Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

28 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та ПП «Госпрозрахунковий центр науково-технічних послуг», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] міська рада та ДУ Волинський обласний лабораторний центр МОЗ про зобовязання усунення порушень. В позовній заяві покликається на ту обставину, що він проживає в [INFO]. Квартира належить до комунальної власності, даний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці, що належить міській громаді. На прибудинковій території знаходиться питний колодязь (свердловина), який за його власні кошти облаштовано більше 10-ти років тому для водопостачання квартири. Відповідач [PERSON], яка проживає у [INFO], восени 2017 року проклала каналізацію від своєї квартири до земельної ділянки, яка межує з будинком №26. Біля огорожі будинку, в якому мешкає позивач, на відстані близько 10 метрів від питного колодязя, відповідач облаштувала вигрібну яму, в яку зливаються каналізаційні стоки з її квартири. При будівництві каналізації на його неодноразові зауваження щодо наявності діючого питного колодязя поруч з вигрібною ямою відповідач не відреагувала, що спонукало його звертатися у [PERSON] міську раду, якою надано дозвіл на проведення даної каналізації та влаштування гідроізольованого вигребу, за розясненнями щодо виявленого порушення його законних прав та інтересів. На що йому надано письмові відповіді, зокрема лист від 03.10.2017 року та лист від 14.11.2017 року №9874-пр, в яких зазначено про виявлені порушення вимог п.3.25* ДБН 360-92 «Планування та забудова міських та сільських населених пунктів», згідно яких відстань гідроізольованого вигребу до питтєвих колодязів (свердловин) повинна становити не менше 20м. Як вбачається із цих письмових відповідей, зазначені норми не дотримано у проектній документації «Водопостачання будинків по вул.Шевченка№30,32 та по вул.Гайдамацькій,№4 в м.Володимирі-Волинському», яка виготовлена проектною організацією ПП «ГрЦ НТП». Крім того, звертає увагу на вимоги п.3.25а* ДБН 360-92 «Містобудування.Планування і забудова міських і сільських поселень», згідно яких вигрібні ями повинні бути виготовлені з конструкцій, які не допускають фільтрацію фекальних стоків у грунт. Вигрібна яма відповідача [PERSON] не відповідає цим вимогам,оскільки при її будівництві були встановлені лише стандартні бетонні круги. У наданих [PERSON] управлінням водо-каналізаційного господарства копіях матеріалів міститься відповідна схема зовнішнього водопроводу та водовідведення(каналізації), де обєкт №5 - запроектований вигріб обємом 5 куб.м. Також [PERSON] УВКГ надано схему(план) елементів конструкції гідроізольованого вигребу, які при облаштуванні вигрібної ями відповідачем не дотримано. Внаслідок порушень, допущених в проектно-кошторисній документації та діями відповідачки [PERSON] вода у свердловині, яка знаходиться на його подвірї, може бути забруднена стоками з вигрібної ями. З метою врегулювання спору він звертався до відповідачки [PERSON], до посадових осіб міської ради, однак вирішити його не далося можливим,тому змушений звернутися до суду з даним позовом. Просить зобовязати відповідачів ліквідувати вигрібну каналізаційну яму обємом 5 м куб., встановлену для водовідведення квартири [ADDRESS]. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 01 березня 2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі. 06 квітня 2018 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали та просять його задовольнити з підстав, викладених у тексті позовної заяви, в своїх поясненнях послались на обставини, викладені у позові. Відповідач [PERSON] та її представники [PERSON] та [PERSON] заперечили проти позову, вважають його безпідставним та просять відмовити у його задоволенні. Співвідповідач ПП «Госпрозрахунковий центр науково-технічних послуг» свого представника для участі у розгляді справи не направило, подало суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Третя особа на стороні відповідача - державна установа Волинський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоровя свого представника для участі у розгляді справи не направила, подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник третьої особи на стороні відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] не заперечила проти задоволення позову, оскільки вигрібна яма відповідача [PERSON] не відповідає вимогам ДБН. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Частина 1 та 2 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ч. 1 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Згідно з ст. 104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Частиною 5 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В порушення наведених норм закону позивач не надав жодних доказів, які б підтверджували наявність перешкод для користування ним своєю земельною ділянкою через вигрібну яму, облаштовану відповідачем, на сусідній земельній ділянці. Так судом встановлено, що позивач проживає в [INFO]. Дана квартира належить до комунальної власності, даний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці, що належить міській громаді. На прибудинковій території знаходиться питний колодязь (свердловина), який за його власні кошти облаштовано більше 10-ти років тому для водопостачання квартири. Дана обставина сторонами не заперечується. Відповідач [PERSON] проживає у [INFO], а земельна ділянка для обслуговування даного будинку, межує з будинком №26, у якому проживає позивач. Дана обставина також сторонами не оспорюється. Як зазначає позивач у своєму позові, біля огорожі будинку, в якому він мешкає, на відстані близько 10 метрів від питного колодязя, відповідач облаштувала вигрібну яму, в яку зливаються каналізаційні стоки з її квартири. При будівництві каналізації на його неодноразові зауваження щодо наявності діючого питного колодязя поруч з вигрібною ямою відповідач не відреагувала, що спонукало його звертатися у [PERSON] міську раду, якою надано дозвіл на проведення даної каналізації та влаштування гідроізольованого вигребу, за розясненнями щодо виявленого порушення його законних прав та інтересів. Вигрібна яма відповідача [PERSON] не відповідає цим вимогам,оскільки при її будівництві були встановлені лише стандартні бетонні круги. Внаслідок порушень, допущених в проектно-кошторисній документації та діями відповідачки [PERSON] вода у свердловині, яка знаходиться на його подвірї, може бути забруднена стоками з вигрібної ями. Позивач не надав доказів щодо свого права власності або права користування спірною земельною ділянку, а як зазначив у позовній заяві вона належить міській громаді, тобто до комунальної власності. Крім того, позивачем не надано жодних документів, які б підтверджували факт, час та місце розміщення водозабірної свердловини, глибини видобування підземних вод, паспорта на свердловину, тощо за вищевказаною адресою, належність влаштованої ним водозабірної споруди до свердловин чи колодязів, чи каптажів, а також не надано доказів введення в експлуатацію водозабірної споруди. У своєму позові [PERSON] вказує час встановлення ним водозабірної споруди на прибудинковій території по вулиці Тараса Шевченка, 26 м. Володимир-Волинський, а це, на його думку, більше 10 років. Відповідач та її представники заперечили проти такого твердження, вказують що свердловини на час надання технічних умов щодо підключення до міського водопроводу та каналізації, що були надані у 2008 році, не було. І на пропозицію сусідів щодо спільного підключення до міського водогону позивач надав відмову і вказував, що буде користуватися питною водою із міської водозабірної колонки, що розміщена по вулиці [PERSON], що розміщена біла магазину № 15. У лютому 2008 року відповідач звернулась до голови виконавчого комітету [PERSON] міської ради щодо підключення її квартири до водогону та каналізації. На це звернення [PERSON] санітарно- епідеміологічною станцією було проведено санітарно-епідеміологічне обстеження забудови земельної ділянки [ADDRESS] і надано висновок щодо можливості підключення водопроводу при отримані технічних умов на підключення до водогону управління водоканалізаційного господарства, а водовідведення можливе за умови спорудження гідроізольованого вигрібу, що стверджується копією листа від 18.03.2008 р. за підписом Головного санітарного лікаря Володимир-Волинського району. З метою підключення до водогону та спорудження гідроізольованого вигрібу, відповідач отримала Технічні умови №196 від 05 вересня 2008 року проектування підключення до житлового будинку №32 кв.2 по вулиці Тараса Шевченка до міської водопровідної мережі, що стверджується їх копією. На основі цих технічних даних було виготовлено проект водопостачання 2008-0-ЗВК, який передбачає також розміщення гідроізольованого вигрібу для скидання стічних вод ємністю 5 м.куб. по вул. Тараса Шевченка,26. Цей проект було погоджено з усіма зацікавленими сторонами, в тому числі управлінням водопровідно-каналізаційного господарства виконавчого комітету [PERSON] міської ради. На підставі даного проекту 2008-0-ЗВК 21.10.2008, відповідач звернулась до директора КП «Полігон» із заявою про видачу ордеру на проведення земляних робіт [ADDRESS] для влаштування водоканалізаційної мережі. 21.10.2008 було видано ордер №235 на проведення земляних робіт по вулицях [PERSON], будинок 30, будинок 32, Гайдамацька, будинок 4 для влаштування водоканалізаційної мережі, який погоджено виконавчим комітетом [PERSON] міської ради, розпорядника земель комунальної власності м. Володимир-Волинський, в особі першого заступника міського голови [PERSON], погоджено з УВКГ та Управлінням містобудування та архітектури виконавчого комітету [PERSON] міської ради, а також начальником управління житлово- комунального господарства і будівництва міськвиконкому. Дана обставина стверджується копіями вказаних документів. Суд вважає, що відповідачем [PERSON] було вчинено усі дії і отримано погодження на влаштування водопроводу та гідроізольованого вигрібу, що передбачено проектом. Під час виготовлення нею проекту влаштування водопроводу та вигрібної ями, а також проведення земляних робіт у жовтні 2008 року будь-яких даних про існування водозабірного обєкту на прибудинковій території за вищевказаною адресою не було. Показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] суд до уваги не бере, оскільки ці свідки не змогли навести відомості, що мають доказове значення при вирішенні даної справи. Покликання позивача на ту обставину, що вода у свердловині, яка знаходиться на його подвірї, може бути забруднена стоками з вигрібної ями, не підтверджена жодними доказами і, на думку суду, є його припущеннями. Покликання позивача на порушення ДБН при облаштуванні вигрібної ями відповідачем, не можуть бути підставою для задоволення позову з огляду на наступне. Основні норми щодо вигрібної ями встановлено Санітарними правилами утримання територій населених пунктів (далі санітарні норми), були затверджені головним санітарним лікарем СРСР 05.08.1988 N 4690-88, що діяли на дату будівництва вигрібної ями та втратили чиннність згідно з наказом Міністерства охорони здоров'я України 17 березня 2011 року N 145, яким затверджено Державні санітарні норми та правила утримання територій населених місць, а також нормами Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень ДБН 360-92**, затверджені наказом Держкоммістобудування від 17 квітня 1992 p. N 44 (далі ДБН 360-92**). Так, згідно санітарних норм пункту 2.3.1. в домоволодіннях, в яких немає центральної системи каналізації, дозволяється влаштовувати дворові вбиральні. Вони зобовязані мати вигріб (обовязково водонепроникний, тобто герметичний). Наземна частина вигрібної ями зобовязана бути облаштована кришкою і спеціальною решіткою, в якій відведено місце для твердих фракцій. Для того щоб вигрібну яму було зручно очищати, передня стінка дворової вбиральні повинна відкриватися або зніматися. Вигрібна яма може бути спільною для кількох дворових вбиралень. Згідно пункту 2.3.2. від житлових будівель, громадських і дитячих установ, дитячих і спортивних майданчиків дворові вбиральні зобовязані розміщуватися на відстані 20 м і більше (але не більше 100 м). Якщо ж приватне домоволодіння, то дозволяється скоротити відстань від вигрібних ям до житлових будинків та інших будівель (літніх кухонь) до 8-10 метрів. У разі виникнення між сусідами конфліктних ситуацій і вирішення спірних питань облаштування вигрібної ями, представники громадськості та комісії місцевих адміністративних Рад приймають рішення про те, де розміщувати дворові вбиральні. Розміщення вигрібної ями по вул.Тараса Шевченка, 26 було погоджено виконавчим комітетом [PERSON] міської ради і позивачем під час її будівництва не оскаржувалося. \~ Позивач\~стверджує,\~що при\~будівництві гідроізольованого\~вигрібу відповідачем\~не дотримано\~вимог п.3.25а*\~ДБН 360-92\~Містобудування.\~Планування і\~забудова міських\~і сільських\~поселень ДБН\~360-92**,\~затверджені наказом\~Держкоммістобудування від\~17\~квітня 1992\~p.\~N\~44.\~Проте такі\~твердження є\~лише припущеннями\~позивача і\~не відповідають\~дійсності.\~У відповіді\~позивачу,\~наданій у\~листі виконавчого\~комітету [PERSON]\~міської ради\~від 14.11.2017\~№9874-пр встановлено, що влаштування гідроізольованого вигрібу проведено згідно з проектною документацією. Суд вважає, що наявність чи відсутність порушень при будівництві гідроізольованого вигрібу може встановити лише відповідна експертиза, про призначення якої позивач не заявляв клопотання. Оскільки позивачем не доведено обставин, які ним викладені у позовній заяві в її обґрунтування, виходячи з предмета і меж заявлених позовних вимог, з огляду на те, що судом не встановлено наявності будь-яких перешкод з боку відповідача [PERSON] у здійсненні позивачем права користування та розпоряджання своїм майном та ПП «Госпрозрахунковий центр науково-технічних послуг» при проектуванні замовлення відповідача [PERSON], суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити повністю. Інші доводи позивача правового значення для вирішення даного спору не мають. Судові витрати, понесені сторонами, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд покладає на позивача. \~На підставі\~ст.ст.15,\~16,\~319,\~391\~ЦК України,\~ст.ст.103,104\~ЗК України,\~

Outcome: dismissed