Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

27.03.2014 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовано тим, що від шлюбу з відповідачем позивачка має неповнолітнього сина, який проживає разом із нею та знаходиться на повному її утриманні, оскільки відповідач ухиляється від добровільного надання матеріальної допомоги. Вимога про стягнення аліментів у твердій сумі обґрунтована тим, що відповідач не працює та не має стабільного доходу, а вказаний розмір аліментів розрахований позивачкою з урахуванням незадовільного стану здоров'я дитини, що потребує дієтичного харчування та необхідністю фізичних навантажень у спортивному гуртку за відвідання якого дитиною позивачка сплачує 350 грн. щомісячно. До початку судового засідання до суду надійшла заява позивачки про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зміст наведеної норми та викладені вище обставини, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання своєї неповнолітньої дитини, суд враховує обставини передбачені ст. 182 СК України та вважає, що заявлена до стягнення сума аліментів у розмірі 1000 грн. є не обґрунтованою, оскільки обидва з батьків повинні в рівній мірі дбати про матеріальне забезпечення дитини, при цьому, з матеріалів справи не вбачається, що відповідач працевлаштований та має стабільний заробіток, а тому суд враховуючи законодавчо встановлений розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, при цьому, приймаючі до уваги стан здоров'я дитини та витрати позивачки на розвиток сина, приходить до висновку про необхідність зменшення заявленого розміру аліментів до 700 грн. на місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial