Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

27.02.2020р.\~ [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~вказаною позовною\~заявою до\~ [PERSON] ,\~обґрунтовуючи вимоги\~тим,\~що 25.10.2014р.\~вона з\~відповідачем зареєструвала\~шлюб,\~за час\~якого [INFO] \~у них\~народився син\~ [PERSON] ,\~але під\~час подружнього\~життя з`ясувалося,\~що вони\~з відповідачем\~мають різні\~погляди на\~життя та\~шлюб,\~що призвело\~до припинення\~сімейних відносин,\~в результаті\~чого вони\~з грудня\~2019\~року проживають\~окремо,\~спільного господарства\~не ведуть, син проживає\~біля позивача.\~З огляду\~на зазначене,\~позивач вважає,\~що подальше\~спільне життя\~та збереження\~шлюбу є\~неможливим,\~у зв`язку\~з чим\~просить розірвати\~шлюб,\~залишивши незмінним\~її прізвище,\~та визначити місце проживання сина біля неї. В судове засідання позивач та її представник адвокат Савченко С.М. не з`явилися, останній подав до суду заяву, в якій позов [PERSON] підтримав, просив його задовольнити, а справу розглянути за їх відсутності (а.с.22). Відповідач в судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги не визнав, але жодних пояснень з цього приводу не надав (а.с.13, 14). Приймаючи до уваги клопотання позивача та її представника про розгляд справи за їх відсутності, а також неявку належним чином повідомленого відповідача, який не повідомив суд про причини своєї неявки, суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] і [PERSON] припинили сімейні відносини, тривалий час проживають окремо, син проживає біля позивача і остання на примирення категорично не згодна, а заперечення відповідача проти розірвання шлюбу суд не приймає до уваги, оскільки останнім, всупереч вимог ч.3 ст.12, ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, згідно яких кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, не доведено обставин такого заперечення. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Крім того, суд, враховуючи приписи ч.1 ст.113 СК України та ч.8 ст.294 ЦПК України щодо права на вибір прізвища після розірвання шлюбу та вимоги позивача щодо залишення після розірвання шлюбу її прізвища незмінним, вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про визначення місця проживання дитини біля неї, то суд, враховуючи, що дитині [PERSON] , якому на час розгляду справи виповнилося 5 років, та який проживає біля позивача, а відповідач проти цього не заперечує, дійшов висновку, що місце його проживання біля позивача визначено за згодою сторін батьків дитини, що відповідає положенням ч.1 ст.160 СК України, а тому ця вимога теж підлягає задоволенню. Суд роз`яснює, що згідно зі ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved