Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

29.07.2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований 29.07.2006 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 466 (а.с.14). В період перебування заявників в шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії 1-КИ №112769 від 25.01.2007 року (а.с.13). Судовим розглядом встановлено, що шлюбно-сімейні стосунки між подружжям припинені, спільне господарство вони не ведуть, єдиного бюджету не мають. Відповідно до договору, укладеного між [PERSON] та [PERSON] в простій письмовій формі, подружжя погодило, що після розірвання шлюбу дитина залишається проживати разом з батьком [PERSON], а мати зобовязується брати участь у витратах, повязаних з утриманням дитини шляхом здійснення щомісячних платежів в погодженому ними розмірі, приймати участь у вихованні сина (а.с.7). Заяву про розірвання шлюбу подружжям подано в порядку ст.109 СК України за попереднім погодженням, яка підлягає розгляду за правилами окремого провадження згідно з ч.3 ст.293 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.104, ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ч.ч.1, 3 ст.109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом з письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їх життя братиме той з батьків, хто проживатиме окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Враховуючи характер окремого провадження, в якому заявлено вимогу про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя, суд не зясовує причини розірвання шлюбу, не вживає заходів до примирення подружжя, або будь-яким іншим чином не вправі втручатись в їх особисте життя. В ході судового розгляду справи встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі обох з подружжя, після розірвання шлюбу особисті та майнові права жодного з подружжя та дитини не порушуватимуться, в межах встановленого законом строку заявники її не відкликали та наполягають на її задоволенні, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог заяви із розірванням шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого 29.07.2006 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 466. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про шлюб серії І-КИ №041144 від 27.07.2006 року (а.с.14) слідує, що під час державної реєстрації шлюбу заявник змінила своє дошлюбне прізвище «Надєіна» на «Маханько», яке після розірвання шлюбу просить залишити без змін згідно поданої нею заяви. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, п.51 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», понесені заявниками судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved