Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

28 вересня 2016 року представник позивача звернувся до суду з позовом [PERSON], третя особа: Новосанжарський районний ВДВС ГТУЮ у Полтавській області про звільнення майна з-під арешту, в якому просив звільнити з-під арешту, накладеного старшим державним виконавцем відділу держаної виконавчої служби Новосанжарського районного управління юстиції [PERSON] (ВП 26644466) на предмет іпотеки, а саме житловий будинок загальною площею 61,90кв.м, житловою площею 47,10 кв.м, та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,24 га, що розташовані за адресою: с. Великі Солонці, вул. Жовтнева, буд. 24а, Новосанжарського району Полтавської області. Представник позивача в судове засідання не зявився, в матеріалах справи є заява, в якій він прохає справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає повністю. Представник третьої особи Новосанжарського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області в судове засідання не зявився. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] 25.04.2008 року уклали кредитний договір № РLS0G40000007116 (надалі кредитний договір). Відповідно до кредитного договору банк зобовязався надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 75000,00 грн. строком до 25.04.2028 року, а відповідач зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с. 6-9). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] 25.04.2008 року уклали договір іпотеки № РLS0G40000007116 (надалі договір іпотеки). Згідно з п. 1.1 договору іпотеки відповідач надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 61,90 кв.м, житловою площею 47,10 кв.м, який розташований за адресою: с. Великі Солонці, вул. Жовтнева, буд. 24а, Новосанжарського району Полтавської області. В звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань по вказаних кредитних договорах, за останнім виникла прострочена заборгованість. Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 29.06.2010 року було задоволено позов ЗАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON], сектору ГІРФО Новосанжарського PB ГУМВС України у Полтавській області, третя особа: служба у справах дітей Новосанжарського РДА про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку. Зокрема, звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості в розмірі 83266,83 грн. за кредитним договором № РLS0G40000007116 від 25.04.2008 року на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,24 га, які розташовані за адресою: с. Великі Солонці, вул. Жовтнева, буд. 24а, Новосанжарського району Полтавської області, шляхом продажу вказаних предметів іпотеки з укладанням договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням Закритому акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с. 15-17). Відповідно ч. 3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як слідує із рішення, 25 квітня 2008 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № РLS0G40000007116 між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки, згідно якого [PERSON] надала в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок та земельну ділянку площею 0,24 га, які розташовані за адресою: с. Великі Солонці, вул. Жовтнева, буд. 24а, Новосанжарського району Полтавської області. Предмет іпотеки житловий будинок належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу ВЕМ № 142114 від 19.12.2006 року, посвідченого Новосанжарською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 1-2943 (а.с. 12-14). Таким чином, житловий будинок та земельна ділянка площею 0,24 га за адресою: с. Великі Солонці, вул. Жовтнева, буд. 24а, Новосанжарського району Полтавської області, що належать [PERSON], перебувають у заставі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з 25 квітня 2008 року. 23 травня 2011 року постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Новосанжарського РУЮ [PERSON] у виконавчому проваджені № 26644466 накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику (а.с. 18, 19). Таким чином, постановою державного виконавця від 23 травня 2011 року був накладений арешт в тому числі на житловий будинок та земельну ділянку площею 0,24 га за адресою: с. Великі Солонці, вул. Жовтнева, буд. 24а, Новосанжарського району Полтавської області, які перебувають у заставі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Статтею 52 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду з заявою про звільнення заставленого майно з-під арешту. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. В порядку ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Згідно договору застави звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя може здійснюватися шляхом продажу предмета застави із укладенням договору купівлі-продажу з іншою особою. Таким чином, державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. Вказане обтяження на майно [PERSON] перешкоджає вчиненню банком юридичних дій щодо реалізації права, як заставодержателя по іпотечних договорах, одержати задоволення з вартості заставного майна внаслідок невиконання боржником своїх зобовязань. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову. Судові витрати по справі, сплачені позивачем при подачі позовної заяви до суду, складають 1378 грн. (а.с. 1). Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved