Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

29.01.2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про усиновлення повнолітньої особи, позбавленої батьківського піклування. Вимоги заяви мотивувала тим, що бажає усиновити [PERSON], 1988 р.н., яка після народження проживала зі своїм батьком у с. Олександрівка Гребінківського району Полтавської області, потім її мати забрала дитину до себе в с. Мала Кошелівка Ніжинського району Чернігівської області. Вказує, що дівчину вона знає з моменту народження, оскільки проживала по сусідству з її бабою в с. Мала Кошелівка Ніжинського району Чернігівської області. Мати дитини вела аморальний спосіб життя, не виховувала та не піклувалася про свою дочку, чим фактично позбавила її батьківського піклування. З 2000 року [PERSON] повністю перестала проживати зі своєю матір'ю, спочатку вона проживала у своєї баби, а з 2001 року заявник забрала її до себе жити, таким чином, фактично з 2001 року по сьогоднішній день вона піклувалася про дівчину, виховувала її як рідну дочку. Зазначає, що [PERSON] навіть не намагалася повернути дочку до себе, не цікавилася її життям, заявник повністю замінила [PERSON] матір. Батько дівчини, [PERSON] помер [INFO]. Наголошує на тому, що усиновлення потрібне для юридичного оформлення родинного зв'язку, узаконення відносин як матері та дочки. На підставі викладеного, [PERSON] просить оголосити її усиновителькою [PERSON], [INFO], уродженки с. Олександрівка Гребінківського району Полтавської області; записати її матір'ю усиновленої дитини у Книзі реєстрації народжень відділу державної реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. Заінтересовані особи в судовому засіданні заявлені вимоги визнали, проти їх задоволення не заперечували, доводи, викладені у заяві підтвердили повністю. Заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, виходячи з наступного. У відповідності до ч. 2 ст. 208 Сімейного кодексу України, у виняткових випадках суд може постановити рішення про усиновлення повнолітньої особи, яка не має матері, батька або була позбавлена їхнього піклування. У цьому разі суд бере до уваги сімейний стан усиновлювача, зокрема відсутність у нього своїх дітей, та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року, у зв'язку із включенням у СК правових норм про усиновлення повнолітньої особи необхідно брати до уваги, що така особа може бути усиновлена лише у виняткових випадках, зокрема якщо вона є сиротою або була позбавлена батьківського піклування до досягнення повноліття. Враховуючи винятковий характер права на усиновлення повнолітньої особи, суди мають з'ясовувати наявність чи відсутність в усиновлювача своїх дітей. У СК не встановлено максимального віку повнолітньої особи, яка може бути усиновлена, однак визначено мінімальну різницю у віці між нею та усиновлювачем - не менше вісімнадцяти років. Судом встановлено та не заперечується учасниками процесу, що [INFO] у с. Олександрівка Гребінківського району Полтавської області народилася [PERSON], батьками якої, згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 19.09.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області, записані: [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 6 (а.с. 5). На протязі короткого проміжку часу після народження [PERSON] проживала з батьком, [PERSON] за місцем свого народження, після чого, її мати, [PERSON] забрала дитину та перевезла в с. Мала Кошелівка Ніжинського району Чернігівської області, де також проживала заявник. Відтак, як мати дівчини вела аморальний спосіб життя, не виховувала та не піклувалася про свою дочку, з 2000 року [PERSON] перестала проживати зі своєю матір'ю та переїхала до баби, а з 2001 року [PERSON] забрала її жити до себе і фактично до сьогоднішнього дня піклується про неї та виховує як рідну дочку. Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13.01.2005 року № 2342-ІV, діти, позбавлені батьківського піклування, - … діти, від яких відмовилися батьки. [PERSON] на протязі останніх 13 років не намагалася повернути дочку, не цікавилася її життям, розвитком, потребами, ніяким чином не допомагала дитині, [PERSON] повністю замінила [PERSON] рідну матір, про що красномовно свідчить той факт, що [PERSON] називає [PERSON] «мамою». Викладене підтверджує те, що [PERSON] відмовилася від своєю дитини та відповідно позбавила її батьківського піклування. Даний факт також підтвердили судовому засіданні заінтересовані особи. Батько [PERSON] - [PERSON] також залишився осторонь дочки, ніяким чином не цікавився її життям. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить Свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 21.10.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гребінківського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 13. [PERSON] є громадянкою України, народилася [INFO] в с. Мала Кошелівка Ніжинського району Чернігівської області, в даний час зареєстрована в [ADDRESS], пенсіонерка за віком, має різницю у віці із [PERSON], що становить близько 37 років, інших дітей не має (а.с. 13). Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 229 Сімейного кодексу України, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір'ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Оскільки заявник відповідає всім вимогам, встановленим для осіб, які можуть бути усиновлювачами, та виявила бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір'ю повнолітньої особи, суд вважає за необхідне задовольнити таку заяву усиновлювача, оскільки це цілком відповідає інтересам повнолітньої [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 208, ч. 1, ч. 3 ст. 229 Сімейного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року,

Outcome: approved