Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

27 лютого 2019 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшла заява про встановлення факту смерті. На обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначає, що він перебував у шлюбі з [PERSON]. В січні 2019 року [PERSON] знаходилась в місті Макіївка Донецької області, на тимчасово окупованій території, де їй була проведена операція з онкології. 12 лютого 2019 року у звязку з хворобою [PERSON] померла. При зверненні до Василівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області для державної реєстрації смерті [PERSON] заявнику відмовлено у проведенні такої державної реєстрації у зв'язку з тим, що документи про смерть чоловіка, видані на тимчасово окупованій території України. [PERSON] вказує, що встановлення факту смерті його дружини - [PERSON] потрібно заявнику для державної реєстрації її смерті державним органом України з метою подальшого здійснення ним права на спадкування майна після померлої дружини та реалізації інших її прав, пов'язаних з фактом її смерті. З вказаних причин заявник вимушений звертатися до суду та просить встановити факт смерті [PERSON], яка настала 12 лютого 2019 року у місті Макіївка Донецької області. В судове засідання заявник [PERSON] не зявився, проте надав суду заяву, в якій просить заяву розглянути без його участі. На задоволенні заявлених вимог наполягає та просить задовольнити у повному обсязі за обставинами, викладеними у заяві. В судове засідання представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Василівського РУЮ у Запорізькій області не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом належним чином та у встановленому законом порядку. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до положень ч.2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. Положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті визначено, що смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до п.2.ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ч.2 ст.317 ЦІІК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Вивчивши надані суду докази, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими письмовими матеріалами справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії паспорта заявника серія СА номер 649706, виданого Василівським РВ УМВС України в Запорізькій області, місцем реєстрації заявника зазначено: [ADDRESS], заявником 23 вересня 1972 року зареєстровано шлюб із [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 23 вересня 1972 року, заявник та [PERSON]. уклали 23 вересня 1972 року шлюб, який зареєстровано РАЦС міста Марганець Дніпропетровської області за актовим записом № 289 (а.с.4). Згідно лікарського свідоцтва про смерть №281 від 12 лютого 2019 року, виданого Макіївським відділом Республіканського бюро судово-медичної експертизи на тимчасово окупованій території України, засвідчено смерть 12 лютого 2019 року [PERSON], [INFO] (а.с.5). Свідоцтво про смерть від 12 лютого 2019 року [PERSON] №134583, видане Горняцьким відділом ЗАЦС міста Макіївка, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.3). Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України № 258 від 03.07.2001 року (далі - Інструкція). Відповідно до положень Інструкції, лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину. Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь - який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що юридичний факт, який просить встановити заявник, знайшов своє підтвердження та його об'єктивність не викликає сумніву у суду. Враховуючи вказані вище обставини та положення діючого законодавства, приймаючи до уваги, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню, вимоги про встановлення факту смерті [PERSON] належним чином заявником обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки заявник не має іншої можливості, як в судовому порядку, встановити факт смерті дружини.

Outcome: approved