Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

27 червня 2019 року позивач діючи в інтересах держави в особі КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» ДОР звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням (а.с.1-9). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України. Потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» ДОР, де було затрачено на його лікування 2 901,36 грн. Кошти, затрачені лікувальним закладом на стаціонарне лікування потерпілих від злочину, підлягають поверненню, в розмірі фактичних витрат. Враховуючи викладене та посилаючись на викладені обставини у позові, позивач просить суд стягнути із [PERSON] на користь КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» ДОР шкоду завдану кримінальним правопорушенням, у вигляді витрат на лікування потерпілого від злочину [PERSON] , [INFO] , в сумі 2 901,36 грн. Ухвалою суду від 05 липня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.71). Відповідач надав суду відзив на позов, в якому проти вимог позову заперечує та просить відмовити, у зв`язку із пропуском строку позовної давності (а.с.76-78). У відповідності до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За правилами ч.5 ст.. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2018 року [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначено у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити [PERSON] від відбування покарання, встановивши засудженому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік. На підставі п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на [PERSON] обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти його про зміну місця проживання та навчання. Цивільний позов [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] в інтересах [PERSON] 31 788 (тридцять одну тисячу сімсот вісімдесят вісім) гривень 19 (дев`ятнадцять) копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] в інтересах [PERSON] 5 000 (п`ять тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовити. Заходи забезпечення кримінального провадження відносно [PERSON] не застосовувалися а.с.49-62). Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2018 року вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2018 року скасовано в частині вирішення цивільного позову. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок протиправних дій [PERSON] потерпілому [PERSON] спричинено тілесні ушкодження, які кваліфікуються, як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Потерпілий [PERSON] внаслідок отриманих тілесних ушкоджень в період з 11.11.2015 по 18.11.2015 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні нейрохірургії в КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» Дніпропетровська обласна рада, яка фінансується за рахунок бюджетних коштів (а.с.32). Згідно довідки КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» Дніпропетровська обласна рада від 26.06.2019 року за №703, вартість лікування [PERSON] , становить 2 901,36 грн., які в добровільному порядку [PERSON] не відшкодував (а.с.33). Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала, а, виходячи з приписів ч. 2 ст. 1166 ЦК - законодавцем встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди. Питання відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, врегульовано статтею 1206 ЦК України, Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності суд виходить із наступного. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.. 532 КПК України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій набирають законної сили з моменту їх проголошення. Суд зауважує, що ухвала Дніпровського апеляційного суду від 13 грудня 2018 року, набрала законної сили з моменту її проголошення, тобто з 13.12.2018 року, а тому і підстави для пред`явлення вимоги про відшкодування завданої шкоди виникло саме з цього моменту. Отже, зважаючи на те, що даний позов подано до суду 27.06.2019 року суд вважає, що позивачем не пропущено строків позовної давності. Таким чином, враховуючи вищевикладене, за своїм власним переконанням, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими, доведеними, у зв`язку із чим, підлягають задоволенню, а тому слід стягнути із відповідача на користь Комунального закладу «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради шкоду завдану кримінальним правопорушенням, у вигляді витрат на лікування потерпілого від злочину [PERSON] , [INFO] , в сумі 2 901,36 грн. Крім того, вирішуючи питання щодо судових витрат, згідно статті 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог п.6 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», його вимоги задоволені, враховуючи те, що інші особи витрат не понесли, а тому судові витрати слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved