overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

27 серпня 2014 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дітей у розмірі 1/3 частини, від усіх видів заробітку (доходу), що місячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дітей, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 20.07.1996 року. Від даного шлюбу вони мають дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . На теперішній час шлюбні відносини між сторонами припиненні, діти проживають та знаходяться на утриманні позивача. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. Разом із цим він має нормальний стан здоров`я, працює, тому має можливість надавати аліменти у вищевказаному розмірі. \~ \~ \~ \~Посилаючись на наведене, позивач просила позов задовольнити. \~ \~ \~ \~В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.07.1996 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.8). Від даного шлюбу вони мають дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серія (а.с.10-11). Діти проживають та знаходяться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою виданою КП ДЄЗ № 3079 від 19.08.2014 року (а.с.12). Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач є здоровим, матеріально забезпеченим, так як працює та отримує щомісячно заробітну плату, інших утриманців немає. Тому суд, враховуючи стан здоров`я, матеріальний та сімейний стан відповідача, вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1\\3 частини його заробітку (доходу) на дітей на користь позивача. У відповідності до ст.79, п.3 ч.1 ст. 80, 88 ЦПК України, ЗУ судовий збір суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. в зв`язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

27 серпня 2014 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 15.03.2008 року в Відділі реєстрації актів цивільного стана Козелецького РУЮ Чернігівської області, від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося, вони виявилися різними людьми по характеру, по поведінці в сім'ї та поглядам на життя, на даний час фактичні шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач прийшла до висновку, що сім'я розпалася, шлюб існує лише формально, тому його збереження неможливе. Позивач просить суд розірвати їх шлюб з відповідачем, стягнути аліменти на утримання їх неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частки усіх доходів відповідача з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання позивач не з'явилася; подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв до суду не надав. Суд, перевіривши матеріали справи находить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.03.2008 року, від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], на даний час подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, сімейного бюджету теж, тому суд вважає, зазначений шлюб формальним і таким, що може бути розірваним. Аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу, або твердій грошовій сумі. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України, частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: -стан здоров'я та матеріальне становище дитини; -стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу «якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі». Оскільки відповідач працює та має постійний заробіток, у суду є всі підстави для задоволення позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у частці від доходу. Враховуючи обставини справи та матеріальний стан сторін позов щодо стягнення аліментів також підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

27 серпня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просила розірвати шлюб укладений 05.07.2008 року з відповідачем [PERSON]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач направив до суду заяву в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки та просить справу слухати за його відсутності в судовому засіданні. Згідно положень ст.174 ЦПК України в разі визнання позову відповідачем, суд, за наявності законних підстав постановляє рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, на підставі ст.ст.110,112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 05.07.2008 року, згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 47, від якого народилась донька - [PERSON], [INFO] Спільне життя між сторонами не склалося, виникли постійні сварки із-за різних поглядів на життя. Сторони припинили шлюбні відносини з липня 2014 року і проживають окремо одне від одного. Подальше примирення сторін між собою та збереження шлюбу не представляється можливим. Як встановлено судом, спору між сторонами про проживання спільної дитини та поділ майна на час розгляду цієї справи немає. Після розірвання шлюбу позивачка виявила бажання залишити дошлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

27 серпня 2014 року позивачка звернулась з вищеназваною позовною заявою, в якій зазначила що відповідач є батьком сина [PERSON], [INFO] від участі у вихованні та утриманні дитини самоухиляється, не турбуються про здоров'я і розвиток дитини. Позивачка в ході судового засідання підтримала свої позовні вимоги. Відповідач позов визнав. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS], не працює, є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешка разом з матерію [PERSON] [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS]. Відповідач від участі у вихованні та утриманні дитини ухиляється. Відповідно до ст. 182 СК України та враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, якій не має постійного доходу, а також думку сторін, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? від всіх видів його заробітку, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з дня подання позову. Відповідно до ст.367 ч.1 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути судові витрати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

27 серпня 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначала, що вона є опікуном неповнолітнього [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, але відповідач, який є його батьком, не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча зобов'язаний це робити, тому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частині всіх його заробітків щомісячно. В судове засідання вона не з'явилася, надала заяву, якою просила розглянути справу без її участі, а позов задовольнити. Відповідач до суду не з'явився, про його час та місце був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи без участі сторін, дослідивши письмові докази в ній, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Неповнолітній [PERSON], [INFO], є сином відповідача, і хоча останній позбавлений батьківських прав відносно нього, але згідно з положеннями частини 2 статті 166 СК України він не звільняється від свого обов'язку по утриманню дитини. Згідно з розпорядженням Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області № 298-р від 29 серпня 2013 року позивачка призначена опікуном неповнолітного [PERSON]. тому вона має право на отримання аліменти від батька на утримання дитини. Мати [PERSON] - [PERSON] померла [INFO]. Частина 3 ст. 181 та ч. 1 ст. 183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обов'язок батька утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст. 180 СК України, вимоги ст. 182 СК України, матеріальне становище дитини, стан її здоров'я, та стан здоров'я і матеріальне положення платника аліментів, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов'язаний та має можливість сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON] до досягнення ним повноліття в розмірі 1/4 частини всіх видів своїх заробітків (доходів) щомісячно, але розмір щомісячних аліментів не повинен бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не приймає посилання позивачки про необхідність стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, оскільки необхідність стягнення аліментів в такому розмірі не було підтверджено нею належними доказами. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне викання рішення суду в частині сплати аліментів за один місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України та ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 243 гривни 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

27 серпня 2014 року позивач, ПАТ «ВТБ Банк», звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору № R53100264111В від 25 травня 2012 року. Посилався на те, що відповідно до умов договору, позивач надав [PERSON] кредит у сумі 44 000 грн. 00 коп., зі сплатою 32,0 % річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 25 травня 2015 року. Банк свої зобов'язання за кредитним договором перед [PERSON] виконав, надавши кредит в сумі 44 000 грн. 00 коп. Відповідач свої зобов'язання перед банком не виконав. Станом на 06 травня 2014 року заборгованість становить 112 409 грн. 78 коп., що складається із: - борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних 43 899 грн. 79 коп.; - борг за відсотками з урахуванням індексу інфляції та 3% річних 21 310 грн. 44 коп.; - пеня за користування кредитом 26 644 грн. 17 коп.; - пеня за заборгованість по кредиту 20 555 грн. 38 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 25 травня 2012 року укладений кредитний договір № R53100264111В. 25 травня 2012 року по вказаному кредитному договору відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 44 000 грн. 00 коп., зі сплатою 32,0 % річних та кінцевим строком погашення заборгованості до 25 травня 2015 року. Станом на 06 травня 2014 року заборгованість становить 112 409 грн. 78 коп., що складається із: - борг за кредитом з урахуванням індексу інфляції та 3% річних 43 899 грн. 79 коп.; - борг за відсотками з урахуванням індексу інфляції та 3% річних 21 310 грн. 44 коп.; - пеня за користування кредитом 26 644 грн. 17 коп.; - пеня за заборгованість по кредиту 20 555 грн. 38 коп. Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволенню позовних вимог. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

27 серпня 2014 року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І ФП № 206440, яке видане 02 вересня 2014 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 659. З 03.08.2010 року його батько був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO]. Після смерті батька залишилась спадщина а саме його право на земельну частку ( пай ) розміром 8,26 в умовних кадастрових гектарів на території Олексіївської сільської ради, Миколаївського району, Одеської області із земель КСП «Комінтерн», про що свідчить Сертифікат на право на земельну частку ( пай )серії ОД № 0218841 від 01.04.1997 року. 14 березня 2016 року позивач звернувся в нотаріальну контору за консультацією з питань оформлення спадщини. Проте йому було роз'яснено, що він не може оформити спадщину, оскільки він пропустив шестимісячний строк на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду. У встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини оскільки він юридично не грамотний, не знав як вийти із ситуації, яка склалася з розбіжностями в написанні його прізвища та прізвища батька. Крім того, він був зайнятий переїздом, в зв'язку із зміною свого місця проживання. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Від третьої особи представника П'ятої Миколаївської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність з позовними вимогами ознайомлені. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визначити для [PERSON], додатковий строк тривалістю один місяць, починаючи з наступного дня після набрання чинності рішення суду, для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що залишилась після смерті батька [PERSON], який помер 27 серпня 2014 року в м. Миколаїв, оскільки він його пропустив з поважної причини, тому що він юридично не грамотний, не знав як вийти із ситуації, яка склалася з розбіжностями в написанні його прізвища та прізвища батька. Данні обставини підтверджується матеріалами справи, копією паспорта [PERSON] ( а.с. 4 5 ), копією свідоцтва про народження [PERSON] ( а.с. 6 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 7 ), копією Сертифікату на право на земельну частку ( пай ) на ім'я [PERSON] ( а.с. 8 ), відмовою виданою П'ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою, про неможливість вчинення нотаріальних дій ( а.с. 9 ). На підставі ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

27 серпня 2014 року судом ухвалено рішення, яким позовну заяву [PERSON] до [PERSON], третя особа Відділ державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів та стягнення моральної шкоди задоволено в повному обсязі. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 6 064 грн. 64 коп., моральну шкоду у розмірі 6 000 (шість тисяч) грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 243 грн. 60 копійок. Під час ухвалення рішення не було вирішено питання щодо стягнення з відповідача [PERSON] судових витрат на користь позивачки [PERSON] в частині судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 243 грн. 60 коп. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки під час ухвалення судового рішення не було вирішено питання про судові витрати, у даній справі належить ухвалити додаткове рішення. Сторони в судове засідання не з'явилися. Неявка сторін не перешкоджає ухваленню додаткового рішення. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою. звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, додатковим судовим рішенням належить стягнути з відповідача судовий збір на користь [PERSON] у розмірі 243 грн. 60 коп. за вимогу про стягнення моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

27 серпня 2014 року ухвалою суду було відновлено провадження по цій справі. До суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухомість, що належить [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. У відповідності до ч.1 ст. 151 ЦПК України - суд, за заявою осіб які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України - забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У відповідності до ч.1 ст. 153 ЦПК України - заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач не надав суду доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для забезпечення позову, а тому заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

27 серпня 2015 року [PERSON] ([INFO]; реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків [NUMBER]) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] ([INFO]; реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб платників податків [NUMBER]) про звернення стягнення на предмет застави, шляхом визнання права власності на частки у статутних капіталах господарських товариств. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на наступні обставини: 06 вересня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики. На виконання даного договору позики 06 вересня 2012 року [PERSON] була надана [PERSON] у позику грошова сума у розмірі 60500 (шістдесят тисяч пятсот) доларів США із терміном повернення 21 вересня 2012 року Даний факт підтверджується борговою розпискою, складеною особисто [PERSON] 06 вересня 2012 року. Згідно до умов боргової розписки від 06 вересня 2012 року забезпечення виконання власних зобовязань перед [PERSON] за договором позики від 06 вересня 2012 року [PERSON] гарантував частками у статутних капіталах підприємств, щодо яких він виступає учасником. Тобто, відповідно до змісту боргової розписки [PERSON] від 06 вересня 2012 року [PERSON] в забезпечення виконання [PERSON] основного зобовязання з повернення [PERSON] грошових коштів за договором позики, укладеним 06 вересня 2012 року передав [PERSON] у заставу наступне приналежне [PERSON] на праві приватної власності рухоме майно - частки у статутних капіталах господарських товариств, щодо яких він виступав учасником на дату складання боргової розписки від 06 вересня 2012 року. Станом на дату подання [PERSON] позовної заяви (27 серпня 2015 року) [PERSON] в порушення умов договору позики від 06 вересня 2012 року та ст.ст. 1046, 1049 ЦК України не повернув [PERSON] грошові кошти отримані за договором позики від 06 вересня 2012 року. Звідси згідно ст.ст. 589, 590 ЦК України; ст. 20 Закону України «Про заставу» від 2 жовтня 1992 року N 2654-XII; ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18 листопада 2003 року N 1255-IV у [PERSON] виникло право звернення стягнення на предмет застави та [PERSON],

Outcome: partial