overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

27 травня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати укладений між ними шлюб. Свої вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем 09 лютого 2002 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. На даний час сімейне життя не складається. Шлюбні відносини не підтримують. Спільне господарство фактично не ведуть. Примирення між ними не можливе. Позивач подав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач подала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про шлюб 09 лютого 2002 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 131 (а.с. 4). Згідно зі свідоцтвом про народження, [INFO] у сторін народився син - [PERSON] (а.с. 5). Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що збереження шлюбу між [PERSON] та [PERSON] суперечить інтересам сторін. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, враховуючи те, що визнання позову відповідачем не порушує прав та свобод інших осіб та не суперечить закону, вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

27 травня 2014 року позивач звернувся в суд з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, між ними відсутні подружні стосунки, наявні складнощі в спілкуванні. Відповідач влаштовує сварки і скандали, не цікавиться сім'єю, не допомагає по господарству. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований Крухиничівською сільською радою Локачинського району 24 липня 2011 року, актовий запис № 1 та змінити прізвище на дошлюбне. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та пояснила, що не проживає разом з чоловіком 9 місяців, за цей час він лише один раз приїздив до неї, про примирення не просив. Миритись з ним не бажає, просить розірвати шлюб. Представник позивача підтримав позовні вимоги, вказав, що шлюбу фактично немає, пожружжя значний час не проживає разом, є всі підстави для задоволення позову. Відповідач у судове засідання не з'явився вдруге, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи по місцю його реєстрації. Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Подружнє життя сторін не склалося. Налагодити подружні стосунки не бажають. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки вжиті судом заходи до примирення подружжя позитивних наслідків не дали, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

27 травня 2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивучи тим, що відповідач [PERSON] позичив у нього кошти в сумі 1000 грн. на строк до 10.05.2014 року, про що надав відповідну розписку, проте відмовляється повертати позичені кошти. У судове засідання позивач не з»явився, надав суду письмову заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з»явився, суду надав письмову заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Оскільки відповідач визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ст.174 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи положення ст.1049 ЦК України про те, що позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

27 травня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 02 березня 1996 року Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, про що є актовий запис № 116, посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство сторони не ведуть протягом останнього року. Вважає, що сім'я розпалась остаточно та відновлена бути не може. Від спільного життя з відповідачкою мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які залишаються проживати з відповідачкою. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, відповідачка позов визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала, просила після розірвання шлюбу прізвище залишити «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 02 березня 1996 року, про що є актовий запис № 116 Київського відділу реєстрації актів громадянського стану м. Харкова, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені, спільне господарство сторони не ведуть протягом останнього року. Від спільного життя з відповідачкою мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які залишаються проживати з відповідачкою. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

27 травня 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №013/КФ-13/061 в розмірі 6752,74 грн. В обґрунтування позову представник позивача вказував, що 11 квітня 2013 року між сторонами по справі був укладений кредитний договір, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 5400 грн. зі сплатою 72% річних, на строк до 11 квітня 2014 року. Проте, відповідач порушуючи взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, виконував свої зобов'язання не належним чином, в результаті чого станом на 19.05.2014 року в нього виникла заборгованість за кредитом в розмірі 6752,74 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, просив суд слухати справу у його відсутність, не заперечував слухати справу заочно Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши матеріали по справі, вислухавши пояснення представника позивача, суд знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 11 квітня 2013 року між КС «Антея» та [PERSON] був укладений кредитний договір №013/КФ-13/061, згідно якого відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 5400 грн. зі сплатою 72% річних, на строк до 11 квітня 2014 року. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав, в зв'язку з чим станом на 19 травня 2014 року в нього виникла заборгованість за кредитом в розмірі 6752,74 грн., що складається із: 4806,19 грн. -основний борг; 1946,55 грн. - сума заборгованості за відсотками. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: договорами; розрахунками (а. с. 5-6, 9). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов'язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобов'язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки за користування кредитом та пеню, що передбачені умовами договору. Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Таким чином, судом встановлено, що відповідач своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки не повернув, продовжував користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривав, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

27 травня 2014 року позивач звернувся з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що він не може оформити право власності на спадкове майно - земельну частку (пай), яка залишилася після смерті батька, у зв'язку з тим, що пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин. Батько з 1981 року проживав з іншою жінкою однією сім'єю без реєстрації шлюбу і він був впевнений, що свій пай переоформить на неї, однак в травні 2014 року від працівників відділу Держземагенстава у Локачинському районі дізнався, що у них зберігається батьків сертифікат. Брат [PERSON] спадщину не прийняв і не має наміру приймати. Інших спадкоємців, які б мали право на спадщину, немає. Просить визначити додатковий строк тривалістю два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька. В судовому засіданні позивач підтримав позов з підстав, зазначених у позовній заяві і пояснив, що дізнався про наявність спадкового майна у травня цього року і звернувся до нотаріуса з відповідною заявою. Брат на спадщину не претендує, інших спадкоємців немає. Представник відповідача Замличівської сільської ради Локачинського району позов визнав та просить задовольнити позов. Третя особа [PERSON] відмовився від своєї частки у спадщині. Згідно з довідкою Замличівської сільської ради № 275 від 21.05.2014 року у володіння спадковим майном впродовж шести місяців після смерті [PERSON] вступив [PERSON]. Іншим спадкоємцем є [PERSON]. Заповіт від імені померлого не посвідчувався (а.с. 6). Постановою завідувача Локачинської держнотконтори від 26 травня 2014 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з тим, що у встановлений строк він не подав заяву про прийняття спадщини (а.с. 8). Спадкова справи після смерті [PERSON] була відкрита за заявою позивача № 99/2014 від 26.05.2014 року. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустить строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач, як спадкоємець за законом, не може оформити спадщину в зв'язку з тим, що пропустив строк для її прийняття. Строк пропустив з поважної причини у зв'язку з тим, що не знав про наявність спадкового майна. Отже, позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Визнання відповідачем позову відповідає закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому визнання позову необхідно прийняти і ухвалити рішення про задоволення позову відповідно до ст. 174 ЦПК України. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

27 травня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала заяву відповідно до якої вимоги підтримала повністю , просить шлюб розірвати. Зазначила в позовній заяві, що 24 вересня 2012 року виконавчим комітетом Гранітненської селищної ради Малинського району Житомирської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Позивач до примирення не прагне, між сторонами припинились шлюбні відносини. Під час шлюбу у сторін народились дитина [PERSON] [INFO], якого просить залишити проживати з нею. Відповідач в судове засідання не з'явився , направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден повністю. Просить присвоїти йому дошлюбне прізвище - [PERSON]. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про укладення шлюбу підтверджується те, що сторони з 24 вересня 2012 року перебувають у шлюбі. ( арк.с. 4). У сторін є дитина [PERSON] [INFO] року народження ( арк.с. 5). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, до примирення не прагнуть, не ведуть спільне господарство, а тому суд вважає , що сім'я розпалася остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

27 травня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Просила відновити її дошлюбне прізвище [PERSON]. Свої вимоги мотивує тим, що з 02 серпня 2008 р. вони перебувають у зареєстрованому Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції шлюбі, актовий запис № 312, від шлюбу мають двох малолітніх синів - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Через те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними постійно виникали конфліктні ситуації. Сім`я розпалась, сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. У судове засідання позивач не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, та зазначила, що вказані позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте надав суду письмову заяву, відповідно до якої просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до наданого суду свідоцтва про шлюб 02 серпня 2008 р. між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 312. Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище - [PERSON]. [INFO] від шлюбу в сторін народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 24 жовтня 2008 року. [INFO] від шлюбу у сторін народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 16 травня 2013 року. За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові та поваги одне до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї стало неможливим. Спільне господарство не ведеться. Спір стосовно розподілу майна і місця проживання дітей наразі відсутній. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, з огляду на те, що обоє з подружжя наполягають на розірванні шлюбу, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

27 травня 2014 року позивачі звернулися в суд з позовом до Григорівської сільської ради про визнання в рівних частках права власності на спадкове майно. На обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, в склад якої входить житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Григорівської сільської ради. Проте, оформити спадкове право на житловий будинок з господарськими будівлями не мають змоги, оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку нотаріально не посвідчений. Позивачі подали до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позов підтримують. Представник відповідача - Григорівської сільської ради подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до якої входить житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по [ADDRESS]. Позивачі є спадкоємцями першої черги по закону і прийняли спадщину у встановленому законом порядку. Постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 лютого 2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з невідповідністю правовстановлюючого документу вимогам законодавства, а саме договір купівлі-продажу житлового будинку нотаріально не посвідчений.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

27 травня 2014 року позивачка звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що 16 листопада 2012 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, постійні образи, зловживання спиртним та неповага, стали причиною окремого проживання. Шлюб між ними фактично розпався, його подальше існування неможливе. Примирення між ними неможливе. Посилаючись на викладені обставини просила шлюб розірвати, відновити дошлюбне прізвище [PERSON]. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, свої вимоги уточнила та просила залишити їй прізвище, взяте нею під час реєстрації шлюбу - [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16 листопада 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] від 16.11.2012 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини Серії [NUMBER] від 23.05.2013 року. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, сумісне господарство не ведеться. Фактично шлюб розпався. Дитина проживає з матір'ю. Наданий судом строк для примирення сторонами не використаний. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved