Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

27.12.2016 року позивачі звернулися\~ до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до [PERSON] міської ради про визнання права власності на 1/4 частки квартири, яка розташована в м. Чернігові, вул. 1-гоТравня, 161-А, кв. 21, за [PERSON], [PERSON] в порядку спадкування. Позивачі у судове засідання не зявились, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника, поклався на думку суду. [PERSON] частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. [PERSON] частини першої\~статті 11 Цивільного процесуального кодексу України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1\~ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України\~суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. У судовому засіданні встановлено, що 15.04.2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЕЛ № 281796 (а.с.8). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/4 квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] свідоцтва про права власності від 23.12.1998 року квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в цілому дійсно належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах (а.с.9). Відповідно до норм ч. 1\~ст. 182 Цивільного кодексу України\~право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. [PERSON]\~ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрацію прав є обов'язковою. Відповідно до\~ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації. [PERSON] 10 п. 4.15., 4.18 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача Свідоцтв про право на спадщину на нерухоме майно, проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю. Як встановлено, позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спірної квартири, у зв'язку з відсутністю державної реєстрації майна. В частині 1\~ст.328 ЦК України\~вказано, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Частино 3 статті 384 ЦК України передбачено, що у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Як зазначено у пунктах 1, 3.1 [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» суду слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами, зокрема, копіями документів із спадкової справи. Відповідно до п. 8\~постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира. Відповідно до ч. 4\~ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до пункту другого частини першої\~ст. 3 Цивільного кодексу України\~визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених\~Конституцією України\~та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.1,\~ст. 321 Цивільного кодексу України) Відповідно до\~ст.328 Цивільного кодексу України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. [PERSON]\~статті 392 Цивільного кодексу України\~власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до\~ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог\~ст.60 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягаю задоволенню.

Outcome: approved