Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

27.02.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває з 21 лютого 2015 року у зареєстрованому шлюбі відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції в Дніпропетровській області, за актовим записом №18. Від шлюбу подружжя має малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання подружжя втратило почуття любові, поваги один до одного, у звязку із чим у 2019 році вони припинили шлюбні стосунки та перестали вести спільне господарство. В звязку із викладеним, позивач [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 21 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом №18; після розірвання шлюбу залишити прізвище «Ракітіна». До початку судового засідання позивач надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи здійснювати без її присутності і судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач [PERSON] до початку проведення судового засідання надав суду заяву про визнання позову. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Факт перебування сторін з 21 лютого 2015 року у зареєстрованому шлюбі відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом №18, підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії І-КИ №295892, виданого 21.02.2015 року зазначеним відділом реєстрації актів цивільного стану (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей, а саме: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що встановлено із наданих суду копій Свідоцтва про народження серії І-КИ №525096, повторно виданого 08.04.2015 року (а.с.4) та Свідоцтва про народження серії І-КИ №555484, виданого 04.09.2015 року (а.с.5). Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що сторони проживають окремо, відповідач позов визнав, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню як належним чином обґрунтовані. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved