Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

26 травня 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.10.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] був укладений Договір про надання відновлюваної кредитної лінії № 07.1/250-7, згідно з яким позивач надав боржнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти окремими частинами в межах максимального ліміту в сумі 285\~000,00 грн. зі сплатою 15,00% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 01 жовтня 2022 року, на умовах, визначених договором кредиту. У забезпечення виконання зобовязань боржника за договором кредиту було укладено договір поруки з [PERSON], яка згідно п.1.1 договору поруки зобовязалась відповідати перед позивачем в тому ж обсязі, що і боржник, зокрема, за повернення основної суми заборгованості, відсотків за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, обумовлених договором кредиту. Боржник в порушення умов договору кредиту, припинив повертати основну суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом. Відповідно до п.4.2 договору кредиту у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених у п.п. 1.1, 2.6.3, 3.2.3, 4.4., 5.4 цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. Станом на 29.04.2015 року сума заборгованості по договору кредиту складає 295\~039,75 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 198\~357,71 грн., з яких: - строкова заборгованість за кредитом 142530,00 грн.; - прострочена заборгованість за кредитом 55\~827,71 грн.; - заборгованість за простроченими відсотками 62\~392,11 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення кредиту 15\~134,40 грн.; - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам 19\~155,54 грн. З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 295\~039,75 грн., сплачений судовий збір. Позивач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, надав суду заяву, у якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу без участі представника, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 квітня 2017 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 02.10.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та [PERSON] був укладений Договір про надання відновлюваної кредитної лінії № 07.1/250-7, згідно з яким позивач надав боржнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти окремими частинами в межах максимального ліміту в сумі 285\~000,00 грн. зі сплатою 15,00% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 01 жовтня 2022 року, на умовах, визначених договором кредиту (а.с. 10-13). Відповідно до п.4.2 договору кредиту у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених у п.п. 1.1, 2.6.3, 3.2.3, 4.4., 5.4 цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє у період прострочення. У забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за договором кредиту № 07.1/250-7, позивачем 02.10.2007 року було укладено договір поруки з [PERSON], яка згідно п.1.1 договору поруки зобовязалась солідарно відповідати за виконання позичальником умов щодо сплати кредиту, відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту. [PERSON] в порушення умов договору кредиту, припинив повертати основну суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Частиною 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч.2 ст. 1054, ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст.ст. 549, 611 ЦК України, одним із наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки (штрафу, пені). Як вбачається з матеріалів справи, позичальник [PERSON] не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом. У звязку з чим станом на 29.04.2015 року сума заборгованості по договору кредиту складає 295\~039,75 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 198\~357,71 грн., з яких: - строкова заборгованість за кредитом 142530,00 грн.; - прострочена заборгованість за кредитом 55\~827,71 грн.; - заборгованість за простроченими відсотками 62\~392,11 грн.; - пеня за несвоєчасне повернення кредиту 15\~134,40 грн.; - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам 19\~155,54 грн. Розмір боргу [PERSON] перед позивачем підтверджується розрахунком заборгованості за договором № 07.1/250-7 від 02.10.2007 року (а.с. 8-9). Відповідачем [PERSON] не надано будь-яких заперечень або спростувань щодо розрахунку заборгованості, наданого позивачем, тому у суду відсутні підстави не приймати вказаний розрахунок. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved