Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

27 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що після смерті батьків стала власницею житлового будинку та надвірних будівель по пров. Шевченка, 31, в м. Камені-Каширському. 27 серпня 2015 року [PERSON] з невідомими людьми почав розбирати належний їй хлів мотивуючи це тим, що приватизував земельну ділянку під вказаною спорудою і має право знести її. Звернувшись до Камінь-Каширської міської ради з цього приводу їй було розяснено, що при встановленні меж земельної ділянки [PERSON] повідомив, що вказаний хлів належить йому, у звязку з чим земельна ділянка під цим хлівом була приватизована. Вважає такі дії [PERSON] та міської ради протиправними, а тому рішення винесене останньою, яким [PERSON] було затверджено технічну документацію щодо приватизації земельної ділянки та державний акт на право власності на земельну ділянку підлягають скасуванню. Крім цього, міська рада не вилучала у неї земельної ділянки під господарською спорудою і вона без перешкод інших осіб користувалася нею до 27 серпня 2015 року. Також зазначила, що з нею ніхто не погоджував межі земельної ділянки, хоча вона являється сусіднім землекористувачем. Враховуючи наведене, посилаючись на окремі норми законів, в ході розгляду справи двічі уточнивши позовні вимоги, просила скасувати рішення Камінь-Каширської міської ради №34/38 від 22 травня 2013 року про затвердження розробленої технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд [PERSON] площею 0,1000 га по вул. Шкільна, 31, в м. Камені-Каширському, № 48/17 від 03 вересня 2014 року про затвердження [PERSON] технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд розміром 0,1000 га, яка знаходиться в м. Камені-Каширському по вул. Шкільна, 31 та передання йому у власність цієї земельної ділянки, а також визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії СТА № 670743 від 09 квітня 2015 року видане на імя [PERSON] Представник [PERSON] [PERSON] подав до суду зустрічний позов про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, де зазначив, що батькам [PERSON] 30 червня 1948 року була виділена земельна ділянка під забудову житлового будинку по вул. Польова в м. Камені-Каширському. По господарських книгах м. Каменя-Каширського за 1950-1951 роки сімя [PERSON], в складі його дружини [PERSON], дочки [PERSON] та сина [PERSON], користувалася присадибною ділянкою загальною площею 0,25 га по вул. Польова, яка була перейменована на вулиці Шевченка, Маяковського (в даний час Шкільна). На вказаній земельній ділянці батьки [PERSON] побудували житловий будинок та хліва з дерева без фундаменту. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дружина, після смерті якої спадщину прийняв її син [PERSON] За життя [PERSON] дозволила [PERSON] тимчасово користуватися вищевказаним хлівом, чого не заперечував робити [PERSON] після смерті матері. Маючи намір побудувати господарські будівлі і споруди на своїй земельній ділянці [PERSON] вимагав у [PERSON] звільнити названий хлів та розібрати його, що остання проігнорувала. Вважає, що такими діями [PERSON] порушує майнові та процесуальні права [PERSON] як власника земельної ділянки. Просить усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом зобовязання [PERSON] знести хліва та прибрати відповідні матеріали із земельної ділянки, яка знаходиться по вул. Шкільна, 31, в м. Камені-Каширському і належить [PERSON] на правах особистої власності. При розгляді справи позивач-відповідач та її представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в первісному позові та пояснили, що [PERSON] неправомірно приватизував земельну ділянку на якій розташований деревяний хлів [PERSON], а тому рішення Камінь-Каширської міської ради про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд [PERSON] по вул. Шкільна, 31, в м. Камені-Каширському, а також свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане на імя [PERSON] винесені незаконно, у звязку з чим підлягають скасуванню. Даним хлівом користувалися ще батьки [PERSON] і вона в даний час там тримає свиней. Представник Камінь-Каширської міської ради первісний позов визнала та пояснила, що дійсно міською радою у звязку з недостовірною інформацією наданою [PERSON] було допущено помилку під час приватизації земельної ділянки по вул. Шкільна, 31, в м. Камені-Каширському, а тому оскаржувані [PERSON] рішення та свідоцтво про право власності на нерухоме майно підлягають скасуванню. [PERSON] та його представник первісний позов не визнали, зустрічну позовну заяву підтримали з підстав, які в ній зазначені та пояснили, що спірний деревяний хлів, яким користується [PERSON], належав батькам [PERSON], які в свій час дозволили користуватися ним батькам [PERSON], а згодом і їй самій, яка в цьому хліві тримала худобу. Оскільки названий хлів знаходиться на земельній ділянці [PERSON], яку він приватизував, вказана споруда підлягає знесенню. Просять в первісному позові відмовити, зустрічний задовольнити. Представник Камінь-Каширського районного виробничого відділу Державного підприємства «Центр ДЗК» пояснив, що при складанні технічної документації на спірну земельну ділянку [PERSON] повідомив, що хлів належить йому, оскільки це не капітальна будова, то дана споруда не нанесена на план-схеми. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - реєстраційна служба Камінь-Каширського районного управління юстиції подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Заслухавши пояснення позивача-відповідача, її представника, представника Камінь-Каширської міської ради, відповідача-позивача, його представника, представника Камінь-Каширського районного виробничого відділу Державного підприємства «Центр ДЗК», свідків, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що первісний позов підлягає до повного задоволення, а в зустрічному позові слід відмовити. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено, що рішенням Камінь-Каширської міської ради від 21 березня 2012 року №20/12 (а.с. 29-30) [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів та видачі державних актів на право приватної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1 га, розташованої по вул. Шкільна, 31, в м. Камені-Каширському. Рішенням вказаної ради № 28/8 від 03 грудня 2012 року (а.с. 31) погоджено розроблену науково-технічну документацію із землеустрою щодо складання та видачі державних актів на право власності на вказану земельну ділянку. Рішенням Камінь-Каширської міської ради від 03 вересня 2014 року № 48/14 (а.с. 32) затверджено, разом з іншими громадянами, [PERSON] технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж вищевказаної земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано йому у власність цю земельну ділянку. Згідно свідоцтва про право власності на вказану земельну ділянку серії СТА № 670743 від 09 квітня 2015 року (а.с. 71) власником даної ділянки є [PERSON] Як убачається із генерального плану (схеми) присадибної ділянки № 31 по вул. Шевченка в м. Камені-Каширському (а.с. 99) та схеми земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку за вказаною адресою на вказаній земельній ділянці знаходяться житловий будинок, а хлів [PERSON] знаходиться за межами спірної земельної ділянки, хоча у вказаних рішеннях зазначено, що дана земельна ділянка була виділена для обслуговування житлового будинку та надвірних будівель. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] показали, що хлівом, який знаходиться на земельній ділянці, яку приватизував [PERSON], користувалися спочатку батьки [PERSON], а потім вона сама. Там вони тримали худобу та свиней. Свідок [PERSON] показав, що дійсно на приватизованій земельній ділянці знаходиться хлів, яким користується [PERSON], а тому міська рада, надаючи дозвіл для приватизації земельної ділянки, не розібралася із даною спорудою, крім того, приватизовану земельну ділянку не ввійшов хлів, який належить [PERSON] Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 393 ч. 1 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Враховуючи, що спірні рішення Камінь-Каширської міської ради та свідоцтво про право власності порушують права позивача-відповідача, як користувача вищезгаданого хліва, рішення вказаної ради від 22 травня 2013 року № 34/38 та свідоцтво про право власності підлягають скасуванню, як і рішення цієї ради від 03 вересня 2014 року № 48/14 в частині, що стосується [PERSON], жителя [INFO]. Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. В силу ст. 158 ч. 2 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Оскільки свідоцтво про право власності на земельну ділянку по вул. Шевченка, 31, в м. Камені-Каширському, згідно якого власником цієї ділянки є [PERSON], скасовується, як і оскаржувані [PERSON] рішення, які стали підставою для видачі вказаного свідоцтва, підстав для задоволення зустрічного позову немає, так як правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності [PERSON] на земельну ділянку, у користуванні якої він просить суд усунути перешкоди, немає. Задовольняючи первісний позов, суд не вирішує питання про розподіл понесених позивачем-відповідачем судових витрат, оскільки остання таких вимог як в позовній заяві так і при розгляді справи не заявляла.

Outcome: approved