overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

27.09.2018 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором від 27.08.2007 року в сумі 112778 грн 96 коп. і 1762 грн у відшкодування понесених судових витрат. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на невиконання відповідачем умов договору в частині порядку та строків розрахунку. Позивач просив розглянути справу за відсутністю його представника. Сторони в судове засідання не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Як випливає з матеріалів справи (а.с. 14-27), 27.08.2007 року відповідач підписала виготовлений позивачем стандартний формуляр заяви, що має назву «виявляю бажання оформити на своє імя кредитку». на зворотньому боці формуляра заява друкарським способом виготовлено текст про ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі Умови) і Тарифами банку; крім того, від руки проставлено ліміт кредитування 800 грн. Позивач стверджує, що в такій спосіб сторонами укладено договір про надання кредиту зі сплатою за користування кредитними коштами 36% річних. Посилаючись на невиконання відповідачем умов укладеного договору, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість, що виникла за період з 27.08.2007 року по 29.01.2018 року включно в сумі 112778 грн 96 коп., що складається із: -заборгованості за кредитом в сумі 3698 грн 33 коп., -заборгованості по сплаті відсотків у сумі 109080 грн 63 коп., Вирішуючи спір суд виходить з такого. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач вказані приписи Кодексу не виконав. Він не надав суду документальне підтвердження факту надання відповідачу кредиту в сумі 3698 грн 33 коп. і Тарифи банку, а тому не довів сам факт укладення з відповідачем кредитного договору. Крім того, із заповненого відповідачем стандартного формуляра заяви та Умов неможливо зрозуміти до яких саме умов і правил приєднався відповідач: якщо це умови і правила надання кредиту то в цих документах не визначена ані сума кредиту, ані процентна ставка за користування кредитними коштами, ані строк кредитування. До справи приєднано Умови, які не підписані відповідачем, що могло свідчити про підтвердження ним факту ознайомлення з їх змістом і згодою на їх виконання. За таких обставин, додані позивачем до позовної заяви документи, а саме: формуляр заяви та Умови в сукупності не визначають умови кредитного договору між сторонами та не підтверджують наявність у позивача права нараховувати відсотки за користування коштами, надання яких не підтверджено належними доказами, оскільки додана до позову роздруківка відомості про рух коштів по рахунку не є таким доказом. Виходячи з вищевикладеного, предявлений позов не підлягає задоволенню оскільки не підтверджується належними та беззаперечними доказами.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

27.09.2018 року представник Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям в сумі 3311,21 грн. та судового збору, посилаючись на те, що відповідачу були надмірно виплачені кошти грошової допомоги малозабезпеченим сімям. Позовні вимоги обґрунтовуванні тим, що [PERSON] перебувала на обліку в управлінні соціальних виплат і компенсацій Заводського району департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сімям. На підставі заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги та\~декларації про доходи\~та витрати осіб від 13.02.2018 року [PERSON] було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сімям з 01.02.2018 року по 31.07.2018 року в розмірі 6156,13 грн. щомісяця. Проте, відповідно до листа Центрального районного центру зайнятості від 10.04.2018 року [PERSON] було припинено реєстрацію в центрі зайнятості 22.03.2018 року, в звязку з вищевикладеним відповідачу були надмірно виплачені кошти грошової допомоги малозабезпеченим сімям за період з 01.04.2018 року по 30.04.2018 року в сумі 6156,13 грн., які відповідач частково повернув у сумі 2844,92 грн. Станом на 22.09.2018 року залишок заборгованості становить 3311,21 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

27.09.2018 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом , вказавши , що йому на праві приватної власності належить будинок , розташований в [ADDRESS]. У даному будинку зареєстровані відповідачі у справі, а саме його донька [PERSON] та онуки [PERSON], [PERSON], Посилаючись на те , що відповідачі не проживають у належному йому будинку з 04.03.2014 р. , що підтверджується актом обстеження житлових умов від 14.08.2018 р. , складеним депутатом Покровської сільської ради Любашівського району Одеської області, та довідкою Покровської сільської ради Любашівського району Одеської області № 330 від 17.08.2018 р. , просив суд позбавити відповідачів права користування належним йому будинком. Позивач в судове засідання не з»явився , надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність , у якій зазначив , що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання двічі поспіль не з»явились .Про день час і місце розгляду справи були повідомлені в установленому порядку за місцем реєстрації, про що в матеріалах справи є відповідні докази. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність , вказавши , що заперечень у справі не має. Оскільки позивач надав згоду на заочний розгляд справи, суд з урахуванням положень статті 280 ЦПК України постановив розглянути дану справу заочно. Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов належить задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що позивачеві на праві приватної власності належить будинок, розташований в [ADDRESS]. Право власності позивача на вказаний будинок підтверджується довідкою Покровської сільської ради Любашівського району Одеської області № 320 від 17.08.2018 р ( а.с. - 9) У даному будинку зареєстровані відповідачі у справі, а саме донька позивача [PERSON] та його онуки [PERSON], [PERSON], що підтверджується довідками Покровської сільської ради Любашівського району Одеської області № 235/02-12 , № 236/02-12, №237 /02-12 від 06.09.2018 р. ( а.с.- 14,15,16) Як зазначено у акті обстеження житлових умов від 14.08.2018 р. , складеним депутатом Покровської сільської ради Любашівського району Одеської області, відповідачі у справі у належному позивачеві будинку з 04.03.2014 р. не проживають ( а.с.- 7 ) Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин належить винести рішення про позбавлення відповідачів права користування вказаним житловим приміщенням. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 35 Про затвердження Тимчасового порядку реєстрації фізичних осіб за місцем проживання зняття з реєстраційного обліку здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

27.09.2019 [PERSON] (далі - заявник) звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була його матір`ю. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що у свідоцтві про народження його матір`ю записана [PERSON] ; у подальшому матір змінила дівоче прізвище на прізвище чоловіка (його батька), проте свідоцтво про зміну прізвища матері не збереглося, що стало підставою для відмови приватного нотаріуса у видачі йому свідоцтва про право на спадщину матері. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав і наполягав на задоволенні. Представники заінтересованих осіб не з`явилися, про час і місце розгяду справи сповіщалися належним чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Заявник народився [INFO] в м. Чернігові; відповідно до свідоцтва про народження батьком заявника був [PERSON] , а матірю - [PERSON] (а.с. 4-6). Наявними у справі письмовими доказами, зокрема: копією заповіту [PERSON] , ордером на квартиру та копією трудової книжки, виданої на прізвище « [PERSON] » з подальшим виправленням прізвища на « [PERSON] » (а.с. 7-10), повністю підтверджується, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була матір`ю заявника. Враховуючи ту обставину, що в свідоцтві про народження вказано дівоче прізвище матері заявника, натепер він не має можливості документально підтвердити нотаріусу факт родинних відносин із [PERSON] , в зв`язку з чим права заявника підлягають захистові шляхом встановлення факту родинних відносин із [PERSON] , що має юридичне значення. Виходячи з вищевикладеного, подана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

27.09.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю. У підготовчому засіданні позивач позов підтримала та наполягала на задоволенні; відповідач позов визнав. В силу положень частини третьої статті 200 ЦПК України, визнання відповідачем позову дає суду підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 21.03.2006, при цьому мають спільного малолітнього сина [PERSON] , 2013 року народження (а.с. 5, 6). Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім`ї. Як випливає з позовної заяви і пояснень сторін, з грудня 2017 року сторони проживають окремо. Подружжя припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно з частиною третьою статті 106 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Оскільки натепер шлюб носить формальний характер, при цьому сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сім`єю, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. За приписом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

27.09.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня звернення до суду з позовом і до закінчення дочкою навчання в закладі вищої освіти. В обґрунтування позову зазначила, що натепер повнолітня дочка [PERSON] навчається в закладі вищої освіти на денному відділенні та в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги з боку батьків, яку відповідач має можливість надавати. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала та наполягала на задоволенні; третя особа підтвердила потребу в матеріальному утриманні з боку батьків; відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в шлюбі, при цьому мають спільну повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 7). Натепер [PERSON] навчається на 5 курсі Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т. Г. Шевченка (денна, контрактна форма навчання), який закінчує 31.12.2020 (а.с. 10). Повнолітня дочка сторін, в зв`язку з навчанням позбавлена можливості самостійно заробляти на життя, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Вона проживає разом із матір`ю (позивачем) і знаходиться на її утриманні. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За приписами частини першої статті 191 Кодексу аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Враховуючи викладене, а також ту обставину, що позивач є інвалідом І групи і за станом здоров`я потребує постійної сторонньої допомоги, що позбавляє її можливості надавати рівнозначну з відповідачем матеріальну допомогу на утримання дочки, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу). За таких обставин, пред`явлений позов є таким, що ґрунтується на законі, а наведені в ньому доводи не спростовані відповідачем, в зв`язку з цим підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

27.09.2019 [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та просить суд розірвати шлюб між ними, який зареєстровано 03 вересня 1983 року Виконавчим комітетом Блюдниківської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області. Ухвалою Галицького районного суду від 04.06.2020 року сторонам був наданий термін для примирення з можливістю зберегти сім`ю. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сім`я фактично розпалась, відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, не підтримують подружні відносини протягом одного року. Діти народжені в шлюбі вже повнолітні. Збереження шлюбу суперечить його інтересам, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав повністю. Належним чином повідомлена відповідачка в судове засідання не з`явилася, однак скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та визнання позову. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно свідоцва про одруження серії [NUMBER] від 27 вересня 2019 року між сторонами 03 вересня 1983 року зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Блюдниківської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 6 (а.с. 4). Встановлено, що сім`я [PERSON] та [PERSON] фактично розпалася, оскільки протягом тривалого часу сторони не підтримують подружні відносини, не ведуть спільного господарства. Примирення, яке надавалося для збереження сім?ї, не відбулося. А тому, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, воно буде суперечити інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

27.09.2019 позивач, [PERSON] , звернулась до Київського районного суду м.Полтави із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилалась на те, що вона з 2009 року спільно проживала з відповідачем, вели спільний побут. Мають доньку, [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу, необхідної для утримання та виховання доньки, надає не регулярно. Просила, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки, [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Ухвалою суду від 30.09.2019 відкрите провадження у справі та визначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Установлено, що сторони мають доньку, [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу необхідну для утримання та виховання доньки надає не регулярно. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3.-.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наявні обставини, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

27.09.2019 позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24.05.2014 він зареєстрував шлюб з [PERSON] , від якого в народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що протягом останнього часу стосунки з дружиною розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, останні два місяці перед зверненням до суду кожен з подружжя живе окремим життям і своїми інтересами, проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують. Стверджує, що фактично сім`я припинила існування. У підготовчому засіданні позивач повністю підтримав позов, відповідач позов визнала, примирення вважають неможливим, зазначають, що останні чотири місяці проживають окремо, строку на примирення не потребують. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв`язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 24 травня 2014 року у Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що складено відповідний актовий запис №186, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим 24 травня 2014 року (а.с.3,11). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.9). Сторони визнали, що проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують та згідно з їх заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що позивач просив судові витрати покласти на нього, та з урахуванням визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого ним судового збору, що становить 384 гривні 20 копійок (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved