Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

28.12.2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначаючи, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , який не є членом його сім`ї, зареєстрований у цьому будинку, але з 10.10.2012 року у будинку не проживає, комунальні послуги не сплачує, його особисті речі відсутні. Проте та обставина, що він значиться зареєстрованим, створює труднощі в реалізації прав власника житла. Позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим будинком. Позивач та його представник, адвокат Скиртач С.В., просили розглянути справу за їх відсутності. Відповідач, який належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, повторно не з`явився, відзиву на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом установлено, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 10.01.2020 року, відповідач та [PERSON] , як співвласники будинку, продали його позивачу. На момент укладення договору купівлі-продажу [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований у будинку і не знявся з реєстрації до теперішнього часу. Фактично з 10.10.2012 року там не проживає, підтвердженням чому є довідка Марківської селищної ради про склад сім`ї та проживання від 21.10.2020 року, акт Марківського комунального підприємства «Марківський комунальник» про відсутність відповідача та його особистих речей за місцем реєстрації з 10.10.2012 року. Відповідно до ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. У зв`язку з укладенням договору купівлі-продажу право власності на вказаний житловий будинок припинилось у відповідача і виникло у позивача. Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Та обставина, що відповідач значиться зареєстрованим у будинку, який уже належить позивачу, створює для останнього перешкоди у користуванні та розпорядженні своїм майном. Відповідно до приписів ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, згідно зі ст. 72 ЖК України, провадиться у судовому порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, а надані позивачем докази дають підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житловим будинком. Судовий збір на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 840,80 грн, а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved