Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

27 січня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до фізичної особи підприємця [PERSON] про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 7 687 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що працювала по трудовому договору у приватного підприємця [PERSON] з 02.07.2018 року по 13.03.2020 року та з 04.09.2020 року по даний час. Протягом всього періоду її роботи відповідачем виплачувалась їй заробітна плата нижче мінімального розміру встановленого законом. Зокрема, з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року при встановленому розмірі мінімальної заробітної плати 4 173 грн., роботодавцем позивачці виплачувалась заробітна плата в розмірі 3 000 3 100 грн. За період з 01 січня 2020 року по 31 березня 2020 року при мінімальному розмірі заробітної плати 4 723 грн. позивачці виплачена заробітна плата за січень 2020 року 3 800 грн., за лютий 3 500 грн., березень 2 000 грн. За період з 04 вересня 2020 року по 31 грудня 2020 року при мінімальному розмірі заробітної плати 5 000 грн. позивачці виплачена заробітна плата за вересень 2020 року в сумі 3 800 грн., за жовтень 3 500 грн., листопад 2 100 грн., грудень 3 500 грн. Таким чином за вказані періоди роботи роботодавцем позивачці не виплачено заробітної плати на загальну суму 7 687 грн. 03 грудня 2020 року, в порядку п.2 ч.1 ст. 274 ЦПК України, у справі відкрито спрощене позовне провадження та постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення сторін. Відповідач фізична особа підприємець [PERSON] протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали не надав відзив на позов в порядку, визначеному ст. 178 ЦПК України. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 березня 2021 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] , [INFO] , працювала з з 02.07.2018 року по 13.03.2020 року та з 04.09.2020 року по даний час продавцем за трудовим договором від 02 липня 2018 року у фізичної особи підприємця [PERSON] та згідно Наказу № 2 від 02.07.2018 року прийнята на роботу на посаду продавця. Вказані обставини підтверджуються копією електронної трудової книжки. Протягом всього періоду роботи [PERSON] відповідачем виплачувалась їй заробітна плата нижче мінімального розміру встановленого законом. Так, згідно матеріалів справи та поданого позивачкою розрахунку, зокрема: з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року при встановленому розмірі мінімальної заробітної плати 4 173 грн., роботодавцем позивачці виплачувалась заробітна плата в розмірі 3 000 3 100 грн., а тому різниця становить 3\~649 грн.; за період з 01 січня 2020 року по 31 березня 2020 року при мінімальному розмірі заробітної плати 4 723 грн. позивачці виплачена заробітна плата за січень 2020 року 3 800 грн., за лютий 3 500 грн., березень 2 000 грн., а тому різниця становить 838 грн.; за період з 04 вересня 2020 року по 31 грудня 2020 року при мінімальному розмірі заробітної плати 5 000 грн. позивачці виплачена заробітна плата за вересень 2020 року в сумі 3 800 грн., за жовтень 3 500 грн., листопад 2 100 грн., грудень 3 500 грн., а тому різниця становить 3\~200 грн., а всього різниця за відпрацьований час складає 7\~687 грн. Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно да ст. 3 Закону України «Про оплату праці» мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці. Статтею 3-1 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що розмір заробітної плати працівника за повністю виконану місячну (годинну) норму праці не може бути нижчим за розмір мінімальної заробітної плати. Відповідно до ч. 1\~ст.\~115\~КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Як встановлено судом, заборгованість відповідача по заробітній платі складається за період з 01.01.2019 року по 31.12.2020 року. Відповідно до\~ст.\~8\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет 2019\~року» мінімальна\~заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня 4 173 гривні. Відповідно до\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет 2020\~року» мінімальна\~заробітна плата\~у місячному\~розмірі з\~1\~січня \~4\~723\~гривні, а з 1 вересня 5 000 гривень. Відповідно до 167.1. Податкового кодексу України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами. Відповідно до підпункту \~1.4 пункту 161\~підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України нарахування, утримання та сплата (перерахування) військового збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168\~ ПКУ, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту (1,5 відсотка від об`єкта оподаткування). А тому виходячи з наведених норм законодавства мінімальна зарплата у 2019 році становила 4\~173 грн, та враховуючи відрахування, а саме: ставка ПДВО: 4173 х 18 % = 751,14 грн.; військовий збір: 4173 Х 1,5% = 62,60 грн.; утримання з заробітної плати = 813,74 грн (751,14 грн. + 62,60 грн); до виплати працівникові 3 359,26 грн (4173 грн 751,14 грн 62,60 грн). Мінімальна зарплата з січня по вересень 2020 року становила 4\~723 грн, та враховуючи відрахування а саме: ставка ПДВО: 4723 х 18 % = 850,14 грн.; військовий збір: 4723 Х 1,5% = 70,85 грн.; утримання з заробітної плати = 920,99 грн (850,14 грн. + 70,85 грн); до виплати працівникові 3 802,03 грн (4723 грн 850,14 грн 70,85 грн). Крім того, мінімальна зарплата з вересня 2020 року становила 5 000 грн, та враховуючи відрахування, а саме: ставка ПДВО: 5000 х 18 % = 900 грн.; військовий збір: 5000 Х 1,5% = 75 грн.; утримання з заробітної плати = 975 грн (900 грн. + 75 грн); до виплати працівникові 4 025 грн (5000 грн 900 грн 75 грн). В зв`язку з цим, враховуючи розмір заборгованості по заробітній платі перед позивачем, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача різницю заборгованісті заробітної плати, яка виплачувалась нижче мінімального розміру встановленого законом на період з 01.01.2019 року по 13.03.2020 року та з 04.09.2020 року по 31.12.2020 року, у розмірі 7\~687 грн. Крім того, при подачі позову позивачка [PERSON] звільнялася від сплати судового збору на підставі п.3 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», а тому він підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved