Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

28.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про зняття арешту з майна, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. 14.01.2008 року між нею та [PERSON] укладено попередній договір про купівлю-продажу квартири [ADDRESS], яка перебувала в заставі ПАТ «Промінвестбанк». Згідно вказаного договору передоплата за квартиру передається [PERSON], яка направляє їх на погашення кредиту, який забезпечений заставою майна. В 2012 році ПАТ «Промінвестбанк» здійснив постуку вимоги за всіма кредитними зобов'язаннями ПАТ «Альфа-Банк». В зв'язку з недотриманням договором купівлі-продажу нотаріальної форми Шахтарським міськрайонним судом за позовом [PERSON] до [PERSON] ухвалене рішення, яким вказаний договір визнано дійсним, визнано право власності [PERSON] на вказану квартиру. Посилаючись на те, що на теперішній час вона не має можливості зареєструвати право власності на квартиру, просила звільнити від обтяження, пов'язаного з договором іпотеки №1к-07-81/07-64 від 04.04.2007 року, квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні заявниця доповнила заявлені вимоги, просила звільнити вказану квартиру від обтяження, пов'язаного з постановами державного виконавця ДВС Шахтарського міськрайонного управління юстиції про арешт майна [PERSON] №16-147/08 від 02.04.2008 року 1 №33796710 від 28.11.2012 року. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Представник заінтересованої особи - ПАТ «Альфа-банк» - в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Представник третьої особи - реєстраційної служби Шахтарського МРУЮ - в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Представник третьої особи - ВДВС Шахтарського МРУЮ - в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Згідно із ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» заставодержатель за рахунок заставленого майна має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі. Відповідно до ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення, а отже і арешт, на заставлене майно боржника для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, може бути звернено лише у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовною заявою про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту. Ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту. Згідно з ч. 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» майно боржника має бути звільнено з-під арешту за постановою начальника відділу державної виконавчої служби, якому підпорядкований державний виконавець, якщо арешт був накладений з порушенням порядку, встановленого Закону України «Про виконавче провадження». Враховуючи наведене, накладення арештів ВДВС і обтяження в зв'язку з іпотекою на нерухоме майно, а саме - квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], яка знаходиться у заставі, порушує право [PERSON] на реєстрацію її права власності на майно. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захищенням свого особистого майнового права. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved