Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

28.11.2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, укладений 29.07.2000 року. Посилається на те, сімейне життя не склалося, шлюбні стосунки фактично припинені з 2007 року, з цього часу подружжя фактично проживає окремо, що призвело до втрати почуттів любові та поваги один до одного. Подальше сумісне проживання та ведення спільного господарства не можливе. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю. Вказане і стало підставою звернення до суду з вказаним позовом. Після розірвання шлюбу прохала залишити їй прізвище «Недаєва». Позивач в судове засідання не зявилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду. Адвокат позивача [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений судом рекомендованим листом з повідомленням про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов та жодних клопотань до суду не подавав. Від відповідача повернувся конверт із додатками за закінченням терміну зберігання. За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з оригіналом Свідоцтва про шлюб, що наявне в матеріалах справи, 29.07.2000 року [PERSON], 01.11.1973 р.н, та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради, актовий запис № 645. Подружжя має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого наявна в матеріалах справи. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені у 2007 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливе, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved