Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

29.03.2016 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що вони являються співвласниками квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира належить їм у рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.09.2005 року. На даний час в їхній квартирі з їх дозволу зареєстровані та проживають діти [PERSON] - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а також співмешканець [PERSON] - [PERSON]. Крім того, у 2007 році після реєстрації шлюбу гр. [PERSON] з гр. [PERSON], вони дозволили відповідачу зареєструватися у їхній квартирі, щоб вона мала змогу працевлаштуватися. Приблизно з весни 2013 року сімейні відносини [PERSON] з гр. [PERSON] стали погіршуватися, нерідко відбувалися сварки. Весь цей час вони всіма силами намагалися зберегти сім'ю, однак з літа 2013 року взаємні непорозуміння лише загострилися. Фактично з травня 2013 року спільне господарство ними не ведеться, проживають окремо. Наприкінці травня 2013 року відповідач забрала всі свої речі та виїхала жити на найману квартиру у м. Кіровограді, а він разом з дітьми та своєю матір'ю продовжують жити в їхній квартирі. З дітьми відповідач спілкується рідко і лише у школі чи дитячому садочку. До них додому відповідач не приходить. Враховуючи, що шлюб між [PERSON] та відповідачем фактично розпався, ним подано до суду позов про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Виїжджаючи в травні 2013 року з квартири, відповідач запевнила їх, що на протязі 2-3 місяців вона обов'язково самостійно зніметься з реєстраційного обліку, однак до теперішнього часу цього не зробила. Їм відомо, що відповідач вже неофіційно створила нову сім'ю. На початку осені 2015 року [PERSON] випадково зустрів у місті відповідача [PERSON], та попросив щоб вона добровільно знялася з реєстраційного обліку. Відповідач в черговий раз пообіцяла йому, що найближчим часом це зробить, однак до цього часу з реєстраційного обліку не знялася. Таким чином, фактично з червня 2013 року відповідач у належній їм квартирі не проживає та не з'являється. За період з червня 2013 року по теперішній час [PERSON], яка поки що формально залишається бути членом їхньої сім'ї, а реально являється лише наймачем приміщення, жодного разу в належній їм квартирі не з'являється, матеріальної допомоги на утримання житла, у тому числі і на оплату комунальних та інших послуг не надавала, самостійно ніяких платежів також не здійснювала. На теперішній час вони мають намір продати належну їм квартиру та придбати дві невеличкі квартири, щоб мати змогу проживати окремо. Проте, для цього необхідно зняти з реєстрації всіх зареєстрованих у квартирі осіб, у тому числі і відповідача. Факт реєстрації відповідача не дозволяє їм як власникам у повній мірі розпоряджатися власним житлом. Просять визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, за наявними матеріалами справи та ухвалив розглядати справу заочно, про що позивачі в судовому засіданні не заперечували. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. В судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності належить [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці кожному на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.09.2005 року ( а.с. 6, 7 ). З довідки КП «Житлово-експлуатаційна контора №9 Кіровоградської міської ради» від 23.03.2016 року за №469 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO] ( власник ), [PERSON], [INFO] ( син ), [PERSON], [INFO] ( невістка), [PERSON], [INFO] ( співмешканець ), [PERSON], [INFO] ( онук ), [PERSON], [INFO] ( онука ). [PERSON] не проживає за даною адресою з червня 2013 року згідно акту від 23.03.2016 року ( а.с. 8 ). З акту, складеного сусідами та завіреного начальником КП «Житлово-експлуатаційна контора №9 Кіровоградської міської ради» від 23 березня 2016 року видно, що [PERSON], [INFO] не проживає за адресою: [ADDRESS] з червня 2013 року ( а.с. 11 ). Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач з червня 2013 року не проживає у спірному житловому приміщенні, реєстрація відповідача у вказаній вище квартирі порушує право власності позивачів на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним їм майном, вони вимушені сплачувати комунальні послуги по числу зареєстрованих у квартирі осіб, в зв'язку з чим вимушені нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» позивачами при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 551 грн. 20 коп. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак позивачі не просили судові витрати стягувати з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved