Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

28.04.2017 року ТМО «Психіатрія» у місті Києві звернулося в суд із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], до психіатричного закладу. (а.с.1-2). Заяву мотивує тим, що: - «До ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у місті Києві 27.04.2017 р о 13:10 швидкою психіатричною допомогою доставлений, [PERSON], [INFO]., інвалід 2-ї групи, недієздатний, зареєстрований за адресою [ADDRESS]. Причиною госпіталізації стало погіршення психічного стану більше місяця відмовляється від прийму ліків, їжі, не спить, не миється, не ходе до туалету, проявляє агресію до батька, вважає що його хочуть отруїти. Згідно Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 24 липня 2013 р. [PERSON], [INFO], визнаний недієздатним та встановлена опіка, опікуном недієздатного [PERSON], [INFO], призначений його батько- [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. [PERSON], 1982 р.н., страждає хронічним психічним розладом д-з: «Шизофренія. Параноїдна форма. Безперервний тип перебігу. Галюцинаторно-параноїдний синдром.». F 20.00. 28.04.2017р. хворий [PERSON] 1982 р.н., оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Комісією встановлено наступне: Хворий недоступний мовному контакту. Злобний, тривожний, напружений, галюцинує, схильний до імпульсивних дій. Критики до хвороби немає. Висновок комісії лікарів психіатрів: На момент огляду [PERSON], 1982 р.н. інвалід 2-ї групи, недієздатний, Д-з: «Шизофренія. Параноїдна форма. Безперервний тип перебігу. Галюцинаторно - параноїдний синдром.» F 20.00, в зв'язку з погіршенням психічного стану, відсутністю критики до хвороби, неможливістю лікування в амбулаторних умовах,- потребує стаціонарного лікування. Відповідно до статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна та за рішенням лікаря-психіатра. При госпіталізації опікун [PERSON], .надав згоду на госпіталізацію хворого [PERSON], 1982 р.н. Однак згідно рішення Конституційного суду України від 1 червня 2016 року у справі № 1- 1/2016, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Також згідно зазначеного рішення Конституційним судом України рекомендовано Верховній Раді України невідкладно привести положення законодавства України у сфері надання психіатричної допомоги у відповідність до цього рішення. Крім того відповідно до частини другої статті 70 Закону України «Про Конституційний Суд України», Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: approved