Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

26 червня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31.10.2012 р. між сторонами було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти, зобов'язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 50 674,74 грн. з урахуванням відсотків та неустойки, а також відшкодування судових витрат (а.с.а.с. 2, 3, 28). Представник позивача до суду не з'явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до суду також не з'явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 31.10.2012 р. між сторонами було укладено договір № 040-Z/012478 про відкриття карткового рахунку та надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Electron Instant Issue (а.с.а.с. 4 - 8). Того ж дня між сторонами на виконання договору від 31.10.2012 р. було укладено договір № 007-032488/12-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 15 000,00 грн. під 60 % річних строком до 01.11.2015 р. (а.с.а.с. 9 - 13). Відповідач неналежно виконує свої зобов'язання з повернення кредиту та відсотків за ним, і у нього перед позивачем утворилася заборгованість у сумі 50 674,74 грн. відповідно до доданого позивачем розрахунку (а.с.а.с. 14, 15), а саме: - основна заборгованість - 7 297,21 грн.; - прострочена заборгованість за кредитом - 7 695,79 грн.; - відсотки - 24 076,10 грн.; - пеня - 11 605,64 грн. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачеві певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК, було укладено. У відповідності зі статтею 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ураховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов'язки з повернення кредиту та відсотків за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов'язань у розумінні приведеної норми. Відповідно до кредитного договору в разі порушення відповідачем зобов'язань, покладених на нього договором, він несе перед позивачем відповідальність у виді сплати додаткових обов'язкових платежів (пеня тощо). Зважаючи на те, що відповідач неналежно виконує свої обов'язки за кредитним договором, що полягає у простроченні сплати заборгованості, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду з цим позовом. За правилами частини 1 статті 14 ЦК цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред'являються. Відповідно до статті 611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити. У порядку статті 88 ЦПК суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію понесених судових витрат у сумі 506,75 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved