Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

28.01.2020 року позивач в особі представника адвоката Макогон А. О. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 18 серпня 2012 року з відповідачем перебуває у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №97 від 18.08.2012 року. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між нею та відповідачем не склалися, причиною розпаду сім`ї стало те, що у них різні характери, різні погляди на життя і це призвело до того, що вони стали чужими людьми. В даний час сторони проживають окремо. Приблизно з лютого 2013 року між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться, спір про розподіл майна відсутній. Дитина проживає з позивачем. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки між сторонами повністю втрачено почуття любові та поваги. Представник позивача адвокат Макогон А.О. в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до судового розгляду справи надав клопотання в якому позовні вимоги позивача підтримав, проти розірвання шлюбу не заперечував, спір про розділ майна відсутній, просив розгляд справи провести без його участі (а.с.25-26). В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, надходить до наступних висновків. Відповідно до статей 12,13 ЦПК України\~сторони користуються рівними правами щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] та [PERSON] , 18 серпня 2012 року укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №97 (а.с.12). Від\~\~шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін остаточно припинені, сторони проживають окремо та спільне господарство не ведуть, на примирення позивач не згодна, відповідач надав заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не згодна на примирення, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Суд вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, та позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, прохав суд розірвати шлюб між ним та позивачкою, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до вимог ч.2 ст. 114 Сімейного Кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.\~115\~СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Пунктом 2 ч. 3 ст.\~115\~СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно зіст.\~113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в позовній заяві просили залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Згідно з п.6 ч.1\~ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви був сплачений судовий збір згідно квитанції №43176 від 21.01.2020 року (а.с.1) в сумі 840,80 гривень, в позовній заяві позивач не ставить питання про стягнення з відповідача судових витрат. Оскільки відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті,\~\~суд вважає необхідним повернути позивачу з державного бюджету 420 грн. 40 коп.

Outcome: approved