Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

27 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернулась до Московського районного суду м.Харкова із позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 07 серпня 1976 року у Палаці Одруження Дзержинський м. Харкова, актовий запис про шлюб № 2624. Судові витрати стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] . Позовні вимоги мотивуючи тим, що від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюб з відповідачем не склався, вони зрозуміли, що зовсім різні люди, з різними поглядами на життя, на цьому ґрунті між ними почали виникати непорозуміння, що привело до розпаду їх сім`ї та фактично припинення шлюбних стосунків, які не підтримують з 1999 року. На час звернення з даним позовом до суду кожен з них живе своїм особистим життям та своїми інтересами. Позивач вважає, що їх сім`я розпаслась остаточно та відновленню не підлягає, за таких обставин поновлення шлюбних стосунків є неможливим. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2019 року справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передана на розгляд до Харківського районного суду Харківської області за територіальною юрисдикцією (підсудністю). Зазначена справа до Харківського районного суду Харківської області надійшла 05 квітня 2019 року. За наслідками автоматизованого розподілу справ автоматизованої системи документообігу, 05 квітня 2019 року справа передана в провадження судді Харківського районного суду Харківської області Шинкарчука Я.А. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 квітня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. На підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 20 червня 2019 року підготовче провадження по справі закрито, справа призначена до розгляду по суті. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Позивач надав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує, судові витрати по справі, які були нею понесені залишити за її рахунок, сімейно - шлюбні відносини між сторонами припинені з 1999 року. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище набуте в зв`язку з реєстрацією шлюбу « [PERSON] ». Відповідач надав до суду заяву про розгляд справу у його відсутність, поти позовних вимог не заперечує . В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 07 серпня 1976 року у Палаці Одруження Дзержинський м. Харкова, актовий запис про шлюб № 2624, що підтверджується оригіналом свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , видане 07 серпня 1976 року Палац Одруження Дзержинський м. Харків. Відповідно до статті 51 Конституції України, статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статі 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Судом встановлено та з матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, які між ними припинені, сім`я існує формально, відповідач позов визнав, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. У відповідності із положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що з матеріалів справи спору між сторонами щодо майна не вбачається, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Крім того, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, таким чином прохання позивача про те, щоб після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем набутим у зв`язку з реєстрацією шлюбу « [PERSON] » є законним та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Згідно частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною третьою статті 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи заяву позивача, суд вважає за можливе судові витрати зі сплати судового збору віднести на рахунок позивача [PERSON] .

Outcome: approved