Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

28.08.2015 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Посилався на те, що йому на підставі договору купівлі - продажу належить на праві приватної власності будинок [NUMBER], розташований по [ADDRESS]. Відповідач - його племінник з 26.02.2013 року зареєстрований в його будинку, однак одразу після реєстрації виїхав з вказаного будинку та не повертався вже протягом більше двох років. На теперішній час відповідач проживає за іншою адресою на території Російської Федерації, але до теперішнього не знявся з реєстрації з будинку позивача, тому просив визнати його таким, що втратив право користування вказаним житловим будинком. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його присутності. На задоволенні позову наполягав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його присутності. Не заперечував проти задоволення позовної заяви. Суд, з'ясувавши позицію сторін у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення в позові. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Згідно статей 71,72 Житлового кодексу України особу може бути судом визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо вона понад шість місяців не проживає у спірному будинку без поважних причин. Згідно частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивачу на підставі Договору купівлі-продажу від 13.02.2003 року, який посвідчено нотаріусом Волноваської державної нотаріальної контори та зареєстровано Волноваським БТІ, належить на праві приватної власності будинок [NUMBER], розташований по [ADDRESS] (а.с.3,4). Відповідно до статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідносин (стаття 16 ЦК України). Згідно Домової книги (а.с.7-8) в зазначеному будинку відповідач [PERSON] зареєстрований з 26.02.2013 року. Як вбачається з акту обстеження будинку комісією від 26.08.2015 року (а.с.10), відповідач [PERSON] в зазначеному вище будинку [NUMBER] фактично не проживає з моменту прописки, а саме з 26.02.2013 року. Даний факт також підтверджений довідкою громадського квартального комітету від 26.08.2015.2015 року (а.с.9). Також, з письмових пояснень відповідача вбачається, що він не заперечує проти задоволення позовних вимог. Таким чином, суд вважає підтвердженим факт не проживання [PERSON] більше 2 -х років у будинку [NUMBER], розташованому по [ADDRESS] без поважних причин, своїх особистих речей в будинку відповідач не має, комунальних послуг не сплачує, а тому позов є підставним і його слід задовольнити. Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушено. На підставі статей, 71,72 ЖК України, статті 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved