Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

28.11.2018 року позивач [PERSON] подала до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська позовну заяву до [PERSON] , третя особа: Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Заводського району міської ради «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням», якою просить суд визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29.11.2018 року відкрито провадження по цивільній справі за даним позовом, в порядку передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 187, ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.01.2019 року за клопотанням позивача [PERSON] , залучено в якості третьої особи по справі, яка не заявляє самостійних вимог Відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Заводського району міської ради, юридична адреса: 51925, Дніпропетровська область, місто Кам`янське, пр. В. Стуса, 10/12. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що відповідно до договору купівлі продажу нерухомого майна від 19.11.2012 року, [PERSON] на праві приватної власності належить двохкімнатна квартира [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] від 08.02.2013 року виданого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис №32, 08.02.2013 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.07.2018 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис №32, - розірвано. Після укладення шлюбу з відповідачем, надала право проживати в квартирі [ADDRESS] , зареєструвавши його за вказаною адресою. Відповідно до довідки [NUMBER] про склад сім`ї, виданої ТОВ «Оселя», у зазначеній квартирі значаться зареєстрованими: [PERSON] , син - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З листопада 2017 року колишній чоловік не проживає у зазначеній квартирі з моменту припинення шлюбних відносин, забрав всі свої речі і виїхав до своїх батьків на постійне місце проживання по [ADDRESS] . Тому, право користування квартирою, яке в свій час набуто відповідачем, в подальшому втрачено згідно із фактом не проживання з листопада 2017 року. Після фактичного припинення шлюбних відносин, неодноразово зверталась до відповідача з проханням добровільно знятись з реєстрації з квартири, оскільки знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Позивач [PERSON] до судового засідання надала заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі, проведення судового засідання без її участі та без застосування технічних засобів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу, крім того шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, і тому в силу ст.131 ЦПК України відповідач вважається повідомленим, на підставі ст. 223 ЦПК України, суд вважає є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача згідно вимог ст. 280 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Відділ реєстрації фізичних осіб Адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради до судового засідання надали до суду про проведення судового засідання без їх участі та без застосування технічних засобів. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору купівлі продажу нерухомого майна від 19.11.2012 року, зареєстрованого в реєстрі №2457 та посвідчено приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Кир`як С.А. та зареєстровано в державному реєстрі прав, [PERSON] на праві приватної власності належить двохкімнатна квартира [ADDRESS] . (а.с.10-11). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] від 08.02.2013 року виданого Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис №32, 08.02.2013 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . (а.с.19). Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.07.2018 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис №32, - розірвано.(а.с.21-22). Відповідно до довідки [NUMBER] про склад сім`ї, виданої ТОВ «Оселя», у зазначеній квартирі зареєстровано: [PERSON] , син - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .(а.с.16). Актом № 204 не проживання від 22.11.2018 року, актом №41 не проживання від 12.03.2018 року, актом №69 не проживання від 03.05.2018 року про те, що за адресою: [ADDRESS] - [PERSON] , [INFO] , не проживає за даною адресою з 2017 року по теперішній час. (а.с.6,17,18). Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира або інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місцем перебування є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік, місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, реєстрацією є внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В силу ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно з ст. 155 ЖК України, власник квартири чи її частки не може бути позбавлений права користування своїм житловим приміщенням, крім випадків, передбачених законодавством. Відповідач в спірній квартирі з реєстраційного обліку не знятий, комунальні платежі не сплачує, що перешкоджає власнику у здійсненні ним права користування та розпорядження власністю, своїми діями Відповідач порушує вимоги ст. 47 Конституції України в якій зазначено, що кожен має право на житло, а також те, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду, а також були порушені і вимоги ст. 9 ЖК України, в якій зазначено, що ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення, або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Реєстрація та проживання Відповідача за вказаною адресою заважає власнику квартири в повній мірі і на власний розсуд користуватись належним йому майном, до того ж завдає збитків матеріального та морального характеру. Суд вважає, що та обставина, що відповідач [PERSON] , [INFO] , продовжує бути на реєстраційному обліку за вказаною адресою, порушує законні права позивача, як власника майна, тобто належної позивачеві на праві власності квартири. Таким чином вимога позивача щодо усунення перешкоди у здійсненні права користуватися та розпоряджатися власністю підлягає задоволенню шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття відповідача з реєстраційного обліку за зазначеною адресою. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у розмірі 704,80 гривень, сплачені позивачем [PERSON] про подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved