Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

27.10.2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення та визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO], право на земельну частку (пай) із земель бувшої колективної власності КСП ім. Дзержинського с. Шендерівка Корсунь- Шевченківського району Черкаської області, розміром 2.79 умовних кадастрових одиниць, вартістю 67986.70 грн., яке належало померлому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Свій позов позивачка мотивує тим, що [INFO] помер її чолові [PERSON], який проживав у [ADDRESS], після смерті якого відкрилася спадщина на вказану земельну ділянку. Місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця - [ADDRESS], що підтверджується довідкою виконкому Кошмаківської сільської ради. Спадщину позивачка прийняла шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою Шендерівської сільської ради. В судове засідання позивачка не з»явилася, але направила до суду заяву, в якій позов підтримала і просить суд слухати справу у її відсутність. Від відповідача - Шендерівської сільської ради, за підписом сільського голови, поступила заява з визнанням позову та проханням слухати справу у відсутність представника сільської ради. Представник відділу Держземагенства у Корсунь-Шевченківському районі Заклюка І.В. також направив до суду заяву з проханням слухати позов у його відсутність та відсутністю заперечень по позову. Представники 3-х осіб: Корсунь-Шевченківської держнотконтори та реєстраційної служби Корсунь-Шевченківського РУЮ були належно повідомлені про день, час та місце слухання справи, але у судове засідання не з»явилися, не повідомили про причини неявки, не направили заяви про відкладення розгляду справи, що не позбавляє суд права слухати справу у їх відсутність. Суд, розглянувши справу в порядку письмового провадження ( ч.2 ст.197 ЦПК), вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що дійсно [INFO] помер чоловік позивачки -[PERSON] ( а.с.9), який був чоловіком позивачки ( а.с11). Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) із земель бувшої колективної власності КСП ім. Дзержинського, що знаходиться в адміністративних межах Шендерівської сільської ради ( а.с.18). Місцем відкриття спадщини є останнє постійне місце проживання спадкодавця - [ADDRESS], що підтверджується довідкою №400, виданою 16.06.2014 року Шендерівською сільською радою ( а.с.19). Спадкодавець заповіту не залишив. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом після чоловіка, прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою №400, виданою 16.06.2014 року Шендерівською сільською радою ( а.с. 19). Спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася. Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини не зверталися, що підтверджується довідкою № 1865/01-16, виданою 20.09.2014 року Корсунь-Шевченківською державною нотаріальною конторою ( 17). Право власності померлого на вказану земельну частку (пай) підтверджувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Це підтверджується відповіддю відділу Держземагенства у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області №203 від 06.10.2014 року ( а.с.13-14). Примірник сертифіката на право на земельну частку (пай), який було передано померлому, втрачено, в зв'язку з чим позивачкою було розміщено в місцевій газеті Корсунь- Шевченківського району «Надросся» оголошення про втрату сертифіката на право на вказану земельну частку (а.с. 12). Корсунь-Шевченківською державною нотаріальною конторою 20.09.2014 року винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно якої державний нотаріус Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори постановила відмовити позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право земельну частку (пай), що належав гр. [PERSON], в зв'язку із тим, що втрачений документ, який засвідчує право власності на цей пай ( а.с.16). Про врегулювання питання, що склалося в зв'язку із втратою сертифіката на право на земельну частку (пай) померлого, позивачка зверталася до відділу Держземагенства у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області та до реєстраційної служби Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області, але було відмовлено у зв»язку неможливістю вирішити це питання в позасудовому порядку ( а.с.18,15). Так відділ Держземагенства у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області у відповіді №203 від 06.10.2014 року повідомив, що чинним законодавством України не передбачено та не визначено порядку видачі дублікатів сертифікатів на право на земельну частку (пай) взамін втрачених чи зіпсованих, проте беручи до уваги загальну практику видачі дублікатів документів, що посвідчують право власності зокрема на землю, дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) може бути виданий за заявою самого власника земельної частки (паю) чи уповноваженої ним в порядку встановленому законом особи. В зв'язку із смертю власника земельної частки (паю) дублікат сертифікату на земельну частку (пай) взамін втраченого на ім'я померлого [PERSON] заповнити та видати спадкоємцю неможливо, так як пунктом 4 статті 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті та рекомендовано звернутися до суду для визнання права власності в порядку спадкування на земельну частку (пай) померлого ( а.с.13-14). Згідно довідки про наявність та розмір земельної частки (паю) станом на 01.01.2014 року вартість земельної частки (паю) середнім розміром земельної частки (паю) 2.79 умовних кадастрових одиниць становить 67986.70 грн. Згідно довідки №596, виданої 10.10.2014 року Шендерівською сільською радою, земельна частка (пай) померлого [PERSON], яка належала йому на підставі сертифіката серії [NUMBER], не визнавалася відумерлою і не переходила у власність територіальної громади Шендерівської сільської ради ( а.с.19). Оскільки позивачка є громадянкою Російської Федерації,а спадкодавець [PERSON] був громадянином України, то відповідно до ст. 73 Закону України «Про міжнародне приватне право» іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 71 вказаного Закону спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. Згідно п. 1 ч.1 ст. 77 цього ж Закону якщо нерухоме майно, щодо якого виник спір, знаходиться на території України, то підсудність судам України у таких справах з іноземним елементом є виключною. Згідно роз»яснень, даних у п.23 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, оскільки позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану у рішенні земельну ділянку, то таке право власності може бути визнане судом. Оскільки спадкодавець помер [INFO], то до спадщини, яка відкрилася після його смерті, застосовуються положення ЦК Української PCP 1964 року. Відповідно до ст. 524 ЦК Української PCP 1964 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 529 ЦК Української PCP 1964 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно ст. 548 ЦК Української PCP 1964 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно ст. 549 ЦК Української PCP 1964 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, оскільки позивачка, на підставі вказаного Закону фактично прийняла спадщину, інших спадкоємців на таку немає, тому суд задовольняє позов і визнає за позивачкою право на земельну частку ( пай) , о належав померлому її чоловікові [PERSON] Суд залишає за позивачкою її судові витрати, оскільки відповідач її прав не порушував, а тому у суду немає підстав для їх стягнення.

Outcome: approved