Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

27.05.2019 відкрито провадження в даній справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько, [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,048 га, що розташована на території Пологівської сільської ради Охтирського району Сумської області (на даний час - Пологівський старостинський округ Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області). Проте, за життя [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку не отримав, через що йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно. Тому просить визнати за ним в порядку спадкування право на завершення приватизації та проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,048 га, розташованої на території Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області (колишньої Пологівської сільської ради Охтирського району Сумської області), яка була передана [PERSON] відповідно до рішення Пологівської сільської ради народних депутатів від 28.12.1993. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Від Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області надійшла заява про проведення судового засідання без участі представника сільської ради, заперечення чи вимоги з даного позову у сільської ради відсутні. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію сторін, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13.09.2016 Охтирського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, вбачається, що [INFO] помер [PERSON] . Згідно рішення дев`ятнадцятої сесії двадцять першого скликання Пологівської сільської ради народних депутатів Охтирського району Сумської області від 28.12.1993 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» [PERSON] була передана в приватну власність земельна ділянка для ведення садівництва площею 0,048 га, із наступним уточненням площі при видачі державного акту на право приватної власності на землю. Відповідно до відповіді Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області від 01.07.2019 №02-27/970 та відповіді Пологівського старостинського округу Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області від 01.04.2019 право приватної власності на земельну ділянку для ведення садівництва площею 0,048 га в садовому товаристві «Нафтовик» [PERSON] зареєстровано за №343 28.12.1993 в Книзі реєстрації громадян, яким безоплатно передані земельні ділянки на право приватної власності. Згідно відповіді відділу в Охтирському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 03.05.2019 №359/101-19, за [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку не зареєстрований, технічна документація щодо встановлення меж земельної ділянки [PERSON] до Державного фонду документації із землеустрою відділу в Охтирському районі не передавалась. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Частиною 3 ст. 152 ЗК України визначено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, серед іншого, шляхом визнання прав. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та, відповідно до ст. 1216 ЦК України, не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. На підставі абз. 2 п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26.12.1992 «Про приватизацію земельних ділянок» (втратив чинність на підставі Закону України від 14.09.2006 № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п. 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16.09.2008 № 509-VI). Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26.12.1992 «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами. (ч. 3 ст. 116 Земельного Кодексу України). В силу ч. ч. 1, 4 ст. 116 ЗК України, громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян в межах норм, провадиться один раз по кожному виду використання. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара (п. «в»). Аналізуючи наведені норми, суд дійшов висновку, що дані норми підлягають реалізації в сукупності, що дає право громадянину отримати безоплатно у власність земельну ділянку в межах граничного розміру, що передбачено ст. 121 ЗК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 01.02.1977 міським відділом РАГС м. Охтирка Сумської області, вбачається, що [PERSON] доводився позивачу батьком. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.04.2017, зареєстрованого в реєстрі за №536, та свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.05.2017, зареєстрованого в реєстрі за №771, після смерті [PERSON] його син [PERSON] успадкував легковий автомобіль марки Daewoo Lanos та квартиру [ADDRESS] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.04.2019 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, надану для ведення садівництва у садовому товаристві «Нафтовик» Охтирського району Сумської області, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. З огляду на викладене, враховуючи, що за життя [PERSON] розпочав приватизацію земельної ділянки, однак процедура приватизації не була доведена до кінця, а також те, що [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] , суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved