Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

28.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. Посилається на те, що вона є дружиною [PERSON]. 14.07.2011 року між ФОП [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» було укладено кредитний договір № 16-КР, відповідно до якого банк зобовязується передати позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, платності та цільового використання грошові кошти в сумі 100\~000,00 грн., а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит в порядку, строки та на умовах, визначених цим договором. З позовної заяви, яка була подана до Господарського суду Полтавської області , [PERSON] дізналася, що в день укладення договору, її чоловіком -засновником ПП «Міралюкс» було укладено у забезпечення виконання зобовязань за даним кредитним договором Іпотечний договір № 19-З, що посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером №2932 та накладено заборону на відчудження предмету іпотеки за реєстровим номером № 2933/10. Предметом іпотеки стало нежитлове приміщення(магазин), який знаходиться за адресою м. Полтава, вул. Сінна, 29-Б, загальною площею-93,8 кв.м. Вказане нежитлове приміщення є магазином автомобільних запчастин, який є сімейним бізнесом, та є джерелом доходу. Дане приміщення було отримано чоловіком, який є одноособовим засновником ПП «Міралюкс» у власність, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС № 763300 від 11.09.2009 року, виданого Управлінням з питань житлово-комунального господарства на підставі рішення виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради № 404 від 08.09.2009 року. Оскільки, згідно статуту ПП «Міралюкс» одноособовим власником та засновником даного підприємства є [PERSON], а [PERSON] є його дружиною, вона має право на 1/ 2 частину статутного капіталу та майна підприємства, яке фактично є спільною сумісною власністю подружжя. Однак, порушивши норми закону, ні банком, ні нотаріусом не було отримано згоди позивача на укладення вказаного правочину, що є порушенням чинного законодавства. Прохала визнати недійсним іпотечний договір № 19-З від 14.07.2011 року, що укладений між ПАТ «ЕКСПОБАНК» та ПП «МІРАЛЮКС» та посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером № 2932. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та прохав його задовольнити з підстав викладених в позові. Представник ПП « Міралюкс» в судове засідання не з*явився , не повідомивши суд про причину неявки. Представник ПАТ КБ « Експобанк « в судове засідання не з*явився , надавши суду письмові заперечення на позов, позов не визнали. Зазначили , що за іпотечним договором іпотекодавцем виступає саме ПП « Міралюкс» , а не [PERSON], адже юридична особа є власником майна згідно свідоцтва про право власності . Іпотечний договір укладений 14.07.2011 р., а Статут ПП « Міралюкс» на підтвердження того , що [PERSON] є засновником вказаної юридичної особи, затверджено рішенням засновника № 1 від 08.02.2012 р. 3-я особа ФОП [PERSON] в судове засідання не з*явився , будучи вчасно повідомленим про день та час слухання справи. 3-я особа приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з*явилася , надавши суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд вважає можливим розглянути справу без їх участі , на підставі доказів , що містяться в матеріалах справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено , що 14.07.2011 року між ФОП [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Експобанк» було укладено кредитний договір № 16-КР, відповідно до якого банк зобовязується передати позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, платності та цільового використання грошові кошти в сумі 100\~000,00 грн., а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит в порядку, строки та на умовах, визначених цим договором. Однак , ФОП [PERSON] не виконує своїх зобовязань у звязку з чим ПАТ КБ « Експобанк» звернувся до Господарського суду Полтавської області із позовом до ПП « Міралюкс» про звернення стягнення не предмет іпотеки. При укладенні кредитного договору дружина [PERSON] [PERSON] надала письмову згоду на укладення кредитного договору . В позовній заяві позивачка зазначила , що з основними умовами даного кредиту вона була ознайомлена. Відповідно до п.2.2 забезпечення зобовязань позичальника за кредитним договором є неустойка та іпотека нежитлового приміщення ( магазин ) , який належить ПП « Міралюкс» в м. Полтаві по вул. Сінна , 29 б. Оскільки позивач сама стверджує , що була ознайомлена з умовами Договору кредиту та надавала особисту згоду на його укладення , то остання знала про передачу майна її чоловіком в іпотеку. Нежитлове приміщення належить юридичній особі ПП « Міралюкс « , а не особисто [PERSON] як фізичній особі. Відповідно до ст. 5 ЗУ « Про іпотеку « предметом іпотеки може бути один або декілька обєктів нерухомого майна , за умови , що нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання , якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство , установа чи організація. Оскільки майно належить юридичній особі, частка позивачки в ньому не визначалася , то посилання на вимоги ст. 6 ЗУ « Про іпотеку « , ст. 65 ч.1 СК України про обовязкове нотаріальне посвідчення згоди на передачу майна в іпотеку є помилковим. На підставі вищевикладеного ,

Outcome: dismissed