Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

27.04.2015 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що 14 червня 2014 р. померла її мама [PERSON], яка на час смерті мала у власності житловий будинок з допоміжними господарчими побудовами, що розташований в с. Олександрівка Гребінківського району Полтавської області по вул. Миру, 41 та в цілому складається з: «А-1» - гаражу, «В» - сараю-літньої кухні, «Г» - сараю, «Д» - убиральні, №1 колодязю питного, №2 водогону, №3 огорожі, №4 - хвіртки. На випадок смерті [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла [PERSON] У позовній заяві позивач зазначила, що не може вирішити в нотаріальному порядку питання про спадкування вищевказаного спадкового майна через відсутність у неї оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок. З огляду на викладене, позивач просить визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно. В судове засідання сторони не зявились, подали заяви, згідно яких просять справу розглядати без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач проти задоволення позову не заперечує. Зясувавши обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Судом на підставі свідоцтва про смерть серії І-КЕ за № 269206 встановлено, що [PERSON] померла 14.06.2014 року (а.с.9). Таким чином, в силу частин 1 та 2 статті 1220 ЦК України 14 червня 2014 року на усі права та обовязки, що належали їй на цей момент відкрилась спадщина. Як вбачається із договору від 15.12.1987 року, посвідченого секретарем виконкому Олександрівської сільської ради (а.с.19, 20) [PERSON] придбала житловий будинок, що знаходиться у с. Олександрівка на земельній ділянці 0,15 га розміром 54 м? згідно договору. Згідно із випискою із по господарської книги за 1991-1995 роки, виданою Олександрівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, головою сімї, власником будинку за адресою вул. Миру 41, с. Олександрівка, була [PERSON], [INFO] (а.с.21). Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 19 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на обєкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалася державна реєстрація прав власності, для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до частин 3 та 4 статті 3 вказаного Закону України права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. З огляду на вказане, вказаний житловий будинок належав [PERSON] по праву власності. Як вбачається із заповіту [PERSON] від 12.05.1992 р. (а.с.10) спадкодавець заповіла все належне їй майно, де б воно не було і з чого б не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати і на що вона за законом матиме право і що буде належати їй на момент смерті дочці, [PERSON]. Як встановлено на підставі паспорта серії КН 662631, свідоцтва про народження серії ЯЮ № 470119 (а.с. 4, 5) позивачу по справі. Згідно розяснення про відмову у вчиненні нотаріальної дії Гребінківської державної нотаріальної контори за вих. № 157/01-16/193/14 від 24.03.2015 р. спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON] прийняла позивач згідно заповіту. Однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на вищевказаний житловий будинок (а.с.25). Відповідно до статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту порушене, невизнане або оспорюване право. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи, що заперечень проти позову не надійшло, спірне майно належало спадкодавцю на праві власності, позивач після смерті спадкодавця прийняла спадщину по заповіту, таким чином, визнання права власності на житловий будинок за позивачем в порядку спадкування за заповітом відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги підлягають задоволенню. З огляду на викладене, на підставі ч.ч. 1, 2 статті 1220 ЦК України, ч.ч. 3 та 4 ст. 3, абз. 3 ч. 3 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями,

Outcome: approved