Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

28.10.2020 [PERSON] , в особі свого представника адвоката Григоришиної Валентини Володимирівни звернувся з позовом, у якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 30.08.1997 Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 30.08.1997 вони з відповідачкою перебувають у зареєстрованому шлюбі. Спільне життя не склалось через різні погляди на шлюб та сім`ю, відсутність взаєморозуміння та довіри. Тривалий час подружні відносини не підтримують, шлюб існує формально. Примирення неможливе. Відзив на позовну заяву не надходив. Ухвалою від 21.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с. 16). Сторони у судове засідання не з`явилися. Відповідачка про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання. Представник позивача - адвокат Григоришина В.В. на адресу суду спрямувала клопотання у якому підтримала позов, надала згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Судом, відповідно до статті 280 ЦПК України, ухвалено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, 30.08.1997 Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 5). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Зважаючи на вказані у позові причини розірвання шлюбу, зважаючи, що відповідачка не спрямувала заперечень проти розірвання шлбюбу, з огляду на те, що добровільність шлюбу одна з основних його засад, суд доходить висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому шлюб слід розірвати. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача належить стягнути 840, 80 грн судових витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved