Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

27 січня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання факту належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] 21 жовтня 2000 року, та встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме, що померла [INFO] року [PERSON] є його матір'ю. Заявник посилався на те, що в свідоцтві про народження та в паспортах батьків прізвище було зазначено російською мовою як «[PERSON]». При отриманні паспортів громадян України у батька позивача - [PERSON], матері позивача - [PERSON] та його сестри [PERSON] прізвище було зазначено українською мовою як «[PERSON]». 22 травня 2002 року заявник отримав повторне свідоцтво про народження замість втраченого і в ньому його прізвище та прізвище батьків були вказані українською мовою «[PERSON]». [INFO] року батько заявника - [PERSON] помер. Після смерті батька правонаступниками першої черги являлися заявник, його мати та сестра. 21 жовтня 2000 року державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] в рівних частинах його дружині [PERSON], його сину [PERSON] та його доньці [PERSON] на 31/100 частин домоволодіння [ADDRESS], з відповідною часткою надвірних будівель. В свідоцтві прізвище заявника зазначено як «[PERSON]», так як на той час паспорт громадянина України він ще не отримав, а в колишньому паспорті СРСР його прізвище було зазначено тільки російською мовою. 14 березня 2007 року заявник вперше отримав паспорт громадянина України в відповідно до свідоцтва про народження, його прізвище ім'я та по батькові, були українською мовою як [PERSON] Дані обставини перешкоджають заявнику розпорядитися своєю власністю та оформити спадщину. Заявник та зацікавлені особи просили слухати справу у їх відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до п.6 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі ім'я, якої , що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ст. 256 ЦК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що заявнику було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті його батька [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] 21 жовтня 2000 року, де невірно було вказано його прізвище «[PERSON]» заміст «[PERSON]», як вказано в його паспорті.(а.с.5-7,15). В свідоцтві про народження та в паспортах батьків прізвище було зазначено російською мовою як «[PERSON]». При отриманні паспортів громадян України у батька позивача - [PERSON], матері позивача - [PERSON] та його сестри [PERSON] прізвище було зазначено українською мовою як «[PERSON]». 22 травня 2002 року заявник отримав повторне свідоцтво про народження замість втраченого і в ньому його прізвище та прізвище батьків були вказані українською мовою «[PERSON]». Ці обставини підтверджуються паспортом заявника, копіями свідоцтв про його народження, довідкою з місця проживання заявника.(а.с.9-10,14). Таким чином, у суді встановлено факт належності заявнику правовстановлюючого документу - свідоцтва про право на спадщину за законом, та що його матір'ю є [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved