Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

26 лютого 2020 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ст. ст. 509, 526, 530, 610, 629, 642 ЦК України, просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 лютого 2020 року в розмірі 20071,47 гривень, а також понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2102 гривні. Позов обґрунтовується тим, що КП «УЖКГ» з 01.11.2014 року відповідно до п. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV, в редакції від 10.04.2014 року, що діяла під час виникнення спірних правовідносин, як теплопостачальна організація, є виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання. Постачання теплової енергії позивачем здійснюється на підставі ліцензії № 1515 (№500119), виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на підставі рішення від 18.10.2010 та переоформленої рішенням від 03.11.2015 № 2700. Послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання позивачем здійснюються на підставі договору, який був розроблений відповідно до підпункту 3 пункту 2 статті 21 Закону України № 1875-IV на основі типового договору на комунальні послуги. Позивач здійснює постійну діяльність з укладання договорів в письмовому вигляді на першу вимогу споживача. Відповідно до пункту 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до п. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір, зокрема, на послуги централізованого опалення і гарячого водопостачання з фізичними особами, які не є суб`єктами господарювання, є договором приєднання. Згідно з свідоцтвом про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження генерального директора ВО «Чорнобильська АЕС» № 766-пр від 03.11.1994 року, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Право спільної сумісної власності зареєстровано 28.12.1994 року в Комунальному підприємстві АРБ Славутицьке міське бюро технічної інвентаризації. Ця квартира забезпечена технічною можливістю фактично отримувати/споживати комунальні послуги, оскільки будинок [ADDRESS] підключений до загальноміських систем централізованого опалення, водопостачання та водовідведення, такі послуги вказаній квартирі надаються постійно за тарифами, які встановлені уповноваженими органами. Відповідач від зазначених послуг не відмовлялася, будь-яких актів-претензій щодо неналежної якості послуг або відсутності послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання в періоди їх надання не надсилала. Позивачем, з метою реалізації норм закону, був розроблений відповідний проект договору. 16.01.2007 року між [PERSON] та КП «ЖКЦ» був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № 4587. За предметом даного договору виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. За умовами п. 9 Розділу «Оплата спожитих послуг» договору розрахунковим періодом є календарний місяць, якщо інше не визначено договором. Оплата послуг здійснюється не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим. В період з листопада 2014 року відповідач споживав надані йому послуги, тим самим здійснюючи дії, які відповідно до пункту 2 ст. 642 ЦК України, є прийняттям запропонованого договору. Тобто між виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання КП «УЖКГ» і споживачем послуг за адресою: [ADDRESS] , є зобов`язання у вигляді умов запропонованого виконавцем послуг і прийнятого споживачем послуг договору приєднання. Одним із обов`язків споживача житлово-комунальних послуг, передбаченого підпунктом 5 пункту 3 статті 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» (діючого під час виникнення спірних правовідносин) є оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Відповідно до пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, відповідач повинен виконувати обов`язок по оплаті наданих протягом кожного місяця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання не пізніше 20 числа кожного місяця, що настає за розрахунковим. З листопада 2014 року у зв`язку з неповнотою і нерегулярністю виконання споживачем обов`язків по сплаті наданих послуг почала накопичуватись заборгованість, яка станом на 01.02.2020 року склала 20071,47 гривень. Дана обставина є свідченням неналежного виконання відповідачем прийнятого на себе зобов`язання. На момент подачі позовної заяви новий договір з відповідачем не укладався, термін, встановлений для укладення договорів не закінчився. В зв`язку з тим, що відповідачем зобов`язання порушуються, то у позивача виникло право вимоги і право на судовий захист у вигляді звернення до суду з позовною заявою про примусове стягнення з відповідача заборгованості по оплаті наданих позивачем послуг. Ухвалою судді від 06 березня 2020 року, після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, та призначено судовий розгляд справи на 03 квітня 2020 року. Ухвалою суду від 03 квітня 2020 року розгляд справи було відкладено на 22 квітня 2020 року на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, а також залучено до участі у справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , як третіх осіб, які не заявляють самостійні позовні вимоги щодо предмету спору. 22 квітня 2020 року судовий розгляд справи було відкладено на 12 травня 2020 року на підставі п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України та постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19», із змінами, та у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. 