Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

27 вересня 2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , в якій позивач зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається із земельної ділянки, розташованої на території Чернівської сільської ради Глухівського району. [PERSON] за життя склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] .. Позивач звернулась до нотаріуса з метою прийняття спадщини, проте їй було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого законом строку на прийняття спадщини. Також мотивує свої вимоги тим, що пропустила строк прийняття спадщини з поважних причини, оскільки не знала, що вона є спадкоємцем за заповітом. Тому позивач просить суд визначити їй додатковий строк терміном один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] .. Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 02 жовтня 2019 року по справі відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Сторони в підготовче судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача надійшла заява, у якій вона підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить розглядати справи без її участі та задовольнити позов у повному обсязі (а.с. 26). Чернівська сільська рада надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги [PERSON] визнала. Справу просить розглянути у відсутність представника сільської ради (а.с. 19). Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 5). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Чернівської сільської ради, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.7). За заповітом від 06.11.2008 року [PERSON] , [INFO] , належну їй на праві приватної власності згідно Державного акту серії СМ №066385 земельну ділянку площею 2,07 га заповіла [PERSON] (а.с. 8). Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом. Позивач звернулась до приватного нотаріуса Глухівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини (а.с. 9). З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру вбачається, що є чинний заповіт від імені [PERSON] , спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину відсутні (а.с.22, 23). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, в тому числі, наприклад, і через юридичну необізнаність спадкоємця щодо строку та порядку прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Судом з`ясовано, що позивач мотивує пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини тим, що не знала, що вона є спадкоємцем за заповітом. Суд визнає, що необізнаність позивача щодо існування заповіту на її користь не є достатнім доказом непереборності та істотності труднощів в поданні заяви про прийняття спадщини в строк, однак враховуючи зазначені обставини, а також те, що позивач є спадкоємцем за заповітом, наявність заінтересованості позивача у прийнятті спадщини, визнання позовних вимог відповідачем (а.с. 19), з урахуванням загальних засад цивільного судочинства, а також беручи до уваги принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає, що визначення позивачу (спадкоємцю за заповітом) додаткового строку для прийняття спадщини, не буде суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам, а тому вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини в один місяць, що буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved