Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

28.12.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] (колишня назва вулиця Одинцова) у місті Чернігів Чернігівської області у порядку ст.344 ч.4 ЦК України. В обґрунтування позову приведені доводи про те, що співласниками вказаної квартири у рівних частинах були [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, яке видане 12.04.1993 року Виконавчим комітетом Деснянської районної у місті Чернігові ради. [PERSON] (дідусь позивача) помер 21.04.1999 року, [PERSON] (бабуся позивача) померла 30.12.2004 року. З 20.01.2005 року вона зареєстрована у вказаній квартирі і на підставі договору дарування від 31.10.2006 року, укладеного між нею та [PERSON] (її батьком) вона набула право власності на 2/3 частини вказаної квартири, а її дідусь та бабуся є співвласниками 1/9 та 2/9 частин помешкання. По причині безперервного та відкритого володіння всією квартирою вона набула право власності на квартиру у цілому. У судове засідання 14.04.2017 року позивач та представник відповідача не прибули без поважних причин. Дослідивши докази по справі (включаючи копії двох спадкових справ) - суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Статтею 344 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що співвласниками квартири [ADDRESS] (колишня назва вулиця Одинцова) у місті Чернігів Чернігівської області у рівних частинах були [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, яке видане 12.04.1993 року Виконавчим комітетом Деснянської районної у місті Чернігові ради. [PERSON] (дідусь позивача) помер 21.04.1999 року, спадщину якого прийняли три спадкоємці за законом першої черги: дружина [PERSON]І.(яка не оформила своїх спадкових прав) та сини - [PERSON] (який оформив свої спадкові права), [PERSON] (який Свідоцтво про право власності на спадщину, а саме на 1/9 частину квартири не отримав). [PERSON] (бабуся позивача) померла 30.12.2004 року, спадщину якого прийняли два спадкоємці за законом першої черги: сини - [PERSON], [PERSON], останній Свідоцтво про право власності на спадщину, а саме на 2/9 частини квартири не отримав. Таким чином, [PERSON] (мешкає: Російська Федерація, [ADDRESS]) є співвласником як спадкоємець за законом першої черги 1/9 частини та 2/9 частин вказаної квартири, строк отримання ним відповідного свідоцтва про право на спадщину не обмежується згідно положень ст.1298 ЦК України, а тому позивач не набула права власності на зазначене майно у порядку набувальної давності, так як вона заволоділа чужим майном недобросовісно, вона повинна була знати, що володіє річчю незаконно, приховувала факт наявності іншого співвласника, про що вона могла знати особисто (на момент відкриття спадщини бабусі і дідуся була повнолітньою особою) чи дізнатися про це від свого батька. Встановлені обставини є підставами для відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed