Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

29.01.2015р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 19.03.2015р. провадження по справі було зупинено у зв'язку з наданням сторонам шестимісячного терміну для примирення (а.с. № 31), та ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 22.09.2015р. провадження по справі було відновлено (а.с. № 32). Позивачка, у позовній заяві та в наданій суду 27.10.2015р. заяві, в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 24.05.2013р. в Красногвардійському відділі ДРАЦС реєстраційної служби Дніпропетровського МУЮ. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO] народження. Шлюбні відносини з відповідачем припинилися з червня 2014р. Причиною припинення шлюбних відносин стали відсутність в родині взаєморозуміння з питань ведення господарства, виховання дитини, різні характери та погляди на життя, через що виникали конфлікти. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Строк на примирення, наданий судом, позитивних результатів не приніс. Просила шлюб розірвати та змінити прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». Також в наданій суду 27.10.2015р. заяві, позивачка просила розглядати справу за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами, за правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України ( а.с. № 38). Відповідач в наданій суду 27.10.2015р. заяві проти задоволення позову не заперечував, період та причину припинення шлюбних стосунків, вказаних позивачкою визнав в повному обсязі. Також просив шлюб розірвати та винести рішення суду в судовому засіданні за його відсутності, за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України ( а.с. № 39). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України ухвалити рішення за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами та враховуючи, що відповідач надав заперечення, винести рішення на загальних підставах, встановлених ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справ, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.05.2013р. у Красногвардійському відділі ДРАЦС реєстраційної служби Дніпропетровського МУЮ під актовим записом № 365 (а.с. № 3). Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] народження (а.с. № 4). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через відсутність в родині взаєморозуміння з питань ведення господарства, виховання дитини, різні характери, погляди на життя, у зв'язку з чим виникали конфлікти. З червня 2014р. сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені більше року тому і з цього часу не відновлювалися, наданий судом 19.03.2015р. шестимісячний строк примирення позитивних результатів не приніс, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач визнав позовні вимоги, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, її відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення ст. 61 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позовні вимоги та погодився на розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу, відновити дошлюбне прізвище позивачки «[PERSON]». Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги було задоволено в повному обсязі, то суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 243грн.60коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved