Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

26 січня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив суд ухвалити рішення, на підставі якого стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за договором позики грошей, що складає - 1 180 120, 48 (один мільйон сто вісімдесят тисяч сто двадцять) гривень 48 копійок, в тому числі: суму боргу за договором позики - 40 000 (сорок тисяч) доларів США, що станом на дату подачі позову відповідно до курсу Національного банку України складає 1 154 592, 92 (один мільйон сто пятдесят чотири тисячі пятсот девяносто дві) гривні 92 копійки, та три відсотки річних від суми за договором, що складає 25 527, 56 (двадцять пять тисяч пятсот двадцять сім) гривень 56 копійок, та судовий збір. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29 грудня 2016 року відповідач [PERSON] під розписку позичив у нього грошові кошти в розмірі 40 000 (сорок тисяч) доларів США, які зобовязувався повернути в строк визначений у розписці, а саме: до 01.05.2017 року. Факт отримання відповідачем грошей та взяття на себе майнових зобов'язань підтверджується розпискою, яка була власноручно написана відповідачем . Однак, кошти відповідачем не повернуті. В наявності порушено його право на повернення належного йому майна, в даному випадку грошових коштів. У зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] [PERSON] який діє на підставі довіреності, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Також додав до заяви оригінал розписки від 29.12.2016 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без його участі не надав. Представник відповідача [PERSON] - адвокат [PERSON] з матеріалами справи ознайомився 24.04.2018 року. Заперечення щодо позову не надав. Згідно ч.2 ст. 43 ЦПК України, відповідач зобовязаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобовязує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом предявленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача, на думку суду, свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів . У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 29.12.2016 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів. Згідно Договору позики позивач передав у власність відповідачу грошові кошти у розмірі 40 тис. доларів США, з терміном повернення до 29.12.2016 року включно. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Відповідно до норм статей 1046, 1047 ЦК України договір позики за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов'язанням повернення) певної грошової суми, так і дата її отримання. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] зобов'язання з повернення коштів у строк, обумовлений договором позики не виконав. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В ст. 526 ЦК України зазначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивачем було надано суду оригінал розписки від 29.12.2016 року. Наявність оригіналу розписки в кредитора свідчить про існування невиконаного зобов'язання. Таким чином, судом було встановлено, що відповідач [PERSON] порушив умови договору позики щодо своєчасного повернення суми отриманої позики, у зв'язку з чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача суму боргу, яка була ним отримана від позивача за договором позики та яку просить стягнути позивач. Стаття 610 ЦК України встановлює, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~625\~ЦК України\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідач прострочив виконання зобовязання на момент подачі позову до суду на 269 днів та сума прострочки складає 25527,56 грн. Частина 4 статті 631 ЦК України встановлює, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Аналізуючи наведені обставини, досліджені докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за вказаним вище договором позики. Окрім того, на підставі вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений відповідно до квитанції від 24.12.2017 р. року у сумі 8810 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved