Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

28 лютого 2018 року позивач звернулась\~ до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати договір оренди землі укладений між [PERSON] і фермерським господарством «Воздвиженське» в особі директора [PERSON], який зареєстрований 22 серпня 2012 року відділом Держкомзему у Шосткинському районі Сумської області за №592530004000516, та Додаткову угоду до нього від 25 грудня 2016 року і покласти судові витрати на відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що між сторонами 02 квітня 2012 року укладено договір оренди землі №б/н. В подальшому, між сторонами 25 грудня 2016 року укладено додаткову угоду до договору оренди землі, відповідно до якої позивач передала відповідачу належну їй земельну ділянку в оренду строком\~ на 10 років (до 31 грудня 2026 року) на умовах сплати\~ орендної плати в розмірі 10% від вартості нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тобто в сумі 3792,55 грн за рік, в строки: 50% орендної плати до 01 жовтня і решту 50% орендної плати до 31 грудня поточного року. Однак, відповідач порушив свої зобовязання щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою в 2017 році та відповідно нехтує терміном зазначеним в договорі оренди землі, який є його істотною умовою. У судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує у повному обсязі, наполягає на його задоволенні\~ та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився, відзив на позовну заяву не надав, причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався. На підставі вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача, ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки за кадастровим номером 5925380800030140015 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія\~ СМ №042183 (а.с. 5). 02 квітня 2012 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки за кадастровим номером\~ 5925380800030140015, який зареєстрований 22 серпня 2012 року відділом Держкомзему у Шосткинському районі Сумської області за №592530004000516 (а.с. 22-24). 25 грудня 2016 року сторони уклали додаткову угоду до договору оренди землі №б/н від 02 квітня 2012 року. Право оренди відповідача за додатковою угодою до договору оренди землі було зареєстровано 13 грудня 2017 року приватним нотаріусом Середино-Будського нотаріального округу [PERSON] (а.с. 6-7). Пунктом 8 додаткової угоди визначено, що договір укладено на 10 років (до 31 грудня 2026 року). Умовами додаткової угоди встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3792,55 грн за\~ рік 10% від вартості нормативно грошової оцінки земельної ділянки (п.9 додаткової угоди). Пунктом 11 додаткової угоди передбачено, що орендна плата вноситься у такі строки: 50% до 1 жовтня і 50 % до 31 грудня поточного року. Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати\~ (п. 31 додаткової угоди). Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Правовідносини, які виникли між позивачами та відповідачем, на підставі укладеного між ними договору оренди земельної ділянки, регулюються нормами Закону України «Про оренду землі». Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. У ст.21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. За положеннями ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Водночас у п.п.д) ч.1 ст.141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Отже, згідно ст.ст.13,15,21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно зазначених норм та правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постановах від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12 та від 28 вересня 2016 року у справі № 6-977цс16, від 11 жовтня 2017 року №6-1449цс17, систематична (два та більше випадки) несплата орендної плати законодавством визначена як одна з підстав для дострокового розірвання договору оренди землі. Як вбачається з відомості Державної фіскальної служби України Головного управління ДФС у Сумській області від 13 лютого 2019 року №112, в період часу з 01 січня 2017 року по 30 вересня 2018 року позивач не отримувала дохід від відповідача за надання майна в оренду, тобто, відповідачем систематично не здійснювалась орендна плата за договором оренди (а.с. 21). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що систематична несплата відповідачем орендної плати за договором оренди землі є істотною підставою для дострокового розірвання спірного договору оренди землі за вимогою позивача на підставі ст. 32 ЗУ «Про оренду землі».

Outcome: approved