Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-16 00:00:00

28 січня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути майнову шкоду в розмірі 18684,09 грн. та судові витрати по справі в сумі 2102 грн. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що 02 серпня 2018 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/4602005, за яким були застраховані майнові інтереси, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації транспортного засобу «DAF 95» реєстраційний номер [NUMBER] . 26 грудня 2018 року на автодорозі «Харків-Сімферополь» відбулася ДТП між автомобілем під керуванням [PERSON] , власником якого є [PERSON] та застрахованим транспортним засобом під керуванням відповідача [PERSON] Постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 березня 2019 року [PERSON] \~ був\~ притягнутий\~до адміністративної\~відповідальності за\~ст.ст.124.122-4\~КУпАП. 22 травня 2019 року позивач здійснив страхове відшкодування [PERSON] \~ за Договором страхування відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за яким у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи в сумі 18 684,09 грн. Відповідач після ДТП за його участі самовільно залишив місце пригоди, тому відповідно до вимог чинного законодавства до позивача як до страховика, який виплатив страхове відшкодування за Договором страхування, з моменту такої виплати перейшло право зворотної вимоги (регресу) до [PERSON] . В добровільному порядку зазначена сума відповідачем не сплачена, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення її в судовому порядку. В судове\~засідання представник\~позивача не\~з`явився,\~у надісланій\~суду заяві\~просив розглядати\~справу без\~його участі\~та позов\~задовольнити,\~не заперечував\~проти заочного\~розгляду справи. Відповідач \~ [PERSON] \~в судове засідання не з`явився, позовні вимоги визнав, надіслав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/4602005 від 02 серпня 2018 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, за яким були застраховані майнові інтереси, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації транспортного засобу «DAF 95 XF» реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.44). Дослідивши матеріали справи № 477/350/19 про адміністративне правопорушення, судом встановлено,\~що згідно\~постанови Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 березня 2019 року та постанови про виправлення описки від 28 серпня 2019 року відповідач [PERSON] керуючи автомобілем ДАФ» реєстраційний номер [NUMBER] порушив пункти 12.1. 13.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «ДАФ» реєстраційний номер [NUMBER] з напівпричепом [NUMBER] , внаслідок чого автомобіль марки «ДАФ» реєстраційний номер [NUMBER] та напівпричіп [NUMBER] отримали механічні пошкодження. Після чого [PERSON] залишив місце пригоди, чим скоїв адміністративні правопорушення передбачені ст.ст. 124, 122-4 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 грн. (а.с.64,103). 15 березня 2019 року власник напівпричіпа [NUMBER] - [PERSON] подав заяву до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про витплату страхового відшкодування (а.с.10). Позивачем на підставі Звіту № 4119 від 09.03.2019 р. було складено Страховий акт № 21594/19, відповідно до якого сума страхового відшкодування за Договором страхування склала 18 684,09 грн. (14-28). 22 травня 2019 року позивач здійснив страхове відшкодування потерпілому за Договором страхування відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за яким у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи в сумі 18 684,09 грн. Відповідно до копії платіжного доручення № 3194 від 22.05.2019 р. позивачем була перерахована сума в розмірі 18 684,09 грн. на рахунок [PERSON] (а.с.30). Аналізуючи надані суду докази судом встановлено, що протиправні дії відповідача, призвели до дорожньо-транспортної події, яка мала місце 26 грудня 2018 року, внаслідок чого напівпричіп [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Відповідач після ДТП за його участі самовільно залишив місце пригоди. Матеріальна шкода, спричинена внаслідок дій відповідача, відшкодована [PERSON] \~позивачем у розмірі 18 684,09 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з пп. «в» пп. 38.1.1. п. 38.1. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик мас право після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, зокрема, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участі самовільно залишив місце пригоди. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позову.

Outcome: approved