12 травня 2020 року судовий розгляд справи було відкладено на 25 червня 2020 року на підставі п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України та постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19», із змінами, та у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Позивач свого представника в судове засідання не направив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До канцелярії суду подано заяву директора КП «УЖКГ» про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якій він просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також за місцем реєстрації, проте конверт із судовою повісткою повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Заяви про розгляд справи за його відсутності, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надійшло, відзив на позовну заяву не подано. Треті особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися в порядку ст. ст.128-130 ЦПК України, проте конверти із судовими повістками повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». За наявності умов, передбачених ст. ст. 280-282 ЦПК України, згідно до ухвали суду від 25 червня 2020 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про право власності, виданого на підставі розпорядження генерального директора ВО «Чорнобильська АЕС» № 766-пр від 03.11.1994 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної сумісної власності квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Право спільної сумісної власності зареєстровано 28.12.1994 року в Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації, запис у реєстровій книзі № 343/19 (а. с. 10). 16.01.2007 року між КП «ЖКЦ» в особі директора Жаболенко Ірини Миколаївни та [PERSON] було укладеного договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (а. с. 11-14). Як вбачається з матеріалів справи, будинок [ADDRESS] підключений до загальноміських систем централізованого опалення, водопостачання та водовідведення. Відповідно до ч.1ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. За змістом ч.3 вказаної статті співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном. Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 10.04.2014 року № 1875- ІV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 1574-49-VІ від 03.10.2014 року, як теплопостачальна організація, з 1 листопада 2014 року є виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання (а. с. 33-34). Постачання теплової енергії позивачем здійснюється на підставі ліцензії серії АГ № 500119, виданої 01.12.2010 року Національною комісією регулювання електроенергетики України, яка відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.11.2015 року № 2700, переоформлена на безстрокову (а. с. 20-21). Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875- ІV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ, який введений в дію з 01 травня 2019 року, та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч. 1). Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2). Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875- ІV, чинного на час виникнення спірних відносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Як зазначено у п. 7 статті 26 вказаного Закону, договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових), що укладається виконавцем із споживачем-фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Відповідно до п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Типовий договір затверджений постановою Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 21 липня 2005 р. № 630 (в редакції постанови Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 3 вересня 2009 р. № 933). До позовної заяви позивачем додано договір, який розроблено на підставі типового договору, і який розміщений на офіційному сайті КП «УЖКГ» http://www.ugkh-slavutich.org.ua/index.php/golovna/dogovir-priednannya( а.с. 15-16). Виходячи із змісту пункту 7 статті 26 Закону № 1875- ІV, вказаний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633,634,641,642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Шляхом фактичного споживання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води відповідач приєднався до умов договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, за яким КП «УЖКГ» зобов`язалося своєчасно надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого опалення та гарячої води, а відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договорами. Відповідно до п. 3 розділу VІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом. Такі договори мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону. У разі якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Згідно копії особового рахунку № 1230030190 від 24 лютого 2020 року, споживач комунальних послуг квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , станом на 01.02.2020 року, має заборгованість по комунальним послугам в розмірі 20071,47 гривень, за період з 01 жовтня 2014 року по 01.02. 2020 року (а. с. 17-18). Послуги із забезпечення тепловою енергією у вигляді централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою місця проживання відповідача надавалися КП «УЖКГ», позивачем у справі, згідно з Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875- ІV в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). За змістом статті 14 вказаного Закону залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Пунктом 5 частини 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875- ІV на споживача покладено, зокрема, обов`язок оплачувати житлово - комунальні послуги. Обов`язок сплачувати житлово - комунальні послуги покладено на споживача і п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ. Абзацом 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630). Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2). Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ч. 3). Відповідно до положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з цього, відповідач повинен виконувати обов`язок по оплаті наданих протягом кожного місяця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, про що зазначено у п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630. Враховуючи зазначене, суд погоджується з обґрунтованістю доводів позивача про необхідність задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 20071 гривень 47 копійок. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2102 гривні, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2102 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved