Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

28.11.2013 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Виконкому Тернівської районної у місті ради /далі Виконком/ про визнання членом родини матері [PERSON], та визнання за ним права користування житловою площею в [ADDRESS]. В обґрунтування вказує, що разом з батьком та матір'ю проживав та ьув зареєстрований в домоволодінні [ADDRESS]. Оскільки будинок знаходився в зоні зсуву, мешканці підлягали відселенню, то їх родина була виселена, проживали вони до відселення в різних місцях, тому мати згідно ордеру 19.08.2009 р. отримала однокімнатну квартиру [ADDRESS], батько отримав інше житло. На час отримання матір'ю і батьком житла він знаходився в місцях позбавлення волі, звільнився від 20.07.2011 р. за старою адресою по [ADDRESS], де і зареєстрований, але сам будинок як його місце проживання відсутній, житло в зв'язку зі зносом будинку він не отримував. Після звільнення з липня 2011 р. він став проживати з матір'ю спільно як члени сім'ї, до смерті матері [INFO] вели спільне господарство, на теперішній час він продовжує проживати в спірній квартирі. Відповідач Виконком Тернівської у місті ради позов визнав, надав суду листа про розгляд справи у відсутності представника з запереченнями проти позову. Третя особа Головне Управління ДМС України в Дніпропетровській області /далі ДМС/ повідомлено про час та місце розгляду справи. Вислухавши позивача, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст.64 ч.2 ЖК України, визнати [PERSON] членом сім'ї [PERSON], та визнати за ним право на житлову площу в спірній квартирі з реєстрацією. Судом встановлено поясненнями позивача, свідоцтвами про народження, паспортом з реєстрацією, листом виконкому Криворізької міської ради а.с.6,7,11, що позивач є сином [PERSON], власного або житла по найму не має, продовжує мати місце реєстрації в житловому будинку по [ADDRESS] який знесено, всім відселеним мешканцям житло не надано в зв'язку з недостатністю фінансування. Згідно ордеру а.с.9 матері позивача [PERSON] 19.08.2009 р. була надана в користування однокімнатна квартира по [ADDRESS]. Позивач на час видачі ордеру з матір'ю не проживав, оскільки згідно довідки про звільнення з 10.03.2007 р. по 20.07.2011 р. знаходився в місцях позбавлення волі, право позивача при наданні житла не було враховано, оскільки квартира виділялася на склад сім'ї з одного чоловіка а.с.10. Згідно свідоцтва про смерть наймач квартири [PERSON] померла [INFO] а.с.8. Актом від 18.11.2013 р. за участю мешканців будинку [ADDRESS], а також поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] встановлено, що мати позивача заселилася в спірну квартиру одразу після надання житла після знесення в серпні 2009 р. сама. Родину [PERSON] вони знають ще по проживання в зоні зсуву, звідки вони всі були відселені,[PERSON] поселився до матері після звільнення в липні 2011 р., постійно проживав в спірній квартирі. Позивач піклувався про матір, допомагав їй з лікуванням, відвідував в лікарні, та продовжує сам проживати в квартирі на теперішній час. Оскільки згідно ст.64 ч.2 ЖК України крім близьких родичів, членами сім'ї наймача можуть бути визнані і інші особи, які з ним проживають, та ведуть спільне господарство - позов слід задовольнити, та визнати за позивачем право на житлову площу в квартирі [ADDRESS]. Згідно ст.6,11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - в разі вселення, особа реєструється за місцем проживання на підставі рішення суду, тому орган ДМС слід зобов'язати [PERSON] зняти з реєстрації, та зареєструвати по спірній квартирі. На підставі ст.64 ч.2 ЖК України,

Outcome: approved