Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

27 квітня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення юридичних фактів визнання батьківства та належності правовстановлюючого документа. Свої вимоги заявниця мотивує тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після смерті останнього відкрилася спадщина на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно - пайового товариства закритого типу «Іскра» розміром 6,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, право на яку посвідчене сертифікатом серії [NUMBER]. За життя батько склав заповіт, яким все своє майно заповів своїй доньці, а її сестрі - [PERSON]. Остання до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини не зверталася та в управління і володіння спадковим майном не вступила. Заявниця вказує, що на день її народження батьки у шлюбі не перебували, у свідоцтві про її народження записано лише ім'я батька «[PERSON]». До дня смерті [PERSON] та її мати, [PERSON], проживали разом як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. За життя [PERSON] визнавав її за доньку, піклувався про неї. Після смерті останнього вона фактично прийняла спадщину, зберігала документи, розпорядилася особистими речами. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить встановити юридичний факт визнання [PERSON], який помер [INFO], свого батьківства відносно неї, а також, факт належності останньому сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 14 січня 1997 року Білопільською районною державною адміністрацією на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 09 січня 1997 року №9 на ім'я [PERSON], зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER], оскільки при видачі вказаного вище правовстановлюючого документа було допущено помилку в написанні прізвища власника. В судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилася, представник останньої за довіреністю [PERSON] заявлені вимоги підтримав. Заінтересована особа - [PERSON] у судове засідання не з'явилася без повідомлення причин. Про час, день і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а. с. 27). Представник заінтересованої особи - Іскрисківщинської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова надіслав листа, в якому просить розглянути справу у відсутність їх представника, заявлені вимоги підтримують (а. с. 24). Представник заінтересованої особи - Білопільської районної державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Сумській області в судове засідання не з'явився. Завідувач держнотконтори Ковальова Л. Б. надіслала заяву про розгляд справи без участі їх представника. При ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а. с. 23). Заслухавши представника заявниці [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. В силу п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з частиною першою статті 130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до роз'яснень, які містяться у пунктах 3, 7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. За змістом ч. 1, ч. 2 статті 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України, який діяв станом на день народження заявниці, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року, розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, згідно з частиною 2 статті 55 Кодексу про шлюб та сім'ю України запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала в шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд також розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце, час і народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено, що [INFO] в с. Соляники Білопільського району Сумської області народилася заявниця - [PERSON]. У свідоцтві про народження матір'ю останньої записана [PERSON], а в графі «батько» зазначене ім'я «[PERSON]» (а. с. 10-11). Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [INFO] в с. Соляники Білопільського району Сумської області помер [PERSON] (а. с. 6). Відповідно до інформації Іскрисківщинської сільської ради [PERSON] постійно і до дня смерті [INFO] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS], разом із співмешканкою - [PERSON], [INFO], донькою - [PERSON], [INFO] та онуками - [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, разом вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Спадкоємицею майна, яке залишилося після смерті [PERSON] є його донька - [PERSON]. Остання постійно протягом шести місяців з дня смерті батька зберігала його документи, доглядала за будинком та городом, розпорядилася особистим майном померлого. За життя [PERSON] визнавав [PERSON] своєю донькою, піклувався про неї (а. с. 9). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON], підтвердили, що [PERSON] до дня своєї смерті у [INFO] проживав однією сім'єю і вів спільне господарство із [PERSON] Останні є батьками [PERSON] З моменту народження дитини і до дня своєї смерті [PERSON] визнавав заявницю своєю донькою, піклувався про неї. На день смерті [PERSON] [PERSON] з дітьми проживала разом із ним та своєю матір'ю [PERSON], доглядала хворого батька, здійснила його поховання. Підстав сумніватись у показах вищевказаних свідків у суду немає, так як вони не суперечать один одному і підтверджуються дослідженими судом письмовими матеріалами справи в їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним факт того, що [PERSON], який помер [INFO], за життя визнавав своє батьківство відносно заявниці, [PERSON], [INFO]. Крім того судом встановлено, що сертифікатом серії [NUMBER], виданим 14 січня 1997 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 09 січня 1997 року №9, зареєстрованим 14 січня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за [NUMBER], посвідчено право [PERSON] на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно - пайового товариства закритого типу «Іскра», розміром 6,55 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) (а. с. 7). Згідно з інформацією Іскрисківщинської сільської ради померлий [INFO] [PERSON] був включений до списку членів СГ АПТ ЗТ «Іскра», які мали право на земельну частку пай. [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], який зазначений у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] є однією і тією ж особою - батьком [PERSON] (а. с. 29) Таким чином, у судовому засіданні та знайшов своє підтвердження факт допущення помилки при написанні прізвища власника у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Встановлення факту визнання [PERSON] батьківства та факту належності останньому правовстановлюючого документа заявниці необхідно для прийняття спадщини, яка відкрилася після його смерті. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про задоволення вимог [PERSON] та встановлення юридичного факту того, що [PERSON], який помер [INFO], за життя визнавав факт свого батьківства відносно неї, а також юридичний факт належності померлому [PERSON] сертифіката серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON]. На підставі викладеного

Outcome: approved