Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

28.10.2019 року на адресу Бориспільського міськрайонного суду надійшла позовна заява ТОВ « ВЕЛЛФІН», направлена поштою 25.10.2019р., в якій просять стягнути з [PERSON] на їхню користь заборгованість за договором позики в розмірі 51195,60 грн., а також судові витрати на оплату судового збору у сумі 1921,00 грн.(а.с.1-7). В обґрунтування позовних вимог зазначили, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» є фінансовою установою, яке надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності (розпорядженням Нацкомфінпослуг №2606 від 27.10.2015 зареєстровано в реєстрі фінансових установ за №16103225). 25.08.2016 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] укладено Договір позики № 66798 в електронній формі. За умовами п. 1.1. укладеного між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] договору позики, позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 1200 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Пунктом 1.3. Договору позики встановлено, що позика надається строком на 25 днів. Відповідно до п. 1.4. Дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний Позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення Договору позики між Позичальником і Позикодавцем. ТОВ «ВЕЛЛФІН» в порядку встановленому п. 1.4. Договору позики на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 1200 грн, що підтверджується повідомленням від 30.08.2019 ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно Договору про організацію переказу грошових коштів №ВП-180516-3 від 18.05.2016. Згідно п.1.5. Договору позики нарахування процентів за користування позикою проводиться у відповідності до наступних умов: -1,9 процента від суми позики, але не менше ніж 30 (тридцять гривень 00 копійок) за перший день користування позикою; -1,9 процента від суми позики, щоденно, за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п.1.2 цього Договору; -3,8 процента від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п.1.2 цього Договору, у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. Позивач стверджує, що належним чином виконав умови Договору позики, в той час як відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання за кредитним договором та отримані грошові кошти в передбачені строки не повернуті, у результаті чого станом на 12.09.2019 року в останнього утворилася заборгованість у розмірі 51195,60 грн., з яких: 1200,00 грн. - основний борг; 25189,20 грн. - заборгованість по відсоткам; 244806,40 грн. -заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою судді від 08 листопада 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового засідання (а.с. 56). У судове засідання представник позивача Коцар О [PERSON] не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Проте, надав суду заяву (а.с.91), у якій просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, також не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. На електронну пошту суду направила заяву (а.с.90), у якій просила суд розглядати справу без її участі за наявних доказів. Крім того, відповідачем 15.01.2020 р. на електронну пошту суду було направлено заяву, у якій зазначила, що на сьогоднішній день у неї немає офіційних правовідносин з ТОВ «ВЕЛЛФІН» у зв`язку з повною відсутністю Договору позики за № 66798 від 25.08.2016 року, на погашення боргу за яким є позовні вимоги позивача. Як стверджує відповідач, договір позики, укладений з усіма вимогами законодавства України, а саме: реквізитами, підписами сторін, печаткою ТОВ «ВЕЛЛФІН» з вимогою укладання у обов`язковій письмовій формі для юридичних осіб відсутній. У позовній заяві та додатках до неї відсутні будь-які відомості про підписання нею зазначеного Договору позики. Просила залишити без задоволення вимоги ТОВ «ВЕЛЛФІН» у частині сплати позики за Договором № 66798 від 25.08.2016 року у зв`язку з відсутністю Договору позики, підписаного клієнтом (позичальником), а також зазначила, що ТОВ «ВЕЛЛФІН» пропустило строк позовної давності, тому просила застосувати положення щодо пропуску позовної давності. Суд, дослідивши заяви, письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 25.08.2016 року ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] уклали договір позики №66798 в електронній формі (а.с.35-43). Зазначений договір укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://creditup.com.ua і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору - реєстрації заявником в особистому кабінеті на сайті товариства, заповнення всіх полів заявки, зокрема зазначення інформації щодо реквізитів банківської картки відповідача, підписання [PERSON] договору електронним підписом. За умовами п.1.1. укладеного Договору позики Позикодавець надає Позичальникові грошові кошти в сумі 1200,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п.1.5. цього договору, а саме:- 1,9 % від суми позики, але не менше ніж 30 (тридцять гривень) за перший день користування позикою, -1,9% від суми позики, щоденно, починаючи з другого дня в межах строку позики, --3,8 процента від суми позики, що не була повернута своєчасно, за кожен день користування позикою понад строк зазначений в п.1.2 цього Договору, у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за цим Договором. Пунктом 1.3 договору визначено, що позика надається строком на 25 днів. Згідно графіку розрахунків до Договору позики, дата погашення позики до 19.09.2016. Позивачем в порядку встановленому п. 1.4. Договору позики на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 1200,00 грн., що підтверджується повідомленням ТОВ «Вей Фор Пей» від 30.08.2019 (а.с.45). Позивач ТОВ «ВЕЛЛФІН» у позовній заяві стверджує, що відповідач приєднався до Правил надання грошових коштів у вигляді позики, розміщених на сайті ТОВ «ВЕЛЛФІН», оформив заявку та отримав грошові кошти у вигляді позики на платіжну картку від ТОВ «ВЕЛЛФІН», які не повернув у строк та в порядку, що встановлені договором. З наданої позивачем довідки щодо заборгованості (а.с.44) вбачається, що станом на 12.09.2019 за відповідачем [PERSON] обліковується заборгованість на суму 51195,60 грн., з яких: 1200,00 грн. - основний борг; 25189,20 грн. - заборгованість по відсоткам; 24806,40 грн. -заборгованість за простроченими відсотками. Правильність розрахунку не викликає у суду сумнівів. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Відповідно до частини першої\~статті 509 ЦК України\~зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі статтями\~526,\~530,\~610, частиною першою статті\~612 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті\~530,\~631 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). Відповідачем по справі заявлено про застосування позовної давності. Відповідно до ст. ст.\~256,\~257 ЦК України\~позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Крім цього, п. 1 ч. 2\~ст. 258 ЦК України\~передбачено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлена спеціальна скорочена позовна давність в один рік. Відповідно до\~ст. 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до п. 7.7 договору позики № 66798 від 25.08.2016 (а.с.41) до правовідносин за цим договором встановлюється загальний строк позовної давності, що за визначенням \~ст.257\~ЦПК України складає 3 (три) роки. Згідно із\~ст. 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. З матеріалів справи вбачається, що договір позики було укладено 25.08.2016 строком на 25 днів, тобто строк кредитування визначено з 25.08.2016 до 19.09.2016. Саме в цей проміжок часу відповідач повинна була незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість. Сторони домовились, що сума позики має бути повернута 19.09.2016 року, тому у зв`язку із недотриманням позичальником такої домовленості, про порушене право позивач був обізнаний, а тому позовна давність для захисту порушеного права тривала до 19.09.2019 року. Встановлено, що в позові зазначена дата 19.09.2019 року, однак позивач звернувся до суду 25.10.2019 року, про що свідчить дата оформлення поштового конверту (а.с.51). Тобто з позовом до суду Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» звернулося 25.10.2019 року, з пропуском строку позовної давності. При цьому, позивачем не наведено обставин та підстав, за яких ним було пропущено строк загальної позовної давності та не наведено поважності причин пропуску такого строку. Із заявами про поновлення такого строку ТОВ «ВЕЛЛФІН» також не зверталося. Таким чином суд, вважає за необхідне застосувати до позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь заборгованості строк позовної давності. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості не підлягають задоволенню у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати по сплаті судового збору позивачу, якому відмовлено у задоволенні позову відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed