Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

28 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною і визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] [INFO] . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що [PERSON] усіляко перешкоджає та не надає можливості йому зустрічатись із сином, приймати участь у його вихованні. Просив суд визначити йому побачення з дитиною у вихідні дні місяця ( суботу та неділю з 10 до 18 годин) не менше двох разів у місяць з можливістю спілкування та перебування за місце його проживання за адресою : [INFO] , у будні дні місяця з можливістю забирати дитину з дитячого садочку після завершення виховного процесу та спілкуватись з нею з 16 до 20 год. на вулиці , а за несприятливих погодних умовах чи стану здоровя дитини за місцем її постійного проживання за адресою: [INFO]./59. Пояснив, що в період із грудня 2009 року по січень 2014 року проживав спільно з відповідачем. Мають спільну дитину [PERSON] З січня 2014 року сторони проживають окремо. Відповідач забрала дитину та проживає за адресою: [INFO]./59, а відповідач став проживати у своїх батьків за адресою: м. Малин вул. Т. Кантемирівців ,37. [PERSON] створює позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною, а саме коли він приходить перевідати дитину, то відповідач переховує сина та не дозволяє спілкуватись з ним. За місцем проживання позивача створені всі необхідні умови для спілкування з сином. Відповідач заперечила по суті позову. Пояснила, що під час спільного проживання з позивачем народилась дитина [PERSON] [INFO]. З січня 2014 року [PERSON] проживає разом з дитиною за адресою: м. Малин вул. Чорновола,34-б./59. Жодного разу з моменту окремого проживання сторін відповідач не відмовляла безпідставно [PERSON] без врахування інтересів дитини щодо побачення з сином. [PERSON] часто хворіє, у нього є хронічні хвороби , які часто прогресують. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 17 червня 2015 року було вирішено спір між сторонами щодо участі батька у вихованні дитини та визначено, що останній має право на побачення з дитиною у перші вихідні дні місяця суботу або неділю з 10 до 18 год., з попередженням матері дитини за 2 дні та з обовязковим врахуванням режиму дня ( сон, обід), погодних умов, пори року та стану здоровя дитини в присутності матері. Однак незважаючи на дане рішення [PERSON] приходив в інші дні, навіть, коли дитина була хвора або відпочивала, не повідомляв відповідача про намір побачитись з дитиною. При цьому кожен раз позивач вчиняв сварки , ображав [PERSON] в присутності дитини. Після даних побачень син був знервований , погано спав. Під час розгляду справи свідок [PERSON] дала показання, що вона проживає по сусідству з відповідачем. Вона неодноразово бачила, що позивач приходив за місцем проживання [PERSON] та грався з дитиною. Також вона була очевидцем того, що одного разу позивач прийшовши до квартири [PERSON] вчинив сварку та стукав у двері ногами з вимогою відчинити. В цей день [PERSON] вдома не було, оскільки вона з дитиною ходила до лікарні. Свідок [PERSON] підтвердила показання свідка [PERSON] Також додатково зазначила що одного разу її запросила додому [PERSON] та повідомила, що [PERSON] напоїв соком дитину і після даного сину була погано у нього підвищилась температура. Представник органу опіки та піклування позов визнала частково. Просить суд встановити дні побачення позивача з дитиною відповідно до висновку органу опіки та піклування. При надані висновку орган опіки та піклування врахував вік дитини, його стан здоровя і те , що останній потребує постійного режиму ( сон, обід). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Вирішуючи справи даної категорії, судом мають бути враховані інтереси кожного з батьків, направлені як на реалізацію їх прав, передбачених ст.ст. 151,153 СК України так і виконання обов'язків, визначених ст. 150 СК України, а також інтереси самої дитини відповідно до положень ст. 159 СК України. Одним із принципових положень, закріплених в Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.ст. 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частини 1, 2 ст. 15 Закону України « Про охорону дитинства » передбачають, що дитина, яка проживає окремо від одного з батьків, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні, мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано,\~\~що таке спілкування не перешкоджатиме її нормальному вихованню. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Згідно приписів ч. 1,2,3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони спільно проживали без реєстрації шлюбу у період із грудня 2009 року по січень 2014 року. За час спільного проживання народилась дитина [PERSON] [INFO]. (а.с.7). У відповідності до\~\~ч.1 ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Таким чином законодавчо закріплено право на спілкування з дитиною та участі у її вихованні того з батьків, хто не проживає спільно з дитиною та відповідно обов'язок того з батьків, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні такого права. При цьому, таке право\~\~повинно реалізовуватись саме в прямих контактах з дитиною, тобто на побаченні з нею, що є основною формою особистого спілкування. З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами наявність загострених конфліктних відносин між ними, в тому числі і на ґрунті неможливості досягнути домовленостей щодо участі у вихованні та в спілкуванні батька з сином. Питаннями щодо врегулювання відносин між батьками та узгодження порядку спілкування\~\~батька з сином впродовж 2014-2015 років неодноразово займалася служба в справах дітей Малинської міської ради. ( а.с. 10,11). Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Малинської міської ради від 17 листопада 2015 року на підставі наданих сторонами доказів, що містяться в матеріалах справи, актів обстеження умов проживання сторін по справі, психолого педагогічного висновку встановлено, що малолітній [PERSON] проживає разом із своє матірю за адресою: м. Малин по вул. Чорновола,34-б/59. Рішення комісії від 17 червня 2015 року [PERSON] не виконував. Режим дня дитини не враховував. Намагався створити конфліктні ситуації щодо побачень в присутності дитини, станом здоровя дитини в дитячій поліклініці не цікавився. За психолого педагогічним висновком виявлено, що малолітній [PERSON] добре орієнтується в близькому оточені та навколишньому світі, спостерігається близький емоційний контакт дитини з сімєю матері. Враховуючи вищевикладене орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити участь батька у спілкуванні та виховані дитини шляхом побачень у перші вихідні місяця, суботу або неділю з 10.00 год. до 18.00 год. з попередженням матері дитини за 2 дні та з обовязковим врахуванням режиму дня ( сон, обід), погодних умов, пори року та стану здоровя дитини в присутності матері [PERSON]. Суд при ухвалені рішення по суті заявлених вимог враховує вік дитини, факт постійного проживання з матір'ю, висновок органу опіки та піклування, бажання батька більше спілкуватися з сином та погоджується з висновком органу опіки та піклування, однак вважає, що необхідно збільшити дні побачення батька з дитиною та надати можливість батьку спілкуватись з дитиною у день її народження та визначає спосіб участі батька у викохуванні сина наступним чином: у вигляді побачень у перші та четверті вихідні місяця, суботу або неділю з 10.00 год. до 18.00 год. та у день народження сина ( 23 грудня ) з 10.00 год. до 18.00 год.\~з попередженням матері дитини за 2 дні та з обовязковим врахуванням режиму дня ( сон, обід), погодних умов, пори року та стану здоровя дитини в присутності матері. Такий\~\~спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною відповідатиме\~\~можливості дитини в повній мірі сприйняти спілкування кожного з батьків та отримати від цього достатню кількість виховних заходів кожного з них в такому ритмі, який не буде порушувати виховний та дошкільний графік дитини. Даний спосіб надасть можливість батькам піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток з визначенням достатнього часу для цього. При цьому, встановлення такого способу участі батька у вихованні та спілкуванні з сином не перешкоджає йому з досягненням дитиною більш старшого віку ставити питання про збільшення часу спілкування. В решті вимог позивача щодо встановлення способу участі у виховані дитини слід відмовити. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 487,20 грн.

Outcome: partial