Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

29.06.2017 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1777 грн., починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення повноліття донькою, щомісячно. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначає, перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 11.07.2003 року. 11.04.2007 року у них народилась донька [PERSON]. Відповідач не надає своєчасної та належної матеріальної допомоги на утримання доньки. Відповідач здоровий, працездатний має стабільний дохід, який дозволяє надавати грошову допомогу на утримання їх дитини. В судове засідання позивач не прибула, подала письмову заяву в якій просить справу слухати без її участі, позовні вимоги уточнила та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 850 грн., починаючи з дня подачі заяви та до повноліття доньки. Уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву в якій зазначив, що уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі згоден сплачувати аліменти в розмірі 850 грн., розгляд справи просить проводити без його участі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження сторони у справі - є батьками неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.3). 11.07.2003 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.2). Донька знаходяться на утриманні позивача та проживає з нею (а.с.4). Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач є здоровою та працездатною особою молодого віку, постійного офіційного місця роботи не має, має нерегулярний мінливий дохід; інших неповнолітніх дітей, окрім доньки [PERSON], непрацездатних осіб на утриманні - не має. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите і в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, розяснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами - будь-яких обставин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги своїй доньці, у розмірі, що зазначений позивачем в уточненій заяві, на момент розгляду справи судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене, а також обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти в розмірі 850.00 грн. щомісяця, а тому, задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою доньку до досягнення нею повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання доньки. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved