Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

26 січня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 65,5 % житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані в с. Онацьківці по вул. Валі Котика, 8, Полонського району, Хмельницької області. В обґрунтування вимог вказувала, що за її батьком [PERSON] на підставі судового рішення від 11 червня 2012 року визнано право власності на частину зазначеного житлового будинку, однак він за життя не здійснив державну реєстрацію своїх прав на нього. 12 лютого 2014 року батько помер та вона (позивач), у встановлений законодавством шестимісячний строк, подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, але через відсутність на домоволодіння правовстановлюючого документу, позбавлена можливості оформити спадщину за заповітом, тому за захистом свого права змушена звернутися до суду. В судове засідання [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, від останнього до суду надійшла письмова заява про підтримання позову та розгляд справи у його відсутності. Згідно ухвали суду від 20 грудня 2017 року у справі замінено неналежного відповідача [PERSON] на відповідача Полонську міську раду Хмельницької області. Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, подав суду письмове клопотання про визнання позову [PERSON] та розгляд справи без його участі. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що на підставі рішення Полонського районного суду від 11 червня 2012 року, яке набрало законної сили 04 грудня 2012 року, за [PERSON] в порядку спадкування за законом визнано право власності на 65,5 % жилого будинку з господарськими спорудами, що розташовані в с. Онацьківці по вул. Валі Котика, 8, Полонського району, Хмельницької області, однак він за свого життя не отримав правовстановлюючий документ на нього, що стверджується даними довідки, виданої виконавчим комітетом Онацьковецької сільської ради Полонського району 18.03.2015 року за вих. № 72, а також технічним паспортом на громадський будинок. 02 жовтня 2012 року [PERSON] склав заповіт на ім`я своєї дочки [PERSON], за яким він заповів для неї все майно де б воно не було, із чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті і на що, він за законом матиме право. 10 лютого 2014 року батько позивачки помер та після його смерті відкрилася спадщина на належну йому частину зазначеного житлового будинку. [PERSON], у встановлений законодавством шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, про що свідчить витяг зі Спадкового реєстру № 31977019 від 11 жовтня 2012 року. Однак, у зв`язку з відсутністю на житло правовстановлюючого документа вона позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За положеннями ст.1218 згаданого Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК). Приймаючи до уваги, що позивач у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк у шість місяців з дня відкриття спадщини подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, а тому вона як спадкоємець за заповітом, набула право власності на 65,5 % вказаного домоволодіння.

Outcome: approved