Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

28.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Вказала, що з 2005 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON]. Мають спільного сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося. З 19.10.2009 року чоловік пішов із сім'ї. Син проживає разом з нею, повністю перебуває на її утриманні. В добровільному порядку [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У зв'язку з викладеним, позивач прохала стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що позов підтримує, проти винесення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про поважність причини неявки суд не повідомляв, заперечень на позов не надіслав. За письмовою згодою позивача справа вирішена на підставі наданих доказів (заочний розгляд). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Пустовійтівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 26.09.2006 року, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Дитина народжена у фактичних шлюбних відносинах, які припинено - з жовтня 2009 року сторони однією сім»єю не проживають. Син знаходиться на утриманні матері, яка потребує матеріальної допомоги на його утримання. Доказів про те, що відповідач має інші аліментні зобов'язання, утриманців, що з нього проводяться стягнення за виконавчими документами, останній не надав. Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 названого кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги правомірними, і відповідно до ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, такими, що підлягають задоволенню. В межах суми платежу за один місяць стягнення аліментів допускається до негайного виконання. Згідно п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. За ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На цій підставі з [PERSON] в дохід держави стягується 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved