Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-13 00:00:00

26 травня 2021 року до суду звернувся [PERSON] (далі - позивач) з позовом до Шаргородської міської ради Вінницької області (далі - відповідач) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] у с. Руданське Жмеринського (колишній Шаргородський) району Вінницької області померла [PERSON] . Після її смерті залишилася спадщина, яка складається, зокрема земельної ділянки, кадастровий номер 0525387200:01:002:0087 площею 1,4270 га, розташованої на території Шаргородської міської ради Вінницької області. Позивач є спадкоємцем зазначеного спадкового майна в порядку спадкування за заповітом, інших спадкоємців немає. З метою оформлення спадкових прав позивач звернувся до державного нотаріуса, однак останнім було відмовлено в видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку через відсутність правовстановлюючого документу, про що винесено постанову. З огляду на викладене, у зв`язку із втратою державного акту на земельну ділянку, позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1,4270 га, кадастровий номер 0525387200:01:002:0087, розташовану на території Шаргородської міської ради Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явився, проте 07.06.2021 від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити (а.с. 28). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте від 03.06.2021 від начальника відділу правового та кадрового забезпечення виконавчого комітету Шаргородської міської ради Омельчук А.В. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника міської ради, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с. 25). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини. [INFO] померла [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] (а.с. 7). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема із земельної ділянки, кадастровий номер 0525387200:01:002:0087, площею 1,4270 га, розташованої на території Шаргородської міської ради Вінницької області, що вбачається із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-0006636212021 від 08.04.2021 (а.с. 10-13). Позивач є спадкоємцем спадкового майна після смерті [PERSON] в порядку спадкування за заповітом, що підтверджується копією заповіту, посвідченого 26 квітня 1996 року секретарем виконкому Руданської сільської ради Шаргородського району Вінницької області Стахів І.Д. та зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 6 (а.с. 8), копією витягу зі Спадкового реєстру, № витягу 64654300 від 11.05.2021 (а.с. 18) та копією довідки виконавчого комітету Руданської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 20.11.2020 № 769, з якої вбачається, що померла [INFO] [PERSON] на день смерті постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Спадкоємцем померлої [PERSON] є [PERSON] , який протягом шести місяців вступив у фактичне володіння та управління спадковим майном, а саме розпорядився речами померлої (а.с.9). З метою оформлення своїх спадкових прав на земельну ділянку, площею 1,4270 га, яка розташована на території Шаргородської міської ради Вінницької області, позивач звернувся до нотаріуса, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку, про що державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області Хлапоніним О.О. винесено відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 травня 2021 року (а.с. 16). Правовстановлюючий документ - державний акт на право власності на вище вказану земельну ділянку ВН №193906, виданий на ім`я [PERSON] , був втрачений, у зв`язку із чим у газеті «Шаргородщина» поміщено оголошення про втрату державного акту та визнання його недійсним (а.с. 15). Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов`язані із набуттям права власності на спадкове майно, які з огляду на те, що спадщина відкрилась та була прийнята до 01 січня 2004 року регулюються нормамиЦивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі -ЦК УРСР). Зазначене відповідає пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (далі - ЦК України) та узгоджується з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловленою у пункті 1 інформаційного листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року. Так, згідно з частиною першої статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (стаття 525 ЦК УРСР). Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Отже, із урахуванням зазначених вище вимог ЦК УРСР, суд вважає, що позивач є спадкоємцем по заповіту після смерті [PERSON] (а.с. 8). Водночас, оформити у спадщину земельну ділянку, кадастровий номер 0525387200:01:002:0087, площею 1,4270 га, розташовану на території Шаргородської міської ради Вінницької області, позивач не може, через втрату правовстановлюючого документа. Проте, у матеріалах справи є докази того, що зазначена вище земельна ділянка належала на праві власності [PERSON] . Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Частинами першою та другою статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина перша статті 1221 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно із частиною четвертою статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У пункті 3.1. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, вказано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у спосіб, передбачений статтею 392 ЦК України. З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами його право отримати у спадщину земельну ділянку, кадастровий номер 0525387200:01:002:0087, площею 1,4270 га, розташовану на території Шаргородської міської ради Вінницької області у порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , що належала останній на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, який було втрачено. Окрім того, на переконання суду, спосіб захисту порушеного права, обраний позивачем, передбачений законом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Із поданої до суду представником відповідача заяви від 03.06.2021 зокрема вбачається, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 25), що розцінюється судом як визнання позову. Ураховуючи викладене вище, суд доходить висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved