Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

28 січня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом зняття з реєстрації [PERSON] . В обґрунтування заявлених позовних вимог посилався на те, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі ордеру, виданого виконавчим комітетом Жданівської міської ради депутатів трудящих від 18.11.1977 року на підставі рішення виконкому № 238/1 від 17.11.1976 року, на сім`ю з трьох осіб. Дружина [PERSON] та син [PERSON] померли. Відповідач [PERSON] є його онуком та зареєстрований у вищевказаній квартирі з 1993 року, але фактично не проживає з 2005 року, оскільки переїхав в інше місто на постійне проживання. Крім того, відповідач знаходиться у розшуку, зловживає алкогольними на напоями та наркотичними засобами. Він вимушений нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг. Вважає, що належним засобом захисту його прав є усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом примусового зняття з реєстрації місця проживання відповідача за вказаною адресою. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 29 січня 2021 року відкрите спрощене провадження у справі та призначене судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач, будучи двічі у встановленому порядку повідомлений про час і місце розгляду справи за місцем його реєстрації, у судове засідання не з`явився. Відзиву та заяв від нього не надходило. З урахуванням наведених обставин, суд вважає за можливе постановити рішення у відсутності сторін. З`ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до ордеру на жиле приміщення серії КО № 5947 від 18 січня 1977 року [PERSON] на сім`ю з трьох осіб видана квартира [ADDRESS] (а.с.12). Як вбачається з інформації Управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 12.10.2020 року, виданої [PERSON] , у квартирі [ADDRESS] зареєстровано дві особи (а.с. 11). Як вбачається з довідки, виданої 27 серпня 2020 року головою правління ОСББ «ОЛІМП-279», онук [PERSON] - [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але фактично не проживає (а.с. 13). Згідно довідки Лівобережного відділення поліції Центрального відділу поліції в Донецькій області ГУ НП НПУ від 15 вересня 2020 року, [PERSON] , [INFO] , знаходиться у розшуку Лівобережним ВП від 07.07.2020 року (а.с. 14). Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. ст.64,65 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК), члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. За правилами ст. 71 ЖК при тимчасовій відсутності наймача або члена його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Відповідно до ст. 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. ст. 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідач, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування наявності зв`язку із спірним жилим приміщенням, і тим самим його не оспорює. Останній не звертався до суду з вимогою про продовження строку на відсутність у спірній квартирі, а також матеріали справи не містять відомостей про домовленість між сторонами про тривалу відсутність відповідача. Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач не проживає більше ніж шість місяців у квартирі за місцем реєстрації без поважних причин та не має наміру там проживати, а отже є підстави для визнання його таким, що втратив право користування спірною квартирою. Між тим, позивач, маючи на меті визнання втратившим відповідача право користування жилим приміщенням, просить усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом зняття з реєстрації. З огляду на наведене, суд зазначає наступне. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено перелік документів, на підставі яких здійснюється зняття з реєстрації місця проживання особи. В цьому переліку, крім інших документів, передбачено надання судового рішення про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили. Отже, рішення суду є підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial