overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

29.01.2016 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила розiрвати шлюб, укладений 23.06.2009 р. В обгрунтування позовних вимог вказала, що вона перебуває в шлюбi з вiдповiдачем з 23.06.2009 р., від шлюбу мають неповнолітню дитину, [INFO]. Сiмейнi стосунки не склались, значний час вони не проживають разом, не ведуть спiльного господарства, не мають спiльного сiмейного бюджету i будь-яких iнших стосунків, притаманних подружжю. Позивачка вказує, що подальше спiльне життя суперечить її iнтересам. Позивачка в судове засiдання не зявилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутності, в випадку неявки вiдповiдача просила суд винести заочне рiшення. Вiдповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повiдомив. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстрований 23.06.2009 р. Височанською селищною радою, Харківського району, Харківської області, актовий запис № 22. Як вбачається з позовної зави, шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, майнового спору немає, шлюб існує лише формально, а тому підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

29.01.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просила стягнути з [PERSON] та з [PERSON] на її користь суму боргу за договором позики у розмірі 35000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалася на ті обставини, що 31 листопада 2014 р. між нею та [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. Відповідно до умов вказаного договору [PERSON] та [PERSON] отримали від позивача грошові кошти у розмірі 35000 грн. [PERSON] грошові кошти відповідачі зобовязалися повернути до 31 листопада 2015 року. На підтвердження вищевказаного договору була укладена розписка від 31 листопада 2014 року. Однак вищевказані грошові кошти не були повернуті у встановлений договором термін. 13.04.2016 р. представник позивачки [PERSON], який діє на підставі виданої довіреності, направив суду заяву, в якій уточнив позовні вимоги [PERSON], та просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики у розмірі 35000 гривень. Справу просив розглянути за його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON] направили кожний суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 31.05.2014 р. позивачка передала відповідачам [PERSON] та [PERSON] згідно з письмовою розпискою суму 35000 гривень, яку відповідачі зобовязалися повернути до 31 листопада 2015 р., однак своїх зобовязань не виконав. Оригінал розписки знаходиться в матеріалах справи. Причини невиконання таких зобовязань правового значення для справи не мають. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики, який згідно зі ст. 1047 цього ж Кодексу був укладений представленою позивачкою письмовою розпискою, одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). На підставі викладеного, суд вважає можливим позовні вимоги позивачки задовольнити та стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на її користь суму боргу за договором позики у розмірі 35000 грн. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивачки понесені нею витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 21 коп., відповідно по 275 грн. 61 коп. з кожного, що підтверджується квитанцією від 04.02.2016 р. (а.с.10).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

29.01.2016 р. до суду звернулася [PERSON] з позовом в інтересах [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], до [PERSON] про стягнення аліментів, пославшись на те, що за рішенням виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 20.01.2016 р. №45 вона є опікуном дітей, які проживають разом із нею, і яких відповідачка матеріально не утримує. Просить стягнути з відповідачки на свою користь аліменти в розмірі 1/3 частини від її заробітку (доходу) на утримання кожного з дітей. Позивач у судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутність та з посиланням на підтримання позову. Відповідачка, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, заперечень проти позову суду не надала. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (копії свідоцтв про народження дітей Серії І-НО № 699746, Серії І-НО № 699747 на а.с.3,4). Рішенням Служби у справах дітей Костянтинівської міської ради від 09.12.2015 р. №12 діти тимчасово влаштовані до родини позивачки [PERSON] (а.с.10). Рішенням виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 20.01.2016 р. №34 малолітньому [PERSON], [INFO], наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.11). Рішенням виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 20.01.2016 р. №35 малолітній [PERSON], [INFO], наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.12). Рішенням виконавчого комітету Костянтинівської міської ради від 20.01.2016 р. №45 [PERSON] призначена опікуном над малолітніми [PERSON], [INFO], [PERSON] Даніїлом Юрійовичем, [INFO] (а.с.13). Відповідачка батьківського обов'язку по утриманню своїх дітей, як то передбачено ст.180 Сімейного кодексу України, не виконує. За ч.2 ст.247 СК України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання аліментів. За наведених обставин з відповідача на користь позивача у відповідності до ч.3 ст.181 СК України слід стягнути аліменти на утримання дитини у визначеному позивачкою розмірі - 1/3 частини від доходу відповідачки, який останньою не заперечується, позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

29.01.2016 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, вказуючи на те, що 17.01.2000 року вони сім»єю приватизували квартиру в м.Новогродівка по вул.Риночна,91, та їм було видане свідоцтво про право власності на житло №556, але в якому були допущені помилка, а саме: онука [PERSON] була зазначена як [PERSON]. Крім того, номер будинку був виправлений з 17 на 91. Дану помилку вони виявили лише недавно, в Новогродівській міській раді вже немає служби приватизації, а тому вимушені звернутися до суду. В теперішній час прізвища доньок, в зв»язку із заміжжям змінился на [PERSON] та [PERSON]. Просять встановити факт належності їм правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло №556 від 17.01.2000 року. В судове засідання заявники надали письмові заяви, в яких повністю підтримали заяву, просять розглядати справу без їх участі. Зацікавлена особа представник Новогродівської міської ради надав суду заяву, в якій проти заяви [PERSON] не заперечує, просить розглядати справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про право власності на житло №556 від 17.01.2000 року, виданного виконавчим комітетом Новогродівської міської ради та посвідченого Селидівським БТІ, квартира за адресою м.Новогродівка вул. Риночна,17 (виправлено на 91) дійсно належить [PERSON], дружині [PERSON], дочці [PERSON], дочці [PERSON], онукі [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], вона народилася 28.01.1998 року, її матір»ю є [PERSON]. Згідно свідоцтв про укладення шлюбу, розірвання шлюбу та укладення шлюбу [PERSON] зміняла прізвища на : [PERSON], [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (копії свідоцтв в матеріалах справи). У суду немає сумніву в тому, що вказане свідоцтво про право власності на житло дійсно належить заявникам та членам їх сім»ї, так як відомості, які містяться в інших документах, співпадають повністю. На думку суду при заповнені свідоцтва про право власності на житло була припущена помилка в написанні прізвища [PERSON]. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім.»я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім.»ям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Встановлення факту належності вказаного свідоцтва про право власності на житло заявникам має юридичне значення для них, так як дозволить їм використати своє право на відчуження належного майна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

29.01.2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13.11.2012 року. Під час перебування у шлюбі, в подружжя народилась дитина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалось, шлюбні стосунки припинено через часті непорозуміння, більше шести місяців проживають окремо, кожен живе своїм життям. [PERSON] прохає розірвати шлюб зареєстрований з [PERSON] В судовому засіданні позивач та його представник були відсутні, але від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, просять позов задовольнити в повному об'ємі. Відповідач в судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 13.11.2012 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ №279314 видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції Харківської області, прізвище після укладення шлюбу [PERSON] змінила на «Гончаренко».(а.с.7) Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ВЛ №415889, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції у Харківській області, у сторін [PERSON] та [PERSON] народилася дитина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно з довідкою про склад сімї виданої виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Валківського району Харківської області №02-26/417 від 16.12.2015 року, [PERSON] мешкає разом з донькою [PERSON], [INFO] за адресою: Харківська область, Валківський район, с. Олександрівка, пр.-т. Леніна, 40. (а.с.9) Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Ухвалою суду від 19.04.2016 року сторонам по справі було надано строк для примирення. Сторони не примирилися. Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязанні спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається із матеріалів справи, сторони проживають тривалий час окремо, спільне господарство не ведуть, що свідчить про те, що вони не мають наміру виправляти ситуацію, яка склалася, подальше їх сумісне подружнє життя не можливе. Судом були прийняті заходи щодо збереження сім'ї, так як в сім'ї є неповнолітня донька, однак той факт, що [PERSON] та [PERSON] не примирилися свідчить про те, що стосунки між сторонами остаточно припинені. При таких обставинах суд вважає, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а тому шлюб повинен бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 29.01.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом\~ до [PERSON]\~\~ про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначила, що 04.06.2011 року азреєструвала шлюб із відповідачем. Від спільного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Позивач надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, прізвище після розірвання шлюбу просила не змінювати. Відповідач до суду не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі,\~ зареєстрованому\~ 04.06.2011 року виконкомом Новгородської селищної ради м. Дзержинська Донецької області, актовий запис № 11 (а.с.7). Від шлюбу дитину- Пашина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Наміру поновлювати шлюбні відносини\~ сторони не мають.\~Спору про поділ сумісного майна не виникає. Крім того, збереження даного шлюбу буде суперечити\~ інтересам\~ обох сторін. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої\~ сімї стало неможливим. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно\~\~до\~ст. 112 ч.2 СК України, \~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~їхніх\~\~дітей,\~\~що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~-\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

29.01.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з відповідачем вони зареєстрували шлюб 31 травня 2003 року, про що є відповідний запис №568. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, син проживає разом з мамою, оскільки відповідач добровільну матеріальну допомогу на утримання сина не надає, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. 05.04.2016 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Житомирської міської ради про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на даний час син проживає разом з ним, він про нього піклується та матеріально забезпечує. 17.06.2016 року за заявою відповідача по первісному позову (позивач по зустрічному позову) зустрічна позовна заява до [PERSON], третя особа: Служба у справах дітей Житомирської міської ради про визначення місця проживання дитини залишена без розгляду. В судовому засіданні позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач та його представник не заперечували проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.05.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП №095886, виданим повторно 07.06.2003 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 568 (а.с.7). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Сторони проживають окремо з листопада 2015 року, шлюбні відносини припинені, не ведуть спільне господарство, сімя існує формально, на примирення не згодні. Сторони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, сімя розпалася остаточно і її збереження є неможливим, так як суперечить інтересам обом із подружжя. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Отже, наявність факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

29.01.2016 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], свої вимоги обґрунтував тим, що 22.01.2016 року помер її дідусь [PERSON], [INFO], який мешкав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. Після його смерті було отримано лікарське свідоцтво про його смерть №28 від 23.01.2016 року видане Центром первинної медично-санітарної допомоги №2 м. Макіївки Донецької області. Після його смерті залишилася спадщина, яку останній заповів їй. Вона не може скористатися своїми правами, після смерті її названого дідуся, прийняти спадщину у звязку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть, видане при реєстрації у м. Макіївка не є дійсним і не створює правових наслідків, у звязку з чим воно не може бути підставою для отримання спадщини. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], який помер 23.01.2016 року у Гірницькому районі м. Макіївки Донецької області. В судове засідання заявниця не зявилась, але надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала та просила заяву задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника та не заперечує проти задоволення заяви. Проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно лікарського свідоцтва про смерть №28 від 23.01.2016 року видане Центром первинної медично-санітарної допомоги №2 м. Макіївки Донецької області [PERSON] помер 22.01.2016 року у віці 75 років. Згідно копії паспорту громадянина України [PERSON] проживав та зареєстрований у Макіївка-11 вул. Волоколамська, 8-4. Відповідно до заповіту [PERSON] заповів усе належне йому майно [PERSON] Згідно ст.256 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Суд вважає доведеним факт смерті дідуся заявниці [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадянина України, який помер 22.01.2016 року в Гірницькому районі м. Макіївки, Україна, у віці 75 років, причина смерті «хронічна сердечно-судинна недостатність». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

29.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказує, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20 жовтня 2012 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] Діти проживають з позивачкою, яка прикладає усіх зусиль для забезпечення потреб дітей, але це не дозволяє їй повністю забезпечити їх харчуванням, дитячим одягом та ліками. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, тому вона змушена звернутися до суду з проханням стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх доходів відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки [PERSON], яка надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача, який вдруге не зявився в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді був повідомлений належним чином. Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії І-КИ №236512 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20 жовтня 2012 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, актовий запис №05. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Теслюк» (а.с.2). Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії І-КИ №428758 від 01.03.2013 року, виданого виконкомом Маломихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-КИ №523813 від 08.12.2014 року, виданого виконавчим комітетом Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 551,20 грн. судового збору в дохід держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved