Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-17 00:00:00

26 травня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до свого батька [PERSON] про стягнення на його користь аліментів на власне утримання, на період навчання, в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з часу звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23-річного віку. В обґрунтуванні позову посилається на те, що він є повнолітнім сином відповідача у справі. З 2007 року його батьки проживають окремо, розірвали шлюб, і з того часу він проживає зі своєю матір`ю, яка до часу досягнення ним повноліття отримувала аліменти на його утримання. На даний час він навчається на 3 курсі денного відділення Світловодського політехнічного фахового коледжу Центральноукраїнського національного технічного університету, за спеціальністю «Інженерія програмного забезпечення», форма навчання бюджетна. Кінцевий термін навчання - 30 червня 2022 року. Він повністю перебуває на утриманні матері, яка оплачує кошти за проживання, харчування та забезпечує інші його потреби. Відповідач добровільно коштів на його утримання не надає, що змусило його звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою від 09 червня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, встановлено відповідачу строк для подання відзиву. Відповідач своїм процесуальним правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, не скористався, відзиву не подав. Представник позивача - адвокат Нестеренко А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. 16 серпня 2021 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає, проти прийняття рішення не заперечує. (а.с.27) Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] . (а.с.2, 4) [PERSON] з 23 серпня 2016 року по теперішній час зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . (а.с.3) Згідно рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 травня 2007 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 08 травня 2007 року до [INFO]. (а.с.5) [PERSON] навчається на 3 курсі денного відділення Світловодського політехнічного фахового коледжу Центральноукраїнського національного технічного університету, за спеціальністю «Інженерія програмного забезпечення», форма навчання бюджетна. Кінцевий термін навчання - 30 червня 2022 року, що підтверджується довідкою з місця навчання за №42 від 19 травня 2021 року. (а.с.6) Згідно зі ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При цьому, ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину Сімейний кодекс України не встановлює. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей, якщо останні продовжують навчання, у разі можливості надавати таку допомогу, і така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст.201 Сімейного кодексу України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] , має повних 18 років, продовжує навчання, ніде не працює та потребує матеріальної допомоги. Відповідач позовні вимоги визнає повністю, тому суд приходить до висновку, що останній має змогу сплачувати аліменти на утримання свого повнолітнього сина, на період його навчання в коледжі. Позивач просить стягувати аліменти до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23-річного віку. При цьому не уточнює якого саме навчання, у Світловодському політехнічному фаховому коледжі чи в іншому навчальному закладі, до досягнення ним 23 річного віку. Тому суд звертає увагу на те, що згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Тобто, захист порушеного права на майбутнє не передбачено. В зв`язку з чим, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги про стягнення аліментів частково, лише в частині стягнення аліментів з 26 травня 2021 року до закінчення навчання позивачем у Світловодському політехнічному фаховому коледжі, тобто до 30 червня 2022 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України). У відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача, за розгляд справи, має бути стягнутий судовий збір на користь держави в сумі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial