Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

29.03.2018 [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], в якому просить змінити розмір аліментів визначений рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 16.10.2013, а саме стягувати з [PERSON], [INFO] на її користь на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розмірі однієї чверті частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що рішенням суду з відповідача на її користь стягуються аліменти у розмірі 600 грн. щомісячно на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття. У зв'язку з тим, що з 01.01.2018 мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та для забезпечення потреб дитини, просила змінити розмір аліментів. Ухвалою судді від 13.04.2018 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає частково. Не заперечує проти стягнення з нього 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, просив врахувати те, що на даний час офіційного заробітку не має. На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Так, рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 16.10.2013 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 600 грн. щомісяця, починаючи з 11.07.2013 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с.5). 29.11.2013 на виконання вказаного рішення суду, Корольовським районним судом м. Житомира видано виконавчий лист № 296/6480/13-ц (а.с.4). Згідно довідки, виданої КП «ВЖРЕП №9» Житомирської міської ради №362 від 02.03.2018 [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], разом з матір'ю - [PERSON] (а.с.6). За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідач заперечував проти стягнення з нього на користь позивача аліментів у розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, оскільки на даний час офіційно не працює. Проте, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача за рішенням суду з 600,00 гривень до суми, що відповідає 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача та відповідача, а також те, що з 01 січня 2018 року прожитковий мінімум на дитину віком від 6 років становить 1860 гривень, крім того батьки в рівних частинах повинні нести витрати по утриманню та вихованню дітей. При частковому задоволенні позову слід зазначити, що рішення суду про зміну розміру аліментів повинно виконуватись не з дня подачі позову до суду, а з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: partial