Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

28.07.2021 в суд подано зазначений позов з таким обґрунтуванням вимог. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що стверджено свідоцтвом про смерть. [PERSON] була власником земельної ділянки (паю) у колективній власності ксп «Шипіт» загальною площею 1,43 умовних кадастрових га. в селі Пилипець, Міжгірського району Закарпатської області згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ЗК № 0096642 за № 281 від 26.06.1997, виданого на підставі розпорядження голови Міжгірської районної державної адміністрації № 292 від 11.06.1997. 18.02.2016 спадкодавцем [PERSON] складено заповіт, зареєстрований в реєстрі № 116 і посвідчений приватним нотаріусом Сятиня Т.С., за яким зазначений земельний пай згідно із сертифікатом заповідано позивачу. Цей заповіт не скасований і не змінений спадкодавцем. Спадкоємець за заповітом (позивач) не прийняв спадщину у встановлений законом строк протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (смерті спадкодавця). Позивач вважає, що пропустив цей строк з таких поважних причин: позивач зареєстрований і проживає в смт.Міжгір`ї, а спадкодавець проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] , тобто не проживав із спадкодавцем, що стверджується довідкою з Пилипецької сільської ради, в результаті чого позивачу стало відомо про смерть спадкодавця після спливу тривалого часу; позивач і [PERSON] також не перебували в родинних чи сімейних відносинах, а тому позивач не був завчасно повідомлений про смерть спадкодавця. Окрім цього, позивач покликається на введення в Україні карантинних правил, які запроваджені з 12.03.2020, якими була обмежена робота нотаріусів та адвокатів,державних установ, а також на те, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена, а тому інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] не має. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав і додатково пояснив, що другий примірник оригіналу заповіту зберігався в нього, а син і родичі померлої, яка склала заповіт на його користь на земельну ділянку, не повідомили позивача про смерть спадкодавця. Процесуальні рішення, винесені судом в справі: -згідно з ухвалою від 29.07.2021 прийнято позовну заяву до розгляду ті відкрито провадження в справі з призначенням підготовчого провадження, а також залучено з ініціативи суду третю особу без самостійних вимог [PERSON] , 1960 р.н. (сина [PERSON] ); -згідно з ухвалою від 30.09.2021т закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті. Позиції відповідача і третьої особи. Пилипецька сільська рада подала заяву про те, що вона не заперечує проти задоволення позову і просить розглянути справу без участі представника відповідача. Третя особа [PERSON] письмових пояснень на позов не надав і в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим про таке, що підтверджено документально з установи пошти. Неявка відповідача і третьої особи, з огляду на вищезазначене, не є перешкодою для розгляду справи по суті. Встановлені судом обставини. [PERSON] [INFO] проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] . [PERSON] отримала у власність земельну частку (пай) розміром 1,43 умовних кадастрових га. в колективних землях ксп «Шипіт» згідно із сертифікатом серія ЗК № 0096642 від 26.06.1997, виданого Міжгірською районної державною адміністрацією 13.06.1997 на підставі рішення від 11.06.1997 № 292, який зареєстровано 26.06.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 281. [PERSON] померла [INFO] в селі Подобовець, Міжгірського району Закарпатської області, що стверджено актовим записом № 05 від 31.01.2017, складеного у Пилипецькій сільській раді, - згідно з свідоцтвом про смерть від 13.08.2020 серія [NUMBER] , видано Міжгірським відділом ДРАЦС 13.08.2020. Згідно із заповітом, посвідченим і зареєстрованим приватним нотаріусом Сятиня Т.С. 18.02.2016 за реєстровим номером 116, [PERSON] , [INFO] , мешканка села Подобовець, Міжгірського району Закарпатської області на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: належну їй земельну ділянку загальною площею 1,43 умовних кадастрових га. згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ЗК № 0096642, виданого Міжгірською районною державною адміністрацією Закарпатської області від 13.06.1997 на підставі рішення № 292 від 11.06.1997, зареєстрованого від 26.06.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай за № 281 заповіла [PERSON] , [INFO] . Згідно з інформаційною довідкою станом на 08.07.2021 приватного нотаріуса Капітула Г.Д. за померлою [PERSON] з датою смерті [INFO] відсутні відомості про спадкову справу і видачу свідоцтва про право на спадщину. Згідно з довідкою Пилипецької сільської ради від 29.06.2021 № 827 [PERSON] , [INFO] була постійним мешканцем [ADDRESS] і разом з нею на день її смерті постійно проживали та були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] (син), [PERSON] , [INFO] (невістка), [PERSON] , [INFO] (онука), [PERSON] , [INFO] (онука), [PERSON] , [INFO] (онук). Згідно паспорту громадянина України серія [NUMBER] , виданого 05.12.2005 Міжгірським РВ УМВС в Закарпатській області, [PERSON] , 1983 р.н. зареєстрований за місцем проживання [ADDRESS] з 18.11.1995. Оцінивши встановлені обставини,зміст позовних вимог, доводи і пояснення позивача, позицію відповідача, суд дійшов такого висновку. Згідно з цивільним законодавством спадкування здійснюється за заповітом і за законом як перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), що передбачено статтею 1216 ЦК України. ЦК України передбачено: право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, який є особистим розпорядженням фізичної особи на випадок своєї смерті; це право виникає у день відкриття спадщини; днем відкриття спадщини, є зокрема день смерті спадкодавця; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців з часу відкриття спадщини; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Статтею 1272 ч.3 ЦК України також передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що позивач не довів належними доказами та не обґрунтував поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Цей висновок суду полягає в такому. З обставин справи видно, що позивач звернувся до суду після спливу чотирьох років і шість місяців з дня смерті [PERSON] . Позивачу про заповітне розпорядження [PERSON] було відомо, бо другий примірник заповіту знаходився і знаходиться в нього. Позивач також не звертався в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини чи до Пилипецької сільської ради. Доказів у справу про це позивачем не подано. Позивач також не подав довідку із Спадкового реєстру про наявність, відсутність, скасування чи зміну заповіту, складеного [PERSON] . З обставин справи також видно, що на час смерті [PERSON] , з нею проживав і був зареєстрований її син [PERSON] , 1960 р.н., з членами своєї сім`ї. Отже, [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] за законом, а саме за фактом спільного проживання і реєстрації за місцем проживання і реєстрації спадкодавця. З огляду на встановлене не має підстав приймати визнання позову відповідачем Пилипецькою сільською радою, бо цим органом не взято до уваги зазначену обставину. Зокрема, не враховано спадковий інтерес та права [PERSON] . У позовній заяві позивачем на зазначено цю особу як відповідача чи співвідповідача за позовними вимогами. Згідно із статтею 206 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняття визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Не заслуговують на увагу і доводи позивача щодо поважності при чин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини. Зокрема, проживання позивача в смт.Міжгір`ї, а спадкодавця за заповітом в селі Подобовець, Міжгірського району не можна вважати віддаленим. Адже ці населені пункти знаходяться на відстані всього 25 км. один від одного географічно. Окрім цього, позивачу було достовірно відомо про наявність і зміст заповіту, бо він є держателем одного з примірників заповіту, що особисто ви знав у судовому засіданні. Не заслуговує на увагу і посилання позивача на карантин, уведений в Україні у зв`язку з пандемією вірусної хвороби covid 19 з огляду на таке обґрунтування. По перше, карантинні правил а і обмеження введені в дію в березні 2020 року, тобто після спливу більше трьох років з дня смерті спадкодавця. По друге, карантинні обмеження мали місце з часу їх введення як посиленими обмеженнями і заборонами,так і з послабленням та скасуванням таких обмежень, тобто введенням «зелених зон» у тому числі й на Закарпатті. Отже, зазначена причина не є поважною. Касаційний Цивільний суд Верховного суду у постановах від 31.01.2020 справа № 450/1383/18, від 31.01.2020 справа № 487/2375/18, від 20.01.2021 справа № 752/11156/18-ц, від 11.08.2021 справа № 720/1079/19 висловив таку правову позицію. Оцінка поважності пропуску строку для подання нотаріальній конторі заяви про прийняття спадщини у першу чергу має стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для прийняття спадщини. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шести місячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріальної контори або до суду. Поважними причинами пропущення строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними,непередбачуваними,істотними труднощами на вчинення цих дій. Відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання закону означає, що правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Отже, позивач не довів суду належними і допустимими доказами свої позовні вимоги, що дає підстави суду відмовити в задоволенні позовних вимог. Судових витрат до стягнення чи повернення не має.

Outcome: dismissed