Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

27.02.2015 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В позові позивач посилалася на те, що має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач у справі, який матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча працює механіком в ВАТ ПФ Зарічна, має земельну ділянку, яку самостійно обробляє та отримує з неї прибуток, інших дітей не має, стягнень не має, прохає стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач у справі, який матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча працює механіком в ВАТ ПФ Зарічна, має земельну ділянку, яку самостійно обробляє та отримує з неї прибуток, інших дітей не має, стягнень не має, вона мешкає у будинку матері, за проживання в якому не сплачує, працює пташницею в ВАТ ПФ Зарічна, її середньомісячна заробітна плата складає 1450 грн., земельної ділянки, майнового паю, грошових внесків в установах банків не має, стан її здоров`я та їхнього сина задовільний, угоди про спосіб утримання сина з відповідачем не досягнуто, в серпні 2014 року відповідач надав матеріальну допомогу для підготовки сина до школи, прохає стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні відповідач позов визнав частково, суду пояснивши, що мешкає у власному будинку, працює механіком в ВАТ ПФ Зарічна, його середньомісячна заробітна плата складає 1500 грн., має земельну ділянку площею 5,5 га, яку самостійно обробляє та отримує з неї прибуток в сумі 3000 грн. на рік, майнового паю, грошових внесків в установах банків, транспортних засобів не має, стягнень з доходів не має, інших дітей не має. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини: 08.11.2002 року народився [PERSON], батьками якого є сторони у справі, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії 1-ЖС №071379, виданого Успенівською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області 26.11.2002 року (а.с.5). Син знаходиться на утриманні позивача. В серпні 2014 року відповідач надав матеріальну допомогу для підготовки сина до школи. Позивач мешкає у будинку матері, за проживання в якому не сплачує, працює пташницею в ВАТ ПФ Зарічна, її середньомісячна заробітна плата складає 1450 грн., земельної ділянки, майнового паю, грошових внесків в установах банків не має, стан її здоров`я та їхнього сина задовільний. Відповідач мешкає у власному будинку, працює механіком в ВАТ ПФ Зарічна, його середньомісячна заробітна плата складає 1500 грн., має земельну ділянку площею 5,5 га, яку самостійно обробляє та отримує з неї прибуток в сумі 3000 грн. на рік, майнового паю, грошових внесків в установах банків, транспортних засобів не має, стягнень з доходів не має, інших дітей не має. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Угоди про спосіб утримання сина між сторонами не досягнуто. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що до суду звернулася мати неповнолітнього сина відповідно до ст.180 СК України з позовом до батька дитини про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, так як останній не виконує обов'язку, передбаченого ст.180 СК України. Суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України: матеріальний стан сторін, задовільний стан здоров`я позивача, відповідача та їхнього сина, відсутність аліментних обов`язків у відповідача перед іншими особами, вважає, що розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання сина повинен становити 1/4 частину доходів відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. Так як рішення ухвалено на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору в сумі 243,60 грн., то судовий збір в сумі 243,60 грн. підлягає стягненню відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави. А тому позов підлягає задоволенню як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений дослідженими судом доказами.

Outcome: approved