Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

27 вересня 2017 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи його тим, що вона з відповідачем з червня 2015 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. [INFO] в них народився син [PERSON]. З серпня 2017 року вони проживають окремо. Син проживає разом з нею. В зв'язку з чим просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27.09.2017 року і до досягнення дитиною шести років. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував. Суд, заслухавши думку представник позивача [PERSON] та відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони з червня 2015 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу.. [INFO] в них народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.07.2016 року, актовий запис № 827 (а.с.6). Крім того, судом встановлено, що сторони з серпні 2017 року проживають окремо. Малолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] періодично надає позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 141, 155 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. Згідно ч.1 вищевказаної статті при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 91 СК України передбачено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 84 СК України передбачено, що якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Так, судом встановлено, що згідно медичного висновку [PERSON] має інвалідність дитини. Даний висновок дійсний до 2022 року, тобто до досягнення дитиною шести років. Тому приходжу до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, отже з 27.09.2017 року. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 640 грн.

Outcome: partial