Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

28.12.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, укладений 11.04.2009 року. В обґрунтування позову зазначено, з 2014 року подружні відносини фактично припинені через втрату поваги та порозуміння один до одного, з цього часу подружжя фактично проживає окремо, шлюб існує формально. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] Позивачем зазначено, що майновий спір між ним та відповідачем відсутній. Також, позивачем вказано, що він має намір укласти шлюб з іншою жінкою, а тому даний шлюб необхідно розірвати; збереження сім`ї та відновлення шлюбних відносин в даному випадку неможливе. Вказане і стало підставою звернення до суду з даним позовом. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав суд позов задовольнити. Повідомив суд про відсутність майнового спору та про згоду залишення проживання спільної дитини з матірю. Відповідач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, прохала суд позов задовольнити. Повідомила суд про відсутність майнового спору та про залишення проживання спільної дитини з нею, прізвище прохала залишити їй «Гринько». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд приймає визнання відповідачем позову і приходить до висновку про необхідність ухвалення рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, враховуючи що відповідач позов визнає, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з оригіналом свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ № 173846, що наявне в матеріалах справи (а.с. 4), 11.04.2009 року [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дівоче прізвище Положишник), [INFO], зареєстрували шлюб в Подільському районному у місті Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 40. Подружжя має сина [PERSON], [INFO] Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені з 2014 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спірного майна не мають, що сторонами не заперечується. Спір про місце проживання дитини на момент розгляду справи між сторонами відсутній, відповідачем позов визнано, сторони домовилися, що спільна дитина залишиться проживати разом з матірю (відповідачем по справі). Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливе, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Позивач прохав суд судові витрати в повному обсязі покласти на нього - позивача. Відповідно до положень чинного цивільно-процесуального законодавства, такий порядок стягнення судових витрат, як за вимогою сторони, не передбачено. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved