overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

27 вересня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця до його повноліття, починаючи з дня предявлення позовної заяви до суду. Позивач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 2010 року (а/с 9). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а/с 10). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. \~Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи вимоги закону та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

27 вересня 2016 року рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У рішенні від 27 вересня 2016 року судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] є інвалідом ІІ групи, який отримав каліцтво, повязане з виконанням військового обовязку під час військової служби, який відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Пунктом 4 частини 1 статті 220 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, судові витрати слід віднести за рахунок відповідача [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

27 вересня 2016р. позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що з 03 липня 2004р. перебуває у шлюбі з відповідача, від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Спільне життя з відповідачем не склалося спільні проживання було припинено, відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, самостійно утримувати дитину немає можливості. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їхньої доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітної плати та інших доходів щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімум доходів громадян. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Вислухавши думку сторін, дослідивши письмові докази, що в матеріалах справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 липня 2004р. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с.3). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання доньки, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін, у зв'язку з чим вважає, що заявлена позивачем сума аліментів у розмірі 1/4 частини усіх заробітків (доходів) щомісячно співмірна із матеріальним становищем сторін, а тому підлягає стягненню щомісячно, що відповідатиме дійсним обставинам справи. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред'явлені позову була звільнена від сплати судового збору, на підставі вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551грн. 20коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

27 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем - [PERSON], з яким зареєстрували шлюб 16 грудня 1995 року, мотивуючи тим, що з відповідачем не знаходять спільної мови з більшості питань стосовно ведення сімейного бюджету та відношеннях один до одного, на підставі чого часто виникали сварки. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій просила свої позовні вимоги задовольнити, справу розглядати без її участі та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, проте надав до канцелярії суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON], просив розгляд справи проводити за його відсутності. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 грудня 1995 року. Від вказаного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Зі змісту позовної заяви видно, що сторони проживають окремо з жовтня 2015 року. Примирення між собою сторони категорично заперечують. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження вказаної сім'ї неможливе, так як залишення позивача та відповідача у шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

27 вересня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дітей сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

27 вересня 2017 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. на кожну дитину, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач тривалий час ніяких коштів на утримання дітей не надає. В судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про зміну позовних вимог, просив стягувати з відповідача аліменти у розмірі 450 грн. на кожну дитину. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, згідний сплачувати аліменти в розмірі визначеному позивачем. З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7), але добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей, інших утриманців не має. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст.180, 181 п.3, 182, 184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема в твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дітей, чим порушує їх права, то з метою захисту майнових прав неповнолітніх дітей, з нього необхідно щомісячно стягувати аліменти на користь позивача в твердій грошовій сумі, яку суд визначає з урахуванням майнового стану відповідача, який не працює, відсутності у нього інших утриманців, а також виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості, що не суперечитиме інтересам неповнолітніх дітей, в розмірі 450 грн. на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

27 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона з відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08 червня 2012 року, від даного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою. Відповідач, [PERSON], добровільно матеріальної допомоги не надає. За таких підстав позивачка звернулася з даним позовом до суду. [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дитини у в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітків (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву заяву, в якій розгляд справи просила провести у її відсутність. Позовні вимоги уточнила та просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину: [PERSON], 30.08.2012 р.н (свідоцтво про народження, а.с.2), який проживає разом з позивачкою. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, визнання цього позову ним не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON]. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

27 вересня 2017року [PERSON] звернулася до суду з позовом доСакали В.М. про розірвання шлюбу, зареєстрованого виконавчим комітетом Петриковецької сільської ради Волочиського району Хмельницької області 20 жовтня 2000року, актовий запис № 6, посилаючись на те, що їхня сім'я не може бути збережена з вини відповідача, який зловживає спиртними напоями, зневажливо відноситься до неї. В силу зазначених причин між ними виникали сварки та непорозуміння, втрачені почуття любові та взаємоповаги. На даний момент вони з відповідачем спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу є одна неповнолітня дитина. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляду справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти надання строку для примирення заперечує, просить суд провести заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Тому, за згодою позивачки, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого є одна неповнолітня дитина: син [PERSON], [INFO]Сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження, довідкою про склад сім'ї і ніким не оспорюються. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась, їх подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

27 вересня 2017 року до суду надійшло клопотання арбітражного керуючого, ліквідатора Полонського ПВКГ [PERSON] про поворот виконання вказаного судового рішення по цивільній справі № 681/553/16-ц за позовом [PERSON] до ПВКГ про поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди. В обґрунтування клопотання вказував, що рішенням суду першої інстанції частково задоволено зазначений позов та допущено негайне виконання рішення в частині поновлення [PERSON] на роботі, а також виплати для нього середнього заробітку за один місяць (21 робочий день) в сумі 2677 грн. 92 коп., котрі ПВКГ виплатило для нього в серпні 2016 року. Однак, в подальшому 23 серпня 2017 року апеляційним судом Хмельницької області судове рішення скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] відмовлено, а відтак, для підприємства слід повернути грошові кошти, котрі були виплачені для позивача. В судове засідання представник Полонського ПВКГ не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать дані рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. [PERSON] при розгляд справи заперечив проти задоволення клопотання Полонського ПВКГ. Заслухавши пояснення позивача по справі, дослідивши письмові матеріали, суд зазначає про таке. Встановлено, що згідно рішення Полонського районного суду від 29 липня 2016 року по цивільній справі № 681/553/16-ц частково задоволено позов [PERSON] та поновлено його на роботі в Полонське ПВКГ, стягнуто на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу і моральну шкоду в загальній сумі 13859 грн. 36 коп. Допущено негайне виконання в частині поновлення позивача на роботі, а також виплати для нього середнього заробітку за один місяць (21 робочий день) в сумі 2677 грн. 92 коп. Дане рішення згідно ухвали апеляційного суду Хмельницької області від 23 серпня 2017 року скасована та ухвалено нове рішення, за яким у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Як вбачається зі змісту заяви про поворот виконання судового рішення та це не заперечується [PERSON], для нього Полонське ПВКГ виплатило присуджені кошти в розмірі 2677 грн. 92 коп. Відповідно до ч.2 ст.382 ЦПК України у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача. Приймаючи до уваги, що рішення Полонського районного суду по зазначеному вище трудовому спору, на підставі якого ПВКГ виплатило для позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, скасовано через необґрунтованість висновків суду та невідповідність нормам законодавства, а тому в даному випадку поворот виконання не допускається.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

27 вересня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, АНД р-н, вул. Універсальна, 21. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 27.09.2017р. о 07 год. 00 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 27.09.2017р. о 07 год. 00 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ „ОЦЕМД та МК ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий на місці не утримується. В бесіду вступає охоче. На запитання відповідає не завжди в плані заданого. Мова прискорена за темпом, за типом монологу. Орієнтування всіх видів збережене. Мислення паралогічне, непослідовне. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма безперервний тип перебігу, галюцинаторно-маячний синдром, поточний процес. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved