Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

27 березня 2019 року до суду звернувся [PERSON] , з позовною заявою до [PERSON] , ПАТ «Словважмаш» про визнання права власності на рухоме майно за добросовісним користувачем. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ним 21 січня 2019 року на підставі письмового договору у [PERSON] було придбано у власність рухоме майно, а саме залізничний під`їздний шлях ПАТ «Словважмаш», який примикає к путі №8 станції «Машчермет» м. Слов`янська Донецької області стрілочним переводом №26, загальною протяжністю 800 метрів, розташований за адресою: [ADDRESS]. Зазначає, що при укладанні договору купівлі-продажу він повністю розрахувався за придбаний об`єкт, про що вказано у договорі. Крім тогоміж ним та [PERSON] на виконання вказаного договору складено акт прийому-передачі відповідно до договору купівлі-продажу залізничного під`їздного шляху від 21 січня 2019 року. Згідно наведеного акту, [PERSON] передав, а він прийняв вищезазначений під`їздний шлях. Зазначає, що під час продажу наведеного майна, [PERSON] надав йому копію ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 грудня 2018 року у справі № 243/2711/17-ц про зміну способу виконання рішення, згідно із якою із ПАТ«Словважмаш» на користь [PERSON] було стягнуто вищезазначений під`їзний шлях та акти прийому-передачі складенні державним виконавцем на її виконання в межах відкритого виконавчого провадження про передачу вказаного шляху уповноваженою на те особою. Ухвала вступила в законну силу 29 грудня 2018 року. Зазначає, що протягом тривалого терміну він перевіряв дійсність наданих йому документів, щодо наявності ухвали суду, її дійсності, існування виконавчого провадження в межах якого вона надана, наявності боргу у ПАТ «Словважмаш» перед [PERSON] , повноваженнями державного виконавця на складання акту і ніяких порушень діючого законодавства при цьому виявлено не було. При цьому доскладання акту прийому-передачі на виконання умов договору він провів повний розрахунок з [PERSON] відповідно до умов договору, та сплатив йому 164 570 (сто шістдесят чотири тисячі п`ятсот сімдесят) гривень 00 коп., тобто придбав майно законно та на платній основі. Однак, станом на теперішній час, співробітники ПАТ «Словважмаш» чинять йому перешкоди у користуванні його майном. Крім того, ПАТ «Словважмаш» не визнає право власності на зазначений під`їздний шлях за ним та намагається демонтувати приналежне йому майно. Внаслідок цього неодноразово викликався наряд поліції з метою запобігання незаконному демонтажу та розкраданню під`їздного шляху. Вказує на те, що 27 березня 2019 року, від [PERSON] , йому стало відомо, що ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 грудня 2018 року у справі № 243/2711/17-ц про зміну способу виконання рішення за апеляційною скаргою ПАТ «Словважмаш» скасовано Донецьким апеляційним судом. Акти державного виконавця, при цьому не скасовані. Правовідносинам між добросовісним набувачем та [PERSON] також не надавалась оцінка, хоча [PERSON] у своєму відзиві зазначав про існування права третіх осіб на вказані шляхи. Акт прийому-передачі відповідно до договору купівлі-продажу залізничного під`їздного шляху від 21 січня 2019 року, укладений між [PERSON] та ним також не скасовано. Вказує, що на момент укладання наведеного акту прийому-передачі ухвала Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 грудня 2018 року у справі № 243/2711/17-ц не була скасована та діяла. Відповідно, він став добросовісним набувачем на законних підставах. З огляду на викладене просив суд визнати за ним, [PERSON] , добросовісним набувачем право власності на залізничний під`їздний шлях ПАТ «Словважмаш», який примикає до путі № 8 станції «Машчермет» м. Слов`янська Донецької області стрілочним переводом № 26, загальною протяжністю 800 метрів, розташований за адресою: [ADDRESS].(а.с.2-6) 26 квітня 2019 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив, де зазначив, що дійсно 21 січня 2019 року між ним та [PERSON] укладений письмовий договір купівлі - продажу, на підставі якого він продав [PERSON] залізничний під`їздний шлях ПАТ «Словважмаш», який примикає до путі №8 станції «Машчермет» м. Слов`я:-. Донецької області стрілочним переводом №26, загальною протяжністю 800 метрів розташований за адресою: [ADDRESS]. При укладанні договору купівлі-продажу [PERSON] повністю розрахував придбаний об`єкт, що вказано у договорі. Після цього на підставі цього договору складено акт прийому-передачі та ним фактично, оплатно. передано, а [PERSON] вищезазначений під`їздний шлях. Зазначає, що у нього були всі законні підстави для укладення такого договору. Підтвердив повністю обставини, вказані у позові та зазначив, що станом на теперішній час, співробітники ПАТ «Словважмаш» чинять позивачу перешкоди у користуванні його майном. Крім того, ПАТ «Словважмаш» не визнає право власності на зазначений під`їздний шлях за [PERSON] та намагається демонтувати приналежне йому майно. Вважає, що [PERSON] став добросовісним набувачем на законних підставах З огляду на викладене позов визнав у повному обсязі(а.с.39-40). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, де просить справу слухати у його відсутності за участи його представника. Представник позивача Тесленко М.С., якій діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН № 5270 від 285 листопада 2018 року, а також ордеру серії ДН № 060356 виданого 01 березня 2019 року, в судовому засіданні позов свого довірителя підтримав у повному обсязі, з підстав, наведених в позовній заяві. Зазначив, що відповідач ТОВ «Словважмаш» не визнає право власності на спірне майно, вважає договір, укладений між [PERSON] та [PERSON] нікчемним та не допускає користуватися спірним майном, чинить перешкоди. Представники ТОВ «Словважмаш» намагалися демонтувати вказаний шлях, не допускали позивача до його майна, внаслідок чого позивач змушений був звернутися до правоохоронних органів із відповідною заявою. Позов визнав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] , з підстав наведених у відзиві. Представник відповідача - [PERSON] - адвокат Горелік Є.Б. в судовому засіданні відзив підтримав, повідомив, що на сьогодні ПАТ «Словважмаш» не визнає право власності позивача на спірне майно та чинить перешкоди у користуванні ним. Представник відповідача ПАТ «Словважмаш» повідомлений належним чином про час, дату та місце судового розгляду, однак в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. В ході розгляду справи судом було розв`язано заяви та клопотання сторін та прийнято процесуальні рішення. Ухвалою суду від 29 березня 2019 року частково задоволено заяву представника позивача Тесленка М. С. , про забезпечення позову та накладено арешт і заборону відчуження та розпорядження залізничним під`їзним шляхом ПАТ «Словважмаш», яка примикає до путі № 8 станції «Машчермет» м. Слов`янська Донецької області стрілочним переводом № 26, загальною протяжністю 800 метрів, розташованим за адресою: [ADDRESS], а також заборонено демонтування залізничного під`їзного шляху ПАТ «Словважмаш», який примикає до путі № 8 станції «Машчермет» м. Слов`янська Донецької області стрілочним переводом № 26, загальною протяжністю 800 метрів, розташованого за адресою: [ADDRESS], та передання відповідачеві(а.с.25-26). Ухвалою суду від 09 квітня 2019 року заяву прийнято до розгляду та провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження(а.с.32). Ухвалою суду від 27 травня 2019 року у задоволенні клопотання представника відповідача Горелика Є.Б. про залучення до участі у справі як третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління .юстиції у Донецькій області - відмовлено. Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши представлені в судовому засіданні докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступні обставини та відповідні ним докази. Згідно із договором купівлі - продажу від 12 січня 2019 року, укладеним у простій письмовій формі між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] продав, а [PERSON] купив залізничний під`їзний шлях ПАТ «Словважмаш», який примикає до путі № 8 станції «Машчермет» м. Слов`янська Донецької області стрілочним переводом № 26, загальною протяжністю 800 метрів, розташований за адресою: [ADDRESS] за 164570,00 грн(а.с.7) Згідно із актом прийому - передачі відповідно до договору купівлі - продажу залізничного під`їздного путі від 21 січня 2019 року [PERSON] передав, а [PERSON] прийняв вищезазначений під`їзний шлях(а.с.8). Згідно із ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 грудня 2018 року, постановленою на підставі заяви [PERSON] , про зміну способу і порядку виконання рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 травня 2017 року, було змінено спосіб і порядок виконання вищевказаного рішення суду, а також стягнуто з ПАТ «Словважмаш» на користь [PERSON] вартість вищезазначеного під`їздного шляху у сумі 164570 грн(а.с. 9-10). Згідно із постановою Донецького апеляційного суду від 26 березня 2019 року, ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 грудня 2018 року скасовано(а.с.29-31). Відповідно до ч.1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. При цьому неправильно обраний спосіб захисту права власності чи іншого речового права не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви чи залишення її без руху, а в певних випадках за таких обставин може бути відмовлено в позові. Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Як видно із змісту позовної заяви позивач фактично ставить питання про визнання його добросовісним набувачем та визнання за ним права власності, при цьому посилається на ст. 392 ЦК України, як на підставу визнання за ним права власності на спірне майно. Відповідно до ст.392 ЦК особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобов`язальних відносинах; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передумовою для застосування цієї статті є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Тобто позивачем у позовах про визнання права власності може бути лише особа, яка вже є власником. За змістом частини п`ятої статті 12 ЦК добросовісність набувача презюмується, тобто незаконний набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне. Якщо судом буде встановлено, що набувач знав чи міг знати про наявність перешкод до вчинення правочину, в тому числі про те, що продавець не мав права відчужувати майно, це може свідчити про недобросовісність набувача і є підставою для задоволення позову про витребування у нього майна. У разі задоволення віндикаційного позову суд повинен вирішити питання про відшкодування добросовісному набувачеві його витрат на придбання майна. Такі витрати мають бути стягнуті зі сторони, яка отримала кошти за недійсним правочином, або з особи, яка є винною у недійсності правочину. Власник майна не може витребувати його з незаконного володіння іншої особи за сукупної наявності трьох умов: а) набувач має бути добросовісним набувачем ? він не повинен знати, що купує майно не у власника; б) майно має бути придбане за гроші, тобто повинно бути саме купленим; в) власник має втратити володіння цим майном із власної волі, тобто майно має бути передане власником за договором (схову, майнового найму) іншій особі, яка б продала його добросовісному набувачеві. При цьому суд звертає увагу на те, що статтею 16 ЦК України не передбачено такого способу захисту як визнання добросовісним набувачем, а тому зазначена вимога не підлягає задоволенню. До того ж, виходячи зі змісту статті 330 ЦК, добросовісний набувач набуває право власності на майно і в тому разі, коли набрало законної сили рішення суду про відмову в задоволенні позову про витребування майна із чужого незаконного володіння, оскільки згідно з частиною другою статті 328 ЦК право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на викладене, слід дійти висновку, що питання визнання набувача добросовісним є обставиною, яка потребує доказування під час виндикаційного позову, а саме позову про витребування майна з чужого незаконного володіння. Проте такий позов в матеріалах справи відсутній. За таких обставин слід дійти до висновку, що визнання права власності за добросовісним набувачем - це спосіб захисту, який не ґрунтується на законі і не може розглядатися судом сам по собі. З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed