Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

27 травня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом якому прохала суд стягувати з відповідача аліменти на свою користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач є батьком дитини, добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, інших утриманців не має. Хоча відповідач ніде не працює, але повинен утримувати дитину. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і прохала їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав частково, погодився сплачувати аліменти лише в розмірі 300 грн. Суд вислухавши сторони, дослідивши надані ними докази на підтвердження своїх доводів та заперечень, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 3), від якого мають сина [PERSON], [INFO] батьком якого є відповідач [PERSON] (а.с. 4). Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14.08.2013 року шлюб між сторонами по справі було розірвано. З довідки Волошнівської сільської Ради Роменського району Сумської області № 180 від 21.05.2014 року вбачається, що неповнолітній [PERSON], [INFO] проживає з матір'ю [PERSON] (а.с. 5). Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, що спонукало позивача звернутися з позовом до суду. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. Ці правовідносини регулюються ст. ст. 180, 182, 184, Сімейного кодексу України. Частина 1 ст. 180 СК України передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно роз'яснень, які містяться в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу Вирішуючи питання про стягнення аліментів суд враховує, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає з 01.01.2014 року - 1032 грн. Як встановлено судом, відповідач є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров'я, офіційно не працює і матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, остання перебуває на повному утриманні позивачки. Суд враховує, що незалежно від офіційного працевлаштування, наявності постійного заробітку чи розміру доходу, батько, в силу вимог ст. 180 СК, зобов'язаний утримувати дитину до її повноліття. Така особа не може бути визнана неспроможною сплачувати аліменти в достатньому розмірі, якщо вона будучи працездатною, повноцінно не працює без поважних причин. Крім того, відповідач не надав доказів, що у нього є будь-які проблеми зі здоров'ям, що він вживав заходів до належного працевлаштування, в тому числі і через центр зайнятості населення, домовленість про утримання дитини між сторонами не досягнута. Виходячи з встановлених обставин справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість і повинен сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 425 грн. На думку суду, вказаний розмір аліментів є таким, що враховує інтереси дитини, позивача та не порушує прав відповідача, який сам добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини в належному розмірі не надає, хоча має можливість і повинен її надавати, враховуючи його вік та спроможність працювати.

Outcome: partial