Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

28 листопада 2017 року КП Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» звернулось до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що КП «Сервіскомуненерго» є балансоутримувачем будинку № 21 розташованого по вул. 50 річчя Словянської ТЕС м. Миколаївка Словянського району Донецької області та надає житлово-комунальні послуги, зокрема в квартирі № 5 вказаного будинку. В квартирі [ADDRESS], проживає відповідачка [PERSON] та має особовий рахунок № 705. У звязку із неналежним виконанням обовязку по сплаті спожитих житлово-комунальних послуг, за вказаним особовим рахунком станом на 01 серпня 2017 року утворилась заборгованість у сумі 6803,21 грн. У звязку із чим, позивач просив суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідачки на його користь заборгованість по оплаті наданих житлово-комунальних послуг у розмірі 6803,21 грн. та судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду. В судове засідання представник позивача не зявився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] повідомлена у встановленому порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не зявилась у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у\~ її відсутності від неї до суду не надходило. З огляду на викладене, оскільки відповідачка будучи повідомленою належним чином про дату, час і місце судового засідання, повторно не зявилась у судове засідання, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, зі згоди позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги КП Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» звернулось до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. У судовому засіданні із достовірністю встановлено, що КП «Сервіскомуненерго» є балансоутримувачем будинку № 21 розташованого по вул. 50 річчя Словянської ТЕС м. Миколаївка Словянського району Донецької області та надає житлово-комунальні послуги, зокрема в квартирі № 5 вказаного будинку (а.с.6,7). Згідно із довідкою КП «Сервіскомуненерго» № 04/3630 від 30 серпня 2017 року, власником квартири № 5, що в будинку № 21 по вул. 50 річчя Словянської ТЕС м. Миколаївка Словянського району Донецької області, є відповідачка [PERSON] (а.с. 3). [PERSON] за вказаною адресою має особовий рахунок № 705 відкритий на її імя. У звязку із неналежним виконанням обовязку по оплаті спожитих житлово-комунальних послуг, за особовим рахунком № 705 станом на 01 серпня 2017 року утворилась заборгованість у сумі 6803,21 грн. (а.с. 4-5). Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 319 ЦК України, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобовязує. Відповідно до п. 5 ч.3 ст. 20 ЗУ Про житлово-комунальні послуги, споживач зобовязаний, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із ст. 68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Плата за комунальні послуги вноситься щомісяця. Крім того, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобовязані сплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені законом або договором. Статтями 525, 526 ЦК встановлено, що зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства. Приписами ст. 509 ЦК України встановлено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, а саме цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Таким чином, між позивачем та відповідачкою виникли відносини, що породжують права та обовязки, оскільки позивач надає житлово-комунальні послуги, відповідачка ними користується. В порушення вказаним норм діючого законодавства, та згідно із розрахунком заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг за особовим рахунком відкритим на імя відповідачки [PERSON], вносилась плата за отримані комунальні послуги не в повному обсязі, внаслідок чого, станом на 01 серпня 2017 року утворилась заборгованість у розмірі 6803,21 грн. Відповідно до п. п. 10,11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом (\~ст. 129 Конституції) зобов'язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів. Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Відповідачка у судове засідання не зявилась, не скористалась своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача. Таким чином судом встановлено, що відповідачка [PERSON] отримувала та користувалась наданими позивачем житлово-комунальними послугами. Відмова від отримання житлово-комунальних послуг відповідачкою не подавалась. Оплата спожитих послуг відповідачкою проведена частково, на особовому рахунку наявна заборгованість. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог КП Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» до [PERSON], та про необхідність стягнення з відповідачки на користь позивача вказаної суми заборгованості у розмірі 6803,21 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходив з наступного. Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає\~розподіл судових витрат між сторонами , судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду із даним позовом, позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп. (а.с. 9,11). Враховуючи, що позовні вимоги КП Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» судом повністю задоволені, понесені позивачем та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у сумі 1\~600 грн. 00 коп., підлягають стягненню з відповідачки на його користь. На підставі наведеного,

Outcome: approved