overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

27.08.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що 11.06.2011 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені з квітня 2014року , відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча є працездатним, та стан його здоров»я дозволяє сплачувати на її користь аліменти на утримання дитини. Позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.06.2011 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Красненської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач, будучи батьком дитини позивачки, працездатним, добровільно належної матеріальної допомоги, передбаченої ст.180 СК України, на утримання доньки не надає, інших осіб на утриманні не має, стягнень по виконавчим листам з нього не проводиться, стан здоров»я дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі ? частки його доходу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В зв'язку з тим, що відповідач визнав позов повністю, і зміст цієї обставини не суперечить законодавству, суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 243,60грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

27.08.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1 000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. При цьому посилається на те, що дитина проживає з позивачкою, а відповідач ухиляється від покладених на нього обов'язків по утриманню дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій проти позову в частині стягнення з нього аліментів в розмірі 551 грн. не заперечував та просив розглядати справу за його відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу на підставі наявних доказів за відсутності сторін відповідно до ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони в справі мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою, а відповідач у справі матеріальної допомоги на утримання сина не надає. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд враховує вимоги ст.182 Сімейного кодексу України, а саме, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років складає з 1 жовтня - 1 102 гривень. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідача, що батьки разом зобов'язані утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, а також те, що відповідач не платить аліменти на утримання інших дітей, у відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання неповнолітньої дитини, виходячи з положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», ст. 180 Сімейного кодексу України в розмірі 551 грн. щомісяця, що складає половину суми прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років.(1 102грн./2 =551 грн.)

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

27.08.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] та неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1 200 грн. щомісяця до досягнення старшою дитиною повноліття. При цьому посилається на те, що діти проживають з позивачкою, а відповідач ухиляється від покладених на нього обов'язків по утриманню дітей. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Суд ухвалив слухати справу у відсутності сторін заочно на підставі наявних в справі доказів відповідно до ч.2 ст.197, ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] Діти проживають з позивачкою, а відповідач у справі матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей суд враховує вимоги ст.182 Сімейного кодексу України, а саме, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років складає з 1 жовтня 2014 року - 1 102 грн., на дітей віком від 6 до 18 років складає з 1 жовтня 2014 року - 1 373 гривень. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідача, що батьки разом зобов'язані утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, а також те, що відповідач не платить аліменти на утримання інших дітей, у відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання неповнолітніх дітей, виходячи з положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», ст. 180 Сімейного кодексу України , а саме на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 551 грн. щомісяця, що складає половину суми прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років.(1 102 грн./2 =551 грн.); на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 686,50 грн. щомісяця, що складає половину суми прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років.(1373 грн./2 =686,50 грн.),

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

27.08.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, зазначивши, що у них з відповідачем є спільна донька [PERSON], [INFO]. В даний час відповідач проживає окремо. Донька знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомоги на її утримання. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав . Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 17.07.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В свідоцтві про народження [PERSON] зазначено , що вона народилася [INFO] року і її батьком є відповідач по справі [PERSON]. Як вбачається з позовних вимог, донька проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні, відповідач проживає окремо і добровільно відмовляється надавати її допомогу щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Оскільки відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачкою, суд вважає, що позов належить задовольнити в повному обсязі . На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

27.08.2014 року позивачка звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла її мати - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку та іншого майна. Позивачка являється спадкоємцем за законом на все майно спадкодавця. Але протягом передбаченого законом шестимісячного терміну до нотаріальної контори не звернулась через відсутність грошових коштів, які були витрачені на поховання спадкодавця, поминальні обіди та інші затрати пов'язані з її смертю, а відтак в теперішній час не має можливості прийняти спадщину через пропуск вказаного строку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, просила розглянути дану справу за її відсутності, про що до суду подала заяву, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Погребищенської міської ради, Вінницької області просив провести розгляд даної справи без його присутності, проти заявлених позовних вимог не заперечує, про що до суду подав відповідну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивачка є спадкоємцем за законом після померлої [INFO] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 6). Однак не подала у встановлений законом шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори через відсутність грошових коштів, які були витрачені на поховання спадкодавця, поминальні обіди та інші затрати пов'язані з її смертю, що суд визнає поважною причиною пропуску строку для подання цієї заяви. Дані правовідносини регулюються ч.3 ст.1272 ЦК України, у відповідності до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON], пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту її майнових прав, необхідно визначити її додатковий строк, достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

27.08.2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що народила дитину - [PERSON], [INFO], батьком якого записаний відповідач. Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, позивачка просила суд стягнути на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не прибула, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач до суду також не прибув, подав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнав. Суд, вивчивши надані сторонами докази та інші матеріали справи, вислухавши їх пояснення, дійшов висновку про виникнення між сторонами спору з обумовленого ст. 180 СК України обов'язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] і її батьками записані позивачка та відповідач а.с. 3. Виходячи з вимог ст.ст. 59-61 ЦПК України позивачка довела свої вимоги на стягнення аліментів у визначеному нею розмірі, оскільки утримує дитину, батьком якої записаний відповідач і він не надає їй матеріального утримання. Позовні вимоги узгоджуються з вимогами закону, доказів на протилежне відповідач не надав. Питання про судові витрати по справі підлягають вирішенню відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України На підставі ст. 367 ЦПК України суд визнає за обов'язок допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежів за один місяць з часу звернення позивачки до суду з даним позовом з 27.08.2014 року по 27.09.2014 року - включно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

27.08.2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачка не виконує свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту. Представник позивача - Духота І.В. в судове засідання не з'явився, проте в позовній заяві просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги не визнала, про що повідомила телефонограмою. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення з таких міркувань. 10.02.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір кредиту № 001-01047-100213, за яким відповідачці було встановлено ліміт кредитної лінії у розмірі 76400,00 грн. Відповідно до умов договору кредиту позивач виконав свої зобов'язання з надання кредиту, в повному обсязі. Через невиконання відповідачкою своїх зобов'язань, станом на 02.06.2014р. виникла заборгованість в розмірі 11490 грн. 00 коп. з них: - 4490 грн. 00 коп. - тіло кредиту; - 3150 грн. 00 коп. - прострочене тіло кредиту; - 00 грн. 00 коп. - заборгованість по відсотках; - 3850 грн. 00 коп. - заборгованість за комісіями. Відповідачці надсилалися повідомлення з проханням погасити заборгованість, проте борг сплачено не було. Відповідно до ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст.530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст.1049, 1054 ЦП України, позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Оскільки відповідачка станом на 02.06.2014р. заборгувала Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» 11490 грн. 00 коп., то з метою захисту прав позивача, як сторони кредитного договору, на його користь необхідно стягнути вказані кошти в примусовому порядку, а також понесені ним у справі судові витрати у виді судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

27.08.2014 року рішенням Київського районного суду м.Одеси позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк розвитку» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості задоволені. Представник позивача ПАТ «Всеукраїнський Банк розвитку» звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення стосовно не всіх позовних вимог, а саме не вирішив вимоги про стягнення витрат за подання оголошення в газету «Одеські вісті» у розмірі 140,00 (сто сорок) гривень. Дослідивши матеріали справи вважає що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З матеріалів справи вбачається, що позивачем надані докази понесених судових витрат за подання оголошення в газету «Одеські вісті» у розмірі 140,00 гривень.(а.с.53-57).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

27.08.2014 р. ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» у м. Чернігові звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с.2-3), мотивуючи свої вимоги тим, що 02.08.2013 р. між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та відповідачем укладено договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту, відповідно до якого відповідачу відкрито кредитну лінію для проведення операцій з використання карток з лімітом не більше 2000 грн., з оплатою в розмірі 36 % річних. Датою остаточного повернення кредиту є 31.08.2015 р. Відповідач не виконав зобов'язань за договором. Заборгованість станом на 21.08.2014 р. включно складає 2705,61 грн. Звертаючись до суду позивач просить стягнути суму заборгованості в примусовому порядку з відповідача на користь позивача та судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись в установленому законом порядку. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність; позовні вимоги підтримує; проти заочного рішення суду не заперечує. Причини неявки відповідача суду не відомі. Суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права і взаємовідносини сторін, а отже

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

27.08.2014р. позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, обгрунтовуючи позовні вимоги, тим, що з 28.03.1998р. позивач із відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з матір»ю та перебувають на її утриманні. Відповідач припинив надавати матеріалу допомогу на утримання дітей, що і спідкало звернутися позивачку до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не з»явилась надавши до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, та просила справу розглядати без її участі. В судове засідання відповідач не з»явився попередньо надавши до суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем уточнених позовних вимог не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачами та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного ст.ст. 180, 182, 183, 191 СК України, п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

27.08.2015 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований з відповідачкою [PERSON] Обґрунтовуючи вказані вимоги, позивач посилається на те, що сімейне життя між ними не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на життя та сімейні обов'язки. Тривалий час вони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], 2003 р.н. Суперечки про місце проживання дитини та поділ майна немає, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. В судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 08.10.2015 подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27.11.1993 року сторони [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що Залізничним відділом ЗАГСУ м. Києва в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблено запис за № 908. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 2003 р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 18.11.2003. Сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи обставини наведені вище суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесенні ним судові витрати на оплату судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved