Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

27 серпня 2014 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а. с. 3-4). У позовній заяві представник позивача в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 26 липня 2006 року між ВАТ КБ «Надра», найменування якого було змінено на ПАТ КБ «Надра», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 8/2006/840-П/1135-А, за умовами якого позичальнику був наданий кредит в сумі 15 508,00 доларів США в порядку і на умовах встановлених договором. Відповідач відповідно до умов договору свої зобов'язання не виконував належним чином, внаслідок чого у нього виникла заборгованість. У зв'язку з зазначеним представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вказаним кредитним договором, яка станом на 20 липня 2013 року становить 147 447,74 грн., а також судовий збір у сумі 1 474,47 грн. (а. с. 3-4). Представник позивача надав суду заяву з проханням розглядати дану цивільну справу за його відсутності, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 38). Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку щодо можливості часткового задоволення даного позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 липня 2006 року між ВАТ КБ «Надра», найменування якого було змінено на ПАТ КБ «Надра», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 8/2006/840-П/1135-А, за умовами якого позичальнику був наданий кредит в сумі 15 508,00 доларів США на купівлю автомобіля зі сплатою 10% річних строком на 60 місяців, тобто до 20 липня 2011 року. Викладене підтверджується копією даного кредитного договору, наявною в матеріалах справи (а. с. 12-14). Факт отримання [PERSON] грошових коштів, передбачених зазначеним кредитним договором підтверджується заявою на видачу готівки від 26 липня 2006 року, копія якої наявна в матеріалах справи (а. с. 11). Відповідно до розрахунку суми заборгованості за кредитним договором № 8/2006/840-П/1135-А від 26 липня 2006 року, наданого представником позивача, станом на 26 липня 2013 року заборгованість за даним договором становить 18 447,11 доларів США, що еквівалентно 147 447,74 грн., та складається з: заборгованості за тілом кредиту - 9 521,17 доларів США (еквівалент 76 102,71 грн.), заборгованості за відсотками - 3 276,73 доларів США (еквівалент 23 190,90 грн.), суми комісії - 2 148,73 доларів США (еквівалент 17 174,80 грн.), пені у сумі 1 949,68 доларів США (еквівалент 15 583,79 грн.) та штрафу у сумі 1 550,80 доларів США (еквівалент 12395,54 грн.) (а. с. 15-23). З матеріалів справи вбачається, що 20 липня 2013 року позивачем було складено претензію адресовану [PERSON] про необхідність погашення кредитної заборгованості у сумі 147 447,74 грн. (а. с. 24), проте доказів її направлення адресату та отримання останнім вказаної претензії суду надано не було. Судом встановлено, що 27 жовтня 2014 року Жовтневим ВДВС Дніпропетровського МУЮ були проведені електронні торги з реалізації арештованого рухомого майна, а саме: автотранспортного засобу - автомобіля марки Chevrolet, моделі Lacetti NF48, рік випуску - 2006, червоного кольору, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], що підтверджується відповідним актом, копія якого наявна в матеріалах справи (а. с. 46). З даного акту також вбачається, що переможцем торгів стала [PERSON], ціна продажу склала 57 200,00 грн., які після всіх необхідних відрахувань 03 листопада 2014 року надійшли у сумі 54 340,00 грн. на депозитний рахунок Жовтневого ВДВС Дніпропетровського МУЮ. За рахунок коштів, отриманих від реалізації рухомого майна, задоволено вимоги ПАТ КБ «Надра» у розмірі 149 147,74 грн. Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного між сторонами договором. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За умовами укладеного між сторонами договору позивач зобов'язався надати відповідачу грошові кошти у кредит, а відповідач, в свою чергу, має перед позивачем зобов'язання щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків за користування кредитом. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оцінюючі докази досліджені у судовому засіданні під час розгляду справи в їх сукупності, та приймаючи до уваги, що відповідачем були порушені умови кредитного договору, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 8/2006/840-П/1135-А від 26 липня 2006 року 47 953,61 грн., частково задовольнивши таким чином позовні вимоги позивача. Роблячи такий висновок суд виходив з того, що у судовому засіданні був встановлений факт продажу з електронних торгів автомобіля належного відповідачу в рахунок задоволення вимог ПАТ КБ «Надра» саме за кредитним договором № 8/2006/840-П/1135-А від 26 липня 2006 року, що вбачається з акту про проведення аукціону від 13 листопада 2014 року (а. с. 46). Крім того, враховуючи положення ч. 3 ст. 551 ЦК України, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені, штрафів та комісії, оскільки строк дії кредитного договору, визначений умовами договору, є 20 липня 2011 року, сума кредитної заборгованості розрахована станом на 20 липня 2013 року, з вимогами про повернення кредиту та сплату відсотків за користування ним позивач до відповідача на протязі двох років з дня закінчення дії договору не звертався, внаслідок чого нарахування комісій, штрафу та пені не є обґрунтованим. Таким чином, сума заборгованості за даним кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з урахуванням вартості реалізованого автомобіля у сумі 54 340,00 грн., становить 47 953,61 грн. та складається з заборгованості за кредитом у розмірі 21 762,71 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 26 190,90 грн. (147 447,74 грн. -54 340,00 грн.-17 174,80 грн.-12 395,54 грн.-15 583,79 грн.). Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору 479,53 грн. (а. с. 2). На підставі викладеного,

Outcome: partial