Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

26 червня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що 16 вересня 2013 року померла його баба [PERSON]. Після смерті баби залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку літ. «А-1» житловою площею 40,4 кв.м, загальною площею 63,1 кв.м, та господарських будівель, а саме: літньої кухні літ. «Б», сараїв літ. «В1», «В», «Е», гаража літ. «Г», погреба літ. «Д», колодязя № 1, огорожі № 2, що розташовані за адресою: с. Драбинівка, вул. Садова, 2, Новосанжарського району Полтавської області, та земельної ділянки площею 0,66 га в межах згідно з планом, що розташована на території с. Драбинівка Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,25 га та ведення особистого підсобного господарства 0,41 га. Спадкоємцем за заповітом після померлої [PERSON] є її діти [PERSON], яка від належної їй частки спадкового майна відмовилась на користь брата [PERSON], який в свою чергу не заперечує проти успадкування майна своїм сином, а позивачем по справі. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи є заява, в якій він просить позов задовольнити повністю, справу розглянути без його участі. Представник відповідача Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської областів судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 02-20/460 від 12.07.2017 року про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні питання покладається на розсуд суду. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України, у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Як вбачається з технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого КП Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», по вул. Садовій, 2, в с. Драбинівка Новосанжарського району Полтавської області знаходяться житловий будинок літ. «А-1» житловою площею 40,4 кв.м, загальною площею 63,1 кв.м, та господарські будівлі, а саме: літня кухня літ. «Б», сараї літ. «В1», «В», «Е», гараж літ. «Г», погріб літ. «Д», колодязь № 1, огорожа № 2 (а.с. 12-14). Житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: с. Драбинівка, вул. Садова, 2, Новосанжарського району Полтавської області, належали на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області 12.12.2002 року(а.с. 11). У власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ, виданого Драбинівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 20.11.1995 року, перебувала земельна ділянка площею 0,66 га в межах згідно з планом, що розташована на території с. Драбинівка Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства (а.с. 15). З рішення Драбинівської сільської ради народних депутатів Новосанжарського району Полтавської області від 03.12.1993 року вбачається, що площа земельних ділянок, переданих у приватну власність [PERSON], що призначені для обслуговування житлового будинку становить 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,41 га (а.с. 16). Згідно заповіту від 29 вересня 1999 року [PERSON] заповіла все своє майно дітям [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с. 10). [PERSON] померла 16 вересня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 251303, виданим Драбинівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області16.09.2013 року (а.с. 9). Відповідно до свідоцтв про народження серії ІV-УР № 2020186 від 28.12.1962 року (а.с. 6) та серії ІІІ-КЕ № 380041 від 08.01.1992 року (а.с. 7) [PERSON] є бабою [PERSON]. В повідомленні завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області № 1360/01-16 від 24.07.2017 року вказано, що після померлої 16.09.2013 року [PERSON] заведена спадкова справа № 401/2013 від 25.10.2013 року. Подані заяви про прийняття спадщини від [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 29, 30). Згідно письмової заяви [PERSON] відмовляється у прийнятті спадщини після смерті матері [PERSON] на користь свого брата [PERSON] (а.с. 18). З письмової заяви [PERSON] вбачається, що він відмовляється у прийнятті спадщини після смерті матері [PERSON] на користь свого сина [PERSON] (а.с. 17). Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved