Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

29.06.2016 року до Київського районного суду м.Полтави звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] районної в місті Полтаві ради про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи позов тим, що 12.12.2009 року вона успадкувала 1/3 частину майна, що належала [PERSON] та складається з: 53/200 частини нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: м.Полтава, вул. Щорса, 10 в цегляному будинку А-4 загальною площею 535,30 кв.м., на земельній ділянці державного фонду. 11.03.2010 нею було зареєстровано право власності на частини нежитлових приміщень, розташованих за вищевказаною адресою. 25.10.2010 року вона прийняла у власність 53/150 частки на нежитлові приміщення, що розташовані за адресою: м.Полтава, вул. Щорса,10. Цього ж дня на підставі договору міни їй також перейшло у власність 53/600 частки на нежитлові приміщення, що розташовані за вищевказаною адресою.27.01.2011 року нею було зареєстровано право власності на дані частки нежитлового приміщення. А в 2013 році проведено реконструкцію 1-го поверху нежитлових приміщень. В листопаді 2014 року нею зареєстровано право власності на квартири 40, 41 та 42 по вул. Щорса, 10 в м.Полтаві. Але на даний час вона не може вільно користуватися своїм нерухомим майном, у звязку з тим, що реконструйовано та зареєстровано у встановленому законом порядку лише частина приміщень будинку літ. А-4 за вищевказаною адресою. Тому просила суд визнати за нею право власності на нежитлові приміщення в будинку літ.А-4, загальною площею 142,8 кв.м., а саме: коридор-38,8 кв.м., склад 7,8 кв.м., склад 6,0 кв.м., склад 7,1 кв.м., склад 75,5 кв.м., вхід в підвал 7,6 кв.м., за адресою: м.Полтава, вул.Щорса,10. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] районної в м.Полтаві ради за дорученням [PERSON] в судовому засіданні щодо предявлених позовних вимог заперечував, просив відмовити за безпідставністю. Представник відповідача [PERSON] міської ради за дорученням [PERSON] в задоволенні позовних вимог просила відмовити за безпідставністю. Суд, заслухавши думку адвоката [PERSON], представника виконавчого комітету [PERSON] районної в м.Полтаві ради [PERSON] та представника [PERSON] міської ради [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 12.12.2009 року Третьою полтавською державною нотаріальною конторою [PERSON] успадкувала 1/3 частину майна після померлого 25.12.2008 року [PERSON] та яке складається з 53/200 частини нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м.Полтава, вул. Щорса, 10 в цегляному будинку А-4, загальною площею 535,30 кв.м. та розташований на земельній ділянці державного фонду (а.с.8). 11 березня 2010 року позивач зареєструвала в ПП ПБТІ «Інвентаризатор» право власності на частини нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: м.Полтава, вул. Щорса, 10, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25544883 від 11.03.2010 року (а.с.10). 25.10.2010 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір дарування, згідно якого [PERSON] передала у власність безоплатно [PERSON], а остання прийняла у власність 53/150 частки у праві власності на нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м.Полтава, вул. Щорса,10, які розташовані на земельній ділянці Держфонду, норма землекористування якої не встановлена, та складається в цілому з: нежитлових приміщень «А-4» цегляних, загальною площею нежитлових приміщень 535,3 кв.м. (а.с.11). 27 січня 2011 року [PERSON] зареєструвала в ПП ПБТІ «Інвентаризатор» право власності на частини нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: м.Полтава, вул. Щорса, 10, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №28800046 від 27.01.2011 року (а.с.12). Також судом встановлено, що 25.10.2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір міни, згідно якого у власність [PERSON] перейшло 53/600 частки у праві власності на нежитлові приміщення, цегляні, що знаходяться за адресою: м.Полтава, вул.Щорса,10, що зазначені в плані під літ.А-4 та складає 535,3 кв.м. які розташовані на земельній ділянці Держфонду, норма землекористування якої не встановлена (а.с.13). 27 січня 2011 року [PERSON] зареєструвала в ПП ПБТІ «Інвентаризатор» право власності на частини нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: м.Полтава, вул. Щорса, 10, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №28800449 від 27.01.2011 року (а.с.14). Крім того, судом встановлено, що в 2013 року позивачем проведено реконструкцію 1-го поверху нежитлових приміщень, за адресою: м.Полтава, вул.Щорса,10 під 3 (три) квартири згідно декларації про початок будівельних робіт №ПТ 082131120558 від 22.04.2013 року, що підтверджується довідкою №9403, виданою ПП ПБТІ «Інвентаризатор» 02.12.2013 року (а.с.16). Згідно листа №8519, виданого 03.10.2014 року ПП ПБТІ «Інвентаризатор» (а.с.28) приміщенні в житловому будинку літ.А-4, за адресою: м. Полтава, вул.. Щорса,10, складається з коридору-38,8 кв.м., складу 7,8 кв.м., складу 6,0 кв.м., складу 7,1 кв.м., складу 75,5 кв.м., входу в підвал 7,6 кв.м. Загальна площа прощення змінилася з демонтажем перегородок, та включенням площі дверних отворів, що не являється самочинним переплануванням згідно інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 року зі змінами. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] районної в м.Полтаві ради №279 від 28.10.2014 року про надання адрес домоволодінням та внесення змін в рішення вирішено враховуючи положення КП «ЖЕО №2» та «Декларації про готовність обєкт до експлуатації (а.с.17-22)» квартирам по вул.Щорса, 10, що належать [PERSON] загальною площею 47,2 кв.м. надано номер №40, загальною площею 61,8 кв.м. надано №41, та загальною площею 48,0 кв.м. надано номер 42 (а.с.29). В листопаді 2014 року [PERSON] в установленому законом порядку було зареєстровано право власності на квартири №40, №41, та №42, що розташовані за адресою: м.Полтава, вул. Щорса, 10, що підтверджується копіями свідоцтва про право власності та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (а.с.30-35). Також судом встановлено, що на даний час позивач [PERSON] не може вільно розпоряджатися та користуватися своїм майном, у звязку з тим, що реконструйовано та зареєстровано у встановленому законом порядку лише частина приміщень будинку літ. А-4 по вул.Щорса, 10 в м.Полтаві. Так, згідно технічного паспорту виготовленого станом на 01.10.2014 року загальна площа нежитлових приміщень в будівлі під літ. А-4 за адресою: м.Полтва, вул. Щорса, 10 становить 142,8 кв.м. Загальна площа змінилася в звязку з демонтажем перегородок та включенням площі дверних отворів, що не являється самочинним переплануванням (а.с.24-27). Згідно висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з обєкта нерухомого майна №3052, виданого ПП ПБТІ «Інвентаризатор» 13.04.2016 року за технічними показниками нежитлові приміщення в житловому будинку літ.А-4 площею 142,8 кв.м. є відокремленими, мають окремий вхід і вихід та можуть бути виділені в окремий обєкт нерухомого майна (а.с.42). Відповідно до ч.1 ст.183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Відповідно до ч.1ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону . У відповідності до статті 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів. Частиною 1\~ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» №1952-ІV від 01.07.2004р. передбачено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб. Згідно з пп. 10 п. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Тому на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved