overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

27 квітня 2016 року позивачка звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути с відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Сторони до суду не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка свій позов підтримала. Відповідач позов визнав повністю. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 квітня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.5). 14 квітня 2016 року рішенням Роменського міськрайонного суду шлюб між ними було розірвано (а.с.6) Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.7,8). З довідки про склад сім'ї від 12.05.2015 року , №250 , виданої виконкомом Андріяшівської сільської ради, вбачається, що діти проживають разом з позивачкою (а.с.9). Відповідач працює, але добровільно допомогу на утримання дітей не надає Наведене свідчить, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу виплати аліментів на дитину. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181, 183 Сімейного Кодексу України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька, або у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач добровільно забезпечувати дітей матеріально відмовляється, хоча працює і має таку можливість. На його утриманні неповнолітніх дітей або непрацездатних батьків не має. За таких обставин з нього необхідно стягнути аліменти через суд в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття. Крім того, в силу ст. 4 п.1 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

27 квітня 2016 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову вказала, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. У звязку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила суд стягнути з нього аліменти у розмірі 50% усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання доньки. Дослідивши докази по справі, приходить до наступних висновків. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу виконання обовязку по утриманню неповнолітньої дитини. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 березня 2015 року (а.с.2). Від спільного проживання сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.3). Дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча має стабільний дохід у виді грошового забезпечення військовослужбовця за контрактом. Згідно рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 05 травня 2016 року з відповідача присуджено аліменти на користь позивачки на її утримання у розмірі 1/4 частини його доходів до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня предявлення позову. Враховуючи те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, згоден сплачувати аліменти на утримання доньки, вимоги позивачки про стягнення аліментів обґрунтовані та є законні підстави для їх задоволення на захист прав дитини на матеріальне забезпечення, але в меншому розмірі, ніж заявлено позивачкою виходячи з вимог розумності та справедливості, що відповідає 1/4 частці всіх видів доходів відповідача. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі ст.367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання у межах стягнення суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

27 квітня 2016 року представник позивачки [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до Мякотівської сільської ради Ізяславського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В обгрунтування позову зазначив, що 14 грудня 2004 року помер батько його довірительки [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на належне для нього право на земельну частку (пай) члена КСП «Перемога». На момент смерті батько проживав одиноко у [INFO], і після його смерті спадщина ніким не була прийнята. [PERSON] на момент смерті батька проживала окремо від нього і не знала про наявність у нього сертифіката на земельну частку (пай), іншого спадкового майна, на яке були б наявні правовстановлюючі документи, немає. Крім того, батько заповів все належне для нього майно для [PERSON]. Її сестра [PERSON], як спадкоємець за заповітом, спадщину не прийняла, про що [PERSON] відомо не було, а тому просить визначити для неї додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] позовну заяву підтримав. Мякотівська сільська Ізяславіського району у поданій суду заяві проти позову не заперечила. Залучена до участі у справі в якості свівідповідача [PERSON] у поданій заяві проти позову не заперечила, розгляд справи просила провести без її участі. Суд, заслухавши представника позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер 14 грудня 2004 року у с. В. Радогощ. Згідно довідки Мякотівської сільської ради на день смерті він проживав одиноко. [PERSON] являється дочкою померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу. Після смерті [PERSON] до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, про що свідчить інформаційна довідка із Спадкового реєстру, надана Хмельницьким обласним державним нотаріальним архівом. [PERSON], дочка померлого, подала відповідному органу нотаріату заяву про те, що вона на спадщину не претендує, не приняла її у встановленому порядку, не вчиняла дій, які свідчать про прийняття спадкового майна. [PERSON] проживала окремо від батька на час його смерті, через відсутність у неї правовстановлюючих документів не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тому суд вважає за можливе визначити для неї додатковий строк для подачі заяви. На підставі ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

27 квітня 2017 року [PERSON] (далі - позивач), звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідач) на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина: [PERSON], 26 серпня 2014 року в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що вона з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO]. Оскільки сімейне життя з відповідачем не склалося, відповідач став проживати окремо від неї та сина. У вихованні та матеріальному забезпеченні сина відповідач не допомагає, що стало причиною звернення до суду. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, але звернувcя із заявою, в якій просив розглянути справу без його участі. Вимоги підтримує повністю та просив позов задовольнити (а.с. 32). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але звернувся із заявою, в якій зазначив, що позов визнає повністю та просив розглянути справу без його участі (а.с.30). Зважаючи на те, що сторони по справі не зявились в судове засідання, але звернулись до суду із заявами про те, щоб розгляд справи відбувався без їх участі та без фіксування судового процесу звукозаписувальними засобами, суд у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Згідно абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України та те, що відповідач беззаперечно визнав позовні вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

27 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказав, що 01 липня 2000 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Мурахівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 4. Від даного шлюбу мають дітей: Олександра, [INFO], та Андрія, [INFO]. Спільне життя у позивача та відповідачки не склалось, разом вони не проживають близько року. Посилаючись на викладене, [PERSON] просив розірвати шлюб, укладений з [PERSON], сина [PERSON] залишити проживати з ним, сина [PERSON] з відповідачкою. Позивач у судове засідання надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, справу просила розлянути без її участі. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в ній докази, доходить такого. Судом встановлено, що 01 липня 2000 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Мурахівської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.10). Від даного шлюбу вони мають дітей - Олександра, [INFO], та Андрія, [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.11,12). Шлюбне життя у сторін не склалося, разом вони не проживають. Син [PERSON] залишився проживати з батьком, а Андрій з матір'ю. У відповідності з ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч.3\~ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує характер спірних правовідносин та вважає, що судові витрати сторони мають нести в рівних частках, а тому з відповідачки стягується половина сплаченого позивачем при подачі позовної заяви судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

27 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON]МА. про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 19 листопада 1994 року уклав шлюб з відповідачкою. Сімейні стосунки між ними припинилися через відсутність взаєморозуміння, подальше сумісне життя та збереження сімї є неможливим. Посилаючись на викладене, просив розірвати шлюб. Позивач та відповідачка в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивач повністю підтримує позовні вимоги; відповідачка позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19 листопада 1994 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ФП №285147 від 19 листопада 1994 року. Причинами розпаду сімї стала втрата взаєморозуміння, подружні стосунки фактично припинені. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

27 квітня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

27 квітня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 08 жовтня 1983 року. Однією сімєю проживали до листопада 2016 року. Основою розпаду сім'ї послугувала смерть їх спільного сина.Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому вона просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, направила заяву про проведення розгляду справи без її участі, позовну заяву підтримує, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] також не прибув в судове засідання, направив суду заяву про розгляду справи без його участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі 08 жовтня 1983 року зареєстрували шлюб у відділі РАЦС м. Лебедин Сумської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №268, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 5). Як зазначено в позовній заяві, подружнє життя [PERSON] та [PERSON] припинили з листопада 2016 року. Причинами розпаду сім'ї вказано те, що втрата спільного сина привела до втрати взаєморозуміння та розпаду сім'ї. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище позивачу після розірвання шлюбу необхідно залишити [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

27 квітня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони з 20 січня 2016 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу дітей не мають. Позивач, посилаючись на те, що вони з відповідачем протягом тривалого часу спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, відновлювати сімейні стосунки не бажає, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами поштової кореспонденції. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.74 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. Вивчивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 20 січня 2016 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб І-СР №119832 від 22 січня 2016 року. Від спільного шлюбу дітей не мають. Протягом тривалого часу позивач спільно з відповідачем не проживає, не ведуть спільного господарства, шлюбні стосунки припинено, відновлювати сімейні стосунки не бажає. Отже суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

27 квітня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони з 24 квітня 2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач, посилаючись на те, що вони з відповідачем з березня 2017 року спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, відновлювати сімейні стосунки не бажає, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах про розірвання шлюбу наполягав. Відповідач в судове засідання також не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 24 квітня 2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб І-СР №116800 від 24 квітня 2015 року. Від спільного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження І-СР №217354 від 27 серпня 2015 року. З березня 2017 року позивач спільно з відповідачем не проживає, не ведуть спільного господарства, шлюбні стосунки припинено, відновлювати сімейні стосунки не бажає. Отже суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп..

Outcome: approved