Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

28.12.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Сівер Україна» через свого представника Вітренко М.Ю. звернулося до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом, згідно з яким, враховуючи нову редакцію позовної заяви, поданої до суду на виконання вимог ухвали від 05.01.2018 року, просить: усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ТОВ «Сівер Україна» нежитловими приміщеннями №№ 97, 98, 102, які позначені на плані БТІ під літерою «А»), загальною площею 564,50 кв.м., які складаються з: приміщення №102 цокольного поверху, приміщення №98 1 поверху, що складає 50/100 частин від нежилих приміщень площею 1134,70 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS], шляхом виселення відповідачів з вказаних нежитлових приміщень; вселити ТОВ «Сівер Україна» до зазначених нежитлових приміщень; зобов'язати [PERSON], [PERSON] не чинити перешкоди ТОВ «Сівер Україна» перешкод у користуванні та розпорядженні нежитловими приміщеннями №№97, 98, 102 (які позначені на плані БТІ під літерою «А»), загальною площею 564,50 кв.м., які складаються з: приміщення №102 цокольного поверху, приміщення №97, приміщення №98 1 поверху, що складає 50/100 частин від нежилих приміщень площею 1134,70 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS]; судові витрати стягнути солідарно з обох відповідачів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ТОВ «Сівер Україна» є власником нежитлових приміщень №№ 97, 98, 102 9які позначені на плані БТІ під літерою «А»), загальною площею 564,50 кв.м., які складаються з: приміщення №102 цокольного поверху, приміщення №98 1 поверху, що складає 50/100 частин від нежилих приміщень площею 1134,70 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Разом з тим, позивач вказує, що з 28.10.2016 року та по теперішній час вказані нежитлові приміщення утримаються [PERSON] без жодних на те правових підстав. За вказаних обставин, а також з урахуванням того, що [PERSON], незважаючи на неодноразові звернення щодо добровільного звільнення приміщень, продовжує незаконно ними розпоряджатися та користуватися, позивач, посилаючись на неможливість вільно розпоряджатися та користуватися своєю власністю, просить позов задовольнити. Ухвалою від 22.02.2018 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою від 22.02.2018 року було відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. 02.05.2018 року до суду надійшов відзив [PERSON] на відзив, в якому він просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що він є власником спірних приміщень. 02.05.2018 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив, в якій останній зазначив, що на підставі рішення Господарського суду м.Києва від 22.07.2003 року ТОВ «Сівер Україна» є єдиним законним власником спірних нежитлових приміщень. Ухвалою від 10.05.2018 року судом було залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Прогресивну соціалістичну партію України. Ухвалою від 13.07.2018 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. 06.11.2018 року до суду надійшла заява [PERSON] про зупинення провадження в цивільній справі. 09.11.2018 року до суду надійшли заперечення позивача щодо зупинення провадження у справі. Ухвалою суду від 16.11.2018 року було залишено без задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Представника відповідача [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Вислухавши учасників судового розгляду справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема: реєстраційного посвідчення Київського міського БТІ №009848 від 18.01.2005 року, інформаційної довідки з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №140849001 від 10.10.2018 року, а також копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.10.2018 року за індексними номерами 140275262, 140303516, 140247677, 140258159, 140264695, право власності на нежитлові приміщення №№ 97, 98, 102 (які позначені на плані БТІ під літерою «А»), загальною площею 564,50 кв.м., які складаються з: приміщення №102 цокольного поверху, приміщення №98 1 поверху, що складає 50/100 частин від нежилих приміщень площею 1134,70 кв.м., та розташовані за адресою: [ADDRESS], зареєстровано за ТОВ «Сівер Україна» При цьому, в силу вимог ст. 82 ЦПК України, обставини належності спірних нежитлових приміщень позивачу на праві власності не потребують доказуванню в даній цивільній справі, оскільки встановлені наступними судовими рішеннями: рішенням Господарського суду м.Києва від 22.07.2003 року по справі №18/519; ухвалою Господарського суду м.Києва від 22.07.2003 року у справі №18/519 про заборону відчуження майна; постановою Вищого господарського суду України від 16.02.2004 року у справі №18/519; ухвалою Верховного Суду України від 20.05.2004 року у справі №18/519; рішенням Апеляційного суду м.Києва від 19.10.2016 року у справі №2-1413/17; рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 06.10.2017 року у справі №761/44652/16-ц; ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 28.11.2017 року у справі №761/44652/16-ц; постановою Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №2-1413/07; постановою Апеляційного суду м.Києва від 30.05.2018 року у справі №761/4652/17; постановою Апеляційного суду м.Києва від 06.06.2018 року у справі №761/44652/16-ц. Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, а також не заперечувалося стороною відповідача, з 28.10.2016 року та по теперішній спірними нежитловими приміщеннями користується та розпоряджається [PERSON] Будь-яких доказів на підтвердження наявності у відповідача законних правових підстав на користування та розпорядження нежитловими приміщеннями матеріали справи не містять. В свою чергу, відповідно до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 317 та ст. 391 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як передбачено ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому, слід зазначити, що судовий захист права власності здійснюється шляхом розгляду позовів про визнання права власності на майно, витребування його із чужого незаконного володіння чи від добросовісного набувача у передбачених законом випадках, про визнання правочину недійсним, про визнання незаконним правового акта, що порушує право власності, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, і.т.д. Таким чином, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, врахувавши всі обставини по справі, зокрема те, що [PERSON], який, як вбачається з вищенаведених рішень судів, на час неправомірного набуття власності на спірні приміщення перебував у шлюбі з [PERSON], без законних на те підстав користується та розпоряджається спірними нежитловими приміщеннями, чим, в свою чергу, порушує права позивача, як власника цих приміщень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині вимог про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні ТОВ «Сівер Україна» нежитловими приміщеннями №№ 97, 98, 102, які позначені на плані БТІ під літерою «А»), загальною площею 564,50 кв.м., які складаються з: приміщення №102 цокольного поверху, приміщення №98 1 поверху, що складає 50/100 частин від нежилих приміщень площею 1134,70 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS], шляхом виселення відповідачів з вказаних нежитлових приміщень, а також вселення ТОВ «Сівер Україна» до зазначених нежитлових приміщень, підлягають задоволенню. В той же час, вимоги позивача про зобов'язання відповідачів не чинити йому перешкоди в користуванні та розпорядженні спірним майном задоволенню не підлягають, оскільки у даному випадку, заявлені вимоги є передчасними, а порушене права позивача підлягає захисту саме шляхом виселення [PERSON] та [PERSON] з вказаних нежитлових приміщень та вселення ТОВ «»Сівер Україна» у нежитлові приміщення. Крім того, в порядку, визначеному 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь ТОВ «Сівер України» по 2000грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial