Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

29.06.2016 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири, яка була придбана в період шлюбу та яка знаходиться за адресою: Харківська область, Балаклійський район, сел. Червоний Донець, вул. Жовтнева(Стадіонна)[ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 14 вересня 2006 року по 19 липня 2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 20 липня 2010 року в період спільного подружнього життя вони з відповідачем придбали в приватну власність квартиру, яка знаходиться за адресою: Харківська область, Балаклійський район, сел. Червоний Донець ([PERSON]), вул. Жовтнева (Стадіонна)[ADDRESS]. Відповідачем до суду надані письмові заперечення, в яких він зазначив, що позов визнає частково. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що для придбання спірної квартири окрім зароблених ним грошей в період шлюбу були вкладені його особисті кошти від продажу власної однокімнатної квартири [ADDRESS], яка купувалась ним до шлюбу з позивачкою. Так, вказана однокімнатна квартира була продана ним в той же день, що і купувалась спірна двокімнатна квартира, а саме 20.07.2010 року за 14128,00 гривень. У звязку з цим просив визнати за позивачкою право власності на 9/25 часток квартири [ADDRESS](Стадіонній) в сел. Червоний Донець Балаклійського району Харківської області. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала частково, так як погодилась із запереченнями відповідача. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково з тих підстав, що зазначені в запереченнях на позов. Суд вислухавши пояснення позивачки, відповідача та його представника, вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 14 вересня 2006 року по 19 липня 2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі. (а.с.5-6) Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 20 липня 2010 року [PERSON] придбав за 51133 грн. квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS].(а.с.10-12) Згідно договору купівлі-продажу квартири від 20 липня 2010 року [PERSON] продав квартиру №14 в будинку №5, що знаходиться по вулиці Кулікова в сел. Червоний Донець, Балаклійського району, Харківської області за 14128 грн., яка належала йому на праві приватної власності з 04 грудня 2004 року.(а.с.43-44) Відповідно до п.1 ч.1 ст. 57 Сімейного Кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу. Згідно ч.7 ст. 57 Сімейного Кодексу України якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. За змістом ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (ст. 68 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Стаття 70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна чоловіка та жінки є рівними, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи те, що спірна квартира була придбана під час шлюбу, але частина грошей на її придбання була взята від продажу відповідачем своєї власної квартири придбаної не під час шлюбу, суд приходить до того, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial