Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

28 грудня 2020 року (за поштовим штемпелем) представник позивача за довіреністю Щербак Н.В. звернулася до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 24 квітня 2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - територіального відокремленого без балансового відділення № 10026/0594 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області та [PERSON] було укладено Заяву про приєднання № 1666811/240420 (далі - Заява) до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - Договір) та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Згідно з п. 3.1. Заяви шляхом підписання цієї заяви про приєднання до Договору клієнт беззастережно приєднується до ДКБО фізичних осіб. За умовами п. 3.4.1 Заяви банк відкриває Клієнту поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться в приміщеннях установ Банку. Банк встановив відповідачу кредит у розмірі 11430,00 грн. Згідно з Додатком № 1 до основного Договору процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38 процентів річних за користування кредитними коштами. Відповідач зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням і своєчасно та в повному обсязі повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані проценти та інші платежі, передбачені кредитним договором (п.п. 1.17.1 Договору). Позивач виконав свої зобов`язання за Договором виконав, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі, однак останній порушив умови Договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку. Отже станом на 12 листопада 2020 року виникла заборгованість в загальному розмірі 11154,82 грн, яка складається із загальної суми основної заборгованості - 11066,16 грн, по сплаті відсотків - 60,61 грн, 3% річних на суму простроченого кредиту - 19,05 грн, 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 9,00 грн, тому просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість у зазначеному розмірі та понесені судові витрати. У судове засідання сторони повторно не з`явилися про дату, час і місце його проведення були належним чином повідомлені, відповідач - за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, своїх заперечень та відзиву на позов не подав. Відсутній за цією адресою. Відповідні оголошення про розгляд справи були опубліковані також на веб-порталі судової влади України. Представник позивача направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставин, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що 24 квітня 2020 року між АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - територіального відокремленого без балансового відділення № 10026/0594 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області та [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (далі - Договір) та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) шляхом підписання відповідачем Заяви про приєднання до ДКБО № 1666811/240420 (далі - Заява про приєднання) та як складової цієї заяви - заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредит). П. 3.1. Заяви визначено, що шляхом підписання цієї заяви про приєднання до Договору клієнт беззастережно приєднується до ДКБО фізичних осіб. За умовами п.п. 2.6.1, 3.6.2 Заяви банк відкриває Клієнту поточний рахунок № [NUMBER] у гривнях на умовах тарифного пакету «Комфорт», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходяться в приміщеннях установ Банку, та надає Клієнту Платіжну картку та конверт з персональним ідентифікаційним кодом. Сторони погодили строк дії кредиту, зокрема на відповідний період дії платіжної картки, процентну ставку за кредитом у розмірі 38% річних за користування кредитними коштами та 0,001% річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадках безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки (Блок 5 Заяви) (а.с.4-12, 13-14 - копії Договору, Заяви). Позивач виконав свої зобов?язання за договором, надавши відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 12 листопада 2020 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем внаслідок порушення зобов?язань за кредитним договором становить в загальному розмірі 11154,82 грн, яка складається із загальної суми основної заборгованості - 11066,16 грн, відсотків - 60,61 грн, 3% річних на суму простроченого кредиту - 19,05 грн, 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 9,00 грн (а.с.15 - розрахунок). Цей розрахунок заборгованості відповідач не заперечив та у встановленому законом порядку не спростував. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України). Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 525 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до правової позиції висловленої Верховним Судом України у справі № 6-2129цс16 від 19.10.2016 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором за змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування 3% річних та інфляційних витрат на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Проценти, передбачені статтею 625 ЦК України, за своєю природою є відшкодуванням кредитору понесених втрат за несвоєчасне повернення грошових коштів, а відтак відрізняються від процентів, які підлягають сплаті за правомірне користування грошовими коштами, що свідчить про відсутність подвійного стягнення при нарахуванні 3% річних від простроченої суми, включаючи нараховані проценти за користування коштами, встановленими договором. Враховуючи зазначене, 3% річних, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, підлягають застосуванню до порушеного грошового зобов`язання, складовою якого, зокрема, є також нараховані проценти за користування кредитними коштами, строки сплати яких передбачено договором. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Із врахуванням вимог ст. 80 ЦПК України надані позивачем докази вбачаються достатніми для встановлення обставин, що мають значення для справи. Дослідивши письмові докази у справі, встановивши фактичні обставини справи, що мають істотне значення для її вирішення, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, оскільки в судовому засіданні доведено, що має місце порушення відповідачем умов Договору від 24.04.2020, враховуючи, що фактично отримані та використані ним кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved