Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

28.08.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, третя особа, [PERSON], яку в подальшому уточнила та вказала, що відповідач є її колишнім чоловіком, від шлюбу з яким у них з'явилася дитина - син [PERSON], [INFO]. На утримання сина відповідач сплачував аліменти за рішенням суду до досягнення дитино повноліття, а потім на період його навчання у коледжі до 30.01.2018 року. Вказує, що на даний час син зарахований на навчання до Харківського державного університету харчування та торгівлі за контрактом з 01.09.2018 року, термін навчання - 1 рік 10 місяців. [PERSON] знаходиться на утриманні позивача та потребує матеріальної допомоги для покриття витрат на навчання за контрактом, харчування, проїзд на інше, оскільки навчається на денній формі. Позивач зазначила, що відповідач є здоровою людиною працездатного віку, не є інвалідом, працює на ДП «Артемсіль» та має фінансову можливість надавати синові матеріальну допомогу. Позивач просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь сина [PERSON] аліменти у розмірі ј частини заробітку щомісячно, на період його навчання, починаючи стягнення з 01.09.2018 року до суду до 30.06.2020 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник позивача - адвокат Олицька Л.М. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги по стягнення з нього аліментів на навчання сина не визнав, вказавши, що він вже сплачував аліменти на його навчання, та повторні аналогічні вимоги є необґрунтованими. Також вказав, що на даний час у нього інша сім'я, 28.04.2018 року одружився з [PERSON], яка також перебуває на його утриманні, як і її малолітня донька [PERSON], [INFO]. Просив врахувати, що значна частина його доходу витрачається оплату комунальних послуг. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, однак 21 листопада 2013 року Відділом ДРАЦС по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського МРУЮ у Донецькій області шлюб між ними було розірвано (актовий запис № 111), що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а. с. 10). Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки Харківського державного університету харчування та торгівлі № 92 від 12.09.2018 року (а. с. 24) [PERSON] є студентом 1ск курсу за контрактом денної форми навчання Навчально-наукового інституту харчових технологій та бізнесу на базі ХДУХТ, здобуває освітній ступінь - бакалавр за спеціальністю «Харчові технології», термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2020 року (а. с. 24). Вказане також підтверджується витягом з наказу № 412-С від 11.08.2018 року про зарахування [PERSON] на навчання (за скороченим терміном) (а. с. 44). Між Харківським ДУХТ (виконавець) та [PERSON] (замовник) був укладений договір про надання освітніх послуг, за умовами якого виконавець бере на себе зобов'язання за рахунок коштів замовника здійснити освітні послуги з навчання строком 1 рік 10 місяців, вартість якої становить 20 680 грн. (а. с. 8-9). Крім того, додаткові витрати йдуть на оплату проживання [PERSON] у гуртожитку ХДУХТ № 1, місячна плата за проживання складає 520 грн., що вбачається з довідки Харківського ДУХТ (а. с. 23). Згідно довідок КЗОЗ «Соледарська міська лікарня» від 14.09.2018 року (а. с. 25, 47) [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря невропатолога з 2014 року з діагнозом: вегето-судинна дисфункція з цефалгією, вестибулопатією на неврологічному органічному фоні, астено-невротичний синдром, що потребує додаткових витрат на лікування (амбулаторне, стаціонарне, санаторно-курортне). Позивач вказує, що на даний час вона самостійно матеріально забезпечує сина, оскільки особистих грошових коштів у нього немає у зв'язку з тим, що він навчається на денній формі без отримання стипендії. Зазначає, що відповідач працездатний, офіційно працює та має постійний дохід, проте добровільно ніякої матеріальної допомоги йому не надає. Як вбачається з довідки ДП «Артемсіль» № 30 від 24.01.2019 року (а. с. 53), [PERSON] працює на ДП «Артемсіль» машиністом штабелеформувальної машини, та сума його нарахованої заробітної плати в період з 01.01.2018 по 31.12.2018 складає 180 904 грн. 32 коп., середньомісячний заробіток - 15 075 грн. 36 коп. Відповідно до вимог ст. 199 СК України, ч.1 - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; ч.2 - право на утримання припиняється у разі припинення навчання; ч.3 - право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У вказаній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Відповідно до вимог ст. 200 СК України, ч.1 - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; ч.2 - при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності з положеннями статті 182 СК України, роз'яснень викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів, суд повинен ураховувати матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Суд зазначає, що посилання відповідача на те, що на даний час у нього інша сім'я (28.04.2018 року уклав шлюб з [PERSON].), та дружина перебуває на його утриманні, як і її малолітня донька [PERSON], [INFO], не позбавляють його обов'язку матеріально утримувати сина на час його навчання. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, на відповідачеві також лежить процесуальний обов'язок доказування своїх доводів і заперечень. В судовому засіданні встановлено, що відповідач офіційно працює, постійно отримує заробітну плату, а тому має можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Виходячи з вищевикладеного та із загальних засад справедливості цивільного судочинства, суд, враховуючи матеріальне становище сторін, той факт, що повнолітній [PERSON] навчається на контрактній основі, проте потребує витрат на проїзд, харчування, одяг, взуття, придбання учбової літератури, ліків, та обов'язок відповідача, який є батьком повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, на рівні з матір'ю надавати допомогу сину, оскільки той навчається, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а тому призначає до стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх повнолітнього сина - [PERSON] на час його навчання в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню. Оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору, тому ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 704 грн. 80 коп. на користь держави.

Outcome: approved