Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

27 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлої 25 жовтня 2007 року на земельну ділянку, наданої для ведення садівництва, площею 0,0563 га, розташованої в урочищі Клепарів, у садівничому товаристві «Львівприлад», яка знаходиться на території [PERSON] міської ради, що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 серпня 2004 року. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 25.10.2007 року померла його мати [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 117207 від 26 жовтня 2007 року. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, надана для садівництва, площею 0,0563 га, розташована в урочищі Клепарів, у садівничому товаристві «Львівприлад», яка знаходиться на території [PERSON] міської ради. Вказану земельну ділянку його мати успадкувала після смерті її батька [PERSON], померлого 10 серпня 1999 року, що належала останньому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 40506093, виданого [PERSON] міською радою народних депутатів 20 травня 1998 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 455. 27 серпня 2004 року державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на дану земельну ділянку спадкове майно. 13 листопада 2017 року позивач звернувся із заявою у [PERSON] державну нотаріальну контору із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку після смерті його матері [PERSON], померлої 25 жовтня 2007 року. Проте, листом за вих. №1957/02-14 від 17.11.2017 року отримав відповідь, що видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку є неможливим у звязку з відсутністю в спадковій справі правовстановлюючих документів, зокрема державного акту про право власності на земельну ділянку, тому він змушений звернутися до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування. Позивач є єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті матері, однак він не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, оскільки спадкодавцем було втрачено оригінал державного акту про право власності на землю. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] надала пояснення, зазначені у викладеній позовній заяві та просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову не заперечив, при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, проте від нього надійшла заява, в якій просить розглядати справу у його відсутності. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця. Судом встановлено, що 25.10.2007 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 117207 від 26 жовтня 2007 року (а. с.5). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, надана для садівництва, площею 0,0563 га, розташована в урочищі Клепарів, у садівничому товаристві «Львівприлад», яка знаходиться на території [PERSON] міської ради. Вказану земельну ділянку мати позивача успадкувала після смерті її батька [PERSON], померлого 10 серпня 1999 року, що належала останньому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 40506093, виданого [PERSON] міською радою народних депутатів 20 травня 1998 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 455. Позивач є єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті матері, однак він не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, оскільки спадкодавцем було втрачено оригінал державного акту про право власності на землю. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України серед підстав набуття права власності на земельні ділянки, з-поміж іншого, прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом встановлено, що позивач, у встановлений законом термін, відповідно до вимог ст. ст. 1269, 1270 ЦК України звернувся до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON], однак йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв'язку з тим, що у спадковій справі відсутні правовстановлюючі документи, зокрема державний акт про право власності на земельну ділянку. Дані факти підтверджуються долученою до матеріалів справи копією відповіді Другої [PERSON] державної нотаріальної контори (а. с. 8). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved