Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

27.07.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення коштів. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 03 вересня 2013 року між [PERSON] та банком ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір № 00000003598187 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий оn-line» у гривнях у Запорізькому відділені № 3 ПАТ «Дельта Банк» у м .Запоріжжі пр. Леніна, буд. 212. Згідно з п. 1.8. договору та квитанцією № 2797 від 03.09.2013р. Позивачем було внесено до банку, а Відповідачем було прийнято грошові кошти на відкритий Позивачу поточний рахунок №26204702283556 (платіжна картка №4585800010288601) з перерахуванням на депозитний рахунок № 26350109493008 у загальному розмірі 18 000 грн. Відповідно до п.1.2. та 1.3. Договору, Банк приймає від Вкладника на депозитний рахунок кошти в сумі 18000 на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок, вказаний в п.1.6., та по 08 вересня 2014 р., з виплатою 20% річних (п.1.4. договору), можливістю поповнення вкладу (п. 1.7.) та виплати нарахованих процентів щомісячно ( п. 1.9.). Згідно п. 1.10. Вклад виплачується по закінченню строку розміщення Вкладу шляхом зарахування на поточний рахунок з використанням платіжної картки № 26204702283556. У зв'язку із закінченням терміну дії даного договору [PERSON], не однократно зверталася до працівників банку з вимогою отримати кошти готівкою, але це не дало позитивного результату. Після усних звернень направила до Відповідача заяву у якій просила повернути мені суму вкладу та нараховані відсотки готівкою, тобто усю суму грошових коштів на поточному рахунку №26204702283556 готівкою, але це прохання також залишилось без уваги. З 11 червня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» почало виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився до 03 березня 2015 року включно та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). У зв'язку з цим, 11.06.2015р. Відповідачем було сформовано платіжне доручення ІД\\ФВ 18462771 на ім'я Позивача, а 18.06.2015р. через ПАТ «КБ «ПриватБанк» видано Позивачу 20 732.00 грн. Ця сума містила у собі суму вкладу (вісімнадцять тисяч гривень) та залишок коштів, які були на поточному рахунку. Отже, Відповідач прострочив виконання свого зобов'язання перед Позивачем. Строковий банківський вклад у сумі 18 000 грн. та 20 відсотків річних по ньому видав з порушенням строків, чим порушив умови Договору, а також ст. 321, 525, 526, 530, 625, 629, 1058, 1060, 1061 Цивільного кодексу України). Внаслідок цього фактично було обмежено право Позивача користуватися своєю власністю - грошовими коштами. Посилаючись на зазначене позивач просив суд стягнути суму інфляційних витрат у розмірі 10008 грн, суму 3% річних- 418,68 грн, проценти за договором банківського вкладу -2791,23 грн.а загалом стягнути 13217,91 грн. У судовому засіданні позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі на підставах викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на ті обставини, що банк перебуває у тимчасовій адміністрації і позивач отримала усю суму вкладу. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, 03 вересня 2013 року між [PERSON] та банком ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір № 00000003598187 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий оn-line» у гривнях у Запорізькому відділені № 3 ПАТ «Дельта Банк» у м .Запоріжжі пр. Леніна, буд.212. (а.с.6) Згідно з п. 1.8. договору та квитанцією № 2797 від 03.09.2013р. Позивачем було внесено до банку, а Відповідачем було прийнято грошові кошти на відкритий Позивачу поточний рахунок №26204702283556 (платіжна картка №4585800010288601) з перерахуванням на депозитний рахунок № 26350109493008 у загальному розмірі 18 000 грн.(а.с.7) Відповідно до п.1.2. та 1.3. Договору, Банк приймає від Вкладника на депозитний рахунок кошти в сумі 18000 на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок, вказаний в п.1.6., та по 08 вересня 2014 р., з виплатою 20% річних (п.1.4. договору), можливістю поповнення вкладу (п. 1.7.) та виплати нарахованих процентів щомісячно ( п. 1.9.). Згідно п. 1.10. Вклад виплачується по закінченню строку розміщення Вкладу шляхом зарахування на поточний рахунок з використанням платіжної картки № 26204702283556. У зв'язку із закінченням терміну дії даного договору [PERSON] направила до Відповідача заяву у якій просила повернути мені суму вкладу та нараховані відсотки готівкою, тобто усю суму грошових коштів на поточному рахунку №26204702283556 готівкою, але це прохання також залишилось без уваги .(а.с 8) З 11 червня 2015 року ПАТ «Дельта Банк» почало виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився до 03 березня 2015 року включно та за договорами банківського рахунку (поточні та карткові рахунки). У зв'язку з цим, 11.06.2015р. Відповідачем було сформовано платіжне доручення ІД\\ФВ 18462771 на ім'я Позивача, а 18.06.2015р. через ПАТ «КБ «ПриватБанк» видано Позивачу 20 732.00 грн. Ця сума містила у собі суму вкладу 18000 грн. та залишок коштів, які були на поточному рахунку. Згідно ч. 1,2 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу «депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 2 Закону України Про банки і банківську діяльність, вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. За умовами пункту 1.3. Договору, строк залучення вкладу був по 08 вересня 2014 року. По закінченню строку дії договорів, позивач звернувся до банку із заявою про повернення банківського вкладу та сплати процентів, чим засвідчив свій намір припинити дію договорів. У зв'язку з цим банк був зобов'язаний повернути позивачу депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договорів - 08 вересня 2014 року. Проте ПАТ «Дельта Банк» повернув кошти позивачу лише 18 червня 2015 року, чим порушив свої грошові зобов'язання. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч.2 ст. 1060 ЦКУ , за договором банківського вкладу, незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Умова договору про відмову від права одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зв'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Таким чином, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк по день фактичного їх повернення вкладникові, а також 3 % річних та суму відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання. Вказана позиція ґрунтується на правовому висновку висловленому Верховним Судом України у постанові від 28 січня 2015 року.(а.с11-13) Постановою НБУ № 150 від 02.03.2015 року АТ «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних та рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 березня 2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації» уповноваженою особою фонду гарантування вкладів запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці до 02 червня 2015 року. Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийняла рішення № 71 від 08.04.2015 року про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 № 51 «Про зведення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк ». Згідно з даним рішенням тимчасова адміністрація в АТ «Дельта Банк» введена строком на шість місяців з 3 березня 2015 до 2 вересня 2015 включно. Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 15 листопада 2010 року щодо стягнення передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційних втрат та трьох процентів річних, нарахованих у період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) віл боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов'язання, у зв'язку з чим дія мораторію відповідно до ст. 85 Закону України «Про банки і банківську діяльність» на них не розповсюджується. У разі перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, але ненадання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, яка передбачена ч 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України (вказана позиція ґрунтується на правовому висновку ВСУ від 25.12.2013 року , №6-39цс13 від 29 травня 2013). Згідно зі ст. 16, 22, 321, 525/526, 530, 626, 629 ЦК України , договір є підставою для виникнення зобов'язання між сторонами; умовами договору визначено встановлення, зміну і припинення зобов'язань сторін; договір є обов'язковим для виконання сторонами; свої зобов'язання сторони повинні виконувати належним чином та у встановлений договором строк; сторони не мають права в односторонньому порядку відмовитись від зобовязання або змінити його умови; особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права , має право на їх відшкодування; способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків; право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Загальна сума інфляційних втрат = ( Сума боргу * Індекс інфляції) - Сума боргу = 18 000 * 1,556) - 18 000 = 28 008 - 18 000 - 10 008 грн. Розрахунок процентів по строковому банківському вкладу, із розрахунку ставки 20 процентів річних, зазначеного в п. 1.4 Договору по день фактичного їх повернення проценти : 18 000 * 20% / 365 * 283 дні = 2 791,23 грн., не спростований відповідачем. Вказані розрахунок відповідає умовам договору і відповідачем заперечень щодо наданого розрахунку не надано. З огляду на зазначене, з банку на користь позивача необхідно стягнути проценти по банківському вкладу за прострочений строк до дня фактичного повернення коштів вкладнику, а також 3% річних та суму відповідно до індексу інфляції за несвоєчасне виконання грошового обовязку на підставі ч. 5 ст.1061, ч. 2 ст. 625 ЦК України. На дані правовідносини поширюється норми\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~та\~\~відповідно до ст. ст.\~10,\~21,\~22,\~23 Закону України «Про захист прав споживачів»\~і позивач мав право звернутися із цим позовом до відповідача і при цьому, відповідно до п. 17 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнений від сплати судового збору. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню судовий збір в повному обсязі\~\~в розмірі 243,60 грн. в дохід держави.

Outcome: approved