Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

27.04.2015 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати договір фінансового лізингу №001514 від 15.11.2014, стягнути з відповідача на його користь грошові кошти сплачені за вказаним договором у розмірі 250 000,00 грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 15.11.2014 між ним та ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» було укладено договір фінансового лізингу, відповідно до умов якого ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» взяло на себе зобов'язання придбати предмет лізингу - трактор МТЗ - 892 вартістю 295 000 грн. та передати предмет лізингу у користування позивача на строк та на умовах, передбачених цим договором. На виконання умов договору позивач сплатив авансовий платіж та 10% вартості предмету договору лізингу у розмірі 250 000 грн. Однак, в порушення умов вказаного договору, в обумовлений договором строк вказаний трактор відповідачем не був переданий позивачу. У зв'язку з чим, позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути сплачені ним кошти у розмірі 250 000 грн. Проте, відповідач, посилаючись на необхідність сплати додаткових платежів, у зв'язку із збільшенням вартості трактора, відмовив у поверненні коштів. Оскільки відповідачем істотно порушено договір, зокрема, вартість трактора збільшилась до 490 000 грн. без його згоди, просить на підставі ст. 651 ЦК України розірвати договір фінансового лізингу №001514 від 15.11.2014 та повернути йому сплачені грошові кошти у розмірі 250 000 грн. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на викладені в ній обставини, просили позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, просив відмовити у його задоволенні. Заперечуючи проти позову, представник відповідача зазначив, що при укладенні вказаного договору, сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов, що ставляться чинним законодавством, дотримані всі вимоги щодо змісту та форми договору, будь-яких зауважень чи претензій щодо його незрозумілості позивач [PERSON] не заявляв, а тому відсутні підстави стверджувати про невідповідність його умов вимогам законодавства Крім того, зазначив, що відповідачем, відповідно до п.5.4 договору лізингу, було повідомлено позивача про те, що вартість предмету лізингу збільшилась, але товариство готово його придбати у разі надання згоди позивача. Разом з тим, позивач не надав згоду, у зв'язку з чим у товариства відсутні правові підстави для придбання та передачі останньому предмету лізингу. Суд, заслухавши представника позивача, представника відповідача, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами шляхом дослідження, приходить до наступного.дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору та свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 15.11.2014 року між ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» та [PERSON] укладено договір фінансового лізингу № 001514, за умовами якого відповідач зобов'язався придбати та передати на умовах фінансового лізингу у користування майно (трактор - МТЗ - 892), а позивач зобов'язався прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами договору. (а.с.7-22) Згідно з п.1.3 договору замовлення предмету лізингу відбувається з моменту підписання лізингоодержувачем специфікації та сплати позивачем авансового платежу. Відповідно до п. 5.1 договору фінансового лізингу предмет лізингу передається в користування лізингоодержувачу протягом строку, який становить не більше 90 робочих днів з моменту сплати лізингоодержувачем на рахунок лізингодавця авансового платежу та комісії за передачу предмета лізингу. За умовами п. 5.2 договору фінансового лізингу лізингоодержувач має право сплачувати авансовий платіж впродовж (але не більше) 12 місяців з моменту підписання даного договору платежами, визначеними лізингодавцем залежно від вартості предмета лізингу в додатку № 1 до даного договору, який є його невід'ємною частиною, та розрахований по формулі, визначеній в п. 8.2.2 даного договору. Авансовий платіж не може бути сплачений повністю лізингоодержувачем до сплати комісії за організацію. Відповідно до п.5.4. вказаного договору лізингу, розмір комісії за організацію та комісії за передачу предмета лізингу встановлюється в додатку № 1. У разі збільшення вартості предмета лізингу лізингодавець повинен одноразово сплатити різницю такої вартості до моменту купівлі предмета лізингу лізингодавцем з метою відповідності відсоткового розміру. Авансового платежу визначеного в додатку № 1 до цього договору фактичній вартості предмета лізингу на момент його купівлі у продавця, а також - одноразово сплатити різницю комісії за організацію до моменту купівлі предмета лізингу лізингодавцем. Відповідно до п. 8.1 договору складові лізингових платежів, їх суми та дати платежів, визначені в графіку лізингових платежів у додатках № 1 та № 2 до цього договору, які є його невід'ємною частиною. Згідно з п.п. 8.2.1 п. 8.2. договору перший лізинговий платіж складається із: - а) комісійної винагороди лізингодавця за організаційні заходи, пов'язані з підготовкою та укладенням цього договору (надалі - комісія за організацію), яка розраховується як: комісія за організацію, яка визначені у додатку № 1 до даного договору; - б) авансу ціни предмета лізингу, який розраховується як: авансовий платіж, який визначений у додатку № 1 до даного договору; - в) комісійної винагороди лізингодавця за передачу предмета лізингу, як платіж, що покриває витрати лізингодавця, пов'язані з організацією передачі предмета лізингу на користь лізингоотримувача. Розмір комісійної винагороди лізингодавця за передачу предмета лізингу визначений у додатку № 1 до даного договору. Положеннями пункту 12.11 договору фінансового лізингу передбачено, що у випадку розірвання даного договору лізингоодержувачем до підписання акта приймання-передачі предмета лізингу, лізингодавець повертає сплачені кошти за вирахуванням штрафу за дострокове розірвання 20% від сплаченої суми авансового платежу. В такому випадку комісія за організацію даного договору лізингоодержувачу не повертається. Як вбачається з матеріалів справи, 15.11.2014 року позивач оплатив авансовий платіж по вказаному договору лізингу у розмірі 250 000 грн. (а.с. 22) Листом ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» від 17.12.2014 №883 позивачу [PERSON] було повідомлено про збільшення вартості предмета лізингу - трактора МТЗ - 892 та запропоновано, відповідно до п.5.4. договору лізингу, направити на адресу товариства письмову заяву на придбання предмету лізингу. (а.с.50) Разом з тим, позивачем не направлено письмової згоди щодо подальшого придбання предмету лізингу. Даних, які б спростовували вказану обставину суду не надано. Іншого судом не встановлено. Так, відповідно до ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» істотними умовами договору лізингу є : предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу; розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 1 статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуто ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як вбачається зі змісту вищезазначеного договору фінансового лізингу позивача [PERSON] було поінформовано про всі його істотні умови, спосіб та вартість предмета лізингу, строк лізингу, лізингові платежі тощо, що підтверджується підписом позивача на кожній сторінці договору та заяві від 15.11.2014, й позивач засвідчив, що зміст умов лізингу йому зрозумілий. За таких обставин, власні дії позивача, що виразилися у підписанні договору фінансового лізингу та здійсненні напису щодо ознайомлення з його умовами і відсутністю претензій, являється підтвердженням ознайомлення позивача зі змістом укладеної нею угоди та бажанням щодо настання правових наслідків, обумовлених цією угодою. Виходячи з цього, позивач не заперечує вільного волевиявлення та його вільної згоди щодо всіх умов даного договору фінансового лізингу на момент його укладення та протягом його виконання. Таким чином, при підписанні договору фінансового лізингу всі передбачені чинним законодавством вимоги для укладення договору були дотримані, договір містить всі передбачені чинним законодавством відомості, дотримано всіх вимог щодо змісту та форми його укладення, а тому не вбачається підстав стверджувати про невідповідність його умов вимогам законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Разом з тим позивач, посилаючись на обставини, які вказують на його думку, що відповідач своїми діями істотно порушив умови вказаного договору лізингу не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх вимог, які б вказувала на зміну відповідачем в односторонньому порядку умов договору. За таких обставин, суд вважає, що ТОВ «Лізингова компанія «Еталон» при укладенні договору фінансового лізингу діяло відповідно до норм чинного законодавства та в межах своїх повноважень. З огляду на викладене, аналізуючи норми чинного законодавства, оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги безпідставні, необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню. У зв'язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати стягненню не підлягають. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed