Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

28.11.2019 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що [INFO] в м. Первомайську Миколаївської області помер його батько - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] та земельних ділянок площею 0,1000 га кадастровий номер 4810400000:09:044:0014, площею 0,0100 га кадастровий номер 4810400000:09:043:0002 та площею 0,4000 га кадастровий номер 4810400000:09:043:0001. Він є єдиним спадкоємцем за законом; заповіту батько не складав. У встановленому законодавством порядку він своєчасно звернувся до Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області для прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса від 12.12.2018 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки та через те, що право власності спадкодавця на житловий будинок не зареєстроване. Позивач вважає, що має законні підстави для отримання у спадщину нерухомого майна після смерті батька, проте реалізувати своє право не може, а тому просить визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 29.11.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. На виконання вимоги ухвали від 29.11.2019 року на адресу суду від державної нотаріальної контори надійшла спадкова справа № 517/2018, заведена після смерті [PERSON] , який помер [INFO] в м. Первомайську Миколаївської області. Позивач та його представник в підготовче засідання не з`явились; представник позивача - адвокат Ремський Є.В. надав суду заяву, в якій просив розглянути справу в їх відсутність і задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася; надала заяву про визнання позову та розгляд справи в її відсутність. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, наданих сторонами та витребуваних судом, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. За таких обставин визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод і інтересів третіх осіб, тому його слід прийняти, вирішити справу у підготовчому засіданні і задовольнити позов з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.08.1979 року. [INFO] в м. Первомайську Миколаївської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 24.05.2018 року, виданим Первомайським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області, актовий запис № 474. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому нерухоме майно, яке складається із: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] та земельних ділянок площею 0,1000 га кадастровий номер 4810400000:09:044:0014, площею 0,0100 га кадастровий номер 4810400000:09:043:0002 та площею 0,4000 га кадастровий номер 4810400000:09:043:0001. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, своєчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини до Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області, у зв`язку з чим було заведено спадкову справу № 517/2018 після смерті [PERSON] . Заяв від інших осіб - спадкоємців до нотаріальної контори не надходило; заповіту померлий не залишив. Також зі спадкової справи вбачається, що [PERSON] 11.02.2019 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири. Однак постановою державного нотаріуса від 12.12.2018 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки та через те, що право власності спадкодавця на житловий будинок не зареєстроване. Згідно копій державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 325479 та серії ЯГ № 325480 від 21.06.2006 року, які видано на підставі рішення Первомайської міської ради Миколаївської області № 4 від 26.05.2006 року та зареєстровані в реєстрі за номерами 0106200200108, 0106000200109 земельна ділянка для обслуговування індивідуального гаража площею 0,0100 га кадастровий номер 4810400000:09:043:0002 і земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,4000 га кадастровий номер 4810400000:09:043:0001, які розташовані по [ADDRESS] , надані [PERSON] . Оригінали таких державних актів втрачені. Крім того, право власності на земельні ділянки [PERSON] підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки. Що стосується житлового будинку [ADDRESS] , то [PERSON] згідно акту від 28.09.1989 року було відведено земельну ділянку в натурі по [ADDRESS] . 02.10.1989 року він отримав дозвіл № 59 на виконання будівельних робіт. 02.11.1989 року між [PERSON] та виконкомом міської Ради народних депутатів був укладений Договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва приватного жилого будинку на праві особистої власності, посвідчений 21.12.1989 року держаним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області за реєстровим номером 3088. [PERSON] , отримавши дозвіл на будівництво, побудував будинок і проживав в ньому разом із своєю сім`єю, проте право власності на житловий будинок в МБТІ за свого життя не зареєстрував, що підтверджується довідкою КП «Первомайське МБТІ» № 673/04-02-03 від 22.12.2018 року. Відповідно до п. 42 Постанови КМУ № 1127 від 25.12.2015 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р., подаються технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Як вбачається із технічного паспорту, житловий будинок побудований до 05.08.1992 року, тому для реєстрації права власності на житловий будинок до органів державної реєстрації потрібно надати технічний паспорт на будинок та документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Технічний паспорт на будинок виготовлений, адреса об`єкту присвоєна. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена особою, набувається нею. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Тож, як вбачається з вищезазначеного, померлий [PERSON] за життя правомірно створив, володів та розпоряджався своїм майном, однак у зв`язку зі смертю так і не провів реєстрацію права власності. Також, [PERSON] було надано на підставі рішення виконкому Первомайської міської ради Миколаївської області № 233 від 20.08.1992 року земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] площею 0,1000 га кадастровий номер 4810400000:09:044:0014, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності б/н від 20.08.1992 року, оригінал якого втрачено. Право власності на земельну ділянку [PERSON] підтверджується також витягом з Державного земельного кадастру про земельні ділянки. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Статтею 1268 ЦК України передбачено право спадкоємця за законом чи заповітом прийняти спадщину або не прийняти її. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майне їх обтяжень» органи, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав видають дублікати правовстановлюючих документів лише власникам або уповноваженим ними особам за довіреністю. Згідно роз`яснення листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Таким чином судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого батька, своєчасно прийняв спадщину, однак через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки та відсутність реєстрації права власності спадкодавця на житловий будинок не може у встановлений законом спосіб в нотаріальній конторі оформити свої спадкові права і отримати свідоцтво про право на спадщину, хоча має таке право відповідно до ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218,1222, 1233, 1225, 1277, 1268-1270 ЦК України. За встановлених обставин визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод і інтересів третіх осіб, а тому право позивачки на спадщину підлягає захисту в судовому порядку відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 5 ЦПК України.

Outcome: approved