Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

28 травня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до СФГ «Ольга», третя особа реєстраційна служба по Фрунзівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, в якому просить розірвати договір оренди земельної ділянки, скасувати його державну реєстрацію та повернути земельну ділянку. В позовній заяві посилається на те, що вона є власником земельної ділянки площею 4,83 га, яка розташована на території Ленінської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, масив 26, ділянка № 2, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-ОД № 059469 від 25 червня 2003 року. 01 березня 2006 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки за № 355 строком на 12 років та в подальшому 15 серпня 2008 року зазначений договір був зареєстрований у Фрунзівському райвідділі Одеської регіональної філії центру ДЗК за № 040853600146. За умовами вище вказаного договору оренди земельної ділянки відповідач повинен сплачувати орендну плату в натуральній та відробітковій формі, проте без укладання з позивачем з цього питання будь-яких інших додаткових угод сплачував орендну плату не в повному обсязі та не за всіма видами продукції та послуг. У судове засідання позивач не зявилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без її участі. Зазначила, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 26). Представник реєстраційної служби по Фрунзівському району Великомихайлівського МУЮ в Одеській області в судове засідання не зявилась. До канцелярії суду надала заяву, в якій вказала, що в реєстраційної служби заперечень проти позову не має. Просила справу розглядати без участі їх представника (а.с. 27). Представник відповідача в судове засідання двічі не зявився, хоча був повідомлений належним чином, що підтверджено повідомленнями про отримання ним судових повісток. Про причини неявки суд не повідомлено (а.с. 29, 32). Суд вважає, що представник відповідача не зявився до суду без поважних причин, а тому за згодою учасників судового розгляду ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,83 га, яка розташована на території Ленінської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, масив 26, ділянка № 2, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії І-ОД № 059469 від 25 червня 2003 року (а.с. 11). 01 березня 2006 року між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки за № 355 строком на 12 років з визначенням предмету договору, обєкту оренди, умов використання та повернення земельної ділянки, відповідальності сторін за неналежне виконання прийнятих зобовязань. За умовами цього договору, орендна плата вноситься орендарем до 31 грудня кожного року у натуральній та відробітковій формах у наступних розмірах - пшениця 920 кг, фураж 184 кг, олія 18,4 л, цукор 18,4 кг, вугілля 460 кг, оранка городу 0,6 га. 15 серпня 2008 року зазначений договір був зареєстрований у Фрунзівському райвідділі Одеської регіональної філії центру ДЗК за № 040853600146 (а.с. 14-15). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Так, згідно довідок № 818, 819 від 28 квітня 2015 року наданих СФГ «Ольга» позивачу [PERSON] вбачається, що орендна плата за користування ділянкою нараховувалась останній у натуральній або грошовій формах у наступних розмірах: за 2012 рік нараховано у грошовій формі 2447 грн. 51 коп., тобто орендна плата у натуральній та відробітковій формах не надавалася (а.с. 17); за 2013 рік пшениця 800 кг, соняшник 78,2 кг, борошно першого ґатунку 50 кг, комбікорм 260 кг, борошно вищого ґатунку 150 кг, тобто не були надані фураж, олія, цукор, вугілля, оранка городу (а.с. 18). Разом з тим, суду не надано доказів того, що зазначені у довідках натуральна продукція та суми грошових коштів були надані або виплачені відповідачем на користь позивача в рахунок орендної плати за користування земельною ділянкою. Також, в довідці № 871 від 05 травня 2015 року наданої СФГ «Ольга» на імя [PERSON] вказано, що в грудні місяці 2014 року СФГ «Ольга» здійснено нарахування орендної плати за користування ділянкою, що в грошовому вираженні становить 2700 грн., фактично було видано 800 кг пшениці, що в грошовому вираженні становить 1560 грн., прибутковий податок склав 405 грн., заборгованість за відповідачем рахується в 735 грн. (а.с. 19). Відповідно до пункту 2.3. договору № 355 оренди земельної ділянки, розрахунки за користування земельною ділянкою закінчуються не пізніше 31 грудня кожного року. Разом з цим, відповідач станом на день видачі вище зазначеної довідки не сплатив [PERSON] заборгованість по орендній платі в повному обсязі, хоча підприємство повинно було розрахуватися з нею відповідно до умов договору 31 грудня 2014 року. Тобто, відповідач порушив істотну умову договору, щодо сплати орендної плати більш ніж на 4 місяці. Крім того, згідно п. 2.1. договору № 355 оренди земельної ділянки, земельна ділянка передається в оренду з метою сільськогосподарського використання для товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до п. 3.1 вище вказаного договору, орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки у відповідності до мети, визначеної п. 2.1 цього договору, а також своєчасного внесення орендної плати. Разом з тим, з довідки № 452 від 06 травня 2015 року наданої Ленінською сільською радою Фрунзівського району Одеської області вбачається, що земельна ділянка площею 4, 83 га, яка розташована на території Ленінської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, масив 26, ділянка № 2, належна позивачу орендарем СФГ «Ольга» в період з 01 жовтня 2014 року по 05 травня 2015 року не оброблялась (а.с. 20). Таким чином, невикористання орендарем земельної ділянки за своїм цільовим призначенням, її не обробіток може призвести до забурянення, заліснення та як результат до тривалого зниження родючості зазначеної землі. Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З огляду на викладене, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що відповідач, три роки поспіль порушував умови договору оренди землі в частині сплати орендної плати та в поточному році не обробляв земельну ділянку, що свідчить про використання її не за цільовим призначенням, внаслідок чого позивач значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору, що суд кваліфікує як систематичне невиконання умов договору оренди земельної ділянки, що має своїм наслідком повернення цієї земельної ділянки на умовах, визначених цим договором. Крім того, відповідно п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved