Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

27.09.2019 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви посилається на те, що [INFO] помер [PERSON] , після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,35 га, розташованої на території Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області. Після смерті спадкодавця заявник вважав, що прийняв спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України як такий, що постійно проживав разом зі спадкодавцем та заяву про відмову від спадщини не подавав. Однак при зверненні до Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем. Тому заявник просить встановити, факт постійного проживання його як спадкоємця разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Череватій В. І. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Ухвалою суду від 21 жовтня 2019 року провадження у справі відкрито. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] - адвокат Старенков О. Ю. заяву підтримав повністю та просив суд заяву задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, та вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають з питань, пов`язаних з правом особи на спадкування, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися положеннями Цивільного кодексу України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , про що 29 липня 2015 року складено відповідний актовий запис № 466 (а. с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,35 га, розташованої на території Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області. Дана обставина підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 066579, виданого на підставі рішення XVIII сесії XXIII скликання Павлівської сільської Ради народних депутатів Арцизького району Одеської області від 03.10.2001 року № 102 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на земля за № 496 (а. с. 12). При зверненні до державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенко І. П. з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом, заявнику [PERSON] було відмовлено з наступних підстав: відсутній факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.12.2018 року № 2298/02-14 (а. с. 6). Встановлення факту постійного проживання заявнику необхідно для отримання в органах нотаріату Свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця. Факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується копією довідки, виданої Виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області № 389 від 12.03.2019 року відповідно до якої заявник проживав разом з [PERSON] та вели спільне господарство по день смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с. 10, 11). Відповідно до копії акту опитування свідків від 12.03.2019 року, встановлено, що [PERSON] дійсно проживав сумісно з [PERSON] та вели спільне господарство з 2009 року по день смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а. с. 13). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23 травня 1990 року, заявник [PERSON] народився [INFO] і його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13 грудня 2014 року, актовий запис № 744 (а.с. 7, 9). Відповідно до копії довідки, виданої виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області від 21.11.2018 року № 1246, [PERSON] мешкав спільно з [PERSON] , яка померла [INFO] з 1988 року по день її смерті за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17). Як вбачається з відповіді відділу адресно - довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області, яка надійшла на адресу суду 18.10.2019 року, та матеріалів справи, заявник по наявній справі [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 25). Як вбачається з повідомлення державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Головного територіального управління юстиції в Одеській області Панашенко І. П. від 26.10.2019 року № 1810/01-16, Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , спадкоємцем за законом є [PERSON] , який подав заяву на прийняття спадщини - 29.11.2018 року за № 1259, та додана до спадкової справи № 538/2018. Свідоцтва про право на спадщину станом на 26.10.2019 року - не видавались. В судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт того, що заявник [PERSON] , [INFO] , дійсно проживав разом з [PERSON] по день його смерті, яка наступила [INFO] в [ADDRESS] та вів з ним спільне господарство. Спочатку [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю [PERSON] та [PERSON] , які були пов`язані спільним побутом, а потім після смерті матері, залишився проживати за зазначеною адресою разом з [PERSON] до дня його смерті, яка наступила [INFO] та вів з ним спільне господарство. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених свідками, в зв`язку з тим, що даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи встановлено не було, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Тобто, факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується матеріалами справи, зокрема, довідками, виданими Виконавчим комітетом Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області та поясненням свідків в судовому засіданні. У відповідності до положень п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. В силу ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Як встановлено у судовому засіданні, на день своєї смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та проживав разом із заявником (а. с. 11). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Таким чином, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п`ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім`єю. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. До спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Суд бере до уваги досліджені у справі докази та доходить висновку, що вони містять інформацію щодо предмету доказування, з них можливо встановити дійсні обставини справи та дійти висновку, що [PERSON] дійсно проживав із спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини, в зв`язку з чим у нього виникло право на спадщину після смерті [PERSON] , а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved