Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

28.04.2021 адвокат Тинів І.Д., в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути з таких в солідарному порядку на користь позивача відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 54 117, 20 грн., з яких 49 117, 20 грн. - майнова шкода, яка завдана внаслідок залиття квартири, 5000 грн. - витрати на проведення будівельно- технічного дослідження; також судові витрати просив покласти на відповідачів. В обґрунтування позову вказує, що він є власником квартири, що по [ADDRESS] . Відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] , що знаходиться поверхом вище того ж будинку і володіють нею на праві спільної часткової власності. Позивач в жовтні 2020 прибув до своєї квартири і виявив, що вся стеля та стіни у вітальній кімнаті були затоплені, і також по стінах кухні і спальної кімнати текла вода, від чого на них залишились сліди затоплення. Згідно з актом комісії ТОВ «Пасічна -ІФ» від 25.03.2021, причиною затоплення була поломка сантехнічного обладнання в квартирі відповідача, а саме, вирваний шланг у ванній. В цьому з акті вказано, що затоплена вся стеля і стіни у ванній кімнаті; наявні сліди затоплення на кухні та спальній кімнаті. Для встановлення вартості відновлювального ремонту квартири позивач звернувся із заявою до судового експерта Максимчина Андрія Дмитровича з проханням провести експертне будівельно -технічне дослідження, і 22.10.2020 уклав з ним договір на проведення експертного дослідження. Згідно з висновком експертного будівельно-технічного дослідження №065/11-2020 від 11.11.2020, складеного судовим експертом Максимчин А.Д. вартість проведення ремонту квартири позивача становить 49117,20 грн., де також зазначено, які будівельні роботи слід провести. За проведення експертизи позивачем було сплачено 5000 грн., відповідно до рахунку №053 від 22.10.2020. Вважає, що відповідачі допустили зношення сантехнічного обладнання, а саме шлангу у ванній, у результаті чого він був вирваний, що стало причиною затоплення квартири позивача. Тому також вважає, що є факт, що дії відповідачів були неправомірними, між ними і шкодою заподіяною позивачу є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначених осіб. 07.06.2021 від представника відповідача [PERSON] - адвоката Дворського В.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якій у позові просять відмовити. В обґрунтування такого зазначено, що позивач здійснив підготовчі роботи своєї квартири під фарбування стін. Після закінчення підготовчих робіт закрив свою квартиру і в ній не проживав. Очевидно, тривалий час закрите приміщення після виконаних робіт і відсутність циркуляції повітря у приміщенні квартири, власне, і призвело до тих наслідків, про які зазначає сторона позивача, оскільки : невідомо хто саме проводив підготовчі ремонтні роботи у квартирі позивача; які будівельні матеріали використовувались при ремонті кватири позивача і чи використанні матеріали відповідали критеріям якості; позивачем не надано жодних експертних висновків про те, чи стан його квартири - це результат неякісних робіт, чи неякісних будівельних матеріалів, чи це результат залиття його квартири. Позивач не зазначає коли конкретно ним виявлено затоплення його квартири, не надав належних доказів та часу фактичного затоплення квартири; не надав жодних доказів опису пошкоджених елементів його квартири в результаті такого затоплення; не надав достатніх доказів, що ним одразу в день виявлення затоплення вживалися заходи фіксації затоплення його квартири; не надано доказів, що в день виявлення затоплення квартири звертався в муніципальну чи управляючу компанії, або балансоутримувача (ЖЕК) з приводу виклику їх працівників для оформлення відповідного акта про залиття квартири, телефонував на «гарячу» телефонну лінію в аварійну службу; позивач не надав жодних доказів, що сторона відповідача хоча би якимось чином чинили йому перешкоди для встановлення дійсних фактів та обставин виникнення у їх квартирі аварійної ситуації, що мала своїм наслідком затоплення квартири позивача поверхом нижче; жодних доказів встановлення неправомірних дій сторони відповідачів у спричиненні затоплення квартири позивача; жодних належних доказів, що між стороною відповідачів та спричиненою шкодою є безпосередній причинний зв`язок, вина відповідачів немає; Зазначено, що ані у 2020, ані у 2021 в квартирі сторони відповідачів не було жодних випадків аварій у санітарно-технічному обкладанні квартири. І поряд з цим, протягом такого періоду балансоутримувач ТОВ «Пасічна -ІФ» не відвідував квартиру сторони відповідачів на предмет виявлення факту аварії в системах опалення, гарячого, холодного водопостачання та водовідведення, жодних перешкод у такому не чинилось. Щодо оформленого акта балансоутримувачем ТОВ «Пасічна -ІФ», вважає такий неналежним доказом, оскільки містить необґрунтований висновок про вирваний шланг у ванній та не відповідає встановленій законом формі. Фактично з моменту затоплення до складення такого акту пройшло п`ять місяців, такий не оформлений в день виявлення позивачем затоплення. Сторону відповідачів жодним чином ніхто не залучив до підписання такого акту, як і сторону позивача. Звертає додаткову увагу, що працівниками ТОВ «Пасічна-ІФ» зазначено саме про вирваний шланг у ванній, а не про вирваний прорив інженерно - технічного обладнання у ванній кімнаті. Жодних будь-яких інших відомостей як щодо самого факту затоплення квартири позивача з вини особи якої сталось таке затоплення - вказаний акт не містить. Разом з тим, не погоджуються з висновком експертного будівельно-технічного дослідження №065/11-2020 від 11.11.2020, з тих підстав, що не долучено кваліфікаційні документи оцінщика; Максимчин А.Д. оформив висновок і договір на проведення експертного дослідження від 22.10.2020 як судовий експерт /експерт, а в рахунку на оплату зазначений як суб`єкт підприємницької діяльності; сума матеріального збитку не містить структури та способу її визначення; додатки №3-5 до висновку ( фото №№1-6) не містять зазначення ідентифікації приміщень, як і не зазначено обсяг і характер виявлених пошкоджень; не зазначено будівельного матеріалу, який буде використовуватись для відновлювального ремонту квартири. Також, у висновку застосовано інвесторську кошторисну вартість ремонтних робіт, що не відповідає вірному способу її застосуванню, оскільки така застосовується для будівництва, а в даному місці повинні мати місце відновлювальні роботи. У висновку не зазначено, чи квартира потребує капітального чи поточного ремонту. Не зазначено, чи використаний при проведенні експертизи програмний комплекс Автоматизований кошторис «АС-4» є ліцензованим. Вартість матеріального збитку вирахувана з ПДВ 20 % та ЄСВ, що є невірним. Поряд з цим, площа необхідних робіт, які потрібно виконати не відповідає фактичній площі об`єктів ( стелі, стін, що у вітальні, спальні, кухні). 14.06.2021 від представника позивача - адвоката Піцьківа В.Я. надійшла заява про виклик свідків. Судом було задоволено клопотання сторони позивача про виклик свідків, однак в ході розгляду справи було допитано лише свідка [PERSON] . Інші свідки не з`явились. Позивач та його представник -адвокат Піцьків В.Я. позовні вимоги підтримали з мотивів, які були викладені у позові. Просили позов задоволити. Позивач додав, що вчасно повідомити відповідну організацію про залиття, яка б мала скласти акт, був позбавлений можливості у зв`язку з карантинними заходами на території області. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Дворський В.М. позову не визнали з мотивів, які викладені у відзиві на позов. У позові просили відмовити. Відповідач [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, у позові просив відмовити. Проаналізувавши пояснення у вступному слові сторін, представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне : [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] ( свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 11.06.2013 за індексним номером : [NUMBER] , видане реєстраційною службою Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.06.2013, індексний номер :4723465, а.с.8-9). [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної часткової в розмірі частки по Ѕ, належить квартира [ADDRESS] Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно індексний номер 251809671, від 08.04.2021, а.с.10-12). 25 березня 2021 року за вих. №34/21 ТОВ «Пасічна -ІФ» складено акт про те, що комісія у складі головного інженера ТзОВ «Пасічна -ІФ» Свачія А.П. майстра ТзОВ «Пасічна-ІФ» [PERSON] , мешканців будинку [ADDRESS] [PERSON] , що у даному будинку проведено обстеження квартири у зв`язку із затопленням. При обстеженні даної квартири виявлено сліди від затоплення, а саме у вітальній кімнаті затоплена стеля і стіни. На кухні і у спільні кімнаті, сліди затоплення менш видимі, але зі слів мешканця вода також текла по стінах. Працівниками «Пасічна -ІФ» встановлено, що у квартирі [ADDRESS] , що знаходиться поверхом вище у ванній вирвало шланг ( а.с. 13). Допитаний судом свідок [PERSON] дав покази про те, що з позивачем, його сином перебуває у дружніх відносинах. З відповідачем [PERSON] у нейтральних. Після чого, допомагав робити ремонт у квартирі позивача на добровільних засадах. Не пригадує точно коли, минулого року, було тепло, він прийшовши у квартиру позивача побачив наслідки залиття. Він одразу піднявся до квартири поверхом вище. З приводу такого він телефонував у поліцію, однак ті пояснили, що це не їхня компетенція. На другий день вони з пані [PERSON] , яка була у квартирі поверховим вище, зустрілись. Приїхав [PERSON] , власник квартири, яку було затоплено. Також приїхав син пані [PERSON] , однак розмова з приводу відшкодування витрат у зв`язку із затопленням не склалась. У квартиру пані [PERSON] , свідок заходив в коридор, бачив туалет, який розташований ліворуч. Як пригадує в туалеті щось сталось із шлангом. Візуально наслідків шкоди у такій квартирі не бачив. Свідок [PERSON] не міг повідомити, коли мав місце факт залиття, не був очевидцем такої події. Коли таке виявив, на стінах квартири [PERSON] мав місце грибок, тому вважає, що трохи часу з моменту залиття пройшло. Згідно зі статтею 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Відповідно до статті 151 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Безгосподарне утримання громадянином належного йому будинку (квартири) тягне за собою наслідки, передбачені Цивільним кодексом України. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин, покладено на споживача обов`язки щодо своєчасного вжиття заходів з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; своєчасного проведення підготовки помешкання та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; допущення у приміщення квартири представників виконавця/виробника для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що власник квартири зобов`язаний утримувати дане майно, у тому числі інженерно-технічне обладнання, у належному стані і своєчасно усувати недоліки у його роботі. Майнова шкода, завдана іншим особам у зв`язку з невиконанням таких обов`язків, підлягає відшкодуванню власником. Відповідальність за завдану шкоду настає за наявності таких підстав як наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вина останнього. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 201/658/16-ц. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України). Згідно з пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньобудинкових мереж водопостачання та водовідведення та з`ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма вказаного акта встановлена в додатку № 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. Так, згідно з вказаними Правилами акт складається комісією за участю представників організації, яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та організації, яка обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника будинку або будинкового комітету і затверджується начальником організації, яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб як від потерпілої, так і від винної сторін є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата його складання; прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, що зазнала шкоди; прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, з вини якого сталося залиття; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність і у такому випадку в акті має бути зазначено, що такі особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з тих чи інших причин. Основною метою при складанні акту залиття квартири є встановлення причин залиття, та осіб, відповідальних за спричинену шкоду. Обов`язкового складення актів безпосередньо у день залиття Правила не вимагають. Однак, наданий позивачем акт про залиття від 25.03.2021 не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, оскільки до складу комісії входили лише головний інженер та майстер, зі змісту вказаного акту не вбачається жодних відомостей про те, що при його складанні були присутні власники чи мешканці квартири, чи місця звідки утворилося таке залиття. Вказаний акт взагалі не містить відповідних граф для заповнення реквізитів про власників/мешканців квартир потерпілої та винної сторони, як це передбачено у Додатку 4 Правил. Крім того, в акті не зазначено прізвище, ім`я, по батькові власника квартири, що зазнала шкоди, поверху її розташування, форму власності. Судом також встановлено, що під час складання акту квартира [ADDRESS] членами комісії взагалі не оглядалась, перешкоди у огляді не чинилися. Акт взагалі не містить жодних відомостей про те, що комісією було здійснено вихід до квартири [ADDRESS] та не зазначено причин неможливості потрапити всередину вказаної квартири для здійснення її огляду. Вказано лише, що у такій у ванній кімнаті вирвано шланг. Однак не зрозуміло, коли це мало місце; відсутній висновок про причинно-наслідковий зв`язок з залиттям. А отже вказаний акт не містить конкретних причин залиття квартири [ADDRESS] та осіб, які допустили таке залиття. Суд також звертає увагу, що у вказаному акті не зафіксовано конкретної дати коли саме відбулося таке залиття, зважаючи на той факт, що позивач наполягає на тому, що залиття сталося у жовтні 2020. Окрім забезпечення присутності осіб, визначених у зазначених Правилах, зацікавленим особам слід домогтися належного оформлення акта (оскільки нерідко представники ОСББ, житлово-експлуатуючих організацій та інші особи, що входять до складу комісій не мають юридичної освіти, в силу чого складають акти про залиття, не вказуючи необхідної інформації). Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій визначено, що з актом про залиття повинні бути ознайомлені мешканці відповідних квартир шляхом його підписання, що дає змогу майбутньому відповідачу включити до акту свої пояснення. Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду України: у справі № 6-2125цс16 від 23.07.2017, в якій було зазначено, що позивачі не надали комісійного акта, складеного за участю представників обслуговуючої організації, яким би було зафіксовано сам факт затоплення, а також причини затоплення та завдані пошкодження, а суди попередніх інстанцій, установивши факт залиття квартири, не з`ясували причини залиття квартири позивачів та не установили особу, відповідальну за завдану шкоду. На думку суду, наданий позивачем акт складений в порушення вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, оскільки акт від 04.12.2018 року не відповідає зазначеній вище нормі, зокрема в ньому не відображено даних про саму подію - залиття, дати залиття; прізвище, ім`я, по батькові власника, наймача, орендаря квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода, обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість; висновок комісії щодо встановлення вини особи, яка вчинила залиття. Крім того, в акті не зазначені особи, які допустили таке залиття, а також відсутні дані про причини відсутності зацікавлених осіб (з боку винної), присутність яких є обов`язковою. Це при тому, що відсутність у акті вказаних даних, та його складання у відсутність зацікавлених осіб, ставлять під сумнів об`єктивність таких даних, оскільки підприємство, яке його складало також є зацікавленою особою, яке відповідає за стан будинку та його систем. За таких обставин та з огляду на викладені норми чинного законодавства України, судом встановлено, що акт про залиття від 25.03.2021, складений з порушенням вимог п.2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, а інформація, що міститься в наданому акті не підтверджує факту залиття квартири позивача саме з квартири, яка належить відповідачам, з одночасним фіксуванням відомостей щодо винної сторони. В ході розгляду даного позову, судом враховуються правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених Верховним Судом у постановах від 26 вересня 2018 року у справі № 569/14230/15-ц, від 21 лютого 2018 року у справі № 2-1974/11, від 22 травня 2019 року у справі № 640/8205/17, від 18 грудня 2019 року у справі № 711/7670/16-ц. У вказаних справах судами відмовлено у відшкодуванні шкоди, завданої залиттям, у зв`язку із тим, що складені акти про залиття не відповідають вимогам, передбаченим Правилами утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76. Що стосується висновку будівельно-технічного дослідження 065/11-2020, складеного судовим експертом 11.11.2020 Максимчин А.Д. , суд зазначає, що з його змісту не вбачається, коли мало місце залиття. Крім того, будівельно-технічне дослідження стану квартири позивача було проведено невідомо через часу скільки після залиття, враховуючи, що з показів свідка, стіни вже підсохли від такого залиття, утворився на деяких місцях грибок, отже експерт не мав можливості порівняти стан квартири на момент залиття та на момент проведення дослідження. Суд не приймає такий висновок як належний і допустимий доказ у справі за даних обставин. Позивач в ході розгляду справи не заявляв клопотання про проведення експертизи для встановлення дійсної причини залиття квартири. Що стосується доводів сторони відповідача щодо інших підстав з приводу незгоди з вказаним висновком судового експерта за встановлених обставин, вважає за можливе не давати обґрунтування таким з наступних підстав. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). У відповідності до ст.12 ЦПК України, розгляд і вирішення цивільних справ у судах проводиться на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд критично ставиться до посилань позивача, що акт було складено через тривалий проміжок часу, у зв`язку із введенням карантинних обмежень на території України, оскільки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» на усій території України установлено карантин з 12 березня до 03 квітня 2020 року, із забороною, зокрема, проведення всіх масових заходів, у яких бере участь понад 200 осіб. Тобто, з жовтня 2020 року до 25 березня 2021 року, позивач мав достатньо часу для проведення комісійного обстеження квартири, яке фіксується у відповідному акті. Враховуючи, що при цьому позивач у жовтні 2020 року здійснював замовлення експертизи, і фактично не вживав заходів для припинення на його думку винних дій відповідачів для встановлення причини залиття, щоб убезпечити себе від подальших негативних наслідків, що вимагало фактичного миттєвого реагування. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до положень ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Чинним ЦПК України закріплено чотири критерії доказів, а саме: належність, достовірність, достатність та допустимість, за наявності в сукупності яких суд враховує такий доказ на підтвердження чи спростування відповідної обставини справи. Згідно з ч. 5ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Вказане положення законодавства кореспондується із законодавчо закріпленим в ч.1 вказаної статті обов`язком кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 2 та 3 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За таких обставин, у зв`язку із відсутністю доказів того, що залиття належної позивачеві квартири, відбулося саме з вини відповідачів, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог. Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати у разі відмови у позові - покладаються на позивача. Відповідачем [PERSON] подано заяву про стягнення витрат на правову допомогу, як гонорару адвоката в сумі 2700 грн. та 27 грн. витрат комісії банку за прийняття платежу. Так, суд вважає за необхідне зауважити, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 (адміністративне провадження № К/9901/27657/20) зазначено, що розмір винагороди за надання правової допомоги, визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, суд звернув увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Договором про надання правової допомоги від 04.06.2021, Адвокатське бюро «ДВОРСЬКИЙ та ПАРТНЕРИ» в особі керуючого - адвоката Дворського В.М. та [PERSON] передбачено, що сторони погодили гонорар в сумі 2700 грн. Адвокат Дворський В.М. здійснював свої повноваження у даній справі на підставі ордеру серії ІФ №028823 від 04.06.2021. Таким чином, суд дійшов про можливість стягнення 2700 грн. витрат на правничу допомогу, понесених відповідачем [PERSON] з позивача. Разом з тим, суд не знаходить підстав для стягнення 27 грн. витрат комісії банку за прийняття платежу по оплаті гонорару, оскільки ЦПК України не передбачає відшкодування таких. Подібного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в ухвалі від 07 березня 2019 року по справі № 200/10765/18-а (№ П/9901/913/18). На підставі та

Outcome: approved