Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

27.07.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у звязку з продовженням навчання. На обґрунтування вимог зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого у них 23.02.1997 р. народилася донька [PERSON] Після розірвання шлюбу відповідач сплачував аліменти на утримання доньки до досягнення повноліття. З 01.09.2014 р. [PERSON] вступила на навчання до Одеського національного університету імені [PERSON] на денну форму навчання, де буде навчатися до 30.06.2018 року. В звязку з навчанням донька потребує матеріальної допомоги та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча утримує велике домашнє господарство, отримує орендну плату за три земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, від чого отримує нерегулярний мінливий дохід, отже може надавати допомогу. Тому вона просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього доньки до закінчення навчання в твердій грошовій сумі по 600 грн. щомісячно, але не більш як до досягнення нею двадцяти трьох років. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач позов визнав повністю, погодився сплачувати аліменти на утримання дитини у звязку з продовженням навчання. Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 23.02.1997 р. народилася донька [PERSON] 31.03.2011 року шлюб між ними розірвано, донька залишилася проживати з матірю. 23.02.2015 року вона досягла повноліття. Згідно довідки [PERSON] з 01.09.2014 р. вступила на навчання до Одеського національного університету імені [PERSON] на денну форму навчання, де буде навчатися до 30.06.2018 року. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує такі обставини, як: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ч.2 ст.51 Конституції України закріплений конституційний обовязок батьків утримувати своїх дітей. Як визначено ст..180 СК України, батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей, зокрема обовязком батьків є матеріальне утримання дітей. Таким чином, повнолітня дочка [PERSON] продовжує навчання і в звязку з цим потребує матеріальної допомоги, знаходиться на утриманні лише матері, а батьки мають рівні обовязки щодо її утримання у звязку з навчанням до досягнення нею 23 років за умови можливості надання такої допомоги. Успішне навчання повнолітньої є підтвердженням її бажання здобути освіту та спеціальність, і батьки зобовязані сприяти цьому. Оскільки відповідач може сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачкою, та погоджується на такий розмір аліментів, суд вважає, що позов належить задовольнити в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved