Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-20 00:00:00

28\~листопада 2019\~року,\~згідно відбитку\~штемпеля на\~конверті, ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 16262,95 грн, а також понесені судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що 02 грудня 2011 року між відповідачем та ПАТ «Актабанк» було укладено кредитний договір № 0860560001/T/972114. 23.03.2018 року між ПАТ «Актабанк» та позивачем укладено Договір № 2 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого, позивач набув право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором в сумі 16262,95 грн, з яких: 3338 грн заборгованість за основним боргом; 7124 грн заборгованість за процентами; 0,00 грн заборгованість за комісією; 5800,95 грн штрафи, пені. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 23.03.2018 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. За умовами договору термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та/або штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 10 (десять) років. Згідно відзиву на позов від 31 січня 2020 року відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі у зв`язку зі спливом строків позовної давності. Посилання представника позивача на п. 5.3. Кредитного договору, в якому зазначено, що термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та/або штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 10 (десять) років, позивач вважає незаконними, оскільки договір та графік сплати кредиту деталізують обов`язок боржника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, тобто незалежно від визначення у договорі строку кредитування, право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу, а з огляду на останній внесок коштів 23 грудня 2013 року перебіг строку позовної давності починається з вказаної дати. 17 лютого 2020 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, яка не містить електронного цифрового підпису, що є порушенням ч.2 ст. 100 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, повно та всебічно встановивши всі обставини, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 02 грудня 2011 року між публічним акціонерним товариством «Актабанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0860560001/T/972114, відповідно до якого банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності грошові кошти в формі разового кредиту в сумі 5000.00 грн з встановленням річної процентної ставки 37% з кінцевою датою погашення заборгованості до 01 грудня 2012 року (а.с.5-7). За приписами статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, у зв`язку з чим за період з 23.03.2018 року по 31.10.2019 року утворилась заборгованість у сумі 16262,95 грн, з яких: 3338 грн заборгованість за основним боргом; 7124 грн заборгованість за процентами; 0,00 грн заборгованість за комісією; 5800,95 грн штрафи, пені (а.с.18). Відповідно до Договору №2 про відступлення прав вимоги від 23 березня 2018 року та витягу з додатку №1, ПАТ «Актабанк» відступило, а позивач прийняв право вимоги, в тому числі й за кредитним договором № 0860560001/T/972114 від 02 грудня 2011 року (а.с.22-23,24). Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно п. 5.3. Кредитного договору № 0860560001/Т/972114 від 02.12.2011 року термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, пені та/або штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 10 (десять) років. Укладаючи кредитний договір № 0860560001/Т/972114 від 02.12.2011 року, сторони у п.5.3 домовилися про збільшення позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, пені та/або штрафів до 10 (десяти) років. Таким чином, підстав для застосування позовної давності, у даному випадку немає, доводи відповідача щодо пропущення позивачем строків позовної давності є хибними. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому їх слід задовольнити у повному обсязі. У відповідності до ч.ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved