Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

28 березня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом. В обґрунтування позову вказав, що він є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Разом з ним у вказаному будинку зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , 2012 року народження. [PERSON] з березня 2018 року не проживає у вказаному домоволодінні та не бере участі у його утриманні. Реєстрація відповідача у зазначеному домоволодінні не дозволяє позивачу вільно розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, чим порушуються права позивача. З урахуванням викладеного, позивач просить суд: - визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зняти її з реєстраційного обліку. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Женеску Е.В. від 11 лютого 2019 року відкрито провадження у цивільній справі, та визначено проводити розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, відзиву на позовну заяву не надав. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2019 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступне. [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 04.05.1988 року, виданий виконавчим комітетом Бабушкінської районної ради народних депутатів Згідно довідки про склад сім`ї від 11.02.2019 року, виданої головою квартального комітету №15 [PERSON] ., до складу сім`ї/зареєстрованих за адресою [ADDRESS] входять: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] . [PERSON] зареєстрована, але не мешкає за даною адресою. З акту, складеного сусідами позивача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що [PERSON] не проживає за вказаною адресою з березня 2018 року. Рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Дніпрі ради від 18.01.2019 року № 24 визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком, [PERSON] , за місцем його проживання за адресою [ADDRESS] . У відповідності до ст. 191 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як з`ясовано судом, відповідач у спірному житлі не проживає, не сплачує комунальні послуги та не бере участі в утриманні домоволодіння. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 29 ч. 1 та 4 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. У відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки обставини, викладені позивачем свідчать про те, що відповідач [PERSON] у спірному будинку не проживає з березня 2018 року, не надала доказів щодо наявності поважних причин свого непроживання у вказаному домоволодінні, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача [PERSON] . Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору. Враховуючи наведене,

Outcome: approved