Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

28.11.2013 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилається на те, що 02.09.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CVXWRX02600112, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3289,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 21.11.2013 року відповідач має заборгованість - 30 388,86 грн., яка складається з: 2514,94 грн. - заборгованість за кредитом; 2,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1376,76 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 24571,88 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1423,28 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість на загальну суму 30 388,86 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але від нього на адресу суду надійшла заява в якій він просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить провести заочний розгляд по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. На підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» слід задовольнити. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 02.09.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № CVXWRX02600112, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 3289,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 21.11.2013 року відповідач має заборгованість - 30 388,86 грн., яка складається з: 2514,94 грн. - заборгованість за кредитом; 2,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1376,76 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 24571,88 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1423,28 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку установленому договором. Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватись належними чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Вказані вище обставини стверджуються взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими. Враховуючи викладене вище суд вважає, що позовна заява публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню і з відповідача слід стягнути на користь позивача борг в сумі 30388 гривень 86 копійок . Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 303 гривні 89 копійок. Враховуючи викладене вище, на підставі ч.1 ст.61 Конституції України, ст.ст. 509, 525, 526, 549, 550, 551, 553, 554, 610 - 612, 623, 625, 629, 1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved