Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

27.01.2017 р. позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 631,52 грн. незаконно отриманої допомоги по безробіттю. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] перебувала на обліку в Тернівському районному центрі зайнятості м. Кривого Рогу, як безробітна в період з 02.10.2015 р. по 11.02.2016 р. та отримувала допомогу по безробіттю. Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, з метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття Центром проведено звірку даних обміну з Пенсійним фондом України по [PERSON] та встановлено, що вона в період перебування на обліку в Центрі, як безробітна наддавала послуги ТОВ «Клінінг-сервіс», відповідно до договору цивільно-правового характеру № 26/-1-1-Св від 26.01.2016 р., за умовами якого отримувала дохід. Представник позивача, надав заяву про підтримку позову, про розгляд справи в його відсутність, та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка поштового відділення № 89 м. Кривого Рогу про закінчення терміну зберігання листа. Відповідно до абзаців 2, 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [PERSON] перебувала на обліку в Тернівському районному центрі зайнятості м. Кривого Рогу, як безробітна в період з 02.10.2015 р. по 11.02.2016 р. та отримувала допомогу по безробіттю. Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, з метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття Центром проведено звірку даних обміну з Пенсійним фондом України по [PERSON] та встановлено, що вона в період перебування на обліку в Центрі, як безробітна наддавала послуги ТОВ «Клінінг-сервіс», відповідно до договору цивільно-правового характеру № 26/-1-1-Св від 26.01.2016 р., за умовами якого отримувала дохід (а.с. 4, 5-6, 7, 8, , 9, 10). Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Згідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного. Відповідно Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, повязаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як субєкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно правовими угодами). Згідно до ч. ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 6.14 «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності надання допомоги по безробіттю» № 307, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, якщо під час одержання допомоги по безробіттю, безробітній своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Згідно до п. 6 «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним» № 60/62, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 7 «Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним» № 60/62, рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Відповідач [PERSON] була ознайомлена з правами та обовязками зареєстрованого безробітного, а також письмово попереджена про відповідальність за несвоєчасне подання або недостовірність поданих відомостей про обставини, що впливають на умови призначення допомоги по безробіттю, проте добровільно не повернула отримані кошти. Неповернення коштів до Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття порушує державні інтереси в сфері соціального захисту населення в частині професійного навчання, працевлаштування та соціальної підтримки тимчасово непрацюючих громадян і завдає шкоди державі. Після дослідження та оцінки доказів у справі, докази надані позивачем відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, судом вважаються належними та допустимими, згідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України і вони свідчать про обґрунтованість та законність позовної вимоги і є підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь держави за розгляд цивільної справи підлягають відшкодуванню з відповідача судові витрати 1600 грн. судового збору, від сплати якого було звільнено позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved