Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

27 жовтня 2021 року позивач, посилаючись на ст. ст. 19-21, 26 Закону України «Про житлово- комунальні послуги», ст. ст. 11, 16, 257, 264, 509, 526, 530, 610, 629, 642 ЦК України, звернувся до суду з позовними вимогами, які збільшив до початку розгляду справи по суті та просив стягнути: - з [PERSON] заборгованість за послуги гарячого водопостачання в сумі 58 156,85 гривень; - з [PERSON] заборгованість за послуги централізованого опалення в сумі 12 672,01 гривень; - з [PERSON] заборгованість за послуги централізованого опалення в сумі 12 672 гривні; - з [PERSON] інфляційні втрати за послуги гарячого водопостачання в сумі 7 769,55 гривень; - з [PERSON] інфляційні втрати за послуги централізованого опалення в сумі 1 330,93 гривень; - з [PERSON] інфляційні втрати за послуги централізованого опалення в сумі 1 330,93 гривень; - з [PERSON] 3 % річних за послуги централізованого опалення в сумі 587,69 гривень; - з [PERSON] 3 % річних за послуги гарячого водопостачання в сумі 3 092,16 гривень; - з [PERSON] 3 % річних за послуги централізованого опалення в сумі 587,69 гривень. Позов обґрунтовується тим, що КП «УЖКГ» з 01.11.2014 року відповідно до п. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV, в редакції від 10.04.2014 року, що діяла під час виникнення спірних правовідносин, як теплопостачальна організація, є виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання. Постачання теплової енергії позивачем здійснюється на підставі ліцензії № 1515 (№ 500119), виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на підставі рішення від 18.10.2010 і переоформленої рішенням від 03.11.2015 № 2700. Послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання позивачем здійснюються на підставі договору, який був розроблений відповідно до підпункту 3 пункту 2 статті 21 Закону України № 1875-IV на основі типового договору на комунальні послуги. Позивач здійснює постійну діяльність з укладання договорів в письмовому вигляді на першу вимогу споживача. Відповідно до пункту 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до п. 7 ст. 26 Закону України № 1875-IV договір, зокрема, на послуги централізованого опалення і гарячого водопостачання з фізичними особами, які не є суб`єктами господарювання, є договором приєднання. Квартира [ADDRESS] забезпечена технічною можливістю фактично отримувати/споживати комунальні послуги, оскільки будинок [ADDRESS] підключений до загальноміських систем централізованого опалення, водопостачання та водовідведення, такі послуги в зазначеному будинку позивачем надаються постійно за тарифами, які встановлені уповноваженими органами. Відповідачі від зазначених послуг не відмовлялися, будь-яких актів-претензій щодо неналежної якості послуг або відсутності послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання в періоди їх надання не надсилали. Таким чином, об`єкт забезпечується діями позивача відповідними послугами, власники квартири є їх споживачами. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено необхідність договірного оформлення відносин у сфері житлово-комунальних послуг між виконавцем та споживачем послуг. У п. 2 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказано, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. 11.04.2018 року між співвласником квартири [PERSON] та позивачем був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води № 410. За предметом даного договору, виконавець (позивач) зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. За умовами вказаного договору (пункт 9 Розділу «Оплата спожитих послуг») розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим. За пунктом 1 Розділу «Споживач зобов`язаний» договору № 410 оплачувати послуги в установлений договором строк. Відповідно до пункту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, пункту 9 Договору про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води № 4100 від 11.04.2018 року відповідачі повинні виконувати обов`язок по оплаті наданих протягом кожного місяця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. З аналізу платежів за надані послуги за адресою: [ADDRESS] за надані послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання вбачається, що до листопада 2016 року заборгованості не було. З листопада 2016 року у зв`язку з неповнотою і нерегулярністю виконання споживачами обов`язку по сплаті наданих послуг почала накопичуватися заборгованість, яка станом на 01.09.2021 року склала 83 500 гривень 86 копійок. Дана обставина є свідченням неналежного виконання відповідачами прийнятого на себе зобов`язання. Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189 від 09.11.2017 року, між позивачем та відповідачами споживачами та власниками житла, розташованого за адресою: [ADDRESS] існує чинний договір про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води. На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України та у зв`язку з несплатою протягом тривалого періоду суми заборгованості за комунальні послуги відповідачами позивачем було здійснено нарахування інфляційних втрат та 3 % річних. В зв`язку з тим, що відповідачами зобов`язання порушуються, то у позивача виникло право вимоги і право на судовий захист у вигляді звернення до суду з позовною заявою про примусове стягнення з відповідачів заборгованості по оплаті наданих позивачем послуг. Ухвалою судді від 04 листопада 2021 року, після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 02 грудня 2021 року. 02 грудня 2021 року було відкладено судовий розгляд справи на 21 грудня 2021 року на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання директора КП «УЖКГ», в якому він просив розглядати справу без присутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до канцелярії суду подали заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги визнали в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого 24 листопада 2011 року виконавчим комітетом Славутицької міської ради, копія якого долучена до матеріалів справи, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] належала на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на підставі розпорядження про приватизацію житла № 160 від 23.11.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно та витягом про державну реєстрацію прав № 32183614, виданого 24 листопада 2011 року Комунальним підприємством АРБ Славутицьке міське бюро технічної інвентаризації, копії яких долучені до матеріалів справи (а. с. 14-15). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 18 березня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, копія якого знаходиться в матеріалах справи (а. с. 16). Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом № 985770, виданого 12 серпня 2015 року державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області Наваліхіною О.О. та зареєстрованого у реєстрі за № 1148, спадкоємцем зазначеного в цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1959 року народження, який помер [INFO] , є його дочка - [PERSON] , [INFO] , у тому числі з урахуванням 1/2 частки спадщини, від якої відмовилась на її користь дочка померлого - [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з 1/2 частки квартири номер [ADDRESS] , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Славутицької міської ради Київської області 24.11.2011 року згідно розпорядження про приватизацію житла № 160 від 23.11.2011 року (а. с. 17). Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.10.2021 року за № 278700448, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1148, виданого 12.08.2015 року Славутицькою міською державною нотаріальною конторою Київської області, та [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] , виданого 24.11.2011 року виконавчим комітетом Славутицької міської ради, частка кожної з них складає 1/2 (а. с. 12-13). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 06 серпня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, копія якого долучена до матеріалів справи, [PERSON] зареєструвала 06 серпня 2013 року шлюб з [PERSON] , про що 06 серпня 2013 року складено відповідний актовий запис № 105. Після державної реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 90). Як вбачається з матеріалів справи, будинок [ADDRESS] підключений до загальноміських систем централізованого опалення, водопостачання та водовідведення. Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 01.11.2021 року [PERSON] , відповідач у справі, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 14.10.2013 року по теперішній час ( а.с. 73). Згідно з довідкою Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 01.11.2021 року [PERSON] , відповідач у справі, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 06.11.2012 року по теперішній час ( а.с. 74). Таким чином, [PERSON] , як співвласник квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , є споживачем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання з особовим рахунком № [NUMBER] , а [PERSON] , як співвласник квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] є споживачем послуг централізованого опалення із вказаним особовим рахунком, оскільки за вищевказаною адресою не проживає та послугою з гарячого водопостачання не користується. За положеннями статей 319, 322\~ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Комунальне підприємство «Управління житлово-комунального господарства» відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону України № 1198-VII\~від 10.04.2014 року, та рішення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 1574-49-VІ від 03.10.2014 року, як теплопостачальна організація, з 1 листопада 2014 року є виконавцем послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання (а. с. 47). Відповідно до п. 2.1 Статуту КП «УЖКГ» в редакції, затвердженій рішенням Славутицької міської ради 20.08.2020 року № 1942-71-VІІ, підприємство створене з метою надання послуг зі здійснення діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам та надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, у порядку, встановленому законодавством (а. с. 37-42). Постачання теплової енергії позивачем здійснюється на підставі ліцензії серії АГ № 500119, виданої 01.12.2010 року Національною комісією регулювання електроенергетики України, яка відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 03.11.2015 року № 2700, переоформлена на безстрокову (а. с. 34-36). Правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875- ІV, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ, який введений в дію з 01 травня 2019 року, та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2). Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875- ІV, чинного на час виникнення спірних відносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Як зазначено у п. 7 статті 26 вказаного Закону, договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Відповідно до п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Типовий договір затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2009 р. № 933). Виходячи із змісту пункту 7 статті 26 Закону № 1875- ІV, вказаний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642\~ЦК України на\~невизначений строк\~шляхом приєднання\~споживача до\~умов цього\~договору. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ, який набрав чинності, та введений в дію з 01.05.2019 року, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. За змістом частини першої статті 13 Закону № 2189-VІІІ договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону № 2189-VІІІ договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону № 2189-VІІІ з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу. Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною. Відповідно до\~п.\~3\~розділу VІ\~ Прикінцевих\~та Перехідних\~положень Закону\~№ 2189-VІІІ\~договори про\~надання комунальних\~послуг,\~укладені до\~введення в\~дію цього\~Закону,\~зберігають чинність\~на умовах,\~визначених такими\~договорами,\~до дати\~набрання чинності\~договорами про\~надання відповідних\~комунальних послуг,\~укладеними за\~правилами,\~визначеними цим\~Законом. У разі якщо договорами про надання комунальних послуг, укладеними до введення в дію цього Закону, передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах. Шляхом фактичного споживання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води та часткової сплати за надані послуги відповідачі з 01 листопада 2014 року приєдналися до умов договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, за яким КП «УЖКГ» зобов`язалося своєчасно надавати відповідачам відповідної якості послуги з централізованого опалення та гарячої води, а відповідачі зобов`язалися своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договорами. 11 квітня 2018 року між [PERSON] та КП «УЖКГ» був укладений письмовий договір № 410 про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води, відповідно до п. 1 якого, виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. (а. с. 7-8). Згідно з п. п. 1 п. 17 договору № 410 споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати послуги в установлений договором строк. Як зазначено у п. 9 вказаного договору, розрахунковим періодом є календарний місяць, якщо інше не визначено договором. Оплата послуг здійснюється не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем). Пунктом 31 вказаного договору визначено, що цей договір укладається на 1 рік і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі від зазначених послуг не відмовлялися, будь-яких актів-претензій щодо неналежної якості послуг або відсутності послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання в періоди їх надання не надсилали. Послуги із забезпечення тепловою енергією у вигляді централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою місця проживання відповідачів надавалися КП «УЖКГ», позивачем у справі, згідно з Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІV в редакції, чинній на час виникнення заборгованості, передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). За змістом частини першої статті 14 вказаного Закону, залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 2189-VІІІ до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 2189-VІІІ ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Тарифи на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, встановлені постановами НКРЕКП № 1025 від 09.06.2016 року (постанова про внесення змін № 1101 від 09.06.2016 року), а також рішеннями виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 632 від 20.10.2017 року та № 739 від 08.12.2017 року ( а. с. 48-55, 56-58 ). Пунктом 5 частини 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІV на споживача покладено, зокрема, обов`язок оплачувати житлово комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок сплачувати надані житлово комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, покладено на споживача і п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VІІІ, а також пунктом 17 договору № 410, укладеного 11.04.2018 року між [PERSON] та КП «УЖКГ». Абзацом 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до вимог статті 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до положень частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. За змістом статті 629\~ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини першої статті 901, частини першої статті 903\~ЦК України за\~договором про\~надання послуг\~одна сторона\~(виконавець)\~зобов`язується\~за завданням\~другої сторони\~(замовника)\~надати послугу,\~яка споживається\~в процесі\~вчинення певної\~дії або\~здійснення певної\~діяльності,\~а замовник\~зобов`язується\~оплатити виконавцеві\~зазначену послугу,\~якщо інше\~не встановлено\~договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з цього, відповідач [PERSON] повинна були виконувати обов`язок по оплаті наданих протягом кожного місяця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а відповідач [PERSON] виконувати обов`язок по оплаті наданих протягом кожного місяця послуг з централізованого опалення не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, про що зазначено у пункті 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, в період з листопада 2016 року по квітень 2018 року, тобто до укладення договору № 410 від 11 квітня 2018 року, оскільки факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Після укладення договору № 410 відповідач [PERSON] повинна були виконувати обов`язок по оплаті наданих протягом кожного місяця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим, про що зазначено у п. 9 договору № 410. Згідно з копією особового рахунку № [NUMBER] від 21 вересня 2021 року, заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , за період з 29.11.2016 року по 31.08.2021 року становить 83\~500, 86 гривень, розмір якої відповідачами не спростований( а.с. 9-11). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, закріплені в пункті 10 частини третьої\~статті 20 № 1875-ІV\~(у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та в пункті 10 частини другої\~статті 7\~ Закону № 2189-VІІІ\~(який\~\~введений в дію з 01.05.2019) правові норми щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій\~статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника також покладається відповідальність, передбачена частиною другою\~статті 625 ЦК України. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15. Суд, перевіривши розрахунок наданий позивачем, дійшов висновку, що розмір інфляційних втрат [PERSON] за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання складає 9\~100,48 гривень, розмір інфляційних втрат [PERSON] за послуги централізованого опалення складає 1\~330,93 гривень; розмір 3% річних [PERSON] за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання складає 3\~679,85 гривень, розмір 3% річних [PERSON] за послуги централізованого опалення складає 587,69 гривень. Вказаний розрахунок відповідачами не спростований. В даному випадку, факт порушення відповідачами зобов`язань щодо своєчасної оплати за надані житлово - комунальні послуги встановлений, а наявність непогашеної заборгованості перед виконавцем послуг Комунальним підприємством «Управління житлово-комунального господарства» підтверджена матеріалами справи. Згідно\~ з ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до вимог \~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи зазначене, суд погоджується з обґрунтованістю доводів позивача про необхідність задоволення позову у повному обсязі та стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги, а також інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за послуги централізованого опалення в розмірі 12\~672,01 гривень, заборгованість за послуги гарячого водопостачання в розмірі 58\~156,85 гривень, яка виникла за період з 29.11.2016 року по 31.08.2021 року; інфляційні втрати та три відсотки річних за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 12\~780,33 гривень, всього на загальну суму 83\~609,19 гривень. З відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за послуги централізованого опалення в розмірі 12\~672,00 гривні, яка виникла за період з 29.11.2016 року по 31.08.2021 року; інфляційні втрати та три відсотки річних за послуги централізованого опалення в сумі 1\~918,62 гривень, всього на загальну суму 14\~590,62 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 1 135 гривень, інша частина судового збору в розмірі 1 135 гривень, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог відповідно до наступного розрахунку: 83\~609,19 грн. х 100 / 98\~199,81 грн. = 85,14 % (відсоток розміру задоволених вимог з відповідача [PERSON] ); 1\~135 грн. х 85,14 % / 100 = 966, 33 гривень розмір судових, витрат, що підлягає стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача; 14\~590,62 грн. х 100/ 98\~199,81 грн.= 14,86 % (відсоток розміру задоволених вимог з відповідача [PERSON] ); 1135 грн. х 14,86% / 100 =168,67 гривень - розмір судових, витрат, що підлягає стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved