Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

28.07.2020 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що 28.12.2018 року о 19:54 год. в м. Луцьк на вул. Карпенка-Карого, [PERSON] , керуючи автомобілем LDV Convoy, д.н.з. [NUMBER] , порушивши ПДР України, допустив зіткнення з належним їй автомобілем CHERRY Amulet A15, д.н.з. [NUMBER] (далі - ДТП). В результаті ДТП, її транспортний засіб було пошкоджено і вона змушена здійснити відновлювальний ремонт авто за власний рахунок, оскільки мала нагальну потребу у щоденному використанні автомобіля. Постановою Горохівського районного суду Волинської області від 04.03.2019 року [PERSON] було визнано винним у вищевказаній ДТП. Вказала, що загальна вартість відновлюваного ремонту автомобіля CHERRY Amulet склала 48146,97 грн. Разом з тим, транспортний засіб LDV Convoy, яким керував [PERSON] , був застрахований полісом цивільної відповідальності у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», а тому вона звернулася до даної страхової компанії із проханням виплатити страхове відшкодування. В зв`язку з цим, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» у якості страхового відшкодування перерахувала на її рахунок кошти в загальному розмірі 36311,18 грн., тим самим зменшивши фактично розмір страхової виплати по придбаних комплектуючих на коефіцієнт рівня зносу автомобіля. Так, сума компенсації, що була виплачена страховою компанією, менша за реальну вартість відновлюваного ремонту автомобіля, який через винні дії [PERSON] вона був змушений здійснити, становила загальну суму 11835,79 грн. (48146,97 грн. - 36311,18 грн.). Оскільки сума отриманого страхового відшкодування не покривала всіх понесених на ремонт транспортного засобу витрат, 09.10.2019 року вона звернулась до суду з цивільним позовом до [PERSON] про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок ДТП. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11.03.2020 року в цивільній справі №161/17040/19, її позов було задоволено в частині стягнення відшкодування моральної шкоди, а також часткового стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу та сплату судового збору, однак у стягненні з [PERSON] матеріальної шкоди (збитків) в розмірі 11835,79 грн. судом відмовлено. Зазначеним судовим рішенням в цивільній справі №161/17040/19, їй було відмовлено у стягненні збитків в розмірі 11835,79 грн. з винуватця ДТП в зв`язку з тим, що саме ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» не в повній мірі виплатило страхове відшкодування, оскільки розмір завданої шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика, тому немає підстав для стягнення з винуватця ДТП різниці між фактичним розміром завданої шкоди та сумою страхового відшкодування. Враховуючи викладене, просить суд стягнути із ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» 11835,79 грн. страхового відшкодування за матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП та судові витрати по справі. 29.09.2020 року від представника відповідача на поштову адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого він не визнає заявлені позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень щодо позову зазначив, що внаслідок ДТП ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», здійснило розрахунок розміру страхового відшкодування (вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу), узгодило його з позивачкою та на підставі страхового акта № ОЦ/004/006/19/0097 виплатило 33736,18 грн. страхового відшкодування. Надалі, після подання [PERSON] документів на підтвердження додатково понесених витрат на ремонтно-відновлювальні роботи транспортного засобу на загальну суму 2575,00 грн., ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на підставі страхового акта № ОЦ/004/006/19/0016 здійснило доплату страхового відшкодування у розмірі 2575,00 грн. Таким чином, ПрАТ «УПСК» здійснено виплату страхового відшкодування позивачці в порядку та на умовах, встановлених ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Разом з тим, різниця між страховим відшкодуванням та загальною сумою завданої позивачці шкоди виникла саме внаслідок законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Предметом спору в даній справі є сума в розмірі 10849,82 грн., що є різницею між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням. Фактично така різниця виникла у зв`язку з тим, що ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» визначило вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу. При цьому, позивачка не враховує обсягу відповідальності страховика за Полісом № АМ/6230631 від 03.08.2018 року та помилково посилається на обов`язок ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» відшкодувати шкоду в межах ліміту відповідальності, оскільки страхова сума (ліміт відповідальності страховика за страховим полісом) визначає лише максимальний розмір виплати страхового відшкодування, але при цьому не змінює порядку його визначення та не збільшує відповідальність Страховика. Враховуючи викладене, у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі (а.с. 46-52). В судовому засіданні позивач та її представник надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просили їх задовольнити. Представник відповідача та третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що у матеріалах справи містяться відповідні поштові повідомлення. Суд вважає, що неявка представника відповідача та третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті. Заслухавши пояснення позивача та іі представника дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 28.12.2018 року о 19:54 год., в м. Луцьку по вул. Карпенка-Карого, 5, [PERSON] , керуючи транспортним засобом LDV Convoy, д.н.з. [NUMBER] , в порушення вимог п. 10.1 ПДР України, при зміні напрямку руху, не переконався в безпечності маневру, внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем CHERRY Amulet A15, д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Постановою Горохівського районного суду Волинської області від 04.03.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340 грн. (а.с. 8-9). Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6230631 (далі - поліс страхування) цивільно-правова відповідальність транспортного засобу LDV Convoy, д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з лімітом за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 100 тис. грн. з франшизою в розмірі 0 грн. (а.с. 53). Судом також встановлено, що позивачці внаслідок ДТП фактично було завдано матеріальну шкоду в загальному розмірі 48146,97 грн. (а.с. 17-22), однак загальна сума компенсації, що була виплачена страховою компанією [PERSON] , становила 36311,18 грн. (а.с. 62, 72). Таким чином, предметом даного спору є різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, яка складає 11835,79 грн. (48146,97 грн. - 36311,18 грн.). При цьому, заперечуючи щодо заявлених позовних вимог ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» посилається на ту обставину, що при здійсненні страхового відшкодування було врахована вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу. Надаючи правову оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами даного провадження, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. За змістом ст. ст. 1187, 1188 ЦК України, в їх системному зв`язку, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, зокрема транспортним засобом, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Зокрема, відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV). Згідно ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом ст.ст. 9, 22-28, 35 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. При цьому в Законі № 1961-IV визначено порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до ст. 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика). Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Тобто з метою захисту інтересів потерпілого на страхувальника (зокрема, винуватця ДТП) покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Саме такий правовий висновок навів Верховний Суд України у своїй постанові від 04.07.2018 року у справі №755/18006/15-ц Так, судом достовірно встановлено, що розмір завданої шкоди не перевищує ліміт відповідальності страховика, відповідно до полісу страхування цивільно-правової відповідальності відповідача [PERSON] (винуватця ДТП), де ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 100000 грн., франшиза 0 грн., а тому у даному випадку є беззаперечні підстави для стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром завданої шкоди та сумою страхового відшкодування. Із наведеного слідує, що саме із ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» необхідно стягнути на користь [PERSON] різницю між фактичним розміром завданої їй шкоди неправомірними діями [PERSON] та страховим відшкодуванням в розмірі 11835,79 грн., що, з урахуванням проведеної страхової виплати, у своїй сукупності, не буде перевищувати ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну, відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6230631. Зазначене свідчить про безпідставність доводів ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» щодо перевищення обсягу відповідальності страховика за Полісом № АМ/6230631 від 03.08.2018 року. Так, суд не приймає до уваги доводи ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» щодо здійснення страхового відшкодування з урахуванням вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, оскільки, у даному випадку, завдана позивачці матеріальна шкода повинна бути відшкодована у повному обсязі. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - [PERSON] , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягають до задоволення у повному обсязі. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. За таких обставин, з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь позивачки слід також стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі ст.ст. 15, 16, 22, 979, 999, 1187, 1192, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved