Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

27 лютого 2019 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики від 24 серпня 2018 року. Позивач просить стягнути з відповідача: -суму основного боргу 50 000 доларів США, що на день пред`явлення позову за курсом НБУ складає 1 392 000 грн, -3% річних у розмірі 11 441 грн, -інфляційні втрати у розмірі 69 600 грн, -витрати на правову допомогу 50 000 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, пояснив, що на теперішній час борг за договором позики не повернутий. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України, причину неявки не повідомив, відзиву на позов не надав, заяви про розгляд справи у його відсутність також не надійшло. Тому суд за згодою представника позивача проводить заочний розгляд справи відповідно до положень ст.280 ЦПК України. Як передбачено ст.1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З доданих до позовної заяви матеріалів видно, що 24 серпня 2018 року між позичальником [PERSON] та позикодавцем [PERSON] укладений договір грошової позики, за умовами якого позикодавець надає позичальнику у власність грошові кошти у розмірі 50 000 доларів США шляхом передачі готівки. Сума позики у гривневому еквіваленті на момент укладення договору складає 1 394 000 грн (а.с.7-8). Пунктом 2 договору позики передбачено, що підписанням договору позичальник підтверджує отримання грошових коштів у зазначеному розмірі. За користування позикою проценти не нараховуються. Строк повернення позики - 14 календарних днів з моменту підписання договору. Таким чином кінцевий термін виконання зобов`язання - 08 вересня 2018 року, однак до теперішнього часу сума позики не повернута. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тому позовні вимоги щодо стягнення суми боргу у гривневому еквіваленті підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договором позики сплата процентів не передбачена, тому відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України підлягає стягненню з відповідача три відсотки річних від простроченої суми відповідно до розрахунку позивача у розмірі 11 441 грн. В частині стягнення інфляційних втрат позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки сума основного боргу - 50 000 доларів США визначена в еквіваленті до української гривні станом на день пред`явлення позову. Як передбачено ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 9605 грн (а.с.1-3). Позивачем було сплачено його представнику адвокату Майструку Є.С. за юридичну допомогу 50 000 грн, що підтверджується заявами на переказ готівки від 19 грудня 2018 року (а.с.13) та розрахунком розміру винагороди адвоката, відповідно якого вказана сума включає підготовку та подання позовної заяви, апеляційних та касаційних скарг, клопотань, заяв, відзивів та заперечень на відзиви, представництво інтересів в суді, звернення до виконавчої служби для примусового виконання рішення суду та інших дій, що передбачені договором про надання правової допомоги (а.с.11-12). Згідно з ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Outcome: partial