Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

27 січня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивований тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема, на земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер 0725582900:01:001:0221, з цільовим призначенням для будівництвата обслуговувавння житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельну ділянку, площею 0,3263 га, кадастровий номер 0725582900:01:001:0222, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в селі Миляновичі Турійського району Волинської області, та житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту на вказане майно не складала. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті останньої є позивач та відповідачі у справі, як діти спадкодавця. Відповідач [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері, відповідач [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини в користь позивача, відповідач [PERSON] спадщину не прийняла і не претендує на неї. Вказуючи, що вона у встановленому законом порядку подала заяву про прийняття спадщини після смерті матері, однак нотаріус їй відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та земельні ділянки на ім`я спадкодавця, просила визнати за нею право власності на 2/3 частки спадкового житлового будиноку із господарськими спорудами та 2/3 частки земельних ділянок в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 101), 3 березня 2021 року подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує з викладених у ньому підстав, просить задовольнити та розглядати справу без її участі (а.с. 51). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 104), відзив на позов не подавала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи в контексті частини восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України були належним чином повідомлені, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 102 ,103), про причини неявки суд не повідомляли, відзив на позов не подавали. Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 28 квітня 2021 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Згідно з частиною першою статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 5) і після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшли дві земельні ділянки: площею 0,25 га, кадастровий номер 0725582900:01:001:0221, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговувавння житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,3263 га, кадастровий номер 0725582900:01:001:0222, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в селі Миляновичі Турійського району Волинської області, та житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . Належність вищевказаних земельних ділянок спадкодавцеві [PERSON] підтверджується архівними копіями державних актів на право власності на земельні ділянки (а.с. 16, 17) та витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки ( а.с. 18, 20), а житлового будинку (особовий рахунок № [NUMBER] ) витягом з погосподарської книги № 1 по селу Миляновичі Луківської сільської ради Турійського району Волинської області (а.с.12). Право власності у встановленому законом порядку на зазначений житловий будинок не зареєстровано. До складу спадкового домоволодіння входять житловий будинок «А-1», загальною площею 64,9 кв. м, житловою площею 36,8 кв. м, сарай «Б-1», вбиральня «В», огорожа «№1» (а.с. 15). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 Цивільного кодексу України). Частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу Ураїни передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. За змістом частини першої статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Встановлено, що сторонни є дітьми спадкодавця [PERSON] , що підтверджується\~відповідними свідоцтвами\~про народження, укладення шлюбу та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с. 10, 11, 79, 80). Позивач постійно проживала з матір`ю на день її смерті, [INFO] подала приватному нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті останньої (а.с. 9, 69). Відповідач [PERSON] 13 червня 2019 року подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] на користь позивача [PERSON] (а.с. 69 на звороті). Відповідач [PERSON] проживала із спадкодавцем на день її смерті та 19 червня 2019 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] (а.с. 66, 81). Відповідач [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса не зверталася. За життя [PERSON] заповіту на нерухоме майно, що є предметом цього спору, не складала, свідоцтво про право на спадщину на спадковий будинок та земельні ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер 0725582900:01:001:0221, площею 0,3263 га, кадастровий номер 0725582900:01:001:0222, після її смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів. З матеріалів справи видно, що два заповіти спадкодавцем [PERSON] складені на ім`я [PERSON] , [PERSON] стосуються іншого нерухомого майна, яке не є предметом цього спору (а.с. 66 на звороті, 67 на звороті). Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, відсутні. З огляду на вказане, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , як дочки спадкодавця, є єдиними спадкоємцями першої черги за законом, які в контексті положень статей 1268, 1270 Цивільного кодексу України у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті матері [PERSON] . Відповідно до частини першої статті 1267 Цивільного кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Частиною другою статті 1274 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до зазначених положень матеріального права, виходячи із рівності часток спадкоємців за законом, та враховуючи, що в цій справі є чотири спадкоємці за законом першої черги, відповідач [PERSON] не прийняла спадщину, відповідач [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача [PERSON] , то останній належить 2/3 частки у спадковому майні. Постановою приватного нотаріуса від 16 грудня 2020 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно, які підтверджують його державну реєстрацію права власності та належність спадкодавцю [PERSON] (а.с. 14). Наведені обставини справи об`єктивно підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкової справи № 9/2019 до майна померлої [PERSON] (а.с. 54-85). За таких обставин справи, які підтверджуються належними і допустимими доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на спадкування за законом після смерті матері [PERSON] та правових підстав для визнання за нею права власності на 2/3 частки спадкового нерухомого майна, яке не охоплено заповітами спадкодавця. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вказане, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1765 грн 60 коп. по 588 грн 53 коп. з кожного. На підставі викладеного, статей 1216, 1217, 1261, 1267, 1268, 1269, 1270, 1274 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved