overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

29.03.2018 року позивач звернулась до відповідача [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем знаходиться у шлюбі з 24.01.2009 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області, за актовим записом №28. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем. Позивач також зазначила, що під час спільного проживання, а саме в останній 2013 рік між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне спільне життя та ведення спільного господарства. З 2014 року позивач разом з сином переїхала проживати до м. Синельникове. Їх подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу стало не можливим. Враховуючи вищевикладене просить суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але до його початку надала заяву про розгляд справи без її присутності, позов підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 187 виклик відповідача, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін [PERSON] та [PERSON] у шлюбних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області, за актовим записом №28. Факт наявності у сторін неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], підтверджується копією свідоцтва про народження. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає доведеним факт розпаду сім'ї і знаходить, що перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з чим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь [PERSON]документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

29.03.2018 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом в якому вказала, що з 28.09.2002 року по середину березня 2018 року вони з відповідачем перебувала у шлюбі, який було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28.02.2018 року, яке набрало законної сили. Під час їх шлюбу ними, за спільні кошти було придбано нерухоме та рухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS], ринкова вартість якого складає 255700 грн., та рухоме майно, а саме: Холодильник LG - 2200 грн.; Хлібопічка(мамина) - 750 грн., Дзеркало - 400 грн., Шкафчик - 200 грн., Оприскиватель(мамин)- 600 грн., Диск-тарелка (мамин) - 500 грн., Чугунний казан (мамин) - 800 грн., Камин воєнний (мамин) - 1500 грн., Пилосос ракета - 250 грн., Стиральна машина sumsung - 1800 грн., DVD плеєр LG - 1500 грн., Кухонний м'який уголок - 1500 грн., Кухонний м'який уголок - 3500 грн., Стіл, стільці (4шт)- 700 грн., Газ плита - 500 грн., Телевізор Samsung - 1700 грн., Килим 2х3 - 1000 грн., Обідній стіл 2 шт - 800 грн., Пилесос LG - 700 грн., Диван-книжка - 500 грн., Стіл писемний 2 шт. 200 грн., Карниз 2 шт. - 200 грн., Палас 2x5 - 1500 грн., Стіл комп'ютерний - 500 грн., Комп'ютер Samsung - 2500 грн., Палас 2x3 - 1000 грн., Стінка - 1800 грн., Шкаф трехстворчатий - 800 грн., Телевізор «гаіnford» (братова)- 2000 грн., Килим 3x4 -1500 грн., Тумбочка - 50 грн., Швейна машина чайка (мамина)- 500 грн., Килим 2x4, Люстра - 700 грн., Дві тумбочки - 200 грн., Шкаф двухтворчастий - 300 грн., Люстра - 300 грн., Диван трансформер - 1500 грн., Трюмо - 500 грн., Стіл журнальний (мамин) - 100 грн., Крісла -2 шт. - 400 грн., Кухонна стінка - 3500 грн., Морозильна камера- 6000 грн. Всього на суму 47450 грн. Дане майно знаходиться у користуванні у відповідача. В добровільному порядку розділити вищевказане майно у сторін не вийшло. На підставі вище викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

29.03.2018 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем паляничка [PERSON] у зв'язку з припиненням шлюбних відносин. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 18.04.2018 року провадження у справі відкрито. В обгрунтування своїх вимог позивач покликається на те, що шлюб з відповідачем зареєстрований 01.10.2013 року у виконавчому комітеті Ланівської сільської ради Перемишлянського району Львівської області, актовий запис № 7. Від подружнього життя у сторін дітей немає. Позивачка просить суд розірвати шлюб, покликаючись на те, що протягом тривалого часу, шлюбні відносини між подружжям припинені. В сім'ї часто виникали непорозуміння. Відповідач неодноразово вчиняє відносно неї та її доньки фізичне та психологічне насильство, виганяє з дому. Подальше сумісне життя буде суперечити її інтересам та сім'ї в цілому. В судове засідання позивачка не з'явилася, однак від неї надійшла заява в якій заявлені вимоги підтримує та просить суд справу слухати у її відсутності. В судове засідання відповідач не з'явилася, не повідомивши суд про причину своєї неявки, хоча про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений. У зв'язку з повторною неявкою відповідача та відсутність заперечень з боку позивача, суд постановляє ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зважаючи на вимоги ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд не може примушувати сторони до продовження шлюбних відносин. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач та враховуючи відсутність відзивів та заперечень з боку відповідача не мають наміру зберегти шлюб між собою. У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги доводи позивача, відсутність клопотань на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

29.03.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю. У підготовчому засіданні позивач позов підтримала та наполягала на його задоволенні; відповідач визнав позов повністю. В силу положень частини третьої статті 200 ЦПК України, визнання відповідачем позову дає суду підстави для ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 10.05.2017, при цьому мають спільну малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім`ї. Як випливає з позовної заяви та пояснень сторін, сторони припинили сімейні відносини. З лютого 2019 року сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки натепер шлюб носить формальний характер, при цьому сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сім`єю, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. За приписом частини першої статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

29.03.2019 [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Харкова з позовом, у якому просила розірвати шлюб, який був зареєстрований 09.06.2007 у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції з відповідачем - [PERSON] , актовий запис №293. Від цього шлюбу у подружжя народилися двої дітей - сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що сумісне життя з відповідачем не склалося, було відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого фактичні сімейні відносини припинені. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе. Спір про майно відсутній. Ухвалою суду від 25.06.2019 відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В підготовче засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач не з`явився, надав заяву розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно оригіналу свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 09.06.2007 сторони зареєстрували шлюб уКиївському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №293. / а.с. 5/ Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , та згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] . / а.с. 8,9/ Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. На підставі викладеного, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім`ї неможливо, шлюб фактично розпався та існує формально, тому позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

29.03.2019 [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений 09.09.2015 року між нею та відповідачем. Як на підставу позову посилається на те, що з 2015 року вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, фактичні шлюбні відносини припинені в кінці 2017 року. Від сумісного проживання дітей не мають. Розірвати шлюб в органах ЗАГСу вона не має можливості, оскільки де знаходиться відповідач їй невідомо. Ухвалою суду від 09.04.2019 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 10.05.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач не з`являвся, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в оригіналі Свідоцтва про шлюб, [INFO] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб. Подружжя спільних дітей не має. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені наприкінці 2017 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. На підставі\~викладеного,\~суд вважає,\~що підстави,\~на які\~посилається позивач,\~наполягаючи на\~розірванні шлюбу,\~є обґрунтованими,\~збереження сім`ї\~неможливо,\~шлюб фактично\~розпався та\~існує формально,\~тому позов\~підлягає задоволенню. Враховуючи, що сторони не змінювали прізвище під час державної реєстрації шлюбу, то підстави для вибору та зазначення дошлюбного прізвища сторін відсутні. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

29.03.2019 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі відповідач) заборгованості, що виникла за кредитним договором від 01.02.2012, в сумі 12245 грн 02 коп. і 1921 грн у відшкодування понесених судових витрат. В обґрунтування позову послався на невиконання відповідачем умов кредитного договору в частині порядку та строків розрахунку. Позивач просив розглянути справу за відсутності його представника і повідомив, що в разі неявки відповідача він погоджується на заочний розгляд справи. У судове засідання сторони не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином; відповідач про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надіслала. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. На підставі заяви від 01.02.2012 позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 3500 грн, із щомісячною сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 30% річних на суму залишку кредиту; пунктом 2.1.1.7.6 умов і правил надання позивачем банківських послуг передбачено нарахування штрафу в разі порушення відповідачем термінів розрахунків (далі Договір; а.с. 10-26) Відповідно до статей 526, 530 ЦК України (далі Кодекс) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Як випливає з наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 5-9), відповідач умови договору виконує неналежним чином, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 25.02.2019 складає 12245 грн 02 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту 4559 грн 77 коп., пеня 6625 грн 96 коп., штрафи 1059 грн 29 коп. \~ \~ \~ \~Суд констатує, що позивачем взагалі не мотивовано правові підстави нарахування пені та комісії, при цьому не визначено окремо їх розмір; крім того, одночасне нарахування пені та штрафів за порушення відповідачем умов Договору суперечить приписам статті 61 Конституції України, яка прямо забороняє подвійне притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. \~ \~ \~ \~ За таких обставин, з відповідача слід стягнути заборгованість у сумі 5619 грн 06 коп., що складається із заборгованості по тілу кредиту та штрафам /4559.77 + 1059.29/, а тому пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 45.89% /5619.06 : 12245.02 х 100/, з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 881 грн 55 коп. /1921 х 45.89%/.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

29.03.2019 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) заборгованості, що виникла за кредитним договором від 23.08.2012, в сумі 41071 грн 28 коп. і 1921 грн у відшкодування понесених судових витрат. В обґрунтування позову послався на невиконання відповідачем умов кредитного договору в частині порядку та строків розрахунку. Позивач просив розглянути справу за відсутності його представника і повідомив, що в разі неявки відповідача він погоджується на заочний розгляд справи. У судове засідання сторони не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином; відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надіслав. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. На підставі заяви від 23.08.2012 позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2000 грн, із щомісячною сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 30% річних на суму залишку кредиту; пунктом 2.1.1.7.6 умов і правил надання позивачем банківських послуг передбачено нарахування штрафу в разі порушення відповідачем термінів розрахунків (далі - Договір; а.с. 15-31) Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Як випливає з наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 8-14), відповідач умови договору виконує неналежним чином, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 25.02.2019 складає 41071 грн 28 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту - 26856 грн 11 коп., пеня - 11783 грн 20 коп., штрафи - 2431 грн 97 коп. Суд констатує, що позивачем не мотивовано правові підстави нарахування пені та не визначено окремо її розмір; крім того, одночасне нарахування позивачем пені та штрафів за порушення відповідачем умов Договору суперечить приписам статті 61 Конституції України, яка прямо забороняє подвійне притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. За таких обставин, з відповідача слід стягнути заборгованість у сумі 29288 грн 08 коп., що складається із заборгованості по тілу кредиту та штрафам /26856.11 + 2431.97/, а тому пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 71% /29288.08 : 41071.28 х 100/, з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 1363 грн 91 коп. /1921 х 0.71/.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

29.03.2019 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення із [PERSON] (далі - відповідач) заборгованості, що виникла за кредитним договором від 16.01.2013, в сумі 12399 грн 29 коп. і 1921 грн у відшкодування понесених судових витрат. В обґрунтування позову послався на невиконання відповідачем умов кредитного договору в частині порядку та строків розрахунку. Позивач просив розглянути справу за відсутності його представника і повідомив, що в разі неявки відповідача він погоджується на заочний розгляд справи. У судове засідання сторони не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином; відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надіслав. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. На підставі заяви від 16.01.2013 позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 4400 грн, із щомісячною сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 30% річних на суму залишку кредиту; пунктом 2.1.1.7.6 умов і правил надання позивачем банківських послуг передбачено нарахування штрафу в разі порушення відповідачем термінів розрахунків (далі - Договір; а.с. 13-30) Відповідно до статей 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Як випливає з наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 8-12), відповідач умови договору виконує неналежним чином, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 03.03.2019 складає 12399 грн 29 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту - 6661 грн 95 коп., пеня - 4670 грн 71 коп., штраф - 1066 грн 63 коп. Суд констатує, що позивачем не мотивовано правові підстави нарахування пені та не визначено окремо її розмір; крім того, одночасне нарахування позивачем пені та штрафів за порушення відповідачем умов Договору суперечить приписам статті 61 Конституції України, яка прямо забороняє подвійне притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. За таких обставин, з відповідача слід стягнути заборгованість у сумі 7728 грн 58 коп., що складається із заборгованості по тілу кредиту та штрафам /6661.95 + 4670.71/, а тому пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 62% /7728.58 : 12399.29 х 100/, з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 1191 грн 02 коп. /1921 х 0.62/.

Outcome: partial