Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

28.08.2015 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Із позову вбачається, що позивачка [PERSON] є власником будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], який належить їй на підставі договору дарування жилого будинку, зареєстрованого 2-ю Краматорською ДНК під номером 1898-ІП від 31.10.1995 р. В даному будинку окрім позивачки, її доньки та її дітей, її чоловіка значиться зареєстрованим відповідач - [PERSON] [INFO] З 2014 року відповідач у належному позивачці будинку не мешкає, його речей у будинку немає, комунальні послуги він не сплачує. Місце знаходження відповідача невідоме. В добровільному порядку відповідач з реєстрації не знімається. У зв'язку з реєстрацією відповідача у належному позивачці на праві приватної власності будинку, позивачка змушена нести додаткові матеріальні витрати по комунальному обслуговуванню будинку та не має змоги вільно розпоряджатися належним їй майном. Вказане змушує її звернутися до суду з відповідним позовом. Позивачка просить суд усунути їй, [PERSON], у користуванні власністю-житловим будинком [ADDRESS]. Визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком [ADDRESS] Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до довідки з місця мешкання, відповідач зареєстрований у будинку позивачки (а.с. 4). Відповідно до правовстановлюючих документів позивачка є власником зазначеного вище будинку (а.с. 5-10). На підставі Акта про не проживання, відповідач в зазначеному житловому приміщенні не проживає з червня 2014 року (а.с. 3). Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у скоєнні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч. 1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.107 Житлового кодексу України, наймач житлового приміщення вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та члена його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому же населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач у будинку [ADDRESS] тривалий час не проживає, його речей в ній немає, тому відповідача можливо визнати таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved