Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

26 травня 2016 року [PERSON] звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області із заявою про визнання її сина, [PERSON], [INFO], недієздатним та встановлення над ним опіки, призначення її його опікуном. В обґрунтування заяви зазначає, що її син, [PERSON] хворіє від народження на хворобу Дауна. До вересня 2010 року вона здійснювала за ним догляд, оскільки він взагалі сам не може нічого робити, не обслуговує себе, не одягається, не може самостійно вживати їжу, не може говорити. З вересня 2010 року він перебуває у Верхньодніпровському будинку-інтернаті. На підставі вищевикладеного [PERSON] просила суд визнати її сина, [PERSON], недієздатним, встановити над ним опіку та призначити її його опікуном. В судове засідання заявник та заінтересовані особи не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, кожний окремо подав заяву про розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Встановлено, що 16 лютого 1998 року народився [PERSON], батьками якого згідно із свідоцтвом про народження є [PERSON] та [PERSON] (а.с.18) [PERSON] є інвалідом І групи, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 18 лютого 2016 року (а.с.19). Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №\~148 від 4 жовтня 2016 року має хронічний стійкий психічний розлад у формі важкої розумової відсталості. За своїм психічним станом на цей час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.51-53). Згідно з ч.1 ст. 39 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що є підстави для визнання [PERSON] [INFO], недієздатним. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Статтею 63 Цивільного кодексу України визначено, що опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю за її письмовою заявою. При цьому опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна. Судом встановлено, що заявник, [PERSON] є матірю [PERSON] Згідно з довідкою департаменту інфомаційно-аналітичного забезпечення МВС України [PERSON] станом на 9 листопада 2016 року до кримінальної відповідальності не притягувалася, засудженою не значиться, в розшуку не перебуває (а.с.68). Згідно з висновком про стан здоровя від 25 липня 2016 року [PERSON] придатна бути опікуном. У лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває (а.с.62). [PERSON] працює продавцем продовольчих товарів ТОВ «Фоззі-Фуд», що підтверджується довідкою про доходи від 13 травня 2016 року (а.с.5). За місцем роботи заявник характеризується позитивно (а.с.7). Згідно з актом перевірки умов проживання майбутнього опікуна від 17 травня 2016 року [PERSON] проживає у власному будинку за адресою: вул.. Запорізька, 34, м.Кривий Ріг Дніпропетровської області разом з чоловіком. Будинок має 5 кімнат та часткові зручності (а.с.9). Виконавчим комітетом Центрально-Міської районної у місті ради 16 вересня 2016 року було внесено подання про доцільність призначення [PERSON] опікуном у разі визнання [PERSON] недієздатним (а.с.64). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що недієздатний [PERSON] потребує встановлення над ним опіки з метою забезпечення його особистих немайнових і майнових прав та інтересів, оскільки він за станом здоровя не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обовязки. Його мати, [PERSON], відповідає вимогам до особи, яка може бути призначена опікуном, визначеним Цивільним кодексом України, а тому суд вважає вимоги про призначення її опікуном законними та обґрунтованими.

Outcome: approved