Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

26 січня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що з 08.10.2014 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі та від спільного подружнього життя вони мають сина [PERSON], який народився 02.03.2016 року, проте відповідач ухиляється від свого обовязку по матеріальному забезпеченню дитини, яка повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина у добровільному порядку не надає, витрачаючи гроші на свої потреби, інтересами сімії не цікавиться та внаслідок чого вона опинилася в скрутному матеріальному становищі, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом (а.с.1-2). В подальшому, 20.03.2017 року позивач [PERSON] уточила раніше заявлені нею позовні вимоги до [PERSON] про стягнення аліментів та в уточненій позовні заяві в редакції від 20.03.2017 року просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача [PERSON], враховуючи, що останній офіційно працевлаштований та на теперішній час має регулярний дохід та постійне джерело прибутку у вигляді заробітної плати (а.с.34). В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні за підставами, викладеними у позовній заяві (а.с.34,44). В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час і місце слухання справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином, проте надав на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову та стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення сином повноліття (а.с.37). Судом встановлено, що з 08 жовтня 2014 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Василівського районного управління юстиції Запорізької області за актовим записом № 110, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.7). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого батьком записаний [PERSON], відповідач у даній справі та батьківство відповідачем щодо даної дитини не оспорюється (а.с.8). Малолітня дитина зареєстрована та фактично мешкає разом з позивачкою [PERSON] за адресою: с. Широке, вул.Зарічна (Чапаєва) буд.1, що підтверджується довідкою, виданою Широківської сільською радою Василівського району Запорізької області за № 252 від 08.12.2016 року та відповідачем також не оспорюється (а.с.9). Згідно довідки УСЗН Василівської РДА Запорізької області від 30.03.2017 року за № 3-22, [PERSON] знаходиться на обліку в Василівському РУ СЗН та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні першої дитини, загальний розмір якої за період з 01.10.2016 року по 01.04.2017 року становить 5160,00 грн., що підтверджується відповідною довідкою УСЗН Василівської РДА Запорізької області від 30.03.2017 року за № 3-22, оригінал якої є в матеріалах справи (а.с.45). Малолітня дитина [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні позивачки [PERSON], що підтверджується довідкою, виданою Широківської сільською радою Василівського району Запорізької області за № 266 від 16.12.2016 року .(а.с.11). Відповідач [PERSON] зареєстрований та фактично мешкає за адресою: с.Широке, вул. Зарічна (вул..Чапаєва) буд.36 Василівського району Запорізької області, що підтверджується довідкою виданою Широківською сільською радою Василівського району Запорізької області за № 251 від 08.12.2016 року. (а.с.9) Відповідач [PERSON] станом на 28 листопада 2016 року на обліку як безробітний у центрах зайнятості України не перебуває, що підтверджується довідкою виданою Василівським районним центром зайнятості Василівського району Запорізької області за № 966 від 28.11.2016 року (а.с.10). Згідно довідки про доходи, виданої ТОВ «Фора» за №\~457 від 20.03.2017 року, відповідач [PERSON] з 13.12.2016 року дійсно працює в ТОВ «Фора» на посаді обвалювальника мяса та отримує заробітну плату, загальний розмір якої за період з 13.12.2016 року по 01.03.2017 року становить 14810,00 грн. (а.с.46), проте у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина відповідач не надає, хоча має таку можливість. На теперішній час між сторонами домовленості щодо утримання дитини не досягнуто, тому позивачка [PERSON] вимушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень статті 181 Сімейного кодексу України способами виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч.4 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька (матері) та/чи в твердій грошовій сумі. Згідно до положень ст.182 Сімейного кодексу України та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, при визначені розміру аліментів суд враховує:стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього кодексу. Відповідно до положень ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно вимог статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] та в подальшому уточнені позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, крім того, визнані відповідачем у повному обсязі, тому відповідно до положень ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню, та враховуючи матеріальне та сімейне становище відповідача, який є фізично здоровою та працездатною особою, на теперішній час офіційно працевлаштований, має регулярний дохід та постійне джерело прибутку, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не перебуває, на утриманні непрацездатних батьків не має, на користь інших осіб аліменти не сплачує, тому суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на користь позивачки [PERSON] у визначеній нею ? частці доходів (заробітку) відповідача щомісячно, та приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі та вважає необхідним стягнути в судовому порядку з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду, тобто з 26.01.2017 року, та до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до положень ст.ст.79,88 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, а саме: з відповідача [PERSON] підлягають стягненню в дохід держави судовий збір за предявлення до суду позову майнового характеру, розмір якого з 01.01.2017 року становить 640 грн., оскільки позивачка [PERSON] по даній категорії справ про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved