Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

28.03.2016 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в якому вказує, що вона в період з 07.09.1997 року по 13.07.2004 року перебувала в шлюбі з [PERSON], від якого мають сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час [PERSON] навчається в Харківському національному університеті міського господарства ім. О.М.Бекетова та потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальної допомоги йому не надає, хоча має таку можливість. У звязку з наведеним позивач просить суд стягнути аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно і до закінчення строку навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною двадцятитрьохрічного віку. В судове засідання позивач не зявилася, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, але до суду надала заяву в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідача, який був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не надійшло повідомлення про причини неявки, а позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, врахувавши думку позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON], 11лютого [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ №311301(а.с. 8). Згідно довідки № 432, виданої 23.02.2016 року деканом факультету Харківського національного університету міського господарства імені [PERSON], [PERSON] є студентом 1 курсу Будівельного факультету Харківського національного університету міського господарства імені [PERSON]. Термін навчання з 01.09.2015 по 30.06.2019 року.(а.с.3). Як стверджує позивачка, їх син потребує матеріальної допомоги для придбання навчальних посібників, проїзду на транспорті та ін. Батько [PERSON] добровільно матеріальної допомоги сину у звязку з навчанням не надає, хоча і має таку можливість. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Витрати, повязані зі сплатою судового збору суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved