Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

27.04.2021 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] підписала заяву № б/н від 07.04.2011 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала належним чином, внаслідок чого станом на17.03.2021 року виникла заборгованість у сумі 23855,61 грн. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позов визнала, зазначивши, що борг сплачуватиме частинами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 07.04.2011 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір № б/н шляхом підписання заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг. Для користування кредитним картковим рахунком відповідачка отримала кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримання картки). У відповідності до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Представником позивача до позовної заяви долучено копію довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду», який підписаний особисто відповідачкою 07.04.2011 року. З такої довідки вбачається, зокрема: розмір щомісячних платежів - 7% від заборгованості, пеню за невчасне погашення заборгованості, штраф при порушенні термінів платежів більше ніж на 30 днів - 500грн.+5% від суми заборгованості по кредитному ліміту. Судом встановлено, що відповідачка порушила зобов`язання по погашенню кредиту, передбачені договором, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Однак відповідачка не виконувала умови договору, через що виникла заборгованість, яка станом на 17.03.2021 року складає 23855,61 гривень, яка складається з:19298,23 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4557,38 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Таким чином, враховуючи, що відповідачкою позовні вимоги визнані, щодо обставин викладених в позові, виходячи із встановлених обставин, що підтверджені належними та допустими доказами, у суду не має сумнівів щодо достовірності вказаних обставин, а тому не викликає у суду сумніву у добровільності визнання відповідачкою позову. Відтак, з огляду на встановлені судом обставини справи, а також норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про підставність позовних вимог позивача щодо стягнення суми заборгованості за кредитом, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення повністю. Одночасно,

Outcome: approved