Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

27.04.2021 року позивачка [PERSON] звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Маразліївської сільської ради об`єднаної територіальної громади, [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування, згідно якої позивачка просить: - встановити факт проживання спадкоємця [PERSON] [INFO] однією сім`єю зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , у період з 2002 року до моменту смерті, та визнати її спадкоємцем 4-ї черги. - визнати за [PERSON] - право власності в порядку спадкування на: земельні ділянки загальною площею 2,448га., розташовані на території Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № [NUMBER] , № [NUMBER] , земельні ділянки № [NUMBER] та № [NUMBER] , кадастрові номери земельних ділянок - 5120884200:01:003:0636 та 5120884200:01:003:0492, цільове призначення яких - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачка [PERSON] вказує, що [INFO] померла [PERSON] . Вона доглядала померлу [PERSON] та проживала з нею однією сім`єю з 2002 року, вела спільне господарство, обробляла земельну ділянку та сплачувала необхідні платежі. За життя [PERSON] належали: земельні ділянки загальною площею 2,448га., розташовані на території Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № [NUMBER] , № [NUMBER] , земельні ділянки № [NUMBER] та № [NUMBER] , кадастрові номери земельних ділянок - 5120884200:01:003:0636 та 5120884200:01:003:0492, цільове призначення яких - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 069296, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області 05.05.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 500/11. Донька [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] , тому спадкоємцями першої черги є її діти [PERSON] та [PERSON] , але вони відмовилися від прийняття спадщини на її користь (про що свідчать їх заяви, завірені нотаріусом). Факт того, що вона проживала з [PERSON] однією сім`єю з 2002 року можуть підтвердити свідки: [PERSON] та [PERSON] . Оскільки вона не є прямим родичем померлої, вона змушена звернутися до суду. Більше спадкоємців за законом або за заповітом немає. Після смерті [PERSON] вона не заявляла відмови від спадщини, спадкове майно фактично перейшло у її розпорядження. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.04.2021 року відкрито провадження по справі № 495/3059/21 за позовом [PERSON] до Маразліївської сільської ради об`єднаної територіальної громади, [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. У судове засідання позивачка, не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи в її відсутність, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Представник відповідача Маразліївської сільської ради об`єднаної територіальної громади надав до суду письмову заяву, про розгляд справи без присутності представника ради, не заперечував проти задоволення позовних вимог. У судове засідання відповідачі [PERSON] , [PERSON] не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Згідно ч.11 ст.128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 ЦПК України, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст. 283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане виконкомом Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. [PERSON] з померлою були пов`язані спільним побутом, мали взаємні обов`язки, позивачка доглядала за [PERSON] , що в сенсі статті 3 СК України означає, що вони зі спадкодавцем проживали однією сім`єю. У п. 21 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила частини другої статті 3 СК України, про те, що сім`єю складають особи ,які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Той факт, що позивачка [PERSON] з померлою [PERSON] проживали однією сім`єю більше п`яти років підтверджується письмовими заявами відповідачів [PERSON] та [PERSON] , завірених приватним нотаріусом. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкоємцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] більше п`яти років є необхідним для реалізації спадкових прав позивачки у якості спадкоємця четвертою черги спадкування за законом. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» № 7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права і обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Так, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 2,448га., розташовані на території Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив № [NUMBER] , № [NUMBER] , земельні ділянки № [NUMBER] та № [NUMBER] , кадастрові номери земельних ділянок - 5120884200:01:003:0636 та 5120884200:01:003:0492, цільове призначення яких - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 069296, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією Одеської області 05.05.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 500/11. 28.04.2021 року судом було зроблено запит про витребування доказів, а саме відомостей щодо спадкоємців померлої [PERSON] та наявності заповітів та спадкових договорів. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані свідоцтва про право на спадщину) за № 64591432 від 05.05.2021 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 64591432 від 05.05.2021 року - наявний заповіт № 44518766 від 17.05.1993 року згідно якого [PERSON] на випадок її смерті все її майно де б воно не знаходилось заповідає її доньки [PERSON] . Однак донька [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] , тому спадкоємцями першої черги є її діти [PERSON] та [PERSON] , але вони відмовилися від прийняття спадщини на користь позивачки [PERSON] (про що свідчить їх заяви, завірені нотаріусом), оскільки остання доглядала померлу [PERSON] та проживала з нею однією сім`єю з 2002 року, вела спільне господарство, обробляла земельну ділянку та сплачувала необхідні платежі. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) в фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно, ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, які протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. На час відкриття спадщини [PERSON] проживала разом із спадкодавцем, що підтверджується поясненнями спадкоємців першої черги [PERSON] та [PERSON] . Однак, відповідно до письмових заяв, посвідчених приватним нотаріусом, зареєстрованих в реєстрі за № 103; № 104, [PERSON] та [PERSON] відмовляються від належного спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] та у відповідності до ч. 2 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину після смерті останнього. Однак, позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Отже, права [PERSON] , як спадкоємця підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved