Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

27.01.2014р. [PERSON] звернулася в Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська із заявою (заінтересована особа - Перша дніпропетровська державна нотаріальна контора) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог заявниця у заяві посилалася на те, що 15.12.2006р. [PERSON] склала заповіт на ім'я заявниці, яким заповідала усе належне їй на праві власності майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалося та інш. За життя [PERSON] належала на праві власності квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 23.01.1998р. [INFO] [PERSON] померла. Звернувшись до нотконтори заявниця [PERSON] 17.01.2014р. отримала постанову державного нотаріуса Першої ДНК про відмову у вчинені нотаріальних дій, посилаючись на те, що в договорі купівлі-продажу ім'я [PERSON] вказано як [PERSON], а у свідоцтві про смерть «[PERSON]». Просила встановити юридичний факт, а саме, що договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], між [PERSON] та [PERSON] та належить [PERSON]. В наданій суду 06.02.2014р. заяві заявниця просила заяву задовольнити, розглянути справу за її відсутності без фіксування процесу технічними засобами. Представник заінтересованої особи - Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання, призначене на 06.02.2014р., не з'явився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є розписка (а.с. № 19). 30.01.2014р. до суду надійшла заява завідуючої ДНК Водолазської Н.В., в якій вона просить розглядати справу за її відсутності та винести рішення на розсуд суду (а.с. № 20). За такими обставинами, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутністю сторін та без фіксування процесу технічними засобами на підставі ст.ст. 169, 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.01.1998р. приватним нотаріусом [PERSON] було посвідчено договір купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON], згідно якого остання придбала квартиру [ADDRESS] (а.с. № 14). Згідно даного договору купівлі-продажу дані покупця вказані як «[PERSON]» (а.с. № 14). Згідно довідки ЖБК № 78 «Гірник 2» [PERSON], [INFO] була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с. № 10). 15.12.2006р. [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON], який було посвідчено нотаріусом [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2925 (а.с. № 6). Згідно довідки Жовтневого РВ у м. Дніпропетровську Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 20.01.2014р. № 1212-24/149 дані [PERSON], [INFO] у паспорті зазначені як «[PERSON]» (а.с. № 7). [INFO] [PERSON] померла, про що видане відділом реєстрації смерті Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області свідоцтво про смерть (а.с. № 9). Згідно листа приватного нотаріуса ДМНО [PERSON] № 10/01-16 від 04.02.2014р. самостійно внести зміни до договору купівлі-продажу від 23.01.1998р. вона не має можливості (а.с. № 25). Факт того, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою підтверджується єдністю прізвища та по-батькові, крім того різниця в імені становить лише дві букви. Крім того, в адреса придбаною [PERSON] квартири в договорі та адреса квартири згідно довідки ЖБК. Яка належала на праві власності [PERSON] є ідентичною (а.с. № 14, 10). Приймаючи до уваги, вищевикладене, суд вважає, що вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж особою. Таким чином, суд вважає можливим встановити факт належності [PERSON] договору купівлі-продажу, який укладено між [PERSON] та [PERSON] відносно квартири [ADDRESS] та посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 23.01.1998р. за реєстровим № 258. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п. 18 Постанові Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 15 від 25.05.1998р.) при постановлені рішення в справах про встановлення фактів, розподіл судових витрат по даній категорії справ не застосовується. На підставі викладеного,

Outcome: approved