Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

27.08.2014 року позивач звернулась до суду з позовом та просила ухвалити рішення, яким стягнути аліменти з відповідача [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ? частки, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилається на те, що вона з 24 липня 2009 року по 15 квітня 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Вказує, що їй матеріально важко утримувати дитину, вона потребує матеріальної допомоги, з урахуванням того, що необхідно оплачувати витрати на харчування, розвиток, одяг та лікування. Крім того позивач стверджує, що відповідач працездатний, фізично здоровий і може за своїм матеріальним станом надавати дитині допомогу. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Заочним рішенням Київського районного суду м.Одеси від 07 листопада 2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю. Стягнуто з [PERSON], [INFO], на утримання сина, [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх доходів [PERSON], але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO], починаючи з 27.08.2013 року, а також судовий збір у розмірі 229,40 гривень. Згодом, 18.07.2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просив суд скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2013 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, та призначити справу до нового розгляду в загальному порядку. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16.09.2014 року заяву [PERSON] - задоволено, заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2013 року було скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладенні в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково, а саме не заперечувала проти стягнення аліментів у розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, вказуючи на те, що відповідач добровільно надає допомогу дитині. Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 24 липня 2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народився син, [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 26 січня 2010 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 153, яке наявне у матеріалах справи, де батьком дитини записаний відповідач. Однак, подружні стосунки між сторонами не склались, у зв'язку з чим заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України (ч. 2 ст. 182 СК України). Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Суд приймає до уваги той факт, що відповідач фізично здоровий, офіційно працевлаштований, а саме працює в органах внутрішніх справ на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної міліції у справах дітей ГУМВС України в Одеській області, його заробітня плата в період з травня 2014 року по серпень 2014 року становить 11 107, 51 гривень. Також судом встановлено, що інших дітей, непрацездатних дружини та батьків на утриманні у відповідача немає, а у зв'язку з чим він повинен утримувати свого неповнолітнього сина. При ухваленні рішення по справі суд керується ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2014 рік» відповідно до якої вбачається, що у 2014 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років визначений у розмірі: з 1 січня - 1032 гривні, з 1 липня - 1059 гривень, з 1 жовтня - 1102 гривні, а віком від 6 до 18 років визначений у розмірі: з 1 січня - 1286 гривень, з 1 липня - 1320 гривень, з 1 жовтня - 1373 гривні. Суд враховує положення закону про те, що позивач як і відповідач також має обов`язок утримувати неповнолітнього сина. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовну заяву [PERSON] задовольнити частково та стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред'явлення позову й до досягнення дитиною повноліття. Доказів того, що позивач спроможний сплачувати у теперішній час аліменти у більшій сумі суду надано не було, при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечить чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітньої дитини. При вирішенні спору суд враховує положення ст. 1 ЦПК України, за якою завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 213 ЦПК України встановлено, що рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач добровільно сплачував аліменти у розмірі 1500 гривень, що є більшим ніж 1/3 частина від усіх його видів його заробітку, а також з 2012 року повністю оплачує витрати на дитячий садок. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім того відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи викладене, необхідно оплату за вимогу про стягнення аліментів на користь держави судових витрат в розмірі 243, 60 гривень покласти на відповідача - [PERSON]. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконаню в межах оплати платежу за один місяць.

Outcome: partial