Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

27.08.2020 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому просив: 1. стягнути в солідарному порядку з відповідачів, відшкодування шкоди у розмірі 150 660,98 грн., яка складається: - матеріальної шкоди у розмірі 120 660,98 грн; - моральну шкоду у розмірі 30 000,00 грн; 2. Стягнути в солідарному порядку з відповідачів судові витрати: - судовий збір у розмірі 1 927,40 грн; - витрати на проведення експертного дослідження у розмірі 5 000,00 грн. Свій позов [PERSON] обґрунтував тим, що він є власником 1/4 (реально виділено 22/100) частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , а також власником земельної ділянки 4810136300:01:012:0028 розміром 0,0103 га. В подальшому земельній ділянці, рішенням виконавчого комітету ММР №642 від 24.07.2015 надано окрему адресу [ADDRESS] та видано нове свідоцтво про право власності від 29.10.2016 р. [NUMBER]. Іншими співвласниками житлового будинку та сусідніх земельних ділянок є: [PERSON] - 42/100 частки, із виділеною земельною ділянкою 0,0411 га, [PERSON] із часткою у житловому будинку 18/100 часток, [PERSON] із часткою 18/100 часток. [PERSON] та [PERSON] разом виділено 36/100 часток землі площею 0,0336 га. Частина власності позивача, знаходиться в середині житлового будинку та межує із всіма співвласниками. З 2015 співвласники [PERSON] та [PERSON] не здійснюють свого обов`язку щодо утримання своєї частки будинку у технічно справному стані, у зв`язку із чим, не раз здійснювали затоплення спільно підвалу, із рівнем затоплення більше 60 см. Крім того, в частині домоволодіння вибито двері до житлового приміщення, вікна, упала стеля. Частина зовнішніх стін будинку зруйнована. Між частинами будинку позивача та відповідачів проходить некапітальна стіна та через відсутність цілісності конструкцій з їх боку, починають руйнуватися спільна стіна. Тому позивач був вимушений провести ремонт у своїй частині домоволодіння. Так, станом на 17.08.2020 складено дефектний акт та зведений кошторис розрахунку вартості об`єкта будівництва за адресою: [ADDRESS] , розрахунок, якого становить 110 426,00 грн. Отже, позивач вважає, що в даному випадку наявна протиправна бездіяльність співвласників будинку щодо догляду за своєю часткою та утриманням несучих конструкцій у належному стані, тому просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку вказану матеріальну, а також моральну шкоду. 03.09.2020 ухвалою судді позовну заяву залишено без руху. Також 03.09.2020 ухвалою судді відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову. На виконання ухвали суду від 03.09.2020 від представника позивача Родіонової В.Є. до суду надійшла заява з квитанцією про доплату судового збору. 18.09.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 16.10.2020, 18.11.2020 на адресу суду надійшли заяви представника позивача Родіонової В.Є. про проведення підготовчого судового засідання за її відсутності. Ухвалою суду від 18.11.2020 у справі закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Родіонова В.Є., 11.02.2021 та 15.03.2021 надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі до суду не з`явилися, про день розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у них даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явився, вказана ним причина повторної неявки визнається судом не поважною, відзив на позов не подав та позивач проти такого вирішення справи не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , є власником 1/4 (реально виділено 22/100) частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 01.10.1985, а також власником земельної ділянки 4810136300:01:012:0028 розміром 0,0103 га, що підтверджується рішеннями Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.09 2014 у справі №487/4762/14-ц, що набрало законної сили 07.10.2014. Рішенням виконавчого комітету ММР №642 від 24.07.2015 надано окрему адресу [ADDRESS] та видано нове свідоцтво про право власності серії [NUMBER] від 29.10.2016. Судом також встановлено, що іншими співвласниками житлового будинку та сусідніх земельних ділянок є: [PERSON] - 42/100 частки, із виділеною земельною ділянкою 0,0411 га, [PERSON] із часткою у житловому будинку 18/100 часток, [PERSON] із часткою 18/100 часток. [PERSON] та [PERSON] разом виділено 36/100 часток землі площею 0,0336 га. Згідно технічного паспорту на садівничий (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , частина власності позивача, знаходиться в середині житлового будинку та межує із всіма співвласниками. Згідно звіту ФОП [PERSON] №195-11-09-2018 від 11.09.2018 про проведення технічного обстеження, оцінки технічного стану конструкцій покрівлі житлового будинку по [ADDRESS] з результатом технічного обстеження конструкцій будинку, необхідним проведенням капітального ремонту покрівлі для збереження експлуатаційної придатності і в подальшому безпечній експлуатації будівлі. Оскільки крівля є спільною із відповідачами, позивач не може провести самостійно ремонт лише над своєю частиною. Для проведення такого ремонту, позивач звернувся до ПП «Європрофіль», яким виставлено рахунок на матеріали №ПП-000956 від 01.10.2018 на суму 15 352,47 грн, для трьох частин, будинку, на частиною відповідачів складає 10 234,98 грн. Згідно штампу зробленого 01.10.2018 на рахунку №ПП-000956 від 01.10.2018 позивачем сплачено зазначені вище 15 352,47 грн. Крім того, 16.07.2020 посадовими особам абонентського відділу МКП «Миколаївводоканал» складено акт обстеження комунікацій частині домоволодіння позивача та відповідачів, яким встановлено, що будинок [PERSON] знаходиться в жилому напівзруйнованому стані. Так, через затоплення підвалу та фундаменту будинку, почав просідати фундамент та на стіні у позивача повідходили шпалери, вийшов грибок. Більш того, в підвалі, знаходились речі позивача, які біло пошкоджено через затоплення. 31.07.2020 позивач звернувся до РТПП в Миколаївській області з метою складань дефектного акту, визначення обсягів та вартості робіт для поновлення цілісності конструкцій його частини будинку, через просідання стіни, яка є спільною із відповідачами та не обслуговується ними, за що сплатив 5 000,00 грн. згідно акту здавання приймання послуг №120-674 від 31.07.2020 та квитанції від 31.07.2020. Станом на 17.08.2020 складено дефектний акт та зведений кошторис розрахунку вартості об`єкта будівництва за адресою: [ADDRESS] , розрахунок зведеного кошторису становить 110 426,00 грн. Також позивач вказує, що йому нанесено моральну шкоду, яку він отримав в результаті сильних душевних хвилювань з приводу пошкодження свого майна, необхідності його відновлення, відшукування коштів для такого відновлення, що призвело до безсоння, підвищення тиску, зниження загального тонусу організму. Позивач оцінює розмір спричиненої моральної шкоди у розмірі 30 000.00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 4, 5 ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі Відповідно до ч. 3 ст. 13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна. Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», встановлено, що співвласники зобов`язані 1) забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; 2) забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; 6) забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; 7) відшкодовувати збитки, завдані майну інших співвласників та спільному майну багатоквартирного будинку. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники несуть відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам у результаті невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків як співвласників. У відповідності до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 1192 ЦК України встановлено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Отже, з досліджених судом доказів встановлено, що у зв`язку з протиправною поведінкою відповідачів щодо неналежного утримання несучих конструкцій у домоволодінні, яке належить їм на праві власності, позивачу завдано збитки у вигляді пошкодження житла. Вказані збитки складаються з витрат, понесених позивачем у розмірі 10 234,98 грн по заміні покрівлі над частиною будинку відповідачів, а також витрат необхідних для робіт щодо відновлення цілісності конструкцій частини будинку, вартості яких визначена у розмірі 110 426,00 грн. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальних збитків у розмірі 120 660,98, які підлягають стягненню з відповідачів у солідарному порядку. Стосовно позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, суд дійшов наступних висновків. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Таким чином, будь-який факт протиправної поведінки щодо особи має наслідком отримання даною особою моральної шкоди, оскільки вона впевнена, що її права є непорушними (ст. 21 Конституції України). Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31 березня 1995 року, (надалі - Пленум ВСУ), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Як визначається п. 3 Пленуму ВСУ моральна шкода може полягати, зокрема: моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Так, під час судового розгляду встановлена наявність завданої моральної шкоди позивачу, яка полягала у моральних стражданнях пов`язаних із ушкодженням житлового будинку, а саме сильні душевні хвилювання з приводу пошкодження свого майна, необхідності його відновлення, відшукування коштів для такого відновлення, що призвело до безсоння, підвищення тиску, зниження загального тонусу організму. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що згідно роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України, з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Визнаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви. На думку суду безспірним є той факт, що внаслідок пошкодження майна позивачу [PERSON] була заподіяна шкода, яка проявилася у заподіянні моральних страждань внаслідок пошкодження частки домоволодіння, яка належить останньому на праві приватної власності. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із вимог ст. 1167 ЦК України з врахуванням роз`яснення Пленуму Верховного Суду України викладених в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду №4 від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та вважає необхідним стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 6 000,00 грн, оскільки саме така сума, на думку суду, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин при яких було спричинено моральну шкоду, ступінь вини відповідачів, характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних) позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить по 684,00 грн. з кожної та по 2 500,00 грн. з кожної витрат на проведення експертного дослідження.

Outcome: partial