Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

29.04.2014 р. прокурор м. Іллічівська звернувся до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом (т, 1 а.с. 2-6), який був уточнений (т. 1 а.с. 82-83, 84). В судовому засіданні представник прокуратури та ПАТ «Державний ощадний банк України» підтримали уточнені позовні вимоги у повному обсягу та просять стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь зазначеного банка суму заборгованості за договором про іпотечний кредит №1988-н від 01.10.2007 р. у розмірі 1447546 грн. 90 коп. Свої вимоги сторона позивача обґрунтовує тим, що 01.10.2007 р. між ПАТ «Державний ощадний банк України» і [PERSON] було укладено договір за №1988-н про іпотечний кредит, відповідно до якого банк надав [PERSON] грошові кошти (кредит) у розмірі 850000 грн. зі строком користування (повернення) до 01.10.2027 р. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] укладено договір іпотеки, відповідно до якого [PERSON] надав в іпотеку квартиру [ADDRESS], та договори поруки, відповідно до яких [PERSON], [PERSON] зобов'язались перед банком відповідати за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором солідарно і в повному обсязі. Однак відповідачі належним чином свої обов'язки не виконують, в зв'язку з чим виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка станом на 04.03.2014 р. складає 1447546,90 грн. Належним чином сповіщені про розгляд справи відповідачі неодноразово до судового засідання не з'явились. Відповідачі [PERSON], [PERSON] не повідомили причини неявки та не надали пояснень (заперечень) на позов. Відповідач [PERSON] надав клопотання про розгляд справи у його відсутності та письмові заперечення (т. 1 а.с. 135, 136, 138) та зустрічний позов (т. 1 а.с. 139-140 об.), в якому просить визнати недійсними п.п. 4.2.3, 4.3.8 договору про іпотечний кредит №1988-н від 01.10.2007 р., посилаючись на те, що зазначені положення договору не відповідають Закону України «Про захист споживачів», створюють істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків, порушуючи принцип рівності сторін договору. В судовому засіданні 19.03.2015 р., 08.05.2015 р. представник відповідача [PERSON] - [PERSON] не визнала позовні вимоги прокурора, підтримала вищезазначені зустрічні позовні вимоги та посилалась на те обставини, що [PERSON] не отримував кредит, що [PERSON] не підписував договір поруки. Представник прокуратури та позивача не визнали зустрічний позов на а.с. 139-140 об. т. 1, посилаючись в письмових запереченнях (а.с. 157-160, 175-176, 187-189 т. 1, а.с. 62-63, 64-65 т.2) та у виступах в суді на ті обставини, що [PERSON] оспорює ті положення кредитного договору, які не зачіпають його права, свободи, інтереси, що їм пропущено строк звернення до суду, що доводи [PERSON] спростовуються наданими доказами і тим, що [PERSON] не звертався до суду, правоохоронних органів з питання підроблення його підпису в договорі поруки. Заслухавши пояснення представників прокуратури, позивача та відповідача [PERSON], з'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 01.10.2007 р. між ПАТ «Державний ощадний банк України» і [PERSON] було укладено договір за №1988-н, відповідно до якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 850000 грн. зі платою за користування кредитом - 14 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором, з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 01.10.2027 р. на придбання квартири [ADDRESS] (т. 1 а.с. 7-9). В забезпечення виконання зобов'язань між банком та позичальником [PERSON] 18.10.2007 р. укладено договір іпотеки (т. 1 а.с. 10-12), відповідно до якого [PERSON] надав в іпотеку вищезазначену квартиру. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника прийнята порука [PERSON], з якою укладено договір поруки 01.10.2007 р. (т. 1 а.с. 13-14), та прийнята порука [PERSON], з яким укладено договір поруки 01.10.2007 р. (т. 1 а.с. 15-16), відповідно до яких поручителі зобов'язались перед банком відповідати за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором солідарно і в повному обсязі. Банк свої зобов'язання виконав, що підтверджується копіями розпорядження на видачу кредитних коштів №2207 від 18.10.2007 р. (т. 2 а.с. 66) та заявою на видачу готівки від 18.10.2007 р. з підписом позичальника про отримання коштів (т. 2 а.с. 67). Ці докази спростовують пояснення представника відповідача [PERSON] [PERSON] про неотримання коштів. Крім того, в поясненнях, наданих прокуратурі м. Іллічівська 09.04.2014 р., позичальник [PERSON] підтвердив укладення вищезазначеного договору і отримання кредиту, а також невиконання його зобов'язань в зв'язку з складним фінансовим положенням (т. 1 а.с. 21). Однак відповідачі належним чином свої обов'язки не виконують, в зв'язку з чим виникла заборгованість по поверненню кредиту за кредитним договором № 1988-н від 01.10.2007 р., яка станом на 04.03.2014 р. склала 1447546 грн. 90 коп., з яких: прострочений основний борг по кредиту - 846321 грн. 04 коп., прострочені проценти за користування кредитом - 439516 грн. 16 коп., пеня за прострочений основний борг по кредиту - 13853 грн.02 коп., пеня за прострочені проценти за користування кредитом - 147856 грн. 23 коп. (а.с. 17-20 т. 1). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Статтею 628 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно з положеннями договору поруки у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором, кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими до виконання. За таких обставин позов прокурора підлягає задоволенню у повному обсязі. При вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК України і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту (п. 29 Постанови №5 Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»). Відповідальність сторін передбачена п. п. 4.3.1, 5.1-5.3 кредитного договору (т. 1 а.с. 8-9), п.п. 3.1-3.3 договорів поруки (т. 1 а.с. 13-16). Згідно п. 4.2.2 кредитного договору при виникненні простроченої заборгованості за кредитом чи процентами банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором у примусовому порядку (т. 1 а.с. 8-8 об.). У зустрічному позові на а.с. 139-140 т. 1 [PERSON] оспорив п.п.4.2.3, 4.3.8 кредитного договору (а.с. 7-9 т. 1). Відповідно до п.4.2.3 вказаного договору банку надано право вимагати від позичальника укладення нових договорів забезпечення повернення кредиту, якщо укладені договори не в повному обсязі відповідно до правил банку забезпечують повернення позичальником кредиту згідно з умовами цього договору або предмет іпотеки втратив ліквідність; право банку щодо необхідності укласти нові договори є безспірними і не підлягає оскарженню (т. 1 а.с. 8 об.). Згідно п. 4.3.8 вказаного договору позичальник зобов'язаний впродовж строку дії цього договору своєчасно та самостійно ознайомитись із тарифами, що пов'язані із обслуговуванням та погашенням кредиту, в філії Одеське обласне Управління «Ощадбанк». Суд погоджується з доводами представників прокуратури та позивача, що перелічені пункти кредитного договору пов'язані з обов'язками позичальника [PERSON], що пропущено строк звернення до суду з цими позовними вимогами. Згідно п. 6.5 договору поруки (а.с. 16 ст. 1) поручитель [PERSON] підтвердив, що на момент укладення договору поруки він ознайомлений зі всіма умовами кредитного договору. Відповідно до ст.ст. 203, 207, 215, 1046 ЦК України, постанови Верховного Суду України №6-63 цс 12 від 11.07.2012 р. кредитний договір є укладеним з моменту досягнення його сторонами в письмовій формі згоди з усіх істотних умов договору і правове значення для вирішення питання про визнання кредитного договору недійсним має додержання його сторонами вимог закону саме при його укладенні. Відповідно до п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» перебіг позовної давності щодо вимог про визнання правочинів недійсними обчислюється не з моменту вчинення правочину, а відповідно до частини першої статті 261 ЦПК України - від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Із ч. 4 ст. 267 ЦПК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Ст. 257 ЦПК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. За таких обставин зустрічний позов [PERSON] не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved