Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

27.12.2016 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 1000,00 грн. щомісячно на кожну дитину з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня предявлення позову до їх повноліття. Вимоги обґрунтовані тим, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 21.02.1998 року. Від подружнього життя у сторін двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначила, що через напружені відносини між сторонами позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач ухиляється від утримання дітей, кошти надає нерегулярно та у недостатньому розмірі. Вказує, що самостійно їй важко утримувати дітей. Відповідач частково працевлаштований, отримує дохід від тимчасових та нерегулярних заробітків. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечили. Позивач додатково пояснила, що проживає разом з відповідачем, останній є приватним підприємцем, його дохід нерегулярний. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судові засідання двічі підряд не зявився, про причини неявки суд не повідомив, із заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався. Як передбачено ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи. Зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що шлюб між сторонами у справі який зареєстровано 21.02.1998 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-СГ №054747. Від шлюбу у сторін є двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дітей не дає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Ураховуючи те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, з урахуванням вимог справедливості, добросовісності та розумності (ч. 9 ст. 7 СК України), рівності обовязку обох батьків брати участь в утриманні дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, який складає 1689,00 грн., суд дійшов висновку про задоволення позову, присудивши стягнення з відповідача на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 800,00 грн. на кожну дитину щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з 27.12.2016 року до їх повноліття. Отже, позов задовольняється частково.

Outcome: partial