Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

28.01.2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа Чорноморська товарна біржа агропромислового комплексу, в якому просила визнати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладеного між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого 01.12.1993 року за реєстровим №311 на Чорноморській товарній біржі агропромислового комплексу дійсним та визнати право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 01 грудня 1993 року її батьком [PERSON] було придбано у відповідачки вказане нерухоме майно. Договір купівлі-продажу було посвідчено Чорноморській товарній біржі агропромислового комплексу та зареєстровано за №311. Позивачці стало відомо, що такі договори підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, що і стало причиною звернення до суду. Ухвалою суду від 21.02.2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа Чорноморська товарна біржа агропромислового комплексу в частині визнання за нею права власності у порядку спадкування за законом на квартиру [ADDRESS], після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] залишено без розгляду. До судового позивачка не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідачка до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву в якій позов визнала у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. Представник третьої особи - Чорноморської товарної біржі агропромислового комплексу до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримали позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 01.12.1993 р. [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого [PERSON] продала, а [PERSON] купив належну продавцю на праві власності [ADDRESS]. Договір посвідчено Чорноморською товарною біржею агропромислового комплексу та зареєстровано в реєстрі за №311. Під час укладення угоди сторони дійшли згоди про всі її істотні умови та виконали всі зобов'язання одна перед одною за цим договором. Договір було зареєстровано Комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 07.12.1993 р. в реєстрову книгу за реєстр. №3483. Відповідно до ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяла на час виникнення правовідносин), договір купівлі-продажі квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин України. Реєстрація за позивачами права власності на спірне домоволодіння в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації унеможливлює у теперішній час посвідчення укладеного між сторонами договору нотаріально. Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року, що діяла на час виникнення правовідносин), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Спірний біржовий договір купівлі-продажу нерухомості підлягав нотаріальному посвідченню, однак нотаріальна форма при його укладенні дотримана не була. В той же час, як було встановлено вище, батьком позивачки, як покупцем було виконані всі умови договору в повному обсязі, зокрема він: оплатив продавцю вартість квартири, прийняв її у власність та, на виконання вимог норм, що діяли на час виникнення права власності, зареєстрував біржовий договір у КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації». Оскільки факт купівлі-продажу квартири і виконання умов укладеного договору ніким не оскаржено, останній не містить протизаконних умов, на даний час домоволодіння, з приводу якого виник спір не значиться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved