Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

27.10.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором в розмірі 3880065 грн. 22 коп., а саме: за кредитом 1778135,17 грн. за відсотками 1357021,08 грн., по комісії 204160,51 грн., пеня 540748,46 грн. та судових витрат. Представник позивача в судове засідання не зявився, до його початку надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28.11.2012 р. між Публічним акціонерним товариством Сведбанк, який в свою чергу виступає правонаступником Закритого акціонерного товариства Сведбанк Інвест та Факторинговою компанією Вектор Плюс укладено договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. договору Банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. 28.11.2012 року між TOB ФК Вектор Плюс та Товариством з обмеженою відповідальністю Кредитні ініціативи укладено Договір факторингу. Відповідно до п.2.1, 2.2. договору Банк відступає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації. З моменту відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі пов'язані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов'язкових платежів. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме TOB Кредитні ініціативи набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 27.02.2008 року позичальником згідно якого є [PERSON]. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 27.02.2008 року ЗАТ Сведбанк та [PERSON] уклали кредитний договір № 1119-ф, з подальшим внесення змін та доповнень. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк зобов'язується надати боржнику кредит у сумі 140000 дол. США, а відповідач зобов'язується повернути наданий кредит і сплатити проценти з; користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 140000 дол. США. Відповідач неналежно виконує взяті на себе зобов'язання, чим порушує істотні умови кредитного договору. Рішенням Дарницького районного суду м. Чернігова від 28 листопада 2013 року звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №1119-Ф/ІП-1 від 27.02.2008 року трьохкімнатну квартиру №193, що розташована у будинку №3-а по вул. Олени Пчілки в м. Києві, загальною площею 100,60 кв.м., житловою площею 57,80 кв.м., що належить на праві власності [PERSON]. Встановити спосіб реалізації предмету іпотеки: трьохкімнатної квартири №193, що розташована у будинку №3-а по вул. Олени Пчілки в м. Києві, загальною площею 100,60 кв.м., житловою площею 57,80 кв.м., що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження. Встановити початкову ціну для реалізації предмету іпотеки по договору іпотеки №1119-Ф/ІП-1 від 27.02.2008 року на рівні ціни, не нижчої за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчого провадження. За рахунок коштів отриманих від реалізації зазначеного вище предмету іпотеки, задоволено вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» за кредитним договором №1119-Ф від 27.02.2008 року в сумі заборгованості [PERSON]: 191646 доларів США 49 центів та 301680 грн. 27 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов»язанням у повному осбязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов»язання. Судом встановлено, що на момент розгляду справи рішення Дарницького районного суду м. Києва не було виконано, а предмет іпотеки не реалізовано, і відповідно, погашення вимог Кредитора за рахунок іпотеки не відбулося. Таким чином, зобов»язання відповідача за кредитним договором не припинилися, право вимоги позивача про повернення кредиту і сплату процентів залишається дійсним і підлягає судовому захисту. За змістом ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки повинно привести сторони до задоволення вимог кредитора за основним зобов»язанням, і тільки ця обставина може бути підставою для припинення зобов»язання як такого, що вважається виконаним згідно зі ст. 599 ЦК України. Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав взяті зобовязання, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 17.09.2014 року становить, а саме: за кредитом 135919,00 дол. США, що еквівалентна 1778135,17 грн. за відсотками 103729,43 доларів США, що еквівалентна 1357021,08 грн., по комісії 15605,84 доларів США, що еквівалентно 204160,51 грн., пеня 540748,46 грн.. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України та умов кредитного договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов'язання в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами Договору, відповідач зобовязаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Відповідно до ст. 550 Цивільного кодексу України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Таким чином заборгованість за договором в розмірі 3880065,22 грн. підлягає стягненню з відповідача. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3654 грн. 00 коп.

Outcome: approved