Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

28.07.2020 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут - Енергія» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за теплову енергію за період з грудня 2017 року по квітень 2020 року в розмірі 14 202,34 грн. та судові витрати в розмірі 2 102 грн. В обґрунтування позову вказує, що ТОВ «Бахмут-Енергія» в період з грудня 2017 року по квітень 2020 року здійснювало постачання теплової енергії у квартиру за адресою: [ADDRESS] власником якої є відповідач [PERSON] .. Позивач стверджує, що, проводив нарахування за спожиті послуги відповідно до затверджених у встановленому законом порядку норм та тарифів, однак відповідач, порушуючи вимоги чинного законодавства щодо сплати комунальних послуг і не сплачуючи борг за спожиті послуги добровільно, причиняє майнову шкоду позивачу. В результаті вищенаведеного, заборгованість відповідача відповідно до даних особистого рахунку за вказаний спірний період складає 14 202,34 грн., у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10.08.2020 по вказаній справі було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву, однак у строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. В судовому засіданні 25.11.2020 відповідач повідомила суду, що нею з позивачем був укладений договір реструктуризації боргу, але копії останнього вона не надала. Судове засідання відкладено до 08.10 год. 30.11.2020 для надання можливості відповідачу надати копію договору. 27.11.2020 відповідач до суду надав заяву, в якій позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. 30.11.2020 відповідачем до суду було подано копію договору № П-166/166 від 01.10.2020 року про реструктуризацію заборгованості у розмірі 10 000,34 грн., копію квитанції від 12.10.2020 про погашення заборгованості у сумі 4 202,00 грн та копію квитанції від 12.10.2020 у про сплату на користь ТОВ «Бахмут-Енергія» судового збору у розмірі 2 102,00 грн. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом установлено, що з виписки по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] відкритому на ім`я [PERSON] , вбачається, що відповідач має заборгованість за період з грудня 2017 року по квітень 2020 року перед позивачем за надані комунальні послуги в розмірі 14 202,34 грн. (а.с.5). Згідно з копією ухвали Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02.11.2018 у видачі судового наказу про стягнення вищевказаної заборгованості з [PERSON] позивачу було відмовлено та роз`яснено про право позивача на звернення з тією самою вимогою до суду у позовному порядку (а.с.6). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (довідка № 217889220 від 27.07.2020 року) квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . З актів, складених представниками ТОВ «Артемівськ-енергія» та ТОВ «Бахмут-Енергія», вбачається, що протягом 2017-2020 років в будинку [ADDRESS] надавалися послуги з опалення (а.с.8-13). Згідно копій ліцензій, наданих Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, ТОВ «Бахмут-Енергія» 14 вересня 2012 року за № 304 внесено до державного реєстру на право: постачання теплової енергії; транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами; виробництва теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та устано1вках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії) (а.с.23-24). Відповідно до Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року споживачі житлово-комунальних послуг зобов`язані щомісяця вносити плату за використані комунальні послуги згідно з тарифом, що затверджується органами місцевого самоврядування. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно частини 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, розмір плати розраховується виходячи із розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами. Згідно ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. В силу ст. 509 ЦК України зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана здійснити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, виплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор від боржника має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. Відповідно до статті 68 Житлового кодексу України споживачі зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі за послуги з централізованого опалення. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем (по особовому рахунку [NUMBER] ) 01.10.2020 з ТОВ «Бахмут-Енергія» був укладений договір № П-166/166 на погашення заборгованості за послуги з теплопостачання строком на 1 рік (а.с.68), протягом якого відповідач зобов`язується позивачу сплатити до 20.10.2021 заборгованість шляхом внесення щомісячних платежів рівними частинами у розмірі 833,36 грн., а всього на суму 10 000,34 грн., оскільки частину заборгованості в сумі 4202 грн. відповідачем сплачено 12.10.2020. Перший платіж за зазначеним договором відповідачем був сплачений 17.11.2020 року у розмірі 850,00 грн. (а. с. 70). Крім того, частина заборгованості у розмірі 4 202,00 грн та судовий збір у розмірі 2102,00 грн згідно з наданими суду копіями квитанцій від 12.10.2020 року відповідачем були сплачені на користь ТОВ «Бахмут-Енергія» (а.с.67). Питання про відстрочку або розстрочку виконання може вирішуватися судом у порядку ст. 267 Цивільного процесуального Кодексу України. Відстрочка виконання рішення означає перенесення виконання на інший час, а розстрочка - надання можливості виконання рішення по визначених частинах у встановлені строки. Таким чином, на момент ухвалення рішення у справі заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію складає 9 150, 34 грн., строк сплати якої визначений договором від 01.10.2020 - до 20.10.2021, при цьому сплачуючи щомісячно, починаючи з 01.12.2020 по 833,36 грн. з урахуванням переплати 17.11.2020 в сумі 16,64 грн. (850-833,36=16,64 грн.). Таким чином, суд з урахуванням викладеного вище вважає за можливе надати розстрочку виконання рішення до 21.10.2021, стягнувши з відповідача щомісячно по 833,36 грн. в період з 01.12.2020 по 20.09.2021 та в період з 01.10.2021 до 20.10.2021 - 816,74 грн. Оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Крім того, згідно ч.1 ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. На підставі викладеного та

Outcome: approved