Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

28.01.2020 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме\~буд. [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що вона є власником буд. [ADDRESS] , в якому числиться зареєстрованою відповідач [PERSON] , яка є її колишньою невісткою. Зазначає, що відповідач не проживає в даному будинку, оскільки в грудні 2017 року забрала всі свої речі та речі онуків і перейшла проживати в будинок своїх батьків, що на [ADDRESS] . Враховуючи те, що факт реєстрації відповідача в її будинку створює їй перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном, витраті додаткових коштів на оплату комунальних послуг, а тому змушена звернутись з даним позовом. 28.01.2020 року направлено запит до Відділу АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо реєстрації місця проживання відповідача [PERSON] , що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 18.02.2020 року. Ухвалою від 28.01.2020 року в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з викликом сторін в судове засідання, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву та пред`явлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Сторони в судове засідання не з`явились. Представником позивача [PERSON] - адвокатом Зубрицькою О.М. подано заяву про розгляд справи у відсутності позивача, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечивши проти ухвалення заочного рішення, просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] була повідомлена за встановленою згідно вимог п. 2 ч. 7 ст. 128ЦПК України\~адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Дрогобицького міськрайонного суду (а.с. 29-30, 32-33, 35). Однак, на розгляд справи не з`явилась без поважних причин та не повідомила суд про причини неявки, відзиву (заперечень) проти позову не подала. При таких обставинах суд визнав її неявку неповажною та розглянув справу у її відсутності, ухваливши про заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1\~ст. 280 ЦПК України. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак відповідно до вимог ч. 2 ст. 247ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Вимогами ст. ст. 13,\~81ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачу [PERSON] на праві приватної спільної власності належить будинок [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 22.08.2007та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за номером 15678998 від 22.08.2007 (а.с. 7). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 63 від 20.01.2020 та будинкової книги на буд. [ADDRESS] вбачається, що у даному будинку числиться, зокрема, зареєстрованою відповідач [PERSON] (а.с. 9, 17-22) Згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.09.2018 року вбачається, що шлюб між [PERSON] , яка є відповідачем по справі, та [PERSON] , який є сином позивача [PERSON] , розірвано (а.с. 13). Згідно зі ст. 317ЦК\~України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 383\~ЦК України визначено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Частиною 1 ст. 156ЖК України\~визначено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Як роз`яснив Верховний Суд України, право члена сім`ї власника жилого будинку (квартири), який не є співвласником, на користування цим будинком (квартирою) згідно зі ст.156ЖК України\~обумовлене наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у даному будинку (квартирі). Виходячи з цього особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням у належному власникові жилому будинку (квартирі), якщо вона вийшла зі складу сім`ї останнього і перейшла проживати в інше місце. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України\~члени сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Відповідно до акту складеного 19.09.2018 комісією в складі депутата Опаківської сільської ради [PERSON] та сусідів: [PERSON] , [PERSON] , дільничного офіцера поліції Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області Бараняка [PERSON] І. вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та її діти: [PERSON] та [PERSON] , у житловому будинку [ADDRESS] , фактично не проживають з грудня 2017 року (а.с. 15). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження поважності причин відсутності відповідача [PERSON] у житловому будинку, що належить на праві приватної власності позивачу. Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач [PERSON] не проживає у житлі позивача понад встановлені законом строки, добровільно це житло залишила, не користується ним, не несе витрат по його утриманню, а тому її слід визнати такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням. На підставі викладеного та

Outcome: approved