Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

28.01.2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON], [INFO], РНОКПП [NUMBER], жителя [INFO] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги [PERSON] підтримав повністю, з підстав викладених в позовній заяві і просив їх задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечує щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей, однак у меншому розмірі, а саме по 1100 грн. на кожну дитину щомісячно. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає до частковго задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 08.10.2011 року виконавчому комітеті Волосівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8 (а.с.7). Зясовано також, що від шлюбу у позивача з відповідачем народилися син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с.5, 6). Із акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, складеного депутатом Переріслянської сільської ради ОТГ Надвірнянського району Івано-Франківської області, який долучений до матеріалів справи, вбачається, що позивач [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми проживає в житловому будинку своїх батьків в с.Волосів, вул.50-річчя УПА, 59, Надвірнянського району Івано-Франківської області. Неповнолітні діти знаходяться на її утриманні та вихованні. Вона не працює, підсобного господарства не веде, підприємницькою діяльністю не займається, а тому сама не взмозі в повному обсязі забезпечувати всім необхідним неповнолітніх дітей, у звязку з чим зазнає матеріальних труднощів. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає (а.с.8, 9). Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком\~до 6\~років з\~01\~січня 2019\~року становить\~1626гривень. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком\~від 6\~до 18\~років з\~01\~січня 2019\~року становить\~2027гривень. З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища позивача та платника аліментів, який є фізично здоровою особою, працює по тимчасових заробітках, не займається підприємницькою діяльністю, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення і розмір аліментів може бути визначений судом в твердій грошовій сумі в розмірі по 1350 грн. на кожну дитину, на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], щомісячно до досягнення ними повноліття. У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141\~ЦПК України - 768 грн. 40 коп судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved