Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

27 лютого 2015 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 3300 доларів США мотивуючи свої вимоги тим, що 25 грудня 2013 року між нею та Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський [PERSON]» було укладено договір банківського вкладу «Новорічний подарунок VIP «Квартальний» № 707108/2013, за умовами якого вона передала а банк прийняв на умовах депозиту грошову суму 3300 доларів США строком на 13 місяців. У встановлений строк настання дати вимоги повернення вкладу вона звернулась до відповідача в особі його Миргородського відділення з проханням повернути всю суму вкладу, написавши письмову заяву про це, але банк коштів не повернув, мотивуючи це фінансовими труднощами і відсутністю іноземної валюти, і до цього часу кошти їй не повернуті. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 192, 524, 526, 533, 626 ЦК України, позивач звернулась до суду з вказаною вимогою. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. При цьому зазначила, що в межах суми, гарантованої Фондом, їй було виплачено 50000 грн., а також повідомила, що з заявою про включення до реєстру кредиторів вона не зверталася. Відповідач в судове засідання свого представника не направив, надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, в якому просив суд в задоволенні позову відмовити з тих підстав, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» (а.с.126). Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права і інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. У відповідності з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 25 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір банківського вкладу № 707108/2013 на суму 3300,00 доларів США на строк 13 місяців(а.с. 2). Вказана сума була внесена позивачем на вкладний рахунок № 26359160401150, відкритий відповідачем, що підтверджується квитанцією № 1249259 від 25 грудня 2013 року (а.с.4). Відповідно до п. 1.7 договору дата вимоги вкладником вкладу 25 січня 2015 року. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з п. 1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Статтею 1060 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст.1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом. Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі. Як вбачається з інформації, розміщеної на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 № 733 «Про віднесення ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21.11.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВіЕйБі Банк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] Тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВіЕйБі Банк» запроваджено строком на три місяці з 21.11.2014 року по 20.02.2015 року. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.02.2015 року № 35 продовжено строки здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» по 20.03.2015 року включно. Відповідно до постанови Правління НБУ № 188 від 19.03.2015 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення повноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» (а.с.4, 127). Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини. Відповідно до п.16 ст.2 цього Закону, тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Згідно п.6 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. З дня призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону. Згідно з ч. 5 ст. 36 зазначеного Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Пунктом 1 ч. 6 цієї статті установлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом. Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами (ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Згідно ч.2 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Відповідно до ст.36 цього Закону відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації. Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (ч.ч. 1, 3 ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Таким чином, виходячи не лише з предмету спору, а й підстав позову, суд приходить до висновку про те, що після запровадження у банку тимчасової адміністрації та переходу до процедури ліквідації банку, задоволення вимог кредиторів відбувається в особливому, передбаченому зазначеним спеціальним законом порядку, повернення грошових коштів позивачу має бути проведено відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким не передбачено стягнення коштів в іноземній валюті з рахунків банку, тому вимоги [PERSON] до ПАТ «ВіЕйБі Банк» про стягнення грошових коштів в сумі 3300 доларів США не підлягають задоволенню. Відмова у даному позові, за наявності спору про право на стягнення коштів в порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не є перешкодою для звернення до суду з відповідним позовом про захист порушеного права, оскільки право оскарження рішень, зокрема працівників Фонду, що виконують функції, передбачені зазначеним Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку передбачене ст. 54 Закону. Згідно ч. 4 ст. 49 Закону за наявності будь-яких спорів щодо акцептування вимог кредиторів такі спори підлягають вирішенню в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України судові витрати у справі слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed