Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

27 березня 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором від 28 серпня 2008 року в сумі 3900,26 доларів США, що еквівалентно 105385 грн. 03 коп., з якої 2800,26 доларів США - заборгованість за кредитом та 1100 доларів США заборгованість по відсоткам. У судове засідання представник позивача не зявився, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідачі у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 січня 2010 року вже було стягнуто тіло кредиту за вказаним кредитним договором, а відсотки в сумі 1100 доларів США позивачем нараховано не зрозуміло за який період, оскільки рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 червня 2012 року було стягнуто відсотки за користування кредитом за період з 12.08.2009 року по 11.05.2012 року в сумі 4637,97 доларів США. Крім того, відповідачі вказали, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 червня 2012 року у задоволенні позовних вимог, заявлених до [PERSON], позивачу було відмовлено і цим рішенням суду встановлено, що порука припинилася, дане рішення суду набрало законної сили, а тому відсутні підстави для стягнення боргу з поручителя, у звязку з чим відповідачі просили суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Заслухавши пояснення відповідачів та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 28 серпня 2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 247004-СRED, відповідно до якого відповідач отримала кредит на споживчі цілі в сумі 5000 доларів США зі сплатою відсотків за користування ним з кінцевим терміном повернення до 13 листопада 2009 року (а/с 11-13). В забезпечення виконання вказаного кредитного договору між позивачем та [PERSON] 28 серпня 2008 року також було укладено договір поруки, за яким остання взяла на себе зобовязання нести солідарну відповідальність перед банком нарівні з [PERSON] за кредитним договором (а/с 15). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 січня 2010 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» 4999,35 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 40000 грн. 80 коп. заборгованості за договором № 247004-СRED від 28.08.2008 року. З рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 січня 2010 року вбачається, що заборгованість у відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором виникла станом на 11 серпня 2009 року і складається з заборгованості за кредитом в сумі 3965,92 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 765,56 доларів США, штрафів в сумі 31,29 доларів США та 236,57 доларів США. Крім того, рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 червня 2012 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за відсотками за кредитним договором № 247004 від 28.08.2008 року за період з 12.08.2009 року по 11.05.2012 року в сумі 4637,97 доларів США (чотири тисячі шістсот тридцять сім доларів 97 центів), а також штрафи нараховані відповідно до п. 5.10 кредитного договору в сумі 250 грн. та 231,90 доларів США. В іншій частині позовних вимог, заявлених до [PERSON], відмовлено. Як зазначено позивачем у позовній заяві, відповідач [PERSON] станом на 21 лютого 2017 року має заборгованість за кредитним договором № 247004-СRED від 28 серпня 2008 року в сумі 14208,55 доларів США, з якої 2800,26 доларів США заборгованість за кредитом та 11408,29 доларів США заборгованість по відсоткам. Проте, позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 3900,26 доларів США, що еквівалентно 105385 грн. 03 коп., з якої 2800,26 доларів США - заборгованість за кредитом та 1100 доларів США заборгованість по відсоткам. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 липня 2017 року провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині вимог про стягнення з відповідачів заборгованості за тілом кредиту в сумі 2800,26 доларів США за кредитним договором № 247004-СRED від 28 серпня 2008 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України. Як зазначив у п. 17 Постанови № 5 від 30 березня 2012 року пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи викладене вище, а також те, що заборгованість за кредитним договором у повному обсязі не погашена, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості по нарахованим відсоткам в сумі 1100 доларів США, що виникла станом на 21 лютого 2017 року. Проте, суд не вбачає підстав для стягнення заборгованості по відсоткам з солідарного боржника [PERSON], виходячи з наступного. Частина 1 ст. 553 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. З позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором позивач звертався 06 листопада 2009 року лише до основного боржника [PERSON], вимоги до поручителя не заявлялися, у звязку з чим рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 січня 2010 року сума боргу стягнута лише з боржника [PERSON]. Крім того, рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 червня 2012 року були встановлені дані обставини і у задоволенні позову до поручителя [PERSON] позивачу було відмовлено у звязку з припиненням поруки (рішення набрало законної сили і сторонами не оскаржувалося). Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з поручителя боргу по процентам не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України порука [PERSON] по кредитному договору припинена, про що зазначив суд у рішенні від 13 червня 2012 року у справі № 2506/2877/2012. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial