Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-20 00:00:00

28.10.2019 року представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що 22.01.2019 року до служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради надійшла заява [PERSON] про те, що її невістка, відповідач по справі, веде аморальний спосіб життя та неналежним чином виконує батьківські обов`язки відносно своїх малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] . 19.08.2019 року до органу опіки та піклування надійшла заява [PERSON] , в якій він вказує, що його дружина [PERSON] продовжує залишати дітей без нагляду, веде аморальний спосіб життя, неналежним чином виконує батьківські обов`язки, кошти, які він висилав на утримання дітей, витрачає не за призначенням, потреби дітей не забезпечує, неналежно піклується про них; влітку 2018 року, коли [PERSON] залишила дітей без нагляду в зачиненому будинку, там відбулося загорання електромережі, дітей врятували сусіди, які, вибивши вікна, витягли дітей з палаючого будинку; діти отримали отруєння чадним газом. Органом опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради було прийняте рішення від 23.09.2019 року №476 про надання висновку до суду щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її дітей. [INFO] малолітнього [PERSON] , [INFO] , відповідно до направлення служби у справах дітей та сім`ї Київської обласної державної адміністрації було влаштовано до Київської обласного центру соціально-психологічної реабілітації «Оберіг». Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши через канцелярію суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явилася, надала заяву, відповідно до якої просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги не визнала. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до якої вимоги позову підтримує та просить їх задовольнити. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. При розгляді справи, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження. Відомості про батька малолітнього [PERSON] записані згідно ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. 29.10.2013 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . [PERSON] є батьком двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 22.01.2019 року до служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради надійшла заява [PERSON] про те, що її невістка [PERSON] веде аморальний спосіб життя та неналежним чином виконує батьківські обов`язки відносно своїх малолітніх дітей. Службою у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету та Фастівським міським ЦСССДМ була проведена бесіда спрямована на підвищення батьківського потенціалу щодо виховання дітей, також матері було роз`яснено, відповідно до Сімейного кодексу України, обов`язки та права батьків. Крім того, родина була поставлена на обліку в Фастівському міському ЦСССДМ. 19.08.2019 року до органу опіки та піклування надійшла заява [PERSON] , в якій він вказав, що [PERSON] продовжує залишати дітей без нагляду, веде аморальний спосіб життя, неналежним чином виконує батьківські обов`язки, кошти, які він висилав на утримання дітей, витрачає не за призначенням, потреби дітей не забезпечує, неналежно піклується про них, часто полишає їх на тривалий час самих без догляду, чим вже одного разу наразила на небезпеку: влітку 2018 року, коли [PERSON] залишила дітей без нагляду в зачиненому будинку, там відбулося загорання електромережі, дітей врятували сусіди, які, вибивши вікна, витягли дітей з палаючого будинку; діти отримали отруєння чадним газом. Відповідно до характеристики Фастівського НВК «ДНЗ-ЗОШ І ст. №11» на учня 1 класу, [PERSON], батьки відвідують навчальний заклад, слідкують за тим, щоб забезпечити дитину необхідним шкільним приладдям, а також харчують дитину у їдальні навчального закладу за власний кошт. Дитина завжди одягнена в чистий одяг, відповідно до сезону та віку. [PERSON] часто пропускає навчальні заняття через хворобу та без поважних причин. Батьки приділяють недостатньо уваги [PERSON], як у вихованні, так і у навчанні, у дитини навчальна діяльність та активність уваги на низькому рівні. Згідно характеристики, наданою головою КСОН мікрорайону Снігурівка, від 20.08.2019 року, [PERSON] працює за кордоном. [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. [PERSON] веде неналежний спосіб життя, часто залишає дітей без догляду. Останній раз вона залишила дітей замкненими в будинку в серпні 2019 року. На плач та крики дітей відгукнулася рідна сестра [PERSON] , яка проживає у другій половині будинку, та, зірвавши замок, випустила дітей, після чого вони були передані бабусі, матері [PERSON] Знаючи, що [INFO] приїжджає чоловік із закордону, [PERSON] цього дня забирає дітей у бабусі, та, зі слів родичів, відвозить до своєї матері в с. Триліси. Мати не приділяє належної уваги у вихованні дітей. Старшого сина [PERSON] , який навчається в ЗОШ № 11 не було переведено на навчання до другого класу за неуспішність. 27.08.2019 року [PERSON] надала письмові пояснення щодо залишення дітей без нагляду та пояснила, що залишила дітей на свою старшу сестру [PERSON] на одну ніч (08.08.2019 року). Повернувшись додому вона побачила, що вхідні двері виламані і дітей вдома немає. Через сусідів дізналась, що діти у свекрухи за адресою: Київська область, Фастівський район, с. М. Снітинка, в той же день вона поїхала забирати дітей, але їй не віддали їх. На наступний день вона поїхала до свекрухи, забрала дітей і поїхала до свого співмешканця за адресою: [ADDRESS] . [INFO] року [PERSON] (бабуся дітей, яка проживає в с. М. Снітинка) написала пояснення з приводу того, як у неї опинились онуки і в якому стані вони були. В своєму пояснення повідомила, що [INFO] року кум її сина привіз онуків у занедбаному стані (брудні, голодні, злякані, та з педікульозом). Також повідомляє, що мати дітей, [PERSON] , приїхала забрати дітей тільки 17.08.2019 року, тобто діти перебували у бабусі сім днів. За цих сім днів мати жодного разу не з`являлась до неї, щоб забрати дітей. 19.08.2019 року до служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради надійшло пояснення знайомої [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] , яка зазначає, що був випадок, коли вона зустріла малолітніх дітей, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], без супроводу дорослих в магазині «Курган Слави» [PERSON] запитала у старшого хлопчика: « [PERSON] ваша мама?», він відповів, що мами немає дома вже три дні. 20.08.2019 року до служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради надійшло пояснення [PERSON] , рідної сестри [PERSON] , в якому зазначено, що її сестра не займається дітьми: не піклується про фізичний та моральний розвиток дітей, не приділяє увагу навчанню Даниїла, у зв`язку з чим він залишився на другий рік у 1 класі, часто полишала дітей самих вдома на тривалий період, не повідомляючи, де перебуває і коли повернеться. Гроші, які отримувала від чоловіка, не витрачала на потреби дітей, а лише для власного користування. Судом прийнято до уваги висновок № 06-23/4905 від 23.09.2019 року Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради, де визнано доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного Кодексу України (далі за текстом - СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідач [PERSON] у своїй заяві від 21.12.2019 року заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав. Проте ніяких пояснень чи доказів, які б спростовували її неналежне відношення до дітей, зокрема, сина [PERSON] , нею надано не було. Із наданих доказів по справі вбачається, що відповідач самоусунулася від виховання дитини, не проявляє ніякого інтересу до його життя та розвитку, своєю бездіяльністю наражала дитину на небезпеку, а отже суд вважає доцільним позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно, з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже, оскільки відповідачка в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча повинна та має таку можливість, бо є людиною працездатного віку, а тому суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання дитини у розмірі, вказаному позивачем. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 1921,00 гривень. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved