Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

28.08.2015 р. позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, у якому просили визнати право власності у порядку спадкування за законом як спадкоємцями першої черги за [PERSON] на 1/ 3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: м. Харків,вул.. Черноземна,2; 1/3 частину нежилого приміщення 1 поверху № Х1-ХШ у житловому будинку літ «А-9» у будинку № 3 по Профспілковому бульвару у м. Харкові та 1/ 3 частину автомобіля марки Mazda 929, реєстраційний номер [NUMBER], 1989 р.в., що раніше належав [PERSON], який помер 22.11.2014 р. та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом як спадкоємцем першої черги на 1/ 3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: м. Харків,вул.. Черноземна,2; 1/3 частину нежилого приміщення 1 поверху № Х1-ХШ у житловому будинку літ «А-9», що розташований за адресою: м. Харків, Профспілковий бульвар, буд. 3, та 1/ 3 частину автомобіля марки Mazda 929, реєстраційний номер [NUMBER], 1989 р.в. В обґрунтування заявлених вимог зазначали, що 22.11.2014 р. у м. Харкові помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається: - із житлового будинку літ. «А-2», загальною площею 151,4 кв.м., житловою площею 76,3 кв.м, з надвірними будівлями, яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Чорноземна, 2. Дане домоволодіння належить йому на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.03.2011 р.; - нежитлового приміщення 1 поверху № Х1-ХШ у житловому будинку літ «А-9» у будинку № 3 по Профспілковому бульвару у м. Харкові, яке зареєстроване за ФОП [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу; - автомобіля марки Mazda 929, реєстраційний номер [NUMBER], 1989 р.в. Вони у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі вони не можуть, оскільки у них немає оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок та автомобіль,які знаходяться у відповідача і він відмовляється визнавати їх спадкоємцями. У судовому засіданні представник позивачів вимоги підтримав та просив задовольнити, надав пояснення аналогічні вищевикладеним. Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що права позивачів не порушені. Вони не позбавлені можливості звернутися до нотаріуса та отримати свідоцтва про право на спадщину. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, які зявилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 22.11.2014 р. помер [PERSON] (а.с. 6). Після його смерті спадкоємцями за законом є його мати [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON],які звернулися у встановлений законом строк із заявами про прийняття спадщини. Заведено спадкову справу ( а.с.14). Як вбачається із листа приватного нотаріуса [PERSON] від 22.06.2015 року № 154/01-16 в провадженні приватного нотаріуса ХМНО Харківської області є спадкова справа заведена після смерті [PERSON]. Представник [PERSON] звернувся до неї з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на нежитлові приміщення, при цьому документи , що підтверджують право власності [PERSON] на майно не надав. У звязку із чим, йому запропоновано надати оригінали документів, що посвідчують право власності на спадкове майно для їх вивчення та вирішення питання про можливість видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 18). Листом від 02.06.2016 р. № 227/02-14 ПН ХМНО в Харківській області [PERSON], повідомила [PERSON], що у звязку із наявністю у спадковій справі, заведеній після смерті [PERSON] оригіналів правовстановлюючих документів, необхідних для оформлення спадщини та відсутністю будь-яких перешкод для оформлення спадщини, йому запропоновано зявитися до приватного нотаріуса для видачі свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с. 96). Згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорюваня. Статтею 392 ЦК України передбачено власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 2ст. 1296 ЦК України якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судовим розглядом встановлено, що позивачам не відмовлялося приватним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також не виносилося постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідь нотаріуса з проханням надати оригінали правовстановлюючих документів не є відмовою у вчиненні нотаріальної дії, а лише пропозицією надати документи. Як пояснив у судовому засіданні відповідач [PERSON], на пропозицію нотаріуса надати оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно вони були надані. Зазначене свідчить, що права позивачів на спадкове майно не порушені і судовому захисту не підлягають. На підставі викладено суд, приходить до висновку що позовна заява задоволенню не підлягає. Питання про судові витрати вирішено судом на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed