Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

27.11.2019 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Стислий виклад позиції позивача. Позивач отримала Акт Н-1/НП від 16.09.2019 р. повторного (додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком її доньки [PERSON] . Вважає, що повторне спеціальне розслідування також проведено е об`єктивно з порушенням вимог закону та Порядку, згідно п.38 якого до складу спеціальної комісії не ходить представник профспілкового органу вищого рівня або територіального профоб`єднання, обґрунтування висновків комісії не відповідають вимогам п.48 Порядку, відповідно до якого для визнання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) пов`язаними чи не пов`язаними з виробництвом застосовується нормативно-правовий акт, під час дії якого вони сталися. Вважає, що такий підхід Головного управління Держпраці у Донецькій області вказує на недосконалість та необ`єктивність при проведенні повторного розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком на виробництві, що безпосередньо вплинуло на результати розслідування, в результаті чого його матеріали не дають підстав для викладеного у ньому висновку про причини нещасного випадку та про визнання його таким, що не пов`язаний з виробництвом, а Акт Н-1/НП, прийнятий за результатами цього розслідування є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню. В порушення вимог нормативних актів її донька медичний огляд не проходила, що могло запобігти нещасному випадку. Висновки комісії про хронічні захворювання серця є недійсними та помилковими. Комісією також не взято до уваги, що професія «Вантажник», за якою працювала померла, є у списку, затвердженому Постановою КМУ № 461 від 24.06.2016 р., що є обов`язковою підставою для проведення атестації, яка проводиться на підприємствах і в організаціях, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працівника. Комісія констатувала та не заперечувала факт смертельного випадку на робочому місці при виконанні наряду у підвальному приміщенні, при навантажені тирси з-під конвеєра та підйому її на поверхню. Разом з цим комісія не з`ясувала, як вплинули виробничі фактори, а саме: шкідлива речовина, тирса, що накопичена у деревообробному цеху у великій кількості і є продуктом переробки деревини, має мілку загострену форму, дія якої на працюючого в певних умовах, у підвальному приміщенні під конвеєром у напівзігнутій позі могла призвести до серцевого нападу ті смерті на робочому місці. Комісією не з`ясовано і не відображено в акті також і факт стану обладнання, а саме конвеєра, під яким прибралася тирса, чи забезпечував безпечне знаходження потерпілої при виконанні заданих виробничих функцій в певних умовах, чи безпечно було обладнане робоче місце, стан сходів, драбини, яка використовувалась при роботі, чи безпечною була висота підйому і на якій точці підйому потерпілій стало зле. При роботах з продуктами переробки деревини (тирси) повинно було забезпечено вдачу спеціальних засобів захисту, оскільки були можливі шкідливі випари з залежалих відходів деревини, що могли спричинити серцевий напад. Просила визнати протиправним, не чинним та таким, що підлягає скасуванню, Акт Н-1/НП від 16.09.2019 р. повторного (додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком [PERSON] ; визнати нещасний випадок зі смертельним наслідком, який стався з [PERSON] [INFO] . о 10 годині 5 хвилин як такий, що пов`язаний з виробництвом; зобов`язати Головне управління Держпраці у Донецькій області забезпечити об`єктивне розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком її доньки [PERSON] , та видати Акт Н-1/ПП. Процесуальні дії у справі. 02.12.2019 р. відкрито провадження по справі. Розгляд справи здійснюється в прядку спрощеного провадження без виклику сторін. Заперечення відповідача. Відповідач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області в особі Новогродівського міського відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області - надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти заявлених вимог. Зазначив, що 24.07.2018 р. на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» стався нещасний випадок зі смертельним наслідком з вантажником дільниці «Технологічного комплексу поверхні» [PERSON] . У зв`язку з цим наказом Головного управління Держпраці у Донецькій області від 24.07.2018 р. № 250-СР утворена комісія з проведення розслідування зазначеного нещасного випадку. За результатами проведеного спеціального розслідування було складено відповідний акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку форми Н-5 від 15.02.2019 р. Висновком комісії даний випадок визнано таким, що не пов`язаний з виробництвом, акт за формою Н-1 не складається. З таким висновком не погодилась позивач. Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 06.05.2019 р. позов було задоволено частково: скасовано акт спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком форми Н-5 від 15.02.2019 р., та висновок комісії, що міститься в п.6 зазначеного акту. Наказом Головного управління Держпраці у Донецькій області у Донецькій області № 200-СР від 24.06.2019 р. «Про проведення повторного (додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком у зв`язку зі зверненням уповноваженої особи потерпілого» призначено комісію зі спеціального розслідування нещасного випадку. За результатами було складено відповідний акт форми Н-1/НП від 16.09.2019 р. Висновком комісії нещасний випадок, який стався 24.07.2018 р. з [PERSON] визнано таким, що з умовами праці не пов`язаний. Так як випадок смерті [PERSON] трапився [INFO]., повторне спеціальне розслідування проводилось відповідно до вимог Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою КМУ № 1232 від 30.11.2011 р. При проведенні повторного розслідування комісією було з`ясовано та взято до уваги матеріали попереднього спеціального розслідування. Пунктом 16 Порядку визначено перелік обставин, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виробництвом, зокрема: природна смерть, смерть від загального захворювання або самогубство, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та/або відповідною постановою про закриття кримінального провадження. Висновки комісії підтверджені відповідними висновками судово- медичної експертизи, смерть [PERSON] є природною, з умовами праці не пов`язана. Що стосується вимоги про визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, то суд вправі тільки перевіряти обставини, викладені в акті, лише в частині дотримання вимог закону при формуванні комісії, проведенні розслідування та складання актів та не вправі, підміняючи собою уповноважену комісією, виконувати функції, що належать до її виключної компетенції, а не компетенції суду, а саме здійснювати аналіз нещасного випадку, а тим більше, зобов`язати ГУ Держпраці у Донецькій області складати акти конкретного змісту. Також, законодавчо не обґрунтованою є вимога про зобов`язання Головного управління Держпраці у Донецькій області забезпечити об`єктивне розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, оскільки жодним нормативно-правовим актом України не передбачено механізм внесення змін, скасування тощо, акту повторного спеціального розслідування нещасного випадку, якщо таке розслідування вже проведено та його результати відображені у відповідному акті. Просив відмовити у задоволені позовних вимог. Відповідач - Головне управління Держпраці у Донецькій області - надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти заявлених вимог. Зазначив, що відповідно до п.п.42,47 Порядку № 1232 лише спеціальна комісія з розслідування має повноваження щодо з`ясування обставин та причин настання нещасного випадку, визначити за результатами спеціального розслідування пов`язаний чи не пов`язаний нещасний випадок з виробництвом, встановлювати осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, складати відповідні акти тощо. Суд не вправі, в порушення конституційних принципів, перебирати на себе права та обов`язки уповноваженої спеціальної комісії та підмінювати її функції. Крім того, жодних порушень уповноваженою спеціальною комісією вимог Порядку № 1232 та чинного законодавства під час проведення повторного спеціального розслідування нещасного випадку не було виявлено, про що свідчать підписи членів уповноваженої спеціальної комісії. Просив відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі. Відповідач - ДП «Селидіввугілля» в особі ВП «Шахта «Котляревська» - надав відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти заявлених вимог. Зазначив, що позивач вказує, що комісія свої висновки побудувала на припущених медичних висновках, які не можуть надавати взагалі повну оцінку нещасному випадку. Однак комісія з повторного (додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком взяла до уваги матеріали попереднього спеціального розслідування, що згідно з висновком Донецького бюро судово-медичної експертизи Селидівського відділення № 44 від 31.07.2018 р причина смерті [PERSON] - хронічна ішемічна хвороба серця; атеросклеротичний каронарокардіосклероз, що є загальним захворюванням. Крім того, експертним медичним висновком № 35 від 07.11.2018 р. ДП «Науково-дослідний інститут медико-екологічних проблем Донбасу та вугільної промисловості Міністерства охорони здоров`я України» та роз`ясненням № 27 від 22.01.2019 р. експертної комісії ДП «Науково-дослідний інститут медико-екологічних проблем Донбасу та вугільної промисловості Міністерства охорони здоров`я України» - раптова смерть [PERSON] настала внаслідок хронічної ішемічної хвороби серця: атеросклеротичного каронарокардіосклерозу. 07.11.2 був складений експертний медичний висновок № 35 ДП «НДІ МЕП Донбасу та вугільної промисловості МОЗ України. В виводах комісії було вказано, що випадок раптового погіршення здоров`я з подальшим смертельним наслідок, з урахуванням стану здоров`я, характеру роботи, що виконувалась, з умовами праці не пов`язаний. Особи, які ввійшли до складу експертної комісії - доктор медичних наук, професор [PERSON] (стаж роботи 38 років), кандидат біологічних наук [PERSON] (стаж роботи 40 років) та науковий співробітник [PERSON] (стаж роботи 18 років). 22.01.2019 р. було отримане роз`яснення № 27, в якому експертна комісія підтвердила свій експертний медичний висновок № 35 від 07.11.2019 р. Комісія з повторного спец.розслідування самостійно не приймала рішення про наявність чи відсутність причинно-наслідкового випадку з виробництвом, а двічі звернулась до спеціального органу, на який покладено обов`язок по встановленню причинно-наслідкового зв`язку. Вищевказані висновки (експертизи) оскаржені не були. Характер роботи в день настання нещасного випадку не носив тяжкий характер. Після настання нещасного випадку комісією були провірені умови праці та характеристика об`єкта у підвальному приміщенні деревопереробного цеху. Крім того, [PERSON] мала зайву вагу та артеріальний тиск 170/100, однак лікарі вказали, що працювати може. Відповідно до Порядку розслідування нещасних випадків на виробництві № 1232 від 30.11.2011 р. лише спеціальна комісія має повноваження щодо з`ясування обставин та причин настання нещасного випадку, визначати пов`язаний випадок з виробництвом або ні та складати відповідні акти. Такі спори не підлягають розгляду у суді, оскільки чинним законодавством України встановлено інший порядок їх вирішення. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та мешкала з нею за одною адресою: [ADDRESS] . [PERSON] перебувала у трудових відносинах з відповідачем та померла [INFO] . під час виконання трудових обов`язків. Наказом № 250-Ф від 24.06.2018 р. було призначено комісію зі спеціального розслідування нещасного випадку. 24.07.2018 р. було складено Акт проведення виміру температури, вологості повітря, вмісту кисню у підвальному приміщенні деревопереробного цеху технологічного комплексу поверхні ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» та Протокол огляду місця роботи та місця випадку природної смерті. Згідно експертного медичного висновку № 35 від 07.11.2018 р. комісія дійшла висновку, що випадок раптового погіршення стану здоров`я з подальшим смертельним наслідком, з урахуванням стану здоров`я за даними попереднього профогляду (ожиріння, високий артеріальний тиск), характеру роботи, що виконувалась, з умовами праці не пов`язаний, а слід розглядати відповідно до п.16.6 Постанови. Згідно Акту розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 24.07.2018 р. о 10.05 годин за формою Н-1/НП від 16.09.2019 р., комісія провела повторне (додаткове) розслідування нещасного випадку, при проведенні якого були направлені запити до Покровської, Мирноградської, Селидівської та Новогродівської центральних міських лікарень, було враховано рішення Селидівського міського суду Донецької області № 242/1316/19 від 06.05.2019 р., враховані пояснення свідків стосовно обставин даного нещасного випадку. Комісія дійшла висновку, що випадок смерті на виробництві стався від загального захворювання - хронічної ішемічної хвороби серця: атеросклеротичного каронарокардіосклерозу, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи № 44 від 31.07.2018 р., експертним медичним висновком ДП «НДІ МЕП Донбасу та вугільної промисловості МОЗ України» № 27 від 22.01.2019 р., з умовами праці не пов`язаний. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. Відповідно п.48 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого Постановою КМУ № 337 від 17.04.2019 р., у разі проведення повторного розслідування нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), що вже проводилося на підставі нормативно-правового акта, який на момент проведення повторного розслідування втратив чинність, для визнання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) пов`язаними чи не пов`язаними з виробництвом застосовується нормативно-правовий акт, під час дії якого вони сталися, а оформлення матеріалів розслідування здійснюється відповідно до вимог цього Порядку. Процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, станом на день настання нещасного випадку 24.07.2018 р., визначалася Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232(надалі Порядок). Відповідно до п.14 Порядку комісія зобов`язана протягом трьох робочих днів з моменту її утворення: обстежити місце настання нещасного випадку, одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати осіб - свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; з`ясувати обставини і причини настання нещасного випадку; вивчити первинну медичну документацію (журнал реєстрації травматологічного пункту лікувально-профілактичного закладу, звернення потерпілого до медичного пункту або медико-санітарної частини підприємства, амбулаторну картку та історію хвороби потерпілого, документацію відділу кадрів, відділу (служби) охорони праці тощо); визначити,пов`язаний чи не пов`язаний нещасний випадок з виробництвом; встановити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, а також розробити план заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам; скласти у п`яти примірниках акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 (далі - акт за формою Н-5) згідно з додатком 3 та акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1 (далі - акт за формою Н-1) згідно з додатком 4 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом) і передати їх роботодавцеві для затвердження. Згідно п.п.1, 2 п.15 Порядку обставинами, а яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1 є: 1) виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків за режимом роботи підприємства; 2) перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття. П.16.6 Порядку передбачено, що обставинами, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виробництвом, є, крім іншого, природна смерть, смерть від загального захворювання або самогубство (крім випадків, зазначених у пункті 15 цього Порядку), що підтверджено висновком судово-медичної експертизи та/або відповідною постановою про закриття кримінального провадження. Згідно із пунктом 33 Порядку №1232 контроль за своєчасністю та об`єктивністю проведення розслідування нещасних випадків, підготовкою матеріалів розслідування, веденням обліку нещасних випадків, вжиттям заходів до усунення причин нещасних випадків здійснюють органи державного управління, органи державного нагляду за охороною праці, виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до компетенції. Зазначені у цьому пункті органи та особи мають право вимагати відповідно до компетенції від роботодавця проведення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта за формою Н-5 або Н-1, визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, і складення акта за формою Н-1 у разі, коли виявлено порушення вимог цього Порядку. Відповідно до п.38 Порядку до складу спеціальної комісії розслідування нещасного випадку входять: посадова особа територіального органу Держпраці (голова комісії); представник Фонду за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку; представник органу управління підприємства або місцевої держадміністрації; представник роботодавця або роботодавець (у виняткових випадках); представник первинної організації профспілки незалежно від членства потерпілого в профспілці; представник профспілкового органу вищого рівня або територіального профоб`єднання за місцем настання нещасного випадку; представник закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством, або такого закладу за місцем настання нещасного випадку. Потерпілий, члени його сім`ї або уповноважена особа, яка представляє його інтереси не входять до складу спеціальної комісії, але мають право брати участь у засіданнях спеціальної комісії, висловлювати свої пропозиції, додавати до матеріалів розслідування документи, що стосуються нещасного випадку, викладати особисту думку щодо обставин і причин нещасного випадку та одержувати від голови спеціальної комісії інформацію про хід проведення розслідування. Відповідно до діючого законодавства, суд вправі тільки перевіряти обставини, викладені в акті, лише в частині дотримання вимог закону при формуванні комісії, проведенні розслідування та складання актів та не вправі, підміняючи собою уповноважену комісією, виконувати функції, що належать до її виключної компетенції, а не компетенції суду, а саме здійснювати аналіз нещасного випадку, а тим більше, зобов`язати ГУ Держпраці у Донецькій області складати акти конкретного змісту. Суд, аналізуючи складений Акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 24.07.2018 р. о 10.05 годин за формою Н-1/НП від 16.09.2019 р. в сукупності із поданими сторонами доказами по суті, вважає, що його складено згідно із Порядком № 1232 комісією, відповідно до п.38 цього Порядку. Позивач зазначає, що свої висновки комісія побудувала на припущених медичних висновках, які не можуть надавати взагалі повну оцінку нещасному випадку, проте, у своїх висновках експерти на підставі наданих документів,а саме: відомостей про потерпілу; характеристики підприємства, де стався нещасний випадок; характеристики місця, де стався нещасний випадок; обставин, за яких стався нещасний випадок; відомостей з лікарні та картки [PERSON] ; Акту судово-медичного дослідження (гістологічного), токсилогічного дослідження; проведення оцінки умов праці вантажника дільниці «Технологічного комплексу поверхні» ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» [PERSON] ; пояснень свідка [PERSON] , надали однозначний висновок про причини настання смерті без припущень. Висновки експертів позивачем не оскаржені. Проте, судом також встановлено, що нещасний випадок зі смертельним наслідком стався з [PERSON] в робочий час під час перебування на робочому місці при виконанні нею робочих обов`язків, що не заперечується відповідачами. Доводи представників відповідачів про те, що позовні вимоги не повинні розглядатися судом, оскільки суд не вправі підміняти собою уповноважену спеціальну комісію виконувати функції, що належать до її виключної компетенції з приводу надання аналізу нещасного випадку, визначати пов`язаний чи не пов`язаний нещасний випадок з виробництвом, заслуговують на увагу в рамках вимог щодо визнання нещасного випадку зі смертельним наслідком таким, що пов`язаний з виробництвом та зобов`язання скласти акт за формою Н-1/ПП, проте щодо інших вимог - предметом даного позову є, крім іншого, оскарження рішення комісії з розслідування нещасного випадку, яке міститься в затвердженому акті за формою Н-1/НП повторного (додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, а такі вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 31 травня 2017 року №6-1767цс16 та у постанові Верховного Суду від 01.08.2018 року у справі №161/13693/17 (провадження №61-12225св18), де зазначено, що пунктом 59 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112, передбачено, що рішення спеціальної комісії може бути оскаржено у судовому порядку у разі незгоди роботодавця, потерпілого або члена його сім`ї чи особи, яка представляє його інтереси, зі змістом затвердженого акта форми Н-5, форми Н-1 (або форми НПВ). Перелік осіб, яким надано право на таке оскарження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Фонд та його робочі органи не належать до переліку осіб, яким надано право оспорювати зміст вказаних актів, оскільки складання акта та підтвердження фактичних обставин нещасного випадку на виробництві не зачіпає і не порушує прав та інтересів Фонду. Суд вважає неспроможними доводи представників відповідачів з приводу того, що нещасний випадок, що стався з [PERSON] , з умовами праці не пов`язаний і його слід розглядати відповідно до п.16.6 Постанови, оскільки не враховано також п.п. 1,2 п. 15 Порядку відповідно до якого, обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є, зокрема, виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні та перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконання потерпілим трудових (посадових) обов`язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття. Крім того, не представниками відповідачів не доведено та медичних висновків того, що [PERSON] страждала на будь-яке хронічне захворювання, що й стало причиною нещасного випадку зі смертельним наслідком, суду не надано. Натомість, надано довідки, з яких слідує, що [PERSON] за медичною допомогою не зверталася та на «Д» обліку не перебувала. Таким чином, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, та заперечень представників відповідачів, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, оскільки при складанні Акту форми Н-1/НП від 16.09.2019 р. рішення Селидівського міського суду Донецької області від 06.05.2019 р. враховано не в повній мірі, так як знов не було з`ясовано, чи хворіла потерпіла до настання смерті на будь-яку хронічну хворобу, оскільки причиною смерті зазначено - хронічна ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний коронарокардіосклероз, що є загальним захворюванням. Також, в акті не надано відповіді, чи могла потерпіла з таким діагнозом працювати на посаді вантажника і з чиєї вини вона була допущена до праці, маючи протипоказання, оскільки зайва вага та високий тиск не виникають раптово, а з моменту проходження первинного медичного огляду та моменту смерті пройшов лише рік. Доказів того, що потерпілій було запропоновано пройти періодичний медичний огляд, від проходження якого вона відмовилась, також не надано, а при проходженні первинного огляду 20.06.2017 р. жодних протипоказань не було виявлено, внаслідок чого потерпіла була допущена до праці. Таким чином, в акті зазначено лише про відсутність вини підприємства у нещасному випадку зі смертельним наслідком та про природну смерть, проте висновків, внаслідок саме чого раптово стався напад у потерпілої саме на цьому місці і в цей час не надано. На підставі викладеного та

Outcome: partial