Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

29.07.2016 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 18.10.2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.09.2013 року шлюб було розірвано. Від спільного проживання вони мають сина [PERSON], [INFO], який постійно з 2013 року проживає з нею і перебуває на її утриманні, батько дитини в добровільному порядку не допомагає матеріально, вихованням дитини не займається, не цікавиться ним, не піклується про його здоров'я, загальний та психічний розвиток, ухиляється від сплати аліментів, заборгованість по сплаті яких станом на 01.05.2016 року становить 23292 грн. Вона одна займається вихованням сина, турбується про стан його здоров'я, всебічний, психічний та моральний розвиток, робить все від неї залежне, щоб створити сприятливі умови для повноцінного та гармонійного розвитку дитини. Позивач просить в судовому порядку позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні 06.09.2016 року позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, судові витрати просила залишити за нею та зазначила, що відповідач, як батько, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, не спілкується з сином, не турбується про його матеріальний та психологічний стан, повністю втратив інтерес до дитини, не відвідує його, не цікавиться його внутрішнім світом та не переймається його потребами. 21.09.2016 року позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов до суду не надав. Представник третьої особи, Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області, за довіреністю у справі Махаринський Григорій Володимирович в судовому засіданні 06.09.2016 року позов підтримав та зазначив, що позивач звернулась із заявою до Служби у справах дітей, яка була розглянута на комісії в присутності заявника, а відповідач, який був належним чином повідомлений про розгляд заяви, не з'явився. Оглянувши надані на комісію документи та заслухавши пояснення заявника комісією було прийнято рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно ст.224-226 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 18.10.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, 12.09.2013 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, яке набрало законної сили 22.09.2013 року, шлюб було розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджено матеріалами справи ( а.с.7-9). Малолітній [PERSON], [INFO], проживав за адресою: [ADDRESS], з 01.11.2015 року проживає за адресою: [ADDRESS], разом з мамою [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що підтверджено матеріалами справи ( а.с.5,12,13). Позивач [PERSON], [INFO], займається вихованням та матеріальним утриманням малолітнього сина [PERSON], [INFO], приймає участь у його вихованні та утриманні, турбується про стан його здоров'я, тобто належним чином виконує свої батьківські обов'язки, що підтверджено матеріалами справи ( а.с.12,13). Відповідач [PERSON],[INFO], за відомостями адресно - довідкового підрозділу по м. Києву та Київській області ( а.с. 17) зареєстрований за адресою: [ADDRESS], з 2013 року із сином [PERSON], [INFO], не спілкується в обсязі необхідному для його нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не піклується про фізичний і духовний його розвиток, що підтверджено матеріалами справи ( а.с. 13-14). Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.09.2013 року ( а.с. 10), з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 20.08.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. З довідки міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 26.04.2016 року за № 262 ( а.с.11) вбачається, що відповідач станом на 01.05.2016 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 23292,00 грн. З довідки Дошкільного навчального закладу ( ясла - садок) комбінованого типу № 3 «Веселка» від 21.04.2016 року ( а.с.12) вбачається, що малолітній [PERSON], [INFO], відвідував вказаний заклад з 13.10.2014 року до 01.11.2015 року, вихованням дитини займалась мати [PERSON]. Відповідно до висновку № 1845/1-7 від 01.06.2016 року ( а.с.13), виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини ( ст..151 СК України). Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], свідомо самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків в повній мірі щодо сина [PERSON], [INFO], протягом тривалого періоду його життя не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не турбується про харчування, медичний догляд, лікування, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти та здібностей. Також, судом встановлено, що вихованням, навчанням, підготовкою до самостійного життя малолітнього [PERSON], [INFO], займається його мати, позивач у справі, яка забезпечує сина харчуванням, лікуванням, виявляє інтерес до внутрішнього світу дитини, створює умови для отримання ним освіти, піклується про фізичний та духовний розвиток. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 11 ЦПК України). Ст. 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідач не надав до суду заперечень проти позову з належними, допустимими та переконливими доказами в їх підтвердження та спростування обставин зазначених позивачем. Отже, суд, даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним у справі доказам в їх сукупності, враховуючи рішення № 1845/1-7 від 01.06.2016 року виконавчого комітету Білоцерківської міської ради Київської області, думку представника Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області, приходить до висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову судовий збір в розмірі 551,20 грн. (а.с.1), однак просить залишити судові витрати за нею.

Outcome: approved