Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

28.03.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 17333,2 грн. та судового збору. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначила, що 29.12.2006 року, 15.10.2006 року, 19.02.2007 року уклала з відповідачем договори позики. На підтвердження отримання коштів відповідачем було складено розписки. Позивачем було передано відповідачу кошти у розмірі 1700 доларів США з кінцевим строком повернення коштів 07.01.2014 року Відповідач не повернув у встановлений строк позику, у зв'язку з чим [PERSON] звернулась до суду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений через засоби масової інформації. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. 29.12.2006 року, 15.10.2006 року, 19.02.2007 року позивач уклав з відповідачем договори позики, на підтвердження отримання коштів відповідачем було складено розписки (а.с. 4-6). Судом встановлено, що позивачем було передано відповідачу кошти на загальну суму 1700 доларів США, яка згідно курсу Національного банку України станом на 25.03.2014 року дорівнює 17333,20 грн. У відповідності до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Так, у відповідності до зазначеної статті, позивачем були надіслані на ім'я відповідача вимоги про повернення позики з кінцевим строком повернення коштів 07.01.2014 року, проте позика не була повернута (а.с. 7-10). Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову та вважає, що слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] за договорами позики від 15 жовтня 2006р., 29 грудня 2006р. і 19 лютого 2007р. суму основного боргу у розмірі 17333,2 (сімнадцять тисяч триста тридцять три гривні 20 копійок) гривні і витрати по судовому збору у розмірі 243,6 (двісті сорок три гривні 60 копійок) гривен.

Outcome: approved