Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

28 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 9 вересня 2013 року в сумі 11936 грн. 61 коп. В позовній заяві зазначав, що 9 вересня 2013 року між сторонами був укладений договір кредиту (без номеру), у вигляді встановленого кредитного ліміту з оформленням кредитної картки для користування кредитними коштами. Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідач не виконував його умови та не сплачував кредитні платежі, через що за ним утворилася загальна заборгованість в сумі 11936 грн. 61 коп., тому просив стягнути з нього на свою користь дану заборгованість та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, в позовній заяві просив розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд справи за відсутності сторін, оскільки наявних в ній матеріалів достатньо для її вирішення по суті, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом було встановлено, що 9 вересня 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений в письмовій формі кредитний договір б/н (далі - Договір), в якому сторони узгодили всі його умови. Відповідно до Договору публічне акціонерне товариство «Приватбанк», (далі - Банк), зобов'язалося надати позичальнику, тобто відповідачу, кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту з оформленням кредитної картки для користування кредитними коштами. На підтвердження укладення Договору між сторонами були складені та підписані анкета-заявка на оформлення кредитної картки і умови та правила надання банківських послуг. За користування кредитом позичальник зобов'язувався сплачувати Банку проценти в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Також, відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг у випадку порушення позичальником строків повернення кредиту та відсотків за його користування вона повинен був сплатити Банку штраф, який складався з 500 грн. та 5% від суми позову. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання, а позичальник навпаки, порушив умови Договору в частині вчасного повернення кредиту, а також процентів за користування ним, в зв'язку з чим станом на 30 вересня 2016 року за ним рахується заборгованість за кредитним договором на загальну суму 11936 грн. 61 коп., яка складається: з заборгованості за кредитом - 3500 грн., заборгованості по процентам - 6292 грн. 01 коп., комісії та пені - 1100 грн., а також штрафу - 500 грн. (фіксована частина), та 544 грн. 60 коп. (процентна складова). Дана заборгованість відповідачем в добровільному порядку не погашена. За таких обставин, на підставі ст.ст. 526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України, вона підлягає стягненню з відповідача на користь Банка в повному об'ємі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду в сумі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved