Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

27.04.2020 позивач звернувся до Радомишльського районного суду Житомирської області із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що із 02.05.2009 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою. Сторони мають спільних малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем не проживають разом як подружжя через те, що кожен з них має протилежні погляди на шлюб і сім`ю, відсутнє взаєморозуміння. На даний момент сторони спільне господарство не ведуть, спільно не проживають, шлюб має формальний характер, тому збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та унеможливлює примирення між сторонами. Ухвалою від 08.05.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання з викликом сторін. Судом сторонам було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу також надіслано і копію позову з додатком. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, копію ухвали та копію позовної заяви з додатками отримав 06.07.2020 (а.с.29), клопотань будь-яких не надходило. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, судова повістка, адресована останній за зареєстрованим місцем проживання, повернулася до суду з поміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Представник відповідача [PERSON] , будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв, клопотань від нього не надходило. При цьому, з урахуванням положень частини 5 статті 130 ЦПК України якою визначено, що вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 02.05.2009 перебувають у шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 02.05.2009 серії [NUMBER] (а.с.11). Сторони мають спільних малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження від 09.03.2010 та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження від 14.02.2017 (а.с.12,13). Відповідно до довідки № 176 від 22.04.2020, виданої ПП «Житлоремсервіс-9», [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , склад сім`ї: дружина [PERSON] , син [PERSON] , син [PERSON] (а.с.14). Як вбачається з рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 24.02.2020, з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання останньої та спільних малолітніх дітей (а.с.16-17). Як зазначає позивач у позовній заяві, з відповідачем не можуть проживати разом як подружжя через відсутність порозуміння, втрати почуття кохання. Збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та унеможливлює примирення між сторонами. У відповідності до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною 3 ст. 115 СК України регламентовано, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог не подала, то відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Враховуючи викладене та на підставі ст. 7, 24, 110, 112, 113, 115, 141, 157 СК України,

Outcome: approved