Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

28.12.2020 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] , в якій вона просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22 грудня 2020 року і до повноліття дитини (а.с.1-5). Також позивач просила витребувати з місця роботи відповідача [PERSON] довідку про його доходи. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.10.2007 з відповідачем було зареєстровано шлюб, у якому народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що у них з відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Також сторони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Позивач зазначає, що з травня 2019 року проживають окремо, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим, припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство. На примирення позивач не згодна, і вважає, що необхідно розірвати шлюб. Малолітній син проживає разом з позивачем, за згодою сторін буде проживати разом із матір`ю. Крім того, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їх малолітнього сина [PERSON] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача з огляду на те, що він молодого віку, працездатний, має стабільний дохід, інших осіб на утриманні немає. Ухвалою судді від 04.01.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначеного судове засідання. Клопотання [PERSON] про витребування доказів задоволено та витребувано у відповідача довідку про доходи з місця його роботи (а.с. 29-30). У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Також позивач надала заяву про уточнення позовних вимог від 08.02.2021, в якій просила обраховувати початок строку сплати аліментів з дати ухвалення рішення, оскільки відповідач сплатив аліменти за грудень 2020 року та січень 2021 року (а.с.45). Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Не заперечує, щодо задоволення позову в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання його сина у розмірі, визначеному позивачем. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 20.10.2007 у виконкомі Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 65, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] , виданим 20 жовтня 2007 року (а.с.11). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 09.01.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.12). Встановлено, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, що повністю визнано сторонами. Сторонами визнано, що примирення між ними неможливо, у зв`язку з чим можливості збереження шлюбу не вбачається. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При цьому суд враховує, що згідно зі ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вирішуючи спір щодо стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, суд виходить з такого. Згідно з вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджують у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Водночас, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Та обставина, що спільний син сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідачем не оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є особою працездатного віку, має постійне місце роботи та його заробіток, згідно довідки про доходи від 03.02.2021 Департаменту патрульної поліції за період з серпня 2020 року по січень 2021 року становить 138255,11 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved