, а одежу рідко». Стосунки з батьком зараз є більш довірливими, емоційно комфортними. Ксенія чітко виділяє свою приналежність до батька у його новій родині. Наголошує на тому, що в домі тата почувається більш захищеною. Ксенія відчуває з його боку вседозволеність у задоволені своїх потреб «Тато купує мені усе, що я хочу. Вдома у нього мені не страшно, а у нашій з мамою квартирі так, бо там пяний сусід стукає і лякає мене. Тато мене захищає». Дитина відчуває емоційний дискомфорт, спостерігаючи конфліктні відносини батьків. Відповідачка [PERSON] проживає в квартирі №6 будинку №6-А по вулиці правди в м. Миколаєві., яка належить на праві спільної часткової власності батьку відповідачки - [PERSON] та [PERSON] Відповідачка працює продавцем консультантом в у ФОП [PERSON] та має стабільний дохід, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками. [PERSON] характеризується позитивно, наркотичними засобами та алкоголем не зловживає, на обліках в нарко та психдиспансері не перебуває. Відповідно довідки дошкільного навчального закладу №7 від 13.05.2015 року за №32/16-06 брала активну участь у вихованні дитини доньки [PERSON], була членом батьківського комітету. За місцем проживання відповідачки дитині створено належні умови, що підтверджується наданим суду актом обстеження умов проживання служби у справах дітей Адміністрації Заводського району Миколаївської міської радим від 18.05.2015 року. Відповідно до висновку виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 04.11.2015 року за №2341/02-01-01-22/22/14/15, орган опіки та піклування, виконком Миколаївської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON], [INFO], з матірю [PERSON]. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ст.160 СК, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ст. 161 СК, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена із своєю матір'ю. Як роз'яснено у пункті 24\~\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких\~\~норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме із дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Відповідно до ч.2 ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сімї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто та має бути вислуханою, зокрема при вирішенні між батьками спору щодо місця її проживання. Відповідно до ч.3 ст.171 СК України суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. Покази малолітньої [PERSON] щодо бажання на даний час проживати разом з батьком, суд, зважаючи на її вік та встановлені обставини, оцінює критично. Враховуючи викладене, зокрема данні щодо особи відповідачки, наявність в неї матеріально побутових умов для забезпечення потреб малолітньої дитини, висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання малолітньої дитини з матірю, суд приходить до переконання про відсутність виключних обставин для розлучення дитини з матірю та визначення в судовому порядку місця проживання дитини з батьком, а тому відмовляє [PERSON] в задоволенні його позову. Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] щодо доньки [PERSON], яка фактично проживає з батьком, без визначення в судовому порядку місця проживання останньої, суд виходить і з того, що відповідачка [PERSON] не заявляла позовних про визначення місця проживання дитини з нею, а ті вимоги які було нею заявлено, залишено без розгляду на підставі її заяви.

Outcome: dismissed