Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

28.12.2019 року, [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить оголосити [PERSON] [INFO] , уродженку м. Свердловськ, Росія, померлою, з дня набрання рішенням законної сили. В обґрунтування заяви зазначила, що вона є донькою [PERSON] , з якою вони проживали у м. Миколаєві, але в 2008 році [PERSON] виїхала до Франції на заробітки та з жовтня 2008 року місце її перебування не відоме. Всі зусилля щодо її розшуку виявились без результатними. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.06.2010 року, [PERSON] визнана безвісно відсутньою. З метою подальшого вирішення питання відкриття спадщини, звернулася до суду із вказаною заявою. У судовому засіданні [PERSON] підтвердила обставини викладені у заяві, просила задовольнити в повному обсязі. Представник заявника [PERSON] . в судовому засіданні посилаючись на обставини викладені в заяві просив задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі. Представник зацікавленої особи у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечувала. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить наступного. Відповідно до ст. 46 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно померлою, якщо у місці її постійного місця проживання немає відомостей про її місце перебування протягом трьох років, або якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Нормами чинного законодавства визначено, що рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Виняток встановлений ч. 2 ст. 46 ЦК України де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється нормами ЦПК України. Так нормами ст. 306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Таким чином вбачається, що заявник повинен мати особисту цивільно-правову заінтересованість у зміні правового статусу особи, яку просить оголосити померлою. Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участі особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживанні і місце перебування якої є невідомим. Окрім того оголошення особи померлим необхідне заявнику для оформлення своїх спадкових прав. Наведені заявником обставини та мета, з якою заявнику необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, якого вона просить оголосити померлим матеріально-правового зв`язку. В п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Судом встановлено, що заявник є дочкою [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.11.1996 року. Відповідно до довідки Ф-3 від 14.08.2018 року за № 1739 [PERSON] була зареєстрована та проживала за адресою [ADDRESS] , разом із своїми доньками - [PERSON] та [PERSON] Проте з жовтня 2008 року [PERSON] за даною адресою не проживає, що підтверджується Актом про не проживання від 27.07.2018 року. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.10.2010 року [PERSON] було визнано безвісно відсутньою, на підставі чого заявниця отримала статус дитини, позбавленої батьківського піклування (Витяг з обліково-статистичної картки дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування №С-71 від 16.07.2014 року). Відповідно до Листа-відповіді № С-41з/52-18 від 13.09.2018 року наданого Заводським відділом поліції ГУНП в Миколаївській області, місце перебування [PERSON] на даний час невідомо. Згідно відповіді начальника відділу Центрального районного у м. Миколаєві ВДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області від 26.01.2019 року за вих. №250/15.5-6.16, актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] відсутній. Враховуючи викладене, відсутність актового запису, унеможливлює видачу свідоцтва про смерть. Свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні повідомили, що в останнє бачили [PERSON] приблизно десять - чотирнадцять років потому, оскільки вона поїхала закордон на заробітки та не повернулась звідти. Отже, [PERSON] [INFO] , як у місці свого постійного проживання в [ADDRESS] , так і в будь-якому іншому місці не з`являлась впродовж останніх 10 років, то на даний час є всі підстави для оголошення її померлою. Таким чином, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що вимоги заяви є обґрунтованими, а тому підлягають задоволеною. Оскільки день вірогідної смерті [PERSON] у точності не може бути встановлено, [PERSON] , необхідно оголосити померлою з дня набрання цим рішенням законної сили. Відповідно до норм ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Outcome: approved