Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

27. 01. 2017 року позивач звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що у 2016 році він отримав в порядку спадкування за законом нерухоме майно, яке знаходиться під арештом, про що йому раніше відомо не було. Так, згідно договору про надання земельної ділянки у безстрокове користування для будівництва індивідуального житлового будинку від 04.09.1975 року, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Светлова, 40, останню надано [PERSON]. Згідно договору про надання земельної ділянки у безстрокове користування для будівництва індивідуального житлового будинку від 19.03.1984 року, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Светлова, 40, останню надано [PERSON] (в подальшому належної [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.06.2016 року). В звязку із упорядкуванням нумерації 30.12.1988 року, нерухоме майно, належне [PERSON] було зареєстровано за номером 36 в БТІ, за реєстровим номером 8083. В звязку із викладеним, позивач просить суд скасувати заборону на нерухоме майно, а саме: буд. №40, розташований по вул. Светлова у м. Синельникове Дніпропетровської області. До початку проведення судового засідання позивач надав суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без його присутності. Відповідач у судове засідання не зявився. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 09.06.2016 року, [PERSON] є власником будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Светлова, 40, на який накладено 14.12.2006 року Першою синельниківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області заборону за реєстраційний номером 4224789, на підставі повідомлення, С-5, 03.08.1978 року Дніпропетровської обласної контори будбанку, копія якого також знаходиться в матеріалах справи (а с. 14, 5). Зазначене вище нерухоме майно належить позивачу на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 20.02.2013 року [PERSON], виданого 06.06.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за №531 (а.с2). Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. В матеріалах справи знаходиться довідка Комунального підприємства «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської області від 17.01.2017 року, відповідно до якої повідомлено, що згідно договору про надання земельної ділянки у безстрокове користування для будівництва індивідуального житлового будинку від 04.09.1975 року, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Свєтлова, 40, було надано [PERSON]. Згідно договору про надання земельної ділянки у безстрокове користування для будівництва індивідуального житлового будинку від 19.03.1984 року, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Свєтлова, 40, надано [PERSON] (в подальшому належного [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.06.2016 року). В звязку з упорядкуванням нумерації 30.12.1988 року, нерухоме майно належне [PERSON] було перереєстровано на №36, та зареєстровано в БТІ в реєстровій книзі №50 за реєстровим номером 8083, про що свідчить запис у державному реєстрі за номером 25276968. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що у період з 1975 року по 1984 рік, одну й ту ж земельну ділянку видано відповідним вповноваженим органом державної влади у безстрокове користування як [PERSON], так і [PERSON] відповідно. В свою чергу [PERSON] отримав позику для будівництва будинку, в результаті наявності якої за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Светлова, 40, відповідачем у 2006 року накладено заборону на відчуження вказаного нерухомого майна, без врахування відомостей про зміну нумерації будинку, належного [PERSON] із №40 на №36. Тому, позовні вимоги [PERSON], як власника успадкованого майна, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Светлова, буд. 40, підлягають задоволенню, оскільки\~існування накладеної заборони на нерухоме майно обмежує його у законних правах, позбавляючи можливості вільно здійснювати право власності, виходячи із безпідставності даної заборони, яка підлягає зняттю та вилученню. На підставі викладеного, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved