Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

27 листопада 2015 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулися позивачі [PERSON] та [PERSON] із вищевказаним позовом, який вмотивовано тим, що вони працюють в шахтоуправлінні з підземного видобутку руди (на правах шахт) гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» у якості роздавальників вибухових матеріалів (підземних) дільниці №22 (заряджання глибоких свердловин та видачі ВМ). Наказом №956 від 18 липня 2014 року, на честь професійного свята, - Дня працівників металургійної та гірничодобувної промисловості, а також з нагоди 80-річчя підприємства, за високі професійні досягнення, відповідальність та надійність в роботі, їм було присвоєно звання, - «Кращий за професією» з врученням диплому та з внесенням запису про це у розділі, - «Відомості про заохочення» їх трудових книжок. 22 вересня 2015 року видається наказ по ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» за №1132 «Про внесення змін до штатного розпису шахтоуправління з підземного видобутку руди», відповідно до якого вони були попереджені про наступне звільнення з роботи. Інші ж, у тому числі, ненагороджені працівники їхньої дільниці, - залишаються працювати на своїх робочих місцях. Вказували на те, що зрозумівши, що при звільненні працівників за п.1 ст.40 КЗпП України повинні враховуватись вимоги ст.42 КЗпП України (переважне право на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці), - згідно яким при скороченні штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці, а присвоєння почесних звань підтверджує більш високу кваліфікацію і продуктивність праці цих працівників перед працівниками, які не мають подібних заохочень, роботодавець 02 жовтня 2015 року видає наказ по ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» за №1179 «Про внесення змін до наказу від 18 липня 2014 року №956 «Про нагородження працівників підприємства на честь професійного свята, - Дня працівників металургійної та гірничодобувної промисловості, а також з нагоди 80-річчя підприємства», яким визнані недійсними нагородження в честь професійного свята, - Дня працівників металургійної та гірничодобувної промисловості, а також з нагоди 80-річчя підприємства наступних працівників: (...) звання «Кращий за професією» з врученням диплома, - [PERSON], - роздавальника дільниці №22 шахтоуправління по підземному видобутку руди (на правах шахт) гірничого департаменту; звання «Кращий за професією» з врученням диплома, - [PERSON], - роздавальника дільниці №22 шахтоуправління по підземному видобутку руди (на правах шахт) гірничого департаменту, виключивши зазначених працівників з наказу №956 від 18 липня 2014 року та внесенням відповідних записів в їх трудові книжки. Вважають частину наказу по ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» за №1179 від 02 жовтня 2015 року «Про внесення змін до наказу від 18 липня 2014 року №956 «Про нагородження працівників підприємства на честь професійного свята, - Дня працівників металургійної та гірничодобувної промисловості, а також з нагоди 80-річчя підприємства», яка стосується позбавлення їх звання «Кращий за професією» з врученням дипломів та з проведенням внесення відповідних записів у трудові книжки, - незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначали, що присвоєння їм звання «Кращий за професією» з врученням дипломів та з внесенням записів про це у їхніх трудових книжках відбувалося за наказом по підприємству за №956 від 18 липня 2014 року, відповідно до ч.2 п.26 Правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, затверджених конференцією трудового колективу (протокол від 10 березня 2006 року), які діють до теперішнього часу. Дипломи підписані особисто Генеральним директором ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» [PERSON] з наявністю на Дипломах відбитків печатки підприємства. Вказані Правила, затверджені відповідно до ст.142 КЗпП України конференцією трудового колективу за поданням власника і виборного органу первинної профспілкової організації, - не передбачають такої процедури присвоєння звання «Кращий за професією» з врученням диплому та з внесенням запису про це у їхні трудові книжки, як узгодження та затвердження кандидатур для заохочення з безпосередніми керівниками працівників і керівництва шахтоуправління. Вважають, що вказана надумана відповідачем процедура залишається поза межами діючих Правил, а, тому, за порушення процедури відбору, узгодження та затвердження кандидатур для заохочення можуть бути застосовані заходи стягнення до осіб, винних у допущенні вказаних порушень, якщо вони мали місце. Крім того, у спірному наказі не ставляться під сумнів їх «високі професійні досягнення, відповідальність та надійність в роботі» за які їм і було присвоєне звання «Кращий за професією» з врученням дипломів, а є посилання тільки «на порушення процедури відбору, узгодження та затвердження кандидатур для заохочення». Посилалися на ті обставини, що позивач [PERSON] у попередні роки також неодноразово заохочувалась: у 2012 році нагородження Грамотою за сумлінну працю, активну участь в громадському житті та з нагоди професійного свята Дня шахтаря; у 2013 році нагородження Грамотою за активну участь в громадському житті та організації роботи з молоддю підприємства; у 2013 році нагородження Грамотою за сумлінну працю, активну участь в громадському житті та з нагоди професійного свята Дня шахтаря. У вищенаведених випадках ніяких проблем з «визначенням, узгодженням та затвердженням кандидатур для заохочення з безпосередніми керівниками працівників і керівництвом шахтоуправління...» - не виникало. Вважають, що позбавлення їх звання «Кращий за професією» з врученням дипломів відбулося після видання наказу від 22 вересня 2015 року по ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» за №1132 «Про внесення змін до штатного розпису шахтоуправління з підземного видобутку руди (на правах шахт)» з попередженням їх про наступне звільнення...., тобто позбавленням звання «Кращий за професією» вони були протиправно, штучно поставлені у нерівні умови з іншими працівниками їхньої дільниці підприємства, не нагородженими подібними званнями, при визначенні згідно ст.42 КЗпП України переважного права на залишення на роботі та яка надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. На підставі вищевикладеного позивачі [PERSON] та [PERSON] просили задовольнити їх позовні вимоги у повному обсязі. Присутні у судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON], кожен окремо надали пояснення по суті справи, підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просили суд їх задовольнити. Присутня у судовому засіданні представник відповідача [PERSON] також надала пояснення по суті справи, заперечувала проти позовних вимог у повному обсязі з підстав, викладених у наданих до суду письмових запереченнях (а.с.35-37), та додаткових письмових поясненнях (а.с.106-108), вважаючи їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Присутній у судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] також надав пояснення по суті справи, позовні вимоги позивачів [PERSON] та [PERSON] підтримав та просив суд їх задовольнити, вважає дії відповідача протиправними, та такими, що не відповідають чинному законодавству. Допитаний в ході судового розгляду свідок [PERSON] суду пояснив, що він працює начальником дільниці ПАТ АрселорМіттал [PERSON] Ріг», з позивачами перебуває у робочих відносинах. Вказував на те, що хто подав кандидатури позивачів [PERSON] та [PERSON] для нагородження, йому не відомо, однак цим питанням займався головний геолог підприємства, - [PERSON] Збори стосовно подання кандидатур позивачів для нагородження не проводилися, при цьому раніше проводилися завжди. Інформація про проведення зборів проводиться шляхом розміщення інформації на стенді. Кількість осіб для нагородження трудовий колектив визначає сам, та подає відповідні списки адміністрації. Трудовий колектив на зборах вирішує питання стосовно того, хто заслуговує отримати нагороду. Складається протокол трудового колективу, у якому і відображаються особи, котрі на думку колективу підлягають нагородженню. Чому не було дотримано вказаної процедури у випадку із позивачами йому не відомо. З даного приводу від нього відбиралися письмові пояснення. Позивачів нагороджував він за наказом начальства. Вважає, що існували працівники, котрі заслуговували більше на дану нагороду ніж позивачі. Термін, в який з особи може бути знято наговору, йому не відомо. Зазначає, що існує певна процедура нагородження, та зняття нагороди, котра була підприємством у випадку з позивачами виконана належним чином. Вислухавши пояснення позивачів, їх представника, представників відповідача та третьої особи, свідка, суд приходить до наступних висновків. Так, згідно положень ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором. Захист цивільних прав, це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів (ст.57 ЦПК України). За загальними положеннями ЦПК України, обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Крім того, важливим є визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин. Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Виходячи з вимог ст.ст.10, 214, 215 ЦПК України, суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, та встановлювати у рішенні обставини справи (в тому числі пропущення позовної давності), характер правовідносин сторін, правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин, навести мотиви прийнятого рішення: встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. З наявних письмових матеріалів справи, пояснень учасників процесу, свідка, судом встановлено наступне. Позивачі [PERSON] та [PERSON] працюють в шахтоуправлінні з підземного видобутку руди (на правах шахт) гірничого департаменту ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг» у якості роздавальників вибухових матеріалів (підземних) дільниці №22 (заряджання глибоких свердловин та видачі ВМ) (а.с.6-10, 13-16). Положення діючого КЗпП України, не визначають переліку заохочень, що може застосовувати власник або уповноважений ним орган до сумлінно працюючих. Відповідно до ст.143 КЗпП України, до працівників підприємств можуть застосовуватись будь-які заохочення, що містяться в затверджуваних трудовими колективами правилах внутрішнього трудового розпорядку. Таким чином, в правилах внутрішнього трудового розпорядку підприємства трудовий колектив визначає будь-які заходи, що можуть бути застосовані власником або уповноваженим ним органом за сумлінне виконання трудових обов'язків. Такі заходи можуть бути як моральними (оголошення подяки, нагородження грамотою, занесення в книгу пошани, на дошку пошани, фотографування біля прапора підприємства і таке інше), так і матеріальними (нагородження цінним подарунком, видача грошової премії). Відповідно до ч.2 п.26 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників відкритого акціонерного товариства «Міттал Стіл [PERSON] Ріг», затверджених конференцією трудового колективу Протоколом від 10 березня 2006 року, за трудові заслуги працівники представляються до надання звання кращого працівника по даній професії (а.с.18-22). Відповідно до Положень про нагороди, затверджених на ПАТ «АрселорМіттал [PERSON] Ріг», що затверджено Спільною Постановою адміністрації та профспілкового комітету підприємства від 13 липня 2009 року №11/14 звання «Кращий за професією» з врученням диплому присвоюється за високу професійну майстерність, відданість справі, постійне прагнення до нових досягнень. Кандидатури на присвоєння звання «Кращий за професією» затверджується на зборах трудового колективу структурного підрозділу (а.с.97). Наказом №956 від 18 липня 2014 року (а.с.84-96), на честь професійного свята, - Дня працівників металургійної та гірничодобувної промисловості, а також з нагоди 80-річчя підприємства, за високі професійні досягнення, відповідальність та надійність в роботі, позивачам було присвоєно звання, - «Кращий за професією» з врученням диплому та з внесенням запису про це у розділі, - «Відомості про заохочення» їх трудових книжок (а.с.10 зворот, 16 зворот). Однак, зі змісту службової записки начальника дільниці №22 шахтоуправління по підземному видобутку руд (на правах шахт) гірничого департаменту [PERSON] від 26 серпня 2014 року №1548 (а.с.109), та наданих останнім пояснень при розгляді справи, судом встановлено, що кандидатури позивачів на нагороду не запитувались у дільниці №22 та не обговорювались у передбаченому Положенням порядку. В лютому 2015 року в результаті роботи комісії по розгляду звернень працівників дільниці №22 шахтоуправління по підземному видобутку руди (на правах шахт) гірничого департаменту було виявлено, що проведення нагородження позивачів відбулося з порушенням процедури визначення, узгодження та затвердження з безпосередніми керівниками та керівництвом шахтоуправління по підземному видобутку руди (на правах шахт) гірничого департаменту, про що 06 лютого 2015 року складено відповідний акт (а.с.38-54, 55, 83). Як вбачається з висновків акта про результати комісійного розгляду звернення працівників дільниці №22 шахтоуправління з підземного видобутки руди від 06 лютого 2015 року, було розглянуто ряд питань, що стосувалися конфліктної ситуації, що склалася на вказаній дільниці, зокрема й питання нагородження позивачів [PERSON] та [PERSON] Так, комісією зясовано, що процесом відбору кандидатур від шахтоуправління займався головний геолог ШУ [PERSON], який перебуває у кумівських стосунках з [PERSON] Крім того, начальник дільниці №22 [PERSON] та завідуюча складом [PERSON] підтвердили, що вони не узгоджували від імені адміністрації дільниці кандидатури [PERSON] і [PERSON] для нагородження. Роздавальники вибухових матеріалів дільниці №22, які є безпосередніми учасниками трудового колективу підтвердили інформацію, що [PERSON] та [PERSON] колективом дільниці не пропонувались. За результатами вказаної перевірки директор шахтоуправління з підземного видобутку руди (на правах шахт) направив клопотання головному керуючому по роботі з трудовим колективом і стосункам з громадськістю [PERSON] про відміну нагородження [PERSON] та [PERSON] 02 жовтня 2015 року, для приведення у відповідність процедури відбору, узгодження та затвердження кандидатур для заохочення, з урахуванням висновків комісії та клопотанню директора по підземному видобутку руди (на правах шахт) гірничого департаменту [PERSON], було видано наказ №1179, яким внесені зміни в наказ №956 від 18 липня 2014 року та визнані недійсними нагородження в честь професійного свята, - Дня працівників металургійної та гірничодобувної промисловості, а також з нагоди 80-річчя підприємства наступних працівників: (...) звання «Кращий за професією» з врученням диплома, - [PERSON], - роздавальника дільниці №22 шахтоуправління по підземному видобутку руди (на правах шахт) гірничого департаменту; звання «Кращий за професією» з врученням диплома, - [PERSON], - роздавальника дільниці №22 шахтоуправління по підземному видобутку руди (на правах шахт) гірничого департаменту, виключивши зазначених працівників з наказу №956 від 18 липня 2014 року, та внесенням відповідних записів в їх трудові книжки (а.с.17). Крім того, з наданих до суду письмових доказів, судом встановлено, що з боку позивача [PERSON] неодноразово допускалися порушення щодо якості оформлення звітної документації, порушення інструкції з охорони праці для роздавальники ВМ (підземного), що підтверджується цеховою документацією та пояснювальними записками останньої. З боку [PERSON] було виявлено незадовільне знання з охорони праці роздавальників дільниці №22, що підтверджується розпорядженням від 10 лютого 2014 року №524. Крім того, у грудні 2014 року було видано розпорядження №4618 «Про порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, яким за порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку, робочої інструкції, положень інструкції з охорони праці, яке виразилося у залишенні [PERSON] свого робочого місця без поважної причини у робочу зміну, - останню було позбавлено 100% виробничої премії. Рішенням комісії з трудових спорів підприємства від 18 грудня 2014 року дане розпорядження залишено в силі (а.с.110-117). Таким чином, на думку суду, рішення відповідача щодо скасування застосування заохочень до позивачів правомірне і не підлягає скасуванню, так як наказ №1179 від 02 жовтня 2015 року не суперечить ні нормам внутрішніх локальних документів ні нормам чинного законодавства України. Щодо наказу відповідача №1132 від 22 вересня 2015 року про внесення змін в штатний розклад шахтоуправління по підземному видобутку руди (на правах шахт) (а.с.23-24), який нібито на думку позивачів має відношення до підстав скасування застосування до них заохочень, суд погоджується з доводами відповідача, та вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно ст.32 КЗпП України у зв'язку зі змінами в організації виробництва та праці роботодавцю надано право змінювати істотні умови праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. При цьому він зобов'язаний попередити працівників про це не пізніше ніж за два місяці. А якщо працівник не погоджується на зміну істотних умов праці, то допускається його звільнення за п.6 ст.36 КЗпП України. Таким чином, наказ відповідача №1132 від 22 вересня 2015 року про внесення змін в штатний розклад шахтоуправління по підземному видобутку руди (на правах шахт) не має жодного відношення до обставин позовних вимог та не може бути підставою для скасування наказу відповідача №1179 від 02 жовтня 2015 року. Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про недоведеність та необґрунтованість заявлених позовних вимог, а тому відмовляє у їх задоволенні. У звязку із відмовою у задоволенні позовних вимог, згідно положень ст.88 ЦПК України, судові витрати також не підлягають компенсації. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: dismissed