Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

29.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.01.2003 р. вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Весною 2012р. вони припинили подружні відносини, по причині що вони перестали чути і розуміти один одного, що зробило сумісне проживання нестерпним, на підставі чого просить винести рішення про розірвання шлюбу, укладеного 15.01.2003 р. між нею та відповідачем виконкомом Боровківської сільради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, по актовому запису № 1 від 15 січня 2003 р. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Огій». В судове засідання позивачка не зявилася, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином. До суду надала письмову заяву від 11.12.2015р., в якій просила розглянути справу за її відсутністю, позов підтримала у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. (а.с.18) Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, день та час судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутністю суду не надав. За таких обставин, справа розглядається в порядку заочного розгляду, відповідно до ухвали суду від 11 грудня 2015 року. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі. Судом встановлено, що 15 січня 2003 року між сторонами був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис за № 1 та було видане виконкомом Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області Свідоцтво про одруження І-КИ № 162660 від 15.01.2003 року (а.с. 4). Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], Свідоцтво про народження серії 1-КИ № 197637, видане виконкомом Боровківської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 21.04.2003р. (а.с.5). Між сторонами втрачені почуття любові та поваги один до одного, спільне життя не можливе та не відповідає інтересам сторін. Після розірвання шлюбу дитина, за взаємною згодою сторін, залишається з позивачкою. Позов був поданий до суду 29 липня 2015 року та до ухвалення рішення позивачем не відкликаний. Відповідно до ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Рішення про розірвання шлюбу постановляється після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки та відповідача, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, збереження шлюбу не відповідає інтересам позивачки та відповідача. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судовий збір, відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки у розмірі 243 (двісті сорок три) гривень 60 копійок.

Outcome: approved