Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-22 00:00:00

27 квітня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина - [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог позивач вказує, що з [INFO] перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням суду від 28 вересня 2017 року. Від даного шлюбу у них є неповнолітній син - [PERSON], [INFO]. Вказує, що син проживає з нею, перебуває на її утриманні, а відповідач надає матеріальну допомогу не завжди. Дитина потребує постійних матеріальних витрат для забезпечення його повноцінним розвитком. Вказує, що відповідач на даний час забезпечений постійним місцем роботи та має стабільний заробіток, аліментів нікому не сплачує, інших неповнолітніх дітей не має. З цих підстав просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 02 травня 2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судовому засіданні представник позивача не заперечила щодо призначення аліментів в розмірі 1000 гривень щомісячно, як було запропоновано відповідачем у відзиві на позов. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, а саме - визнає позов в частині стягнення аліментів в розмірі 1000 гривень щомісячно. Позовні вимоги щодо стягнення аліментів у більшому розмірі вважає необґрунтованими, посилаючись на те, що його заробітна плата складає в середньому 4350 гривень в місяць, він орендує для себе житло та сплачує комунальні послуги, що складає близько 2000 гривень в місяць. Окрім того, вказує, що він надає матеріальну допомогу дитині у розмірі 1000 гривень в місяць, а також купляє продукти харчування та оплачує спортивні гуртки. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: З 24 квітня 2004 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 серпня 2017 року. Як вбачається з свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 27 червня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, [INFO] від даного шлюбу у сторін народився син - [PERSON]. Сторонами не заперечується та обставина, що їхній син проживає разом з позивачкою - [PERSON] Як вбачається з наданих відповідачем копій розрахунків заробітної плати за грудень 2017 року - травень 2018 року, його середня заробітна плата за вказані місяці складає близько 4500 гривень. Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що відповідачем позовні вимоги визнано частково, а саме - в частині стягнення аліментів в розмірі 1000 гривень щомісячно, представник позивача не заперечила щодо стягнення аліментів в розмірі, визнаному позивачем, та враховуючи те, що на підставі наданих суду доказів судом не встановлено, що стан здоров'я, матеріальне становище дитини чи відповідача, а також наявність інших обставин, які б зумовлювали необхідність призначення аліментів у більшому розмірі, зокрема, - 2000 гривень щомісячно, як це зазначено у позовній заяві, тому суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] в розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення із [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на неповнолітню дитину в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: partial