Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

26 січня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 04.07.20013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 25.02.2014 року у них народився син [PERSON]. Дитина проживає із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з останнього аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Представники відповідача в судовому засіданні вимоги позову визнали, пояснивши, що не заперечують, щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання сина. Крім того, зазначають, що відповідач добровільно надає допомогу позивачу на утримання дитини, зокрема, купував дитині одяг, а також відкрив на імя дитини депозит в банку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 04.07.2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. 25 лютого 2014 року у сторін народився син [PERSON], який проживає разом із матір'ю та перебуває на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до повноліття. Частина 3 ст. 181 даного Кодексу вказує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини що мають істотне значення. З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини повязані зі сплатою аліментів, обовязку відповідача утримувати дитину до досягнення нею повноліття, принципу законності, суд приходить до висновку, що з нього підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з того, що відповідач, як батько малолітнього [PERSON], зобов'язаний утримувати дитину до досягнення повноліття. При цьому, суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Суд, також, виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини. Крім того, стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп..

Outcome: approved