Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

29.01.2021 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що відповідач, з метою отримання банківських послуг, підписав Заяву № б/н від 10.02.2014 року, відповідно до якої йому було відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок. Оскільки [PERSON] були порушені зобов`язання умов кредитного договору, у нього станом на 06.12.2020 року виникла заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» в сумі 30619, 57 грн., що складається з: тіла кредиту - 28708, 76 грн., заборгованості за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 1910, 81 грн. Враховуючи наведене, просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 28708, 76 грн. та судові витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 68). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 10.02.2014 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що у відповідача станом на 06.12.2020 року у відповідача виникла заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» в сумі 30619, 57 грн., що складається з: тіла кредиту - 28708, 76 грн., заборгованості за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України - 1910, 81 грн. (а.с. 7-15). Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд приходить до висновку, що розрахунок, проведений позивачем АТ КБ «ПриватБанк», є обґрунтованим та проведеним відповідно до умов кредитного договору. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені умови кредитного договору, позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» є обґрунтованими, а тому з [PERSON] слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.02.2014 року в сумі 28708, 76 грн. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved