Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

29.03.2017 року [PERSON] звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до публічного акціонерного товариства Дельта Банк , третя особа: приватне підприємство Клімат-С про захист права власності, в якому він зазначив про те, що 29.03.2013 року між приватним підприємством Клімат^С та Публічним акціонерним товариством Дельта Банк було укладено договір кредиту № КЮ-ВКЛ-2017006. Предметом зазначеного договору є надання кредиту у розмірі 200000 гривень з метою фінансування поточної діяльності підприємства. Виконання грошового зобовязання за вказаним договором було забезпечене заставою належної йому на праві власності квартири [ADDRESS], про що свідчить укладений іпотечний договір від 30.03.2013 року. 25.12.2015 року рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в рахунок погашення заборгованості ПП Клімат-С за кредитним договором № КЮ-ВКЛ-2017006 від 29.03.2013 року в розмірі 206199,72 гривень було звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на трикімнатну квартиру № 119, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Холодногірська, будинок 45, вартістю 448571 гривень за публічним акціонерним товариством Дельта Банк . Побоюючись втрати свого житла, на виконання вищезазначеного рішення, він сплатив публічному акціонерному товариству Дельта Банк заборгованість у повному обсязі в розмірі 206199,72 грн. . Банк, сплачені ним кошти у сумі 206199,72 гривень прийняв, жодних претензій щодо способу виконання рішення Апеляційного суду Сумської області від 25.12.2015 року не висловлював. Після повного погашення кредитного зобовязання, він звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом про визнання іпотечного договору від 30.03.2013 року припиненим у звязку із повним виконанням основного зобовязання. Він звертає увагу суду на те, що ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.04.2016 року в межах розгляду поданої ним позовної заяви про припинення дії іпотечного договору від 30.03.2013 року, було накладено арешт на предмет іпотеки, а саме: на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належала йому [PERSON] на праві приватної власності. Відомості про накладений арешт було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 19.04.2016 року. 02.06.2016 року рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми його позовну заяву про визнання іпотечного договору від 30.03.2013 року припиненим було задоволено. Було визнано іпотечний договір від 30.03.2013 року припиненим у звязку із повним виконанням основного зобовязання. ПАТ Дельта Банк звернулося до апеляційного суду Сумської області з апеляційною скаргою про скасування рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.06.2016 року. В задоволені апеляційної скарги банку було відмовлено. Отже, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми 02.06.2016 року по справі № 592/3175/16-ц, провадження № 2/592/1261/16 за позовом [PERSON] до ПАТ Дельта Банк було визнано припиненим договір іпотеки від 30.03.2013 року, укладений між ПАТ Дельта Банк та [PERSON] , у звязку із припиненням основного зобовязання кредитного договору № КЮ-ВКЛ-2017006 від 29.03.2013 року. Було виключено запис із Державного реєстру іпотек відомостей про предмет іпотеки за договором іпотеки б/н від 30.03.2013 року, укладеного між ПАТ Дельта Банк та [PERSON] , предметом якого є квартира № 119, що розташована за адресою: м. Суми, вул. Холодногірська, буд. 45. Було виключено з Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майно відомості про предмет іпотеки за даним договором іпотеки. Таким чином, станом на 01.07.2016 року ним [PERSON] була погашена в повному обсязі кредитна заборгованість перед ПАТ Дельта Банк та на підставі судового рішення була припинена дія іпотечного договору. Дані обставини були добре відомі відповідачу. Але, нехтуючи вищевказаним, в порушення його прав, 28.07.2016 року відповідач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського округу [PERSON] із заявою про переоформлення права власності на нерухоме майно та внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про зміну власника квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] підставу для перереєстрації права власності на вищезгадану квартиру, яка належала йому на праві власності, ігноруючи рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.06.2016 року, відповідач надав нотаріусу рішення Апеляційного суду Сумської області від 25.12.2015 року, навмисно при цьому приховавши, по-перше, факт повного погашення заборгованості по кредиту, по-друге, наявність рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.06.2016 року про припинення договору іпотеки від 30.03.2013 року у звязку із припиненням основного зобовязання. Відповідач не повідомив нотаріуса про те, що у звязку із набуттям законної сили рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.06.2016 року про припинення договору іпотеки, публічне акціонерне товариство Дельта Банк не являється іпотекодержателем квартири № 119, яка розташована за адресою: м. Суми, вул. Холодногірська, буд. 45. Внаслідок незаконних дій ПАТ Дельта банк приватним нотаріусом Київського міського округу було перереєстровано право власності на його квартиру за ПАТ Дельта Банк , що вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомості. Тобто, отримавши попередньо грошові кошти у сумі 206199,72 гривні в рахунок остаточного та повного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором № КЮ-ВКЛ-2017006 від 29.03.2013 року, ПАТ Дельта банк шляхом обману набуло ще і права власності на його квартиру, вартістю 448571 гривні. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно) , яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ст. 317 ЦК України встановлено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На захист права власності не впливає місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Право на захист права власності на певне майно в особи також виникає на підставі ст. ст. 16, 392 ЦК України. Його право власності на квартиру [ADDRESS] порушено внаслідок незаконних дій ПАТ Дельта банк , що спонукає звернутися із даною заявою. Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги те, що рішення Апеляційного суду Сумської області від 25.12.2015 року виконано ним [PERSON] (майновим поручителем) шляхом сплати боргу в повному обсязі, а також те, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми, яке набрало законної сили, припинена іпотека на квартиру [ADDRESS], він вважає, що відповідач не мав правових підстав для звернення до нотаріуса із заявою про реєстрацію права власності на вищезгадану квартиру. Внаслідок неправомірних дій відповідача його було незаконно позбавлено права власності на квартиру. Відповідно до ст. ст. 2, 318 ЦК України річ (майно) може знаходитись у власності Українського народу, фізичних та юридичних осіб, держави Україна, Автономної Республіки Крим, територіальних громад, іноземних держав й інших субєктів публічного права. Усі субєкти права власності є рівними перед законом. Відповідно до ст. 41 Конституції України, п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та може вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Внаслідок вчинення незаконних дій ПАТ Дельта Банк безпідставно набуло право власності на його квартиру, а він був позбавлений права власності на неї. П. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав передбачено, що спори, повязані із захистом права власності та інших речових прав, розглядаються судами відповідно до визначеної процесуальним законом юрисдикції. Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу захисту права власності та інших речових прав на нерухоме майно предявляються за місцем знаходження майна або основної його частини (виключна підсудність) . Саме з метою захисту свого права власності на квартиру [ADDRESS] та враховуючи положення ст. 114 ЦПК України, п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав , беручи до уваги постанову колегії суддів Судової палати в адміністративних справах, Судової палати в господарських справах і Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 14 червня 2016 року, він і звертається до Ковпаківського районного суду м. Суми з даним позовом. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: partial