Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

28.12.2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свою вимогу позивач мотивує тим, що 04.10.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 1364,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у п. 1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». 17.07.2009 р. проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису ЄДРПОУ 12241050038006727). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із запропонованими банком умовами та правилами надання банківських послуг складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом в заяві, а також зобовязався відповідно до умов кредитного договору погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, та оплачувати пеню і комісію на умовах, визначених договором. У разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов Договору банк має право вимагати повернення кредиту, сплати процентів, пені та комісії, а за порушення строків повернення кредитної заборгованості передбачені штрафні санкції. Однак в обумовлені договором про кредит строки [PERSON] не виконує свої зобовязання за кредитним договором, не сплачує проценти та комісію за користування кредитом, та не здійснює повернення кредиту, у звязку з чим, станом на 16.12.2015 року у нього утворилася заборгованість в загальній сумі 18748,07 грн., в т.ч. заборгованість по процентам за користування кредитом 4016,77 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 73,64 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 13288,70 грн., а також штрафи відповідно пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 868,96 грн. штраф (процентна складова). В добровільному порядку відповідач не погашає борг, не дивлячись на неодноразові нагадування зі сторони банку. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не зявився, але надав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, та застосувати строки позовної давності. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, з огляду на ствердження позивача, вивчивши матеріали справи, надавши належну оцінку представленим доказам, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 04.10.2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 1364,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», про що зазначено у п. 1.1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із запропонованими банком умовами та правилами надання банківських послуг складають між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом в заяві, а також зобовязався відповідно до умов кредитного договору погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, та оплачувати пеню і комісію на умовах, визначених договором. У разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов Договору банк має право вимагати повернення кредиту, сплати процентів, пені та комісії, а за порушення строків повернення кредитної заборгованості передбачені штрафні санкції. Отже на виконання умов договору позивач виконав взяті на себе зобовязання та надав відповідачу кредит встановлений кредитним договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Всупереч зазначеним вимогам [PERSON] порушив умови Договору, не виконав свої зобовязання за кредитним договором і не сплатив проценти за користування кредитом та не здійснив повернення кредиту. П. 5.3 Умов надання банківських послуг передбачено право банку у випадку порушення позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів вимагати від позичальника сплати банку штрафу у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Станом на 16.12.2015 року у нього утворилася заборгованість в загальній сумі 18748,07 грн., в т.ч. заборгованість по процентам за користування кредитом 4016,77 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 73,64 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 13288,70 грн., а також штрафи відповідно пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 868,96 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст.ст.\~509,\~526,\~530 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Так, відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~ст. 11 ЦК України, зокрема із договорів та інших правовідносин. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Відповідно до заяви позичальника, яка є складовою частиною кредитного договору, позивач надав строковий кредит на строк 12 місяців Так відповідно до ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покладається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно\~ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Що стосується застосування строків позовної давності, то суд вважає необхідним зазначити наступне. Разом з тим, перебіг позовної давності відповідно до ч. 1, ч. 3\~ст. 264 ЦК України\~переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається спочатку. Як встановлено судом, [PERSON] 29 вересня 2014 року здійснив переказ грошових коштів на картковий рахунок в розмірі 167,63 грн., що в свою чергу свідчить про визнання ним свого боргу. Тобто судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом\~про\~захист свого порушеного права 28 грудня 2015 року. Хоча строк дії договору визначений у ньому закінчився, проте він може вважатися виконаним лише після повернення відповідачем всіх сум належних банку за договором. Оскільки на даний час не сплачена заборгованість по відсотках та інших виплат за договором, він продовжує діяти. Разом з тим, суд вважає, що вимога щодо застосування позовної давності підлягає частковому задоволенню, а саме до вимоги ПАТ КБ «Приват Банк», щодо стягнення пені, передбаченого умовами договору. Так статтями\~256,\~257,\~258 ЦК України\~передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки; спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - в один рік. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Судом встановлено, що останній платіж [PERSON] здійснив 29 вересня 2014 року, та станом на день подачі позову жодних інших платежів не здійснював. Тобто строк спеціальної позовної давності визначений\~ст. 258 ЦК України\~закінчився. Таким чином, звертаючись до суду з даним позовом 28 грудня 2015 року, банк пропустив встановлений законом строк спеціальної позовної давності, про застосування якої відповідачем в ході розгляду справи було подано заяву, що узгоджується з правовою позицією Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ п. 31 Постанови № 5 від 30.03.2012 року та з урахуванням положення пункту 7 частини тринадцятої\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~якою визначено, що положення пункту 7 частини тринадцятої\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»\~застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Суд, вважає, що позивачем доведено обставини викладені ним у позовній заяві, але враховуючи, що позивачем пропущено строк звернення до суду з вимогою, щодо стягнення пені та відсутності поважних причин такого пропуску, суд підстав для поновлення даного строку спеціальної позовної давності не вбачає, відповідач до ухвалення рішення у справі заявив про застосування строку позовної давності, а тому на підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково. Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню сума понесеного та документально підтвердженого судового збору в сумі 1218,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial