Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

27.04.15 р. позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість в сумі 84 720,28 грн. Заяву мотивує тим, що постановою Господарського суду Львівської області від 01.08.2014 року Українсько-канадське спільне підприємства у формі ТОВ «Галев ЛТД» визнано банкрутом. Ліквідатором призначено арбітражного керуючого [PERSON] Відтак, в силу дії п.2 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав. В ході ліквідаційної процедури, ліквідатором було виявлено, що [PERSON] були зняті готівкові кошти в касі ПАТ АКБ «Львів» з рахунку позивача у розмірі 70 000 грн. 00 коп. На адресу останнього направлялась вимога про повернення вищевказаних коштів, однак така залишилась не виконана. У звязку з тим, що боржник в добровільному порядку не повертає кошти, змушене звернутись до суду. Просить стягнути з відповідача вищевказану суму боргу з врахуванням 3 % річних та інфляційних витрат. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги, зіславшись на обставини та факти, викладені в позові. Просив такий задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що Постановою Господарського суду Львівської області від 01.08.2014 року у справі № 914/1126/14 позивача - Українсько-канадське спільне підприємство у формі ТОВ «Галев ЛТД» визнано банкрутом та ліквідатором призначено арбітражного керуючого [PERSON]. Відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав. Пунктом 5 ч. 2 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ліквідатор з дня свого призначення здійснює повноваження керівника (органу управління) банкрута. Згідно з п. 12 ч. 2 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор з дня свого призначення вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб. В ході ліквідаційної процедури ліквідатором Українсько-канадського спільного підприємства у формі ТОВ «Галев ЛТД» було виявлено, що відповідачем [PERSON] були зняті готівкові кошти в касі ПАТ АКБ «Львів» (далі - Банку) з рахунку Українсько-канадського спільного підприємства у формі ТОВ «Галев ЛТД» у розмірі 70 000 грн. 00 коп., що підтверджується листом Банку № 54-18/2 від 28.08.2014р. Вказані кошти були отримані відповідачем : 21.11.12 р. 50 000 грн. та 18.05.13 р. 20 000 грн. Тобто у період, коли [PERSON] займав посаду директора ТзОВ. 27.11.2014р. ліквідатором [PERSON] направлено на адресу відповідача вимогу № 232 про повернення вищевказаних коштів на рахунок позивача. Проте, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за № 0206808976452 разом з конвертом, в якому містилася вимога про повернення коштів, була повернута обєктом поштового звязку на адресу відправника 02.01.2015р. у звязку з закінченням терміну зберігання. У відповідності до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 84 720 грн. 28 коп., з яких сума основного боргу 70 000,00 грн., 3% річних 517,81 грн., інфляційні втрати 14 202,47 грн. Враховуючи наведене, беручи до уваги суму боргу згідно позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає також розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними.

Outcome: approved