overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

28 квітня 2014 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини - доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною віку повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 07 липня 2007 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 306 було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем у справі. Від подружніх відносин сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинилися, відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON], яка проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, тому [PERSON] вимушена була звернутись до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] у судове засідання не явилася, письмово просила справу розглядати без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, взявши до уваги позицію позивачки та відповідача, вивчивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 07 липня 2007 Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 306 (л.с. 6) було зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем у справі. Від подружніх відносин сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач згідно свідоцтва про народження (л.с. 5), виданого Карнаухівської селищною радою м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за актовим записом № 04. Як зазначила позивачка, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON], яка проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, тому [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язок з утримання неповнолітньої дитини покладається як на матір, так і на батька дитини, як вбачається з письмової заяви відповідача (л.с. 11) він позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], в розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28 квітня 2014 року і до досягнення дитиною віку повноліття, тому суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

28 квітня 2014 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 750 гривень щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення сином віку повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 24 грудня 2005 року виконкомом Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області за актовим записом № 29 було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем у справі. Від подружніх відносин сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шлюб було розірвано. Відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання сина [PERSON], який проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, тому [PERSON] вимушена була звернутись до суду з даним позовом. В наданій суду письмовій заяві позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги, в яких просить суд стягувати з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 750 гривень щомісячно, до досягнення дитиною віку повноліття, просила справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, взявши до уваги позицію позивачки та відповідача, вивчивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 24 грудня 2005 року виконкомом Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області за актовим записом № 29 (л.с. 6) було зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем у справі. Від подружніх відносин сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач згідно свідоцтва про народження (л.с. 7), виданого Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 709. Як зазначила позивачка, шлюб між нею та відповідачем розірвано, син [PERSON] проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні, відповідач у добровільному порядку не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання сина, тому [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язок з утримання неповнолітньої дитини покладається як на матір, так і на батька дитини, як вбачається з письмової заяви відповідача (л.с. 15) він позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої сина [PERSON], в розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з 28 квітня 2014 року і до досягнення дитиною віку повноліття, тому суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

28 квітня 2014 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 07 серпня 2009 року; шлюб зареєстрований Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 411. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися в і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. В наданій суду письмовій заяві позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача половину судових витрат, понесених нею при подачі позову до суду, а саме судовий збір в сумі 121 грн. 80 коп. та витрати за надання юридичних послуг в сумі 175 грн. Позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити і розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в наданій суду письмовій заяві просить суд розглянути справу без його участі, зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Судові витрати згоден понести нарівні з позивачкою. Суд, взявши до уваги позицію позивачки та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] до [PERSON], зареєстрований 07 серпня 2009 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 411 (л.с. 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (л.с. 9). Як зазначила позивачка і проти чого не заперечував відповідач, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачем подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна та місця проживання дитини сторони не мають. З письмової заяви відповідача (л.с. 14) вбачається, що він не заперечує проти розірвання шлюбу та обставин, викладених позивачкою в позовній заяві. Судові витрати згоден понести нарівні з позивачкою. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивачки так і відповідача, тому позов необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

28 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що уклала шлюб з [PERSON] 29 квітня 2006 року, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Донецької області, про що зроблено відповідний актовий запис № 65. Від шлюбу є дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через розбіжності у відносинах, різні погляди на життя, постійні сварки, у зв'язку з чим шлюбні стосунки з відповідачем були припиненні з жовтня 2013 року. Примирення між ними неможливе. З урахуванням вищезазначеного просить шлюб з відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим судом за наявності законних підстав ухвалено рішення про задоволення позову відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 квітня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 65, від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з жовтня 2013 року. Сім'я у сторін розпалась через розбіжності у відносинах, різні погляди на життя. Сторони проживають окремо, не пов'язані спільним побутом та взаємними права та обов'язками. Примирення між сторонам неможливе і недоречне. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить к висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України понесені позивачкою судові витрати, що складаються з судового збору, підлягають відшкодуванню відповідачем на її користь. Відповідно до ст. ст.104, 105, 110, 112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

28 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свій позов мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] знаходиться у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем, та перебуває на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина. У відкритому судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] у відкритому судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Свій висновок обґрунтовує наступним. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно свідоцтва про народження на ім'я [PERSON], [INFO], його батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі (а.с.4), який не заперечує свого батьківства. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачем вимоги, визначивши розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 28 квітня 2014 року. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. ст. 182, 183 СК України частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами п. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Враховуючи, що позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, у відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243,60 грн. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

28 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 05 травня 1978 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 135. Від спільного шлюбу в подружжя є повнолітні діти. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалось, з чоловіком вони різні люди, у них не сумісні характери. На теперішній час сім'я фактично розпалась, з відповідачем з не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Вважає, що примирення і збереження сімґї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб укладений з відповідачем [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зґявився без поважних причин, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, причину неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с. 3) та його копію (а.с.4), копію паспорта позивача (а.с. 5), суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

28 квітня 2014 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], вказавши на те, що відповідач є його батьком. Вказала, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 червня 2012 року. Подружнє життя не склалося. На даний час чоловік проживає окремо від дружини та сина. Дитина перебуває на утриманні матері. Сам матеріально добровільно допомагати утримувати сина належним чином відповідач відмовляється, хоча зобов'язаний це виконувати. Відповідач є працездатною людиною, однак на даний час розмір доходів позивачу не відомий, а тому просить стягувати з [PERSON] аліменти в її користь на неповнолітнього сина щомісячно в примусовому порядку в розмірі по 500 грн. до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] заявлений позов визнав частково. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши документи справи, врахувавши ту обставину, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що сторони перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 18 червня 2012 року, мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], батьком якої є [PERSON], що вбачається із копії свідоцтва про народження (а.с. 3). Сторони проживають окремо і дитина знаходиться з матір'ю, що підтверджено поясненнями сторін в судовому засіданні. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Всупереч вимогам ст. 181 Сімейного Кодексу України сторони не досягли домовленості щодо утримання сина, а тому даний позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліменти у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки та відповідача, який є працездатним, на його утриманні не має непрацездатних дружини та батьків. Суд вважає, що [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу неповнолітньому сину в розмірі - по 400 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі - 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

28 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом та просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] до його повноліття в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача щомісяця, починаючи з дня звернення з позовом до суду, посилаючись на те, що відповідач зобов'язаний утримувати дитину, однак матеріальної допомоги не надає. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю; позивач підтримав вимоги, викладені в позовній заяві, відповідач позовні вимоги визнав та погодився з розміром аліментів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ці процесуальні дії відповідачу роз'яснені. Перевіривши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 284, від якого є неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з довідки виданої 03.04.2014 р. № 470 комунальним житловим ремонтно - експлуатаційним підприємством м. Чугуєва, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] і має на утриманні сина [PERSON], [INFO]. Відповідно із свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON], [INFO], батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судовий збір в дохід держави у розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

28 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу стягувати з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] в сумі 516 грн. щомісячно, і, крім того, в 406 грн./міс., на утримання самої позивачки до досягнення дитиною трирічного віку. Позовна вимога обґрунтована тим, що дитина перебуває на утриманні позивачки, а відповідач матеріальної допомоги не надає. В ході розгляду справи позивач свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що спільно з відповідачем припинили проживати на початку квітня 2014 р., після чого відповідач припинив надавати допомогу. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений, в судове засідання не з'явився, справа розглянута заочно, проти чого позивач не заперечила. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 цієї ж статті визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка незалежно від працевлаштованості та матеріального становища, якщо чоловік може надавати таку допомогу. Відповідач являється батьком спільної з позивачкою доньки [PERSON], яка народилася [INFO] р., а 26 березня 2014 р., уже після народження дитини, сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER], виданим виконкомом Поляхівської сільської ради 7 листопада 2013 р., та про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом держреєстрації актів цивільного стану Теофіпольського райуправління юстиції 26 березня 2014 р. Дитина утримується позивачкою, що підтверджується довідкою Поляхівської сільської ради від 22 квітня 2014 р. № 174 та не спростоване відповідачем. Відповідач не надав відомостей про стан свого здоров'я, наявності інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, відсутності можливості надавати допомогу на утримання дружини та не зазначив інших обставин, які мають істотне значення, тому кошти на утримання дітей мають бути присуджені судом в розмірі, заявленому позивачкою. Враховуючи досліджені докази в їх сукупності суд вбачає підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved