Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

27.04.2015р. ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача вимоги банку підтримала в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві. Просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором №0-12/12-00700-с-к від 24.09.2012 року в сумі 669107 грн.09 коп. та заборгованість за кредитним договором №441рv-04 від 10.08.2004 року в сумі 3441850 грн. 75 коп., на загальну суму 4110957 грн. 84 коп., а також 3654 грн. 00 коп. сплаченого судового збору. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, про день та час слухання справи повідомлений завчасно і належним чином в установленому законом порядку, про що свідчать письмові розписки, які долучені до матеріалів справи, а також оголошення розміщене в газеті «Галичина» № 83-84(5036-5037) від 11.06.2015 року. Сторони, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Із згоди представника позивача, суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, зясувавши фактичні обставини, приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 10.08.2004 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] уклали кредитни договір №441рv-04, відповідно до якого позичальникові надано кредитні кошти в сумі 16\~000 дол.США зі строком їх повернення до 10.08.2006 року. Додатковими угодами до кредитного договору від 23.05.2006 року, 16.03.2007 року, 03.07.2006 року, 26.09.2007 року продовжено термін дії цього договору до 10.08.2017 року, а сума наданого кредиту збільшено до 51400 дол.США. Зясовано також, що порядок нарахування та сплати відсотків за користування кредитними ресурсами визначено п.4 вказаного вище кредитного договору, а відповідальність за прострочення їх повернення пунктом 6 цього договору. Також, 24.09.2012 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Прикарпатське РУ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0-12/12-00700-с-к, відповідно до якого позичальникові надано кредитні кошти в сумі 390000 грн. зі строком їх повернення до 23.09.2019 року, зі сплатою за користування кредитом 12% річних. Зясовано також, що у звязку з порушенням [PERSON] взятих на себе зобовязань щодо строків повернення кредитних коштів за обома кредитними договорами, банк звертався до суду з позовами про примусове стягнення заборгованості за обома кредитними договорами. В звязку з наведеним, 19.03.2012 року Надвірнянським р-нним судом Івано-Франківської області постановлене рішення, яким позов банку задоволено та стягнуто з позичальника на погашення заборгованості за кредитним договором № 441 рv-04 від 10.08.2004 року на загальну суму заборгованості 509895 грн. 47 коп. та судові витрати, а рішенням цього ж суду від 10.06.2013 року стягнуто на користь банку заборгованість за кредитним договором №0-12/12-00700-с-к в сумі 417199 грн.72 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, позичальником [PERSON] не виконане ні рішення суду, ні вимоги кредитних договорів, а саме порушено графік повернення відсотків за користування кредитними коштами, в результаті чого на час подання позовної заяви за ним рахується заборгованість за відсотками та нарахована несплачена пеня за останній календарний рік, зокрема загальна заборгованість за кредитним договором №0-12/12-00700-с-к - 669107 грн.09 коп., за кредитним договором №441рv-04 становить -4110957 грн. 84 коп. Доведено також, що в порушення прийнятих на себе зобовязань відповідач не сплачує кошти на погашення заборгованості, крім того не платить відсотки за користування кредитом. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Ст.612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом. В даному випадку відповідач порушив вимоги кредитного договору №441рv-04 та №0-12/12-00700-с-к, а саме не проводить погашення заборгованості та інших платежів, передбачених кредитними договорами, що свідчить про ухилення [PERSON] від виконання своїх зобовязань за кредитним договором. Тому, суд, враховуючи вищенаведене, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оцінюючи їх в сукупності, приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України, сплачені судові витрати на користь позивача підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 610, 612, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved