overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

27.03.2014року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21.06.2013року, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, у зв'язку з чим, позивач змушена звернутися до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.06.2013року, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], відповідно свідоцтва про народження (а.с.3). Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідач працює, має стабільний щомісячний дохід, інших дітей немає та інших стягнень з нього не проводиться. Позивачу коштів на утримання дитини не вистачає, дитина фактично знаходиться на її утриманні. Відмова відповідача у добровільний спосіб надавати допомогу їх спільній дитині ставить позивача у скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок покладається на обох батьків у рівних частка. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

27.03.2014року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27.07.2011року, мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, у зв'язку з чим, позивач змушена звернутися до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.07.2011року, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], відповідно свідоцтва про народження (а.с.5,6). Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідач має можливість допомагати матеріально, інших дітей немає та інших стягнень з нього не проводиться. Позивачу коштів на утримання дитини не вистачає, дитина фактично знаходиться на її утриманні. Відмова відповідача у добровільний спосіб надавати допомогу їх спільній дитині ставить позивача у скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок покладається на обох батьків у рівних частка. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

27.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 3303,23 грн у відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася з вини останнього., та судових витрат. У судове засідання представник позивача не з»явився, просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. За згодою представника позивача судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 05.05.2013 року об 23-3- год., відповідач, керуючи автомобілем ВАЗ реєстраційний номер [NUMBER], та рухаючись по вулиці Пирогова в місті Чернігові, під час виникнення небезпеки змінив напрямок руху небезпечного для руху, не вжив заходів для безпечного об»їзду та здійснив наїзд на електроопору, що призвело до її пошкодження та виведення з робочого стану. Постановою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21.05.2013 року (а.с. 4) відповідача визнано винним у порушенні вимог пункту 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, що стало причиною та умовою настання дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до частини 4 статті 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи стосовно якої вона ухвалена, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у дорожньо-транспортній пригоді, яка спричинила пошкодження майна позивача є доведеною. Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як убачається з кошторису на будівельно-монтажні роботи (а.с. 7-11), на відновлення лінії електропередачі позивачем витрачено 3303,23 грн чим завдано шкоди, яка підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача. За таких обставин, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

27.03.2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, який був зареєстрований між сторонами 01.03.2000 року (актовий запис № 225) Палац одружень м. Петропавловськ-Камчатський, Російська Федерація. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримує у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Ухвалою суду справа розглянута за відсутністю сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Як вбачається із матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.03.2000 року (актовий запис № 225) Палац одружень м. Петропавловськ-Камчатський, Російська Федерація. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] Сім'я розпалась, з 2005 року сторони подружніх відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, у відповідності до вимог ст.ст. 110, 112 СК України, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, у зв'язку з чим вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. Тому, шлюб зареєстрований 01.03.2000 року (актовий запис № 225) Палац одружень м. Петропавловськ-Камчатський, Російська Федерація між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

27.03.2014 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову вказувала, що вона, перебуваючи у шлюбі з відповідачем [INFO] року народила дочку [PERSON] батьком якої є відповідач. При тому, що дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач, матеріальної чи іншої допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі та просила його задовільнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі і не заперечував проти його задоволення та просив розглядати справу за його відсутність. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На думку суду, визнання відповідачем пред'явленого позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. А тому, визнання позову [PERSON] судом приймається. Відповідно до роз'яснень, які містяться в частині 6 пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог частини 2 статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 27 березня 2014 року. У відповідності зі статтею 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

27.03.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2000 року. Від шлюбу в них народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу дитині не надає. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину, встановленого законом для дитини відповідного віку починаючи з дати подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила слухати справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив слухати справу у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у суді, та вбачається зі свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. На теперішній час дитина знаходиться на утриманні матері - позивача по справі та мешкає за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Черкаської селищної ради від 01.04.2014 року. Відповідно до довідки про доходи від 20.01.2014 року, [PERSON]. працює у ВП «Слов'янський технікум ЛНАУ», нарахована заробітна плата з вересня 2013 року по грудень 2013 року включно становить 7483,00 грн. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, у зв'язку з чим суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, у зв'язку з тим, що дитина, [PERSON], [INFO], мешкає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні, а відповідач є батьком дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме: з відповідача можливо стягнення аліментів на користь позивача у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач, при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

27.03.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В заяві зазначено, що в період з 25.02.2006 року по 27.03.2014 року позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі від якого мають малолітню дитину [INFO]. На даний час дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її повному утриманні. Батько дитини працює слюсарем в ГУ «Шебелінкагазвидобування», ухиляється від надання будь-якої матеріальної допомоги на утримання свого малолітнього сина. Прохає стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму. В судовому засіданні позивач була відсутня, проте надала заяву, згідно змісту якої позов підтримує, прохає розгляд справи проводити без її участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судовому засіданні був відсутнім, хоча про місце й час розгляду справи був належним чином повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши докази, що є у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 03.11.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції Харківської області.( а.с. 3) Відповідно до змісту довідки КП «Благоустрій» Валківської міської ради у Харківській області від 07.07.2014 року [PERSON] мешкає разом зі своєю матір'ю - [PERSON].( а.с. 15) Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму. З огляду на вище наведене, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача в розмірі 1/4 частини від його заробітку(доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Необхідно стягти з відповідача відповідно до Закону України « Про судовий збір» витрати по справі на користь держави, а саме судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

27.03.2014 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на слідуючи обставини. 17.01.2009 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського МУЮ Луганської області за актовим записом № 28. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Подружні відносини між сторонами припинилися в 2010 році і більше не відновлювалися. Причиною розпаду їхньої сім'ї стало те, що відповідач зловживав спиртними напоями, ніде не працював, вчиняв сварки та ображав її, що призвело до втрати взаємних почуттів поваги та любові. З цього часу сторони проживають окремо. За таких обставин вона вважає, що подальше спільне життя, як подружжя, і збереження шлюбу неможливе та недоцільне. Спорів про поділ спільного майна між сторонами не існує. Тому вона просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 17.01.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського МУЮ Луганської області за актовим записом № 28; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]; судові витрати, пов'язані з розірванням шлюбу, стягнути з відповідача. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явився, у телефонному режимі позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи у попередньому судовому засіданні, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні, а тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

27.03.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 23.07.2005 року. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Сторони через канцелярію суду подали заяви, в яких просили розглянути справу без їх особистої участі, при цьому позивач наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 23 липня 2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

27.03.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача суми банківського вкладу в розмірі 180000 грн. В обґрунтування позову послалася на невиконання відповідачем своїх зобов'язань, що виникли з договору банківського вкладу, в частині повернення суми вкладу після закінчення терміну дії договору. У судове засідання позивач не з'явилась, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача телеграмою та електронною поштою просив суд відкласти розгляд справи, оскільки ним надіслана апеляційна скарга на ухвалу про відкриття провадження по даній справі, не повідомивши про причини неявки, отже суд вважає, що він не з'явився з неповажної причини, доказів надіслання апеляційної скарги суду не надано. У зв'язку із вищенаведеним, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. 18.03.2013 року сторони уклали договір банківського вкладу (депозиту) № ДБ-81990:980 з виплатою процентів щомісячно депозит «Батьківський» відповідно до якого позивач внесла на відкритий відповідачем депозитний рахунок грошові кошти в сумі 180000 грн, зі сплатою за користування грошовими коштами 23,5 % річних (далі - Договір). Відповідно до пункту 2.1 Договору термін дії депозиту складає 370 днів з 18.03.2013 року до 23.03.2014 року. У порушення вимог пункту 2.6 Договору відповідач суму вкладу в розмірі 180000 грн. позивачеві не повернув. Згідно із частиною першою статті 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Частиною 2 статті 1060 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов Договору сума вкладу 180000 грн. підлягає стягненню з нього в судовому порядку. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 1800 грн.

Outcome: approved