Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-11 00:00:00

27 квітня 2020 року Акціонерне товариство «Державний експортно - імпортний банк» (далі - позивач, АТ «Укрексімбанк») звернулося з позовом до [PERSON] з вимогою про стягнення заборгованості в розмірі 7 428 грн. 16 коп. та 2 100 грн. 00 коп. в повернення судового збору. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно - імпортний банк», назву якого було змінено на Акціонерне товариство «Державний експортно - імпортний банк», та [PERSON] було укладено Договір про відкриття кредитної лінії до карткового рахунка в рамках зарплатного проекту № 8002372913 від 09.11.2016 року. За умовами кредитного договору позивачем відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення останнім операцій з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту не більше 4 000 грн. на строк до 30.11.2019 року. Відповідач зобов`язався сплачувати щомісяця проценти за користування кредитом в розмірі 40% річних не пізніше останнього банківського дня місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані, а в разі припинення дії кредитної лінії - не пізніше першого банківського дня, наступного за днем у який клієнт зобов`язався погасити банку усю існуючу заборгованість за кредитом. В порушення кредитного договору станом на 10.04.2020 року зобов`язання відповідача залишаються невиконаними, а загальна сума заборгованості становить 7 428,16 грн., з яких 3 949,17 грн. заборгованість за кредитом (основний борг) та 3478,99 грн. заборгованість за процентами. Ухвалою суду від 05.05.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому ухвали про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач повідомлений належним чином про розгляд справи. Відзиву на позов, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, інших заяв чи клопотань не направив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України за письмової згоди з боку позивача, що викладена в позовній заяві. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Безпосередньо дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, за умовами договору про відкриття в рамках зарплатного проекту карткового рахунка та кредитної лінії № 8002372913 від 09.11.2016 року (а.с. 8-20) ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» надало відповідачу кредит в сумі у вигляді кредитної лінії не більше 4000,00 грн. з кінцевим терміном повернення 30.11.2019 року (п.п. 2.4, 2.6 Договору). За користування кредитом [PERSON] зобов`язався щомісячно сплачувати банку проценти, нараховані за фіксованою процентною ставкою в розмірі 40% річних (п.п. 2.10 Договору). Даний договір за своєю правовою природою є кредитним договором. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредитну картку з встановленим кредитним лімітом, а відповідач цією карткою користувався за призначенням, про що свідчить поточна виписка за контрактом (а.с. 30-33). Взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту відповідач порушив і станом на 14.01.2020 року має заборгованість в сумі 7 428,16 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 3 949,17 грн. та заборгованості по відсоткам в сумі 3 478,99 грн. (а.с. 6-7). Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зв ст. 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк. Статтями 1049, 1054 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Вказані вище обставини учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст. 12, 89 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача вищевказану заборгованість. При цьому, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати у справі, а саме 2 102 грн. судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved