Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

29.01.2019 року [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , яким просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування заявлених вимог, зазначила що з 11.06.2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, за час перебування у шлюбі у них народилося двоє неповнолітніх дітей: син - [PERSON] , [INFO] , донька - [PERSON] , [INFO] , які проживають з разом нею. З вересня 2018 року відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. 15.02.2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. 20.05.2019 року ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва Кузьменко В.В. дану справу прийнято до свого провадження та призначено справу у порядку спрощеного позовного провадження на 05.07.2019 року. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Суд, вивчивши письмо відокази, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, 11.06.2011 року сторони уклали шлюб, який було зареєстровано Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 245 (свідоцтво про шлюб [NUMBER] ). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей сина - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачкою. Судом встановлено, що домовленості між сторонами щодо утримання неповнолітніх дітей не досягнуто, а отже аліменти на утримання дітей у відповідності до вимог Глави 15 СК України повинні бути стягненні за рішенням суду. Згідно з ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною другоюстатті 150 СК Українибатьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За умовами частин першої та другоїстатті 155 СК Україниздійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ізстаттею 180 СК Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьоїстатті 181 СК Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обовязку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності у останнього інших утриманців та інших обставин, що мають істотне значення. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням встановленого, суд вважає, що відповідач зобовязаний та спроможний надавати матеріальну допомогу своїм дітям, з визначенням аліментів у розмірі саме 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу). Доказів зі сторони [PERSON] про його тяжкий матеріальний стан, або інших доказів, які б вказували на неможливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі, суду не надано. Згідно ст.141 ч.6 ЦПК України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved