Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

28.09.2020 року заявниця звернуласядо суду із заявою, в якій просила суд встановити факт родинних відносин, а саме той факт, що померла [INFO] [PERSON] є двоюрідною сестрою [PERSON] , з огляду на наступні обставини. Заявниця стверджує, що [INFO] померла її двоюрідна сестра - [PERSON] . Батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] . У [PERSON] була сестра [PERSON] , яка є матір`ю заявниці. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яка складається з квартири [ADDRESS] . З метою отримання частки спадкового майна, що належала двоюрідній сестрі заявниці на момент смерті, заявниця звернувся з відповідною заявою до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округа Галієвського Д.О. Однак, нотаріусом було встановлено, що з наданих заявницею документів не вбачається споріднення матері заявниці [PERSON] з моїм дядьком [PERSON] , а тому позивачка звернулася до суду з відповідною заявою. В судове засідання заявник не з`явився, однак надав суду заяви, в якій заявлені вимоги підтримував в повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Заінтересована особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Галієвський Дмитро Олександрович , в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що необхідно відмовити у задоволенні заяви, з наступних підстав. Відповідно до статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. У випадках, встановлених пунктами 1, 3, 4, 9, 10 частини другої цієї статті, розгляд справ проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних. Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Названі суб`єкти мають юридичний інтерес у результатах розгляду справи судом і є особами, які беруть участь у справі. Розгляд справ окремого провадження з участю цих суб`єктів дає суду можливість всебічно та повно з`ясувати всі обставини справи і тим самим захистити їх інтерес. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі заяви та реалізації прийнятого рішення. Таким чином, нотаріус не є заінтересованою особою у справах, що виникають із цивільних відносин, пов`язаних з нотаріальною дією. Згідно Постанови пленуму ВСУ від 06.11.2009 р. № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Відповідно до постанови пленуму ВСУ від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі. Згідно інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України від 04.07.2011 р.: у разі, якщо у конкретній справі виникає спір між спадкоємцями щодо певного спадкового майна або щодо пропуску строку на прийняття спадщини тощо, то сторонами у справі є не спадкоємець і нотаріус, а спадкоємці між собою. Згідно Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, залежно від мети встановлення фактів заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, відділи соціального захисту населення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; інші спадкоємці - у справах про встановлення факту прийняття спадщини; органи внутрішніх справ - у справах про встановлення факту родинних відносин для вирішення питання про належність до громадянства України; органи страхування - у справах про встановлення факту належності страхового свідоцтва. Нотаріус є відповідачем лише в разі оскарження відмови від вчинення нотаріальної дії або процедури її вчинення. При цьому згідно з положеннями наведеного вище інформаційного листа такі вимоги до нотаріуса підлягають розгляду в позовному, а не окремому провадженні за правилами цивільного (не адміністративного) судочинства як спір про право. На підставі вищевикладеного, суд звертає увагу заявника, що нею не вірно визначено заінтересовану особу, а тому відмовляє у задоволенні заяви, оскільки нотаріус не може бути заінтересованою особою у розгляді заяв про встановлення факту родинних відносин.

Outcome: dismissed