Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

27 червня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві зазначила, що 07 липня 2015 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 151, зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. В даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Їх подружнє життя не склалося. Сторони перестали проживати разом, вести спільне господарство, проявляти турботу один до одного, а тому просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій прохає справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву, якою прохає розглянути справу за його відсутності, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явленим одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 липня 2015 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 151 (а.с. 8). Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Вбачається, що між сторонами існують конфліктні стосунки. Шлюб зберегти наміру не мають. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як сім'я розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього суд вважає, що судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 640 грн. 00 коп. належить стягнути з відповідача. Крім того, згідно п. 2 ч. 1 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Згідно квитанції № 25 від 27.06.2017 року, виданої адвокатом Щербак Т.О. (а.с. 10), позивач понесла витрати на правову допомогу в розмірі 300 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved