Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

27.03.2018 позивач ПАТ КБ\~«Приватбанк» (на теперішній час АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованності за кредитним договором. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 30.06.2012 [PERSON] отримала кредит у розмірі 2100,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, відповідач порушив зобовязання за кредитним договором та станом на 28.02.2018 має заборгованність у розмірі 69572,06 грн, із них тіло кредиту 1988,59 грн, відсотки за користування кредитом 59393,53 грн, пеня 4400,79 грн, а також штраф 500 грн (фіксована частина), штраф 3289,15 грн (процентна складова). Також позивач просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі в розмірі 1762,00 грн. Представник позивача до судового засідання не з'явився, був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідач\~ у судове засідання не зявивився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не сповістив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 30.06.2012 [PERSON] заповнила та підписала заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк». З тексту заяви вбачається, що відповідач виявила бажання отримати платіжну кредитну картку «Універсальна», з встановленням платіжного ліміту 2100,00 грн. Своїм підписом відповідач\~ погодився з тим, що дана заява, разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» становлять між позичальником та банком договір про надання банківських послуг. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України (договір приєднання), згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Пунктом 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та правил банківських послуг передбачено, що кліент дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і кліент дає право банку в будь- який момент змінити кредитний ліміт. За умовами вказаного вище договору [PERSON] отримала кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2100,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Пунктом п. 2.1.1.7.6 умов надання банківських послуг при порушені позичальником платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн+5% від суми позову. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, оскільки не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобовязаннями відповідно до умов Договору. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Як вбачається з наданого банком\~ розрахунку, заборгованість за договором б\\н від 30.06.2012 станом на 28.02.2018 складає 69572,06 грн, із них тіло кредиту 1988,59 грн, відсотки за користування кредитом 59393,53 грн, пеня 4400,79 грн, а також штраф 500 грн (фіксована частина), штраф 3289,15 грн (процентна складова). Так, станом на момент укладення договору відсоткова ставка складала 30%, з 01.09.2014 34,80%, з 01.04.2015- 43,20 грн. Приписами ч.1 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Судом було перевірено розмір нарахованих відсотків, яка відповідно до розрахунку надано банком у 29 разів перевищує тіло кредиту, та виявлено, що їх нарахуванням не відповідає умовам договору. Таким чином, судом було проведено наступний перерахунок нарахованих процентів. З розрахунку вбачається, що банком проценти почали нараховуватись з 21.09.2013. Отже, за період з 21.09.2013 по 31.08.2014 минуло 344 днів. Розмір процентів складає (1988,59*30%/360)*344=570,06 грн. За період з 01.09.2013 по 31.03.2015 минуло 576 днів. Розмір процентів складає (1988,59*34,80%/360)*576=1107,24 грн. За період з 01.04.2015 по 28.02.2018 минуло 1064 грн. Розмір процентів складає (1988,59*43,20%/360)*1064=2539,03 грн. \~ \~ \~ \~Отже, загальна заборгованість за відсотками станом на 28.02.2018 становить 570,06+1107,24+2539,03=4216,33 грн. Банком нарахована пеня в сумі 4400,79 грн за період з 01.05.2014 по 28.02.2018. Статтею 258 ЦПК України встановлена спеціальна позовна давність. Частиною другої цієї статті визначено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення пені. Оскільки АТ «КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом 27.03.2018 пеня підлягає стягненню з відповідача 28.03.2017 по 28.02.2018, тобто банком було нараховано пеню у розмірі 100,00 грн за березень 2017, у такому ж розмірі за кожен місяць з березня 2017 та по листопад 2018, отже відповідно до розрахунку заборгованості за пенею, у межах строку позовної давності, становить 1200,00 грн. Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду № 310/11534/13-ц від 04.07.2018. Крім того, договором передбачена відповідальність за одне й те ж порушення договору, прострочення платежів, як у вигляді пені, так і штрафу. За приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно положень ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Виходячи з\~ того, що одночасне застосування різних видів неустойки, що передбачені у\~ст. 549 ЦК України, у якості заходів відповідальності за одне й теж правопорушення в силу прямої заборони\~Основним Законом України\~є нікчемними, вони не повинні застосовуватися судом. Таким чином, вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 500,00 грн ( фіксована частина) та 3289,15 грн (процента складова) задоволенню не підлягають. Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року. Приписами ч.1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовні вимоги були задоволені тільки на 10,6% судовий збір підлягає стягненню у розмірі 10,6% від сплаченої суми, тобто 186,70 грн (1762,00*10,6%). На підставі викладеного,

Outcome: partial