Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

27.12.2017 року [PERSON] в особі представника - адвокат [PERSON], звернулася до суду з позовом, в якому просила визначити місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO] з матір'ю дитини - [PERSON]. Позов обґрунтований тим, що відповідач є батьком неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO]. З батьком дитини позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Приазовського районного суду 21.10.2016 року (справа № 325/1135/16-ц). З березня 2016 року сторони проживають окремо один від одного, спільна дитина проживає з матір'ю. Відповідач жодного разу не спілкувався з дитиною, не проявляв жодного інтересу до своєї доньки, ухилявся та ухиляється від утримання та участі у вихованні дитини. Разом з тим, через небажання відповідача брати участь у житті спільної дитини сторін, позивач позбавлена права зареєструвати місце проживання своєї доньки без згоди її батька. Відповідач такої згоди не надає, чим перешкоджає [PERSON], як законному представнику дитини, реалізувати права та захищати законні інтереси дитини. На сьогоднішній день позивач має постійне місце проживання за адресою: [INFO]. Крім того, перебуває у зареєстрованому шлюбі з гр. [PERSON], який забезпечує та утримує їх родину, в тому числі її доньку, піклується про неї та ставиться до неї як до рідної. Позивач має добрі житлові умови, отримує допомогу по народженню та догляду за дитиною. Батько дитини зловживає алкогольними напоями, схильний до проявів фізичного насильства та має судимість за вчинення тілесних ушкоджень. Ухвалою судді від 28 грудня 2017 року позовну заяву залишено без руху, визначено строк для усунення недоліків. Ухвалою судді від 23 січня 2018 року у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання, зобовязано орган опіки та піклування надати суду висновок про доцільність визначення місця проживання дитини разом з позивачкою. Ухвалами суду від 22 лютого 2018 року і 19 березня 2018 року підготовче засідання відкладено, у звязку з ненадходженням висновку органу опіки та піклування, продовжено строк підготовчого провадження до 90 днів. Ухвалою суду від 18 квітня 2018 року закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду на 15 травня 2018 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, її представник - адвокат [PERSON] надіслала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає. Про дату, час і місце розгляду справи позивач і її представник повідомлялись належним чином. Відповідач [PERSON] в підготовче та в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать повідомлення про одержання ним судових повісток. Відзив на позовну заяву не надіслав. Третя особа - орган опіки та піклування в особі Запорізької районної державної адміністрації в судове засідання уповноваженого представника не направила, в особі головного спеціаліста служби у справах дітей Запорізької райдержадміністрації [PERSON] надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника органу опіки та піклування, при прийнятті рішення врахувати права та інтереси дитини. Приймаючи до уваги згоду позивача на заочний розгляд справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.ст. 280-283 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. В силу ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частинами 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-ЖС № 247410 від 26.03.2014 року, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 21.10.2016 року шлюб між позивачем і відповідачем розірвано. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 198530 від 15.09.2017 року, позивачка [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 15.09.2017 року. Згідно з довідкою з місця проживання № 3725 від 01.12.2017 року, [PERSON] проживає в [INFO], разом з дитиною [PERSON], [INFO], з жовтня 2016 року і по теперішній час. Негативні відомості про стан здоровя дитини суду не надавались. Згідно з висновком Запорізької районної державної адміністрації № 01-22/0340 від 06.04.2018 року, який надійшов на запит суду, орган опіки та піклування Запорізької райдержадміністрації не заперечує проти визначення місця проживання малолітньої [PERSON], [INFO] разом із матір'ю. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною 1 ст. 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно зі статтею 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Суд приймає до уваги, що дитина з жовтня 2016 року мешкає разом з матірю, яка піклується про дитину і займається її вихованням. Відповідач не висловив суду заперечень проти позову, не надав доказів на спростування заявлених позовних вимог. Таким чином, на переконання суду, позивачем [PERSON] була доведена її здатність створити для дитини, виходячи з її віку і стану здоровя, комфортні умови проживання, які забезпечать належне виховання і всебічний розвиток дитини. В той же час, як свідчить висновок органу опіки та піклування, відповідач вже протягом тривалого часу не дбає про дитину, не займається її вихованням. Виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості, на думку суду місце проживання дитини [PERSON], [INFO], слід визначити з її матір'ю [PERSON], що буде в повній мірі відповідати інтересам дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у звязку із повним задоволенням позовних вимог суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved