Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

27.01.2020 [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до ПРАТ «Миколаївтурист», в якій просить стягнути з відповідача та її користь заборгованість по заробітній платі 237 457,65 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 124 722, 18 грн., моральну шкоду - 150 000 грн. Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на те, що позивач є керівником оздоровчого комплексу санаторного типу для дітей «Сонячний промінь», що є філією ПрАТ «Миколаївтурист». Під час перебування на вказаній посаді їй була нарахована у період з вересня 2013 по вересень включно 2019 року, але не виплачена заробітна плата у розмірі 237 457 грн. 65 коп. У зв`язку з цим, позивач також має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, яка складає 124 722, 18 грн. та відшкодування моральної шкоди, яку позивач оцінює 150 000 грн. 30 січня 2020 року зазначена позовна заява залишена без руху. 04 лютого 2020 року на виконання вимог ухвали представником позивача подано уточнену позовну заяву, відповідно до якої виключені вимоги про стягнення моральної шкоди. Ухвалою суду від 05 лютого 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правила спрощеного позовного провадження. 26 березня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що розмір заборгованості значно завищено, оскільки позивачу було виплачено за вересень 2017 р. 3392,34 грн., за червень 2018 року - 3434,58 грн., за травень 2019 року - 4519,28 грн., за червень 2019 року - 4962,79 грн. Щодо стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати, відповідач зазначає, що розрахунок позивача є значно завищеним, а загальний розмір компенсації складає 1226,18 грн. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є керівником оздоровчого комплексу санаторного типу для дітей «Сонячний промінь», що є філією ПрАТ «Миколаївтурист» (Наказ № 2-к від 02.02.2009 ЗАТ «МИКОЛАЇВТУРИСТ»). За вимогами частини 1 статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до статті 115 Кодексу Законів про працю України та статті 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем [PERSON] , їй була нарахована у період з вересня 2013 року по вересень 2019 року, але не виплачена заробітна плата у розмірі 237 457,65 грн. Згідно довідки Приватного Миколаївського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Миколаївтурист» вих. №28 від 13.05.2020, сума заробітної плати, нарахованої [PERSON] за період з 01.09.2013 р. по 31.12.2019 р. становить 239 193,20 грн. У відзиві відповідач посилається на завищений розмір заборгованості, обрахований позивачем, посилаючись на виплату заробітної плати за вересень 2017 р. 3392,34 грн., за червень 2018 року - 3434,58 грн., за травень 2019 року - 4519,28 грн., за червень 2019 року - 4962,79 грн. Порівнявши розрахунок позивача та довідку надану відповідачем, судом встановлено, що при розрахунку позивачем заборгованості із заробітної плати, нею не були включені суми, виплачені відповідачем, на які він посилається у довідці. Відтак, суд не погоджується з доводами представника відповідача в цій частині. Оскільки судом встановлено, що відповідач не виплатив позивачу заборгованість із заробітної плати за період з вересня 2013 року по вересень 2019 року (вересень-грудень 2013 р., січень-грудень 2014 р., січень-грудень 2015 р., січень-грудень 2016 р., січень-серпень 2017 р., жовтень-грудень 2017 р., січень-травень 2018 р., липень-грудень 2018 р., січень-березень 2019 р., липень-вересень 2019 р.), розмір якої становить 237 457 грн., що свідчить про порушення відповідачем строків виплати заробітної плати позивачу, встановлених статтею 115 Кодексу Законів про працю України та статтею 24 Закону України «Про оплату праці» та наявність заборгованості з виплати заробітної плати, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та необхідність стягнення з Приватного Миколаївського обласного акціонерного товариства по туризму та екскурсіях «Миколаївтурист» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі у вказаному розмірі (в межах та розмірах заявлених позовних вимог). Щодо позовних вимог про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням терміну її виплати, суд зазначає таке. У статті 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. З метою реалізації цього Закону постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок). Так, пунктом 2, 4 Порядку передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Відповідно до розрахунку позивача, сума компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з вересня 2013 року по вересень 2019 року становить 124 722,18 грн. (2013 р. - 1433,95 грн., 2014 р. - 20530,81 грн., 2015 р. - 53753,2 грн., 2016 р. - 16363,44 грн., 2017 р. - 12444,58 грн., 2018 р. - 10881,68 грн., 2019 р. - 9314,52 грн.) Однак, вивчивши наданий позивачем розрахунок судом встановлено, що позивачем допущено помилки в обчисленні, а тому такий розрахунок судом не приймається. Разом з тим, розрахунок компенсації, викладений у відзиві на позов, у загальній сумі 1226,18 грн., суд вважає правильним, а тому вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням терміну виплати у розмірі 1226,18 грн. (2013 р. - 14,33 грн., 2014 р. - 203,646 грн., 2015 р. - 583,01 грн., 2016 р. - 163,63 грн., 2017 р. - 56,52 грн., 2018 р. - 109,64 грн., 2019 р. - 95,41 грн.). Підсумовуючи викладене, позов належить задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість із заробітної плати у сумі 237 457,65 грн., компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням терміну її виплати у розмірі 1226,18 грн., а всього - 238683,83 грн. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов [PERSON] задовольняється частково, то судовий збір, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави, становить 2386,84грн. Згідно п. 2 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Outcome: partial