Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

27.01.2014 [PERSON] звернулася до суду з позовом про встановлення факту належності їй на праві приватної власності частки квартири [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги наступним. До 2005 року вона проживала в неприватизованій двохкімнатній квартирі [ADDRESS] зі своєю матір'ю [PERSON] та братом [PERSON] Зазначає, що братом було запропоновано продати вищезазначену квартиру, а замість неї купити іншу. У зв'язку з чим квартиру було приватизовано та оформлено довіреність на брата - відповідача [PERSON] для її продажу. В подальшому останнім продано квартиру [ADDRESS], а замість неї куплено іншу - квартиру [ADDRESS]. Відповідач повідомив, що співвласниками придбаної квартири являються вона, їх мати та він у рівних частинах, з різниці продажу вона та мати отримали по 200 доларів США. Після переїзду до придбаної квартири для проживання, вона не могла зареєструвати нове місце проживання у зв'язку з тим, що у квартирі була прописана громадянка [PERSON], котра виїхала у Росію на постійне місце проживання, а виписати останню можливо лише через судові органи. У подальшому так склалися обставини, що мати померла, а позивач в період з 26.03.2007 по 26.06.2012 відбувала покарання у виправній колонії № 34 м. Дніпродзержинська. Після закінчення відбування покарання, вона повернулась за останнім місцем проживання в квартиру [ADDRESS], проте їй відчинили двері квартиранти, котрі повідомили, що винаймають дану квартиру на підставі усного договору оренди з [PERSON] При зверненні до брата, останній пояснив, що спірна квартира належить йому на праві приватної власності, ним було відмовлено у наданні їй притулку. На даний час позивач тимчасово мешкає в Чернігівському центрі соціальної адаптації бездомних та безпритульних. В судовому засіданні позивач та представник позивача позов підтримали, з підстав викладеними у ньому. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, вказав на те, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] в цілому, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступник підстав. Судом встановлено, що 14.05.2005 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (а.с.25). Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.06.2005, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу (а.с.26). Таким чином, на день ухвалення рішення, право власності на спірну квартиру зареєстровано за відповідачем [PERSON], що також підтверджується витребуваною на запит суду Інформаційною довідкою з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.22-23). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З аналізу вказаної норми вбачається, що позови про визнання права власності спрямовані на усунення перешкод у здійсненні власником свого права і виключення домагань на приналежне власнику майно за допомогою підтвердження в судовому порядку факту належності йому спірного майна на праві власності. Встановлення судом факту володіння будівлею на праві власності можливе, якщо у заявника загублено або втрачено правовстановлюючий документ на будівлю та зазначений факт не може бути підтверджений у позасудовому порядку. Проте, як встановлено у судовому засіданні, власником спірної квартири є відповідач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 14.05.2005. Позивачем [PERSON] правовстановлюючі документи, які б засвідчували її право власності на спірну квартиру втрачені не були. Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку про те, що відсутні правові підстави для встановлення факту належності позивачу на праві власності частки квартири [ADDRESS], а тому в задоволенні позову має бути відмовлено.

Outcome: dismissed