overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

28 листопада 2013 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В заяві позивач зазначила, що з 27 липня 2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу в їх сім'ї є двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивачки та проживають разом з нею. [PERSON] ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дітей, в зв'язку з цим позивач звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів на її користь на утримання дітей в розмірі 800 грн. щомісячно. 05.02.2014 року до суду надійшла уточнююча позовна заява від [PERSON], зі змісту якої вбачається, що вона просить стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно. Позивач в судовому засіданні була відсутня, але від неї до суду надійшла заява, згідно якої вона позов підтримує та просить розгляд справи проводити без її участі. Відповідач, що повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, суд визнає, що відповідач не з`явився без поважних причин, а тому вирішує справу за його відсутності, зі згоди позивача при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши докази, що є у справі та вислухавши сторони, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], про що свідчить фотокопія свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 39, виданого 12.06.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції в Харківській області (а.с. 4), та [PERSON], [INFO], про що свідчить фотокопія свідоцтва про народження серії [NUMBER], актовий запис № 40, виданого 05.07.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Валківського районного управління юстиції в Харківській області (а.с. 5). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Необхідно стягнути з відповідача відповідно до Закону України « Про судовий збір» на користь держави витрати по справі, а саме: судовий збір - в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

28 листопада 2013 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на навчання. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають повнолітнього сина, що є студентом навчального закладу. Позивач позбавлена можливості отримувати додаткові прибутки, від надання йому матеріальної допомоги відповідач ухиляється. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на навчання сина в сумі 850,00 грн. щомісяця до закінчення навчання (а.с.а.с. 1, 16, 17). Позивач до суду не з'явилася, звернувшись із заявою про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 181, частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України (далі - СК) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, жінки, батьків, доньки, сина, інші обставини, які мають суттєве значення. Згідно з частиною 1 статті 185, частиною 1 статті 191 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня подання позову. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 28.09.1996 р. по 29.05.2006 р. (а.с.а.с. 5, 8). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина, [PERSON], [INFO] (а.с. 3). [PERSON] на разі навчається на ІІ курсі денного відділення Інституту підготовки кадрів для органів прокуратури України Національної юридичної академії України ім. Ярослава Мудрого (контрактна форма) (а.с. 13). Позивач здорова, з урахуванням навчання сина матеріально забезпечена недостатньо. Відповідач здоровий, інших дітей не має. [PERSON] здоровий, з урахуванням форми навчання матеріально забезпечений недостатньо. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача слід задовольнити. У відповідності зі статтею 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд вважає за необхідне допустити рішення в частині стягнення коштів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. У порядку статті 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

28 листопада 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 19 травня 2007 року уклала шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрували в Дунаєвецькій селищній раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис № 5, а до цього проживали у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, тому змушена звернутися до суду і просить стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що з відповідачем почала спільно проживати з 01 січня 2007 року, завагітніла та 19 травня 2007 року зареєстрували шлюб, [INFO] року народився син [PERSON], однак в кінці жовтня 2013 року припинили спільне проживання та з того часу відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання сина, хоча постійних доходів не має, роботу має періодично. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 19 травня 2007 року сторони зареєстрували шлюб в Дунаєвецькій селищній раді Дунаєвецького району Хмельницької області, актовий запис № 5, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини та довідкою №562 від 21.11.2013 року, виданою виконкомом Дунаєвецької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області. Позивачка не працює, на обліку в Дунаєвецькому районному центрі зайнятості не перебуває, соціальну допомогу не одержує і сама утримує сина, зазнаючи значних матеріальних труднощів. Відповідно до ст.ст.180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач працездатний, має періодичний дохід, може та згідний сплачувати аліменти на утримання сина, але свої обов'язки не виконує, а тому вимоги позову обґрунтовані і суд задовольняє їх. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

28 листопада 2013 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала із підстав зазначених в ньому та просила стягнути аліменти на утримання дитини. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Судом встановлено, що виконавчим комітетом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району 17 липня 2004 року зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Дослідивши матеріали справи судом встановлено наявність порушення відповідачем своїх обов'язків, як батька, утримувати свою неповнолітню дитину, яка потребує матеріальної допомоги, що є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

28 листопада 2013 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка вказує на те, що з 24 квітня 1999 року по 03 грудня 2004 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON],[INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати доньку належним чином. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.11.2010 року і до досягнення нею неповноліття. Представник позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, з 24 квітня 1999 року по 03 грудня 2004 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON],[INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Враховуючи те, що позивач не надав суду доказів щодо вжиття заходів для стягнення алментів починаючи з 28.11.2010 року, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання позовної заяви і до її повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

28 листопада 2013 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором в сумі 13399 грн. 54 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася завчасно та належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 14 грудня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] було укладено договір банківського обслуговування №BL_ЖГ00004622, відповідно до якого відповідач отримала кредит у сумі 20000 грн. зі сплатою відсотків за користування ним з кінцевим строком повернення до 14 грудня 2013 року (а.с. 7-14). Свої зобов'язання по погашенню кредиту та сплати відсотків за користування ним відповідач належним чином не виконувала, в зв'язку з чим станом на 26 листопада 2013 року утворилася заборгованість в сумі 13399 грн. 54 коп., з якої 8505 грн. 42 коп. - заборгованість по кредиту, 4894 грн. 12 коп. плата за пропуск платежів, що підтверджується розрахунком позивача на (а.с. 5-6). Правильність розрахунку відповідачем [PERSON]. не оскаржена та не спростована. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором та судового збору підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

28 листопада 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 16 листопада 2010 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 381. Свої вимоги обґрунтовує тим, що від шлюбу з відповідачем дітей не має. Спільне життя з відповідачем не склалось. Близько двох років тому припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Вважає, що примирення і подальше збереження сім'ї неможливе, оскільки це суперечить його інтересам. Просить позов задоволити та розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач [PERSON].в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги визнала повністю, не заперечує щодо їх задоволення. Частиною 2 статті 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Прізвища сторін після розірвання шлюбу не змінюються. Стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. сплаченого судового збору (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

28 листопада 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 квітня 1984 року. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Посилаючись на те, що шлюбні відносини із відповідачкою припинені через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на життя. На даний час з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Зважаючи на зазначені обставини, просила задовольнити позовні вимоги. В судове засідання позивач надав заяву про слухання справи у цйого відсутність, на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згоден. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про слухання справи в її відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, строк на примирення не потрібен. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 листопада 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28.10.2006 року виданого відділом ДРАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Судом встановлено, що причиною, яка спонукала позивачку звернутися до суду з вказаним позовом є відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на життя між подружжям. Сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Сторони наполягають на розірванні шлюбу. Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачка довела обґрунтованість своїх вимог, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

28 листопада 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлений позов мотивує тим, що з відповідачкою знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 19 червня 1993 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Добропілля реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 166. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON]. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різних поглядів на життя. Майнового спору не має. У відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб з відповідачкою. Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що з позовними вимогами згодна. Вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв'язку з чим подальше ухвалення судом заходів для їх примирення суперечитиме моральним принципам суспільства. На підставі викладеного і

Outcome: approved