Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

27.01.2020 [PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 25.02.2012 вона з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого народилась дочка [PERSON] , [INFO] . 26.06.2014 шлюб з [PERSON] розірвано. З 2013 року вона з дитиною проживає окремо від відповідача. [PERSON] останній раз бачив дитину у 2014 році. Позивач забезпечила для дитини гідні умови проживання, опікується нею, у разі хвороби займається лікуванням дитини. Батько дитини жодного разу не відвідував дитячий садок, не водив дитину до лікаря, взагалі не цікавився долею дитини. У зв`язку з чим позивач просить позбавити батьківських прав відповідача. В судове засідання позивач надала заяву з проханням проводити слухання справи за її відсутністю, зазначивши, що підтримує позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не сповістив. Не з`являючись у судове засідання відповідач усвідомлює, погоджується та несе ризики неможливості вчасно відреагувати на обставини, які будуть з`ясовані в ході проведення судового засідання, надати відповідні пояснення та додаткові докази або ж заявити клопотання. Третя особа у судове засідання не з`явились, звернулись до суду з заявою з проханням проводити слухання справи за їх відсутності. Окрім того, третьою особою було надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного: Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 25.02.2012 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який 26.06.2014 розірвано рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова. Відповідно до свідоцтва про народження серія № [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . З довідки завідувача КЗ «ДНЗ №450» вбачається, що дитина [PERSON] відвідувала садок з 01.09.2015 по 01.07.2019. З перших днів перебування дитини в закладі освіти нею опікувалась мати [PERSON] та баба [PERSON] , оформлення дитини до закладу освіти займалась матір дитини. [PERSON] , багато часу приділяла доньці, була постійно у контакт з вихователем групи, відвідувала батьківські збори, приймала участь у всіх заходах. Протягом усіх років перебування дитини у закладі дошкільної освіти батька [PERSON] вихователь не бачила, розвитком дитини у вихователя групи він не цікавився, батьківські збори та інші заходів не відвідував. Листом головного лікаря КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка №14» повідомлено, що дитина [PERSON] перебуває на обліку в КНП «Міська дитяча поліклініка №!;» ХМР з народження. На прийом до лікаря дитину приводить матір, виклик лікаря додому здійснює матір. Батько дівчинки [PERSON] до лікаря педіатра поліклініки з метою отримання інформації про стан здоров`я доньки не звертався. З довідки ГО «Харківська федерація роликового спорту всіх видів та напрямків» вбачається, що [PERSON] займається в секції роликового спорту. Довідкою ГО «Танцювально- спортивний клубу «Кураж» підтверджується, що [PERSON] є членів громадської організації, розмір внеску становить 600 грн. Станом на 21.01.2020 дитина [PERSON] відвідує Харківського загальноосвітню шкоду №150, що підтверджується довідкою директора ХЗОШ №150. З інформаційної довідки директора школи №150 вбачається, що [PERSON] навчається в першому класі. Матір дитини приділяє належну увагу вихованню доньки. Системно відвідує батьківські збори, надає допомогу вчителю. За час навчання Єсенії в школі батька дитини жодного разу не бачили, успіхами дочки він не цікавився, батьківські збори не відвідував. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 14.10.2014 з [PERSON] на користь [PERSON] , стягнуто аліменти у розмірі 50 грн щомісяця на утримання дитини [PERSON] . Як вбачається з розрахунку, складено заступником начальника Шевченківського ВДВС міста Харків ГТУЮ у Х\\о заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів становить 328724,70 грн. [PERSON] належить на праві спільної власності квартира за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира також належить на праві спільної власності [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб дитина [PERSON] разом з матір`ю зареєстровані за адресою [ADDRESS] . З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] вбачається, що Департамент служб у справах дітей вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Отже, судовому встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню до дитини, має заборгованість з аліментів, а тому позбавлення батьківських прав спрямовано на те, щоб максимально гарантувати фізичний, розумовий, духовний розвиток дитини у соціально здоровому середовищі. Приймаючи до уваги викладене, виходячи з інтересів дітей, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: approved