overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

27.08.2015 року позивач звернувся з указаним позовом до відповідача ,указав, що відповідач мешкає за адресою [ADDRESS] послуги за теплопостачання сплачує не своєчасно , має заборгованість за надані послуги з 1.09.2007 року по 1.03.2015 року 3689,26 гривень копійок . Добровільно сплатити зазначений борг відповідач відмовився ,просив стягнути з відповідача указану заборгованість за надані комунальні послуги та за судові витрати З пояснень представника позивача вбачається ,що вона підтримує позовні вимоги ,просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з,явився про час та дату розгляду справи його було повідомлено . Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: Відповідач мешкає у зазначеній квартирі це свідчить про сформовані між сторонами відношеннях , зв'язані з наданням і одержанням комунальних послуг у процесі експлуатації житлового фонду,вказана заборгованість підтверджується наданою довідкою позивача ,зазначену суму і слід стягнути з відповідача на користь позивача ,так як відповідно ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги стягується крім квартплати , по затверджених тарифах і повинна вноситися власниками житла вчасно .Невиконання відповідачем цього зобов'язання спричинило порушення прав позивача на одержання плати за надані комунальні послуги і тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до довідки відповідач є інвалідом 2 группи ,якого відповідно до Закону України про судовий збір і ст. 88 ЦПК України звільнено від оплати судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

27.08.2015 року позивач звернулась в суд з позовом, у якому просить стягувати з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до досягнення донькою Веронікою, [INFO], трирічного віку. Вимоги обґрунтовані тим, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 02.11.2013 року. Від шлюбу в них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач не дає коштів на її утримання і утримання дитини. Вона отримує лише допомогу на дитину. Відповідач працює неофіційно, займається ремонтними роботами. Оскільки вона проживає з дитиною, вважає, що відповідач, як батько дитини, зобовязаний утримувати її до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, пославшись на обставини, викладені у заяві, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що на розгляді у суді перебуває справа про стягнення з нього аліментів на дитину. Утримувати позивача він не має можливості, оскільки на даний час не працює, живе зі своїх заощаджень і цих коштів йому не вистачає на проживання, а інших доходів у нього немає. Крім того, він великі витрати несе на придбання медикаментів у звязку з тим, що травмував руку. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставин справи, суд дійшов висновку про відмову в позові з огляду на таке. Судом установлено, що сторони з 02.11.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія 1-СГ №222528 від 02.11.2015 року . Від шлюбу у сторін є донька Вероніка, [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження, серії А, частина 1, в акті під № 36 та довідкою Генерального консульства України в Мілані. Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Отже, виникнення у дружини після розірвання шлюбу, з якою проживає дитина, права на утримання обумовлене наявністю у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу. У судовому засіданні встановлено, що відповідач не працює, інших доходів у нього немає. Тому, з урахуванням незадовільного майнового становища відповідача, суд дійшов висновку про неможливість надання ним позивачеві матеріальної допомоги, у звязку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити. Відповідно до положення ч. 1 ст.\~60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин, які б підтверджували змогу відповідача сплачувати кошти на утримання дружини до досягнення їхньою дитиною трирічного віку, зокрема про наявність доходів, на які посилається позивач, останньою не подано, тому ці її доводи на увагу не заслуговують.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

27.08.2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання особи таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS], з підстав, передбачених ст. 71 ЖК України, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач за вищевказаною адресою не проживає з 2010 року та не сплачує нарахування по квартирній платі та комунальним послугам. Позивач в судове засідання не з'явилась, надійшла заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про місце та час розгляду справи повідомлялась через оголошення у пресі, що відповідає вимогам п. 9 статті 74 ЦПК України. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач є квартиронаймачем [ADDRESS]. Крім неї в даній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до актів від 30.06.2015 року, 31.07.2015 року, 24.04.2015 року. 26.03.2015 року, 26.05.2015 року, затверджених начальником дільниці з обслуговування житлового фонду №1 комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради, [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з 2010 року і по теперішній час. Відповідно до акту від 20.10.2015 року, затвердженого начальником дільниці з обслуговування житлового фонду №1 комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради, [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з серпня 2015 року і по теперішній час. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За таких обставин, позовні вимоги про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст.71 ЖК України підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

27.08.2015 року позивач звернулася до суду з позовом. Зазначала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного проживання мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На даний час діти знаходиться на утриманні позивачки, відповідач ухиляється від їх утримання. Матеріальної допомоги на їх утримання не надає. У звязку із цим позивачка просить стягувати на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, що відповідно до ст. 174 ЦПК України є підставою для задоволення позову. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідач є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.3,4). Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 2, 3 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Позов позивачкою подано 27.08.2015 року (а.с. 1). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Суд вважає, вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано письмових заперечень проти позову і доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість. З огляду на це, суд вважає, що, згідно із ст. 183 СК України, розмір аліментів може бути визначений у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу) відповідача. Позивач при зверненні до суду від сплати судового збору була звільнена на підставі п. 3 ст. 5 Закону України Про судовий збір, а тому у відповідності із ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 243,60 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

27.08.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини і свої доводи обґрунтовує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не робить, тому вона змушена звернутися до суду. Просить стягнути з відповідача 1/4 частину його доходів. Позивач у зал судового засідання не з'явилась, але надала до суду заяву слухати справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач у зал суду не з'явився, але був сповіщений належним чином про день та час слухання справи. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження дитини, свідоцтва про укладання шлюбу, встановлено, що від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. У відповідності зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ст.183 СК України, з відповідача підлягає стягненню аліменти на утримання дитини - у розмірі 1/4 частини його заробітної плати й інших доходів до досягнення дитиною віку повноліття, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 487,20 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 180-183 СК України, ст. ст. 57-60, 62, 64, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

27.08.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Через складні відносини вони припинили спільне життя. Від шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає з нею і знаходиться на її утриманні. На утримання доньки відповідач матеріальної допомоги не оказує, і не бажає добровільно це робити, хоча має таку можливість. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки його заробітку і до повноліття дитини, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму щомісяця для дитини відповідного віку. Згідно письмової заяви просить слухати справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до суду не зявився за невідомої суду причини, хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений за місцем реєстрації, судовою повісткою. При таких обставинах суд визнає неявку відповідача неповажною, вважає за можливе слухати справу у відсутності відповідача, ухвалити заочне рішення. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно копії свідоцтвапро народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.4). Як вбачається з довідки Кооперативного обєднання «ЖБК» від 26.08.2015 року, [PERSON] зареєстрована разом з матірю [PERSON] за адресою: м. Краматорськ, [PERSON], 16-24. (а.с.5). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісяця підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

27.08.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Через складні відносини вони припинили спільне життя. Від шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Донька проживає з нею і знаходиться на її утриманні. На утримання доньки відповідач матеріальної допомоги не оказує, і не бажає добровільно це робити, хоча має таку можливість. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки його заробітку і до повноліття дитини, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму щомісяця для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що він не проти, того щоб з нього стягували аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частки його заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму щомісяця для дитини відповідного віку та до повноліття дитини. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно копії свідоцтвапро народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України,\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісяця підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

27.08.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 07 серпня 1993 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 56. Позивач до судового засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, часу на примирення не надавати, проти винесення заочного рішення не заперечував, розглядати справу за його відсутності. Позивач у своїх поясненнях посилається на те, що між сторонами по справі шлюбні відносини припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. На даний час шлюб існує лише формально, подальше збереження сім'ї неможливо. Відповідач до судового засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливе при обставинах, зазначених позивачем. Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка - [PERSON] та жінки - [PERSON] й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Також судом враховується той факт, що один із членів сім'ї (чоловік чи жінка) або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України) й це право підлягає судовому захисту. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя. Враховуючи викладене та задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги згоду позивача на розірвання шлюбу і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають сторону наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 3 ст. 105 СК України). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

27.08.2015 року позивач ТОВ Артемівськ енергія звернувся до суду з заявою, в якій вказує, що відповідачу по справі [PERSON], яка за адресою: м. Артемівськ Донецької області, вул. Сибірцева, 214/33, підприємство ТОВ Артемівськ-енергія регулярно надає послуги по постачанню теплової енергії, за які необхідно щомісячно вносити плату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляється від сплати вартості наданих йому послуг і, не зважаючи на попередження, у добровільному порядку заборгованість, яка утворилася за період з 01.10.2011 року по 01.04.2015 року, не погашає. Розмір заборгованості за вказаний період складає 2 264 грн. 29 коп. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану суму боргу, а також судовий збір. У судове засідання представник позивача, яка діє на підставі довіреності, не зявилася, надала заяву, в якій вказала, що на вимогах позовної заяви наполягає та просить їх задовольнити, також просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявилася, вона у встановленому законом порядку була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки вона суд не сповістила, від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач дійсно зареєстрована за адресою: [INFO]. ТОВ Артемівськ енергія дійсно надає їй послуги по теплопостачанню за вказаною адресою. Порядок надання послуг та розрахунків встановлено відповідно до Закону України Про житлово-комунальні послуги, а також Правилами надання послуг по централізованому опаленню, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Згідно зі ст. 32 Закону України Про житлово комунальні послуги та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по постачанню теплової енергії і гарячого водопостачання стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Судом встановлено, що відповідач дійсно не виконує своїх обовязків по оплаті за надані йому послуги і має заборгованість, що виникла за період з 01.10.2011 року по 01.04.2015 року у розмірі 2\~264 грн. 29 коп. Це підтверджується витягом з особового рахунку № 3801, відкритого на імя [PERSON] Крім того, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Ці кошти також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Беручи до уваги наведене,

Outcome: approved