Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

28.05.2015 року відкрито провадження у справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що йому 02.09.2013 року заступником начальника СВ Охтирського МВ УМВС України в Сумській області [PERSON] було оголошено підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України зловживання службовим становищем, тобто умисне, в інтересах третіх осіб використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам. 03.09.2013 року відносно позивача було застосовано запобіжний захід у виді особистого зобовязання та покладено на нього на строк два місяці до 03.11.2013 року певні обовязки. Також 03.09.2013 року було накладено арешт на його майно орієнтовною вартістю в 724137 грн. 01.11.2013 року було продовжено строк особистого зобовязання та строк дії обовязків до 29.11.2013 року включно. 29.11.2013 року заступником начальника СВ Охтирського МВ УМВС України в Сумській області було складено та направлено на затвердження обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно [PERSON], внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 42012200120000011 від 28.11.2013 року, який ухвалою суду від 11.12.2013 року був повернутий прокурору в звязку з тим, що по одному кримінальному провадженню внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань до суду надійшло два обвинувальних акта, а саме відносно [PERSON] та відносно [PERSON] 30.12.2013 року старшим слідчим СВ Охтирського МВ УМВС України в Сумській області було складено та направлено на затвердження обвинувальний акт у зазначеному кримінальному провадженні. 25.06.2014 року вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області, який ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 02.10.2014 року залишений без змін, [PERSON] визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України та виправдано за відсутністю в його діях складу злочину. Фактично кримінальне переслідування [PERSON] тривало з 02.09.2013 року по 02.10.2014 року. У звязку з кримінальним переслідуванням позивач був вимушений укласти договір з адвокатом [PERSON], який надавав правову допомогу позивачу. За надання правової допомоги ним було сплачено адвокату гонорар на суму 28755 грн., яку просить стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з відповідного казначейського рахунку. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали з підстав, зазначених у позові, та просили задовольнити. Представник Прокуратури Сумської області в судовому засіданні проти позову заперечила в повному обсязі, зазначивши, що позивачем не надано належних доказів в підтвердження фактів надання правової допомоги, надана суду квитанція від 13.06.2014 року про сплату 4350 грн., здійснена банківським переведенням «за послуги адвоката», не є належним доказом, оскільки не містить посилань щодо реквізитів договору про надання правової допомоги. Просила відмовити в задоволенні позову. Представник Охтирського МВ УМВС України в Сумській області в судове засідання не зявився, надав письмові заперечення, в яких просив розглянути справу без участі представника відділу, зазначивши, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, оскільки позивачем не дотриманий порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконним діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, а саме останній не звертався з відповідною заявою до органу, який закрив кримінальну справу. Крім того, позивачем не зазначено якими саме протиправними, на його думку, діями йому завдано шкоду та які при цьому порушені права. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Представник Державної казначейської служби в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню згідно норм щодо відшкодування шкоди. Згідно повідомлення про підозру від 02.09.2013 року заступник начальника СВ Охтирського МВ УМВС України в Сумській області [PERSON], у кримінальному провадженні № 42012200120000011, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2013 року, 02.09.2013 року повідомив [PERSON] про підозру останнього у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 25.06.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 02.10.2014 року, [PERSON] в предявленому обвинуваченні визнано невинуватим та виправдано за відсутністю в його діях складу злочину. Відповідно до ч. 1 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює\~оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. За п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках постановлення виправдувального вироку суду. Відповідно до п. 4 ст. 3 зазначеного Закону громадянину відшкодовуються (повертаються) суми, сплачені громадянином у звязку з наданням йому юридичної допомоги. Згідно ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції. Відповідно до п. 11 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Міністерства фінансів України від 04.03.1996 року № 6/5/3/41, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 06.03.1996 року за №106/1131, для визначення розміру шкоди, переліченої в\~пп. 1,\~3, 4 ст. 3 Закону, громадянин протягом шести місяців після направлення йому повідомлення може звернутися при винесенні виправдувального вироку або закритті справи судом першої інстанції чи в касаційному або наглядному порядку - до суду, який розглядав справу по першій інстанції. Відповідно до п. 10 зазначеного Положення до сум, сплачених громадянином у звязку з наданням юридичної допомоги, відносяться суми, сплачені ним адвокатському обєднанню (адвокату) за участь адвоката у справі, написання касаційної і наглядної скарги, а також внесені ним в рахунок оплати витрат адвоката у звязку з поїздками у справі до касаційної та наглядної інстанції. 23.09.2013 року між [PERSON] та адвокатом [PERSON], який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1311 від 15.06.2005 року, був укладений договір про надання правової допомоги, згідно умов якого адвокат за дорученням та за рахунок клієнта здійснює необхідні юридичні дії, спрямовані на здійснення захисту клієнта, виконання в інтересах клієнта необхідних юридичних дій по його захисту як підозрюваного (обвинуваченого) по кримінальному провадженню № 42012200120000011 в ході досудового слідства, що здійснює Охтирський МВ УМВС України в Сумській області, по підозрі [PERSON] в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, та наступний захист клієнта від зазначеного обвинувачення в ході кримінального провадження в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції по зазначеному кримінальному провадженню. Розмір понесених витрат за надання правової допомоги, підтверджується\~\~рахунками за надану правову допомогу, які містять звіти про виконані роботи та додатки зі звітами про витрати, за період\~\~з 23.09.2013 року по 25.06.2014 року, а саме рахунком № 1 від 26.11.2013 року, рахунком № 1 від 31.01.2014 року, рахунком № 1 від 20.02.2014 року, рахунком № 1 від 03.04.2014 року, рахунком № 1 від 04.06.2014 року та рахунком № 1 від 25.04.2014 року, а також квитанцією до прибуткового касового ордера № 56 від 23.09.2013 року на суму 5000 грн., квитанцією до прибуткового касового ордера № 70 від 10.12.2013 року на суму 1200 грн., квитанцією до прибуткового касового ордера № 73 від 11.12.2013 року на суму 5000 грн., квитанцією до прибуткового касового ордера № 7 від 27.02.2014 року на суму 3278 грн., квитанцією до прибуткового касового ордера № 12 від 02.06.2014 року на суму 6211 грн., квитанцією до прибуткового касового ордера № 13 від 02.06.2014 року на суму 3716,86 грн. та квитанцією від 13.06.2014 року на суму 4350 грн., сплачену через ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», згідно яких позивачем було сплачено за надання правової допомоги за період з 23.09.2013 року по 25.06.2014 року 28755,86 грн. Таким чином, вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню в заявлених межах. На підставі викладеного,

Outcome: approved