Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

28 березня 2018 року, позивач [PERSON] організація «Українське агентство з авторських та суміжних прав» (надалі по тексту ДО УААСП), яка виступає в інтересах [PERSON] звернулись до суду з позовом про стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав до відповідача [PERSON] підприємства «Чернівецький обласний Український музично-драматичний театр імені [PERSON]». Заявлені позовні вимоги мотивовано тим, що 30.03.2005 року між [PERSON] підприємством «Українське агентство з авторських та суміжних прав» та [PERSON], укладена угода №17932 на управління майновими правами автора у тому числі щодо управління майновими авторськими правами на театральну постановку «Чесний суддя». Посилаються на те, що 20.06.2017 року [PERSON] подано до ДО УААСП заяву на реєстрацію театральної постановки «Чесний суддя», яка виконується у Чернівецькому академічному обласному музично - драматичному театрі імені [PERSON], зазначена творча роль - режисер. Також, між ДО УААСП та [PERSON] підприємством «Чернівецький академічний обласний Український музично - драматичний театр імені [PERSON]» укладено генеральний ліцензійний договір від 01.08.2005 року №Т-29/05, де вказується, у п.2.1.1., що для здійснення своєї діяльності відповідно до чинного законодавства України в галузі авторського права користувач зобовязується отримувати окремі ліцензії від ДО УААСП. Однак, умови даного договору театром не виконуються, зокрема ліцензія на публічне виконання спектаклю «Чесний суддя» театром не отримана, розрахунок із субєктом авторського права за публічне виконання театром вищенаведеного спектаклю через ДО УААСП не проведено. Зазначають, що в розумінні ст. 7 Закону України «Про авторське право і суміжні права» [PERSON] є автором твору постановки «Чесний суддя», оскільки створив твір театрального мистецтва - театральну постановку (сценічну обробку твору, зазначеного у п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про авторське право і суміжні права», придатну для сценічного показу). Зазначають, що факт публічного виконання вищезазначеної театральної постановки 25.06.2017 року підтверджується записом використання на відеокамеру SONY HDR AS 20 на карту памяті micro SD GOOD RAM 8 GB, квитком на театральну постановку у якому вказано дата та час вистави, номер квитка: 25.06.2017 року, 18.30 год., № 000670. Вказують, що ДО УААСП є законним правовласником виключних прав на отримання авторської винагороди за використання твору театрального мистецтва «Чесний суддя», а Комунальне підприємство «Чернівецький академічний обласний український музично - драматичний театр імені [PERSON]» здійснило публічне виконання твору театрального мистецтва «Чесний суддя» без виплати авторської винагороди правовласнику даного твору. \~ \~ \~ \~Вказують