Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

27 липня 2017 року [PERSON] звернувся в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачкою він перебуває у шлюбі з 05 червня 2004 року; шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Баглійського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за актовим записом № 82. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з березня 2017 року і на теперішній час вони проживають окремо, у кожного своє особисте життя. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів, зникли почуття взаємної поваги та розуміння, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна та місце проживання дитини сторони не мають. В судовому засіданні позивач [PERSON] зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати, на примирення категорично не погоджується; пояснив, що з березня 2017 року з відповідачкою припинені подружні стосунки, причиною стало те, що відповідачка зловживає спиртними напоями. За час, що був наданий судом для примирення за клопотанням відповідачки кроків до відновлення подружніх стосунків ні він, ні відповідачка не робили. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги не визнає, заперечує проти розірвання шлюбу, так як вважає, що будуть порушені її житлові права, оскільки позивач може позбавити її житла, що знаходиться у його власності. Ухвалою суду від 04 вересня 2017 року за клопотанням відповідачки сторонам надавався строк для примирення тривалістю три місяці. Ухвалою суду від 04 грудня 2017 року за клопотанням відповідачки сторонам повторно надавався строк для примирення тривалістю три місці. Суд, вислухавши позивача та відповідачку, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 05 червня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Баглійського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за актовим записом № 82 (л.с. 7). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (л.с. 7). Як зазначив позивач і проти чого не заперечувала відповідачка, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з березня 2017 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачкою подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна та місце проживання дитини сторони не мають. Причиною фактичного припинення подружніх стосунків згідно позовної заяви стало те, що зникли почуття взаємної поваги та розуміння, мала місце несумісність характерів. Як позивач, так і відповідачка не назвали суду будь-яких спроб з їх боку протягом часу для примирення тривалістю три місяці до налагодження подружніх стосунків. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу стане примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України, - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати інтересам сторін; адже, незважаючи на те, що суд надавав можливість сторонам зберегти сім'ю, надаючи час для примирення, позитивним результатом для збереження сім'ї це не стало, тому суд вважає, що за таких обставин шлюб між сторонами збережений бути не може і позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved