Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-18 00:00:00

27 грудня 2019 року в суд надійшла позовна заява [PERSON] до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. В позовній заяві позивач зазначає, що з 18 липня 2009 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказує, що на протязі останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалось через різні погляди на життя та на сімейні проблеми, що в результаті призвело до припинення між сторонами шлюбних відносин. Позивач зазначає, що шлюб існує лиш формально, а тому подальше спільне життя та примирення стали неможливими. Окрім того, вказує, що сторони не досягли згоди щодо поділу спільно нажитого майна: автомобіля марки FORD FUSION із д.н.з. (UA) [NUMBER] . З огляду на зазначене, просить шлюб розірвати, поділити спільне майно подружжя, визначивши право власності на автомобіль за відповідачем та стягнувши на її користь ? вартості автомобіля, а також стягнути з відповідача судові витрати. До початку розгляду справи по суті від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог від 11.02.2020р. (а.с. 31). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте подала заяву від 18.02.2019р., згідно якої просить розгляд справи проводити без її участі; позовну вимогу про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі (а.с. 65). Відповідач [PERSON] та його представник Зімніцька О.О. в судове засідання не з`явилися, проте остання подала клопотання про розгляд справи у її відсутності та відсутності [PERSON] , оскільки останній перебуває за кордоном (а.с. 33-64). У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 18 липня 2009р. позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області за актовим записом № 37, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 18.07.2009р. Виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області (а.с. 4). [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23.12.2009р. Виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області (а.с. 6), який зареєстрований із позивачем за адресою [ADDRESS] (а.с. 12). 11 лютого 2020р. в суд надійшло клопотання позивача [PERSON] про зменшення розміру позовних вимог. Згідно вказаного клопотання [PERSON] повідомляє, що сторони дійшли згоди щодо поділу спільного майна, а тому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] та стягнути з відповідача на користь [PERSON] судовий збір, який був сплачений позивачем при поданні позовної заяви в частині позовної вимоги щодо розірвання шлюбу, а сплачений судовий збір в частині позовної вимоги щодо поділу майна - повернути позивачу (а.с. 31). Також на адресу суду надійшло клопотання від 12.02.2020р. адвоката Зімніцької О.О., яка діє в інтересах відповідача [PERSON] . Так, у клопотанні зазначено, що оскільки сторони досягли згоди щодо поділу спільного майна, то відповідач не заперечує проти заяви про зменшення позовних вимог. Окрім того, вказує, що клієнт не згідний на примирення, проти розірвання шлюбу не заперечує та в цій частині просить позов задоволити (а.с. 33-64). Як вбачається із договору про надання правової допомоги від 06.02.2020р., укладеного між [PERSON] та Зімніцькою О.О. , Виконавець має право вести справи Замовника у судових установах з усіма правами, наданими позивачу, відповідачу та третій особі, в тому числі правом повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання позову, зміни предмета позову, укладення мирової угоди (п. 4.1. договору). Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України зазначено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Таким чином, зважаючи на своєчасність подачі клопотання позивача від 11.02.2020р. про зменшення розміру позовних вимог, суд приходить до висновку, що таке підлягає задоволенню та розглядає справу виключно в межах позовної вимоги про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Шлюб відповідно до ст. 24 СК України це добровільна згода чоловіка та жінки, а судом встановлено, що сторони по справі не бажають перебувати у шлюбі. Судом також встановлено, що примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач вважає недоцільним подальше підтримання сімейних відносин та не бажає збереження шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин по справі, беручи до уваги визнання відповідачем позову, відсутність підстав для відмови у прийнятті такого визнання, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а відтак, шлюб між ними необхідно розірвати. Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 384, 20 грн., а також позивачу слід повернути судовий збір в розмірі 384, 20 грн. з державного бюджету. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми. Таким чином, враховуючи зменшення позовних вимог, беручи до уваги загальний розмір сплаченого судового збору (1536, 80 грн.) та розмір судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу (768, 40 грн.), на підставі ст. 7 Закону України «Про судовий збір» позивачу також слід повернути судовий збір в розмірі 768, 40 грн. з державного бюджету. На підставі ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112-115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved