Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

27.09.2019 року Директор Департаменту праці та соціального населення Миколаївської міської ради (далі Департамент) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , якою просив стягнути з відповідача незаконно нею отриману допомогу малозабезпеченим сім`ям в сумі 4701,89 грн. та судовий збір. Свої вимоги мотивував тим, що відповідач перебувала на обліку в управлінні соціальних виплат і компенсацій Заводського району департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. На підставі заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги та декларації про доходи та витрати осіб від 31.01.2018 року [PERSON] було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям з 01.01.2018 року по 30.06.2018 року в розмірі 4701,89 грн. щомісяця. Проте, відповідно до листа Центрального районного центру зайнятості від 10.04.2018 року, чоловіку позивача [PERSON] , було припинено реєстрацію в центрі зайнятості 07.03.2018 року, в зв`язку з вищевикладеним відповідачу були надмірно виплачені кошти грошової допомоги малозабезпеченим сім`ям в сумі 4701,89 грн. Останню повідомлено про обов`язок повернути переплачені кошти, натомість кошти не повернуто. Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з наведеним вище позовом. Представник позивача в призначене судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, якою просила проводити розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в призначене судове засідання не з`явилась, про час та дату судового засідання повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до п. 2 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою КМУ від 24.02.2003 р. №250, державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають середньомісячний сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї. Відповідно до п. 14 вищезазначеного Порядку, розмір соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, але не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, що затверджується мінсоцполітики, Мінекономрозвитку, Мінфіном, Держстатом, МОНмолодьспортном. Згідно з п. 10 вищезазначеного Порядку, соціальна допомога не призначається у разі, коли працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, не вчаться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги (крім осіб, які в установленому порядку визнані безробітними та за інформацією центрів зайнятості не порушують законодавство про зайнятість щодо сприяння своєму працевлаштуванню; осіб, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку; осіб, які доглядають за інвалідами І групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, за інвалідами II групи внаслідок психічного розладу, а також за особами, які досягай 80-річного віку; фізичних осіб, які надають соціальні послуги). Крім того, судом встановлено, що [PERSON] перебувала на обліку в управлінні соціальних виплат і компенсацій Заводського району департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. На підставі заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги №335 від 31.01.2018 року, декларації про доходи та майновий стан від 31.01.2018 року та наданої довідки Заводського районного центру зайнятості м. Миколаєва від 24.01.2018 року про перебування [PERSON] на обліку як безробітний, [PERSON] було призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям на період з 01.04.2018 року по 30.04.2018 року в сумі 4701,89 грн. Виходячи зі змісту листа Центрального районного центру зайнятості від 10.04.2018 року за вих. №1095/09.02.-16 чоловіку позивача [PERSON] було припинено реєстрацію в центрі зайнятості з 07.03.2018 року. У зв`язку з вищезазначеним, позивачу було надмірно виплачено грошову допомога малозабезпеченим сім`ям в сумі 4701,89 грн. Між тим, як вбачається з матеріалів справи, відповідач була належним чином повідомлена про утворення переплати державних коштів, про що свідчить лист повідомлення від 12.04.2018 року. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, та стягненню з [PERSON] на користь Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в сумі 4701,89 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судові витрати по справі слід стягнути з відповідача в дохід держави в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved