Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

28.12.2015 року ПАТ «Укрексімбанк» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути на користь ПАТ «Укрексімбанк» з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 6128,73 гривень та судові витрати в розмірі 1218,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 25 квітня 2014 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] був укладений договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту [NUMBER] від 03.01.2014 року, відповідно до якого банк відкрив [PERSON] кредитну лінію з лімітом в сумі не більше 4000,00 гривень. Строком до 30.01.2016року включно, для проведення операцій з використанням платіжних карток за поточним (картковим) рахунком [NUMBER] у філії банку у м. Львові, відкритим відповідно до договору кредиту, укладеного між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] 25 квітня 2014 року. Банк взяті на себе зобов'язання виконав в повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, а тому станом на 23.12.2015 року заборгував ПАТ «Укрексімбанк» кошти по кредитному договору в загальній сумі 6128,73 гривень. Представник позивача ПАТ «Укрексімбанк» в судове засідання не з'явився, проте подав до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася повторно, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від них не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з'ясувавши думку представника позивача висловлену у письмовій заяві, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що обставини на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених ним позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. Так, судом встановлено, що 25 квітня 2014 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] був укладений договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунку в рамках зарплатного проекту [NUMBER] від 03.01.2014 року, відповідно до якого банк відкрив [PERSON] кредитну лінію з лімітом в сумі не більше 4000,00 гривень. Строком до 30.01.2016року включно, для проведення операцій з використанням платіжних карток за поточним (картковим) рахунком [NUMBER] у філії банку у м. Львові, відкритим відповідно до договору кредиту, укладеного між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] 25 квітня 2014 року. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що банк взяті на себе зобов'язання виконав в повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, а тому станом на 24.04.2015року заборгував ПАТ «Укрексімбанк» кошти по кредитному договору в загальній сумі 23160,73гривень. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Дані обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи письмовими доказами. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява ПАТ «Укрексімбанк» є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved