Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

28.02.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визначити йому додатковий строк тривалістю в два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті батька [PERSON], померлого 12.09.2016 року, мотивуючи тим, що 12.09.2016 року помер [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Маяковського, 1. Позивач був позбавлений можливості в строк, передбачений законом, звернутися з заявою про прийняття спадщини, у звязку з тим, що останнім місцем проживання спадкодавця було с. Акулонавоцьке, Шенкурський район, Архангельська область, Російська Федерація, що призвело до труднощів з отриманням свідоцтва про смерть спадкодавця. Свідоцтво про смерть [PERSON] позивач отримав 16.03.2017 року. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було розяснено, про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у звязку тим, що позивачем на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця не подано заяву про прийняття спадщини, а також право власності на спадкове майно не зареєстроване в установленому законом порядку. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник відповідача в судове засідання не зявилась, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, вирішення справи залишив на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв'язку з визнанням відповідачем позову суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~223,\~247 ЦПК України.\~\~ Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору від 23.06.1967 року, посвідченого нотаріусом Ізмаїльської нотаріальної контори [PERSON], реєстр № 1-1940, надано на праві безстрокового користування земельну ділянку під № 1-б по вул. Маяковського в м. Ізмаїл Одеської області під забудову. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ИГ № 819725 від 16.09.2016 року, виданого Шенкурським територіальним відділом ЗАГС Архангельської області, [PERSON] помер 12.09.2016 року. Згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON], а саме 12.09.2016 року, саме з цього часу починається строк для прийняття спадщини. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 47117543 від 17.03.2017 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON], інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого 12.09.2016 року відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії V-УР № 562555, виданим 25.10.1961 року бюро ЗАГС м. Ізмаїл. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON] від 10.02.2018 року за № 103/02-14 позивачу було розяснено, про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у звязку з тим , що на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця не подано заяву про прийняття спадщини, а також право власності на спадкове майно не зареєстроване в установленому законом порядку. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що суди відкривають провадження по справам у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Аналізуючи ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч. 1 ст. 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, в разі якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, тобто закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем подати заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Відповідно до підпунктів 1.1-1.3, 1.5 п. 1 Глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. При зверненні спадкоємця у звязку з відкриттям спадщини нотаріус зясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо смерть громадянина була зареєстрована на території іншої держави, нотаріусу подається відповідний документ, виданий компетентними органами іноземної держави, який є дійсним на території України за умови його легалізації, якщо інше не передбачено законом, міжнародними договорами України. Судом було встановлено, що [PERSON] дійсно помер в с. Акулонавоцькому, Шенкурський район, Архангельська область, Російська Федерація, в свою чергу, [PERSON] проживає за адресою: [INFO], блок 5, що підтверджено відміткою в паспорті про зареєстроване місце проживання. У звязку з географічною віддаленістю останнього місця проживання спадкодавця, позивач був позбавлений можливості своєчасно отримати свідоцтво про смерть батька та подати заяву про прийняття спадщини. Враховуючи, що позивач отримав свідоцтво про смерть [PERSON] лише 16.03.2017 року, про що свідчить поштовий штемпель на конверті, та 17.03.2017 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто пропустив пять днів, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] та визначення позивачу додаткового строку два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті батька [PERSON], померлого 12.09.2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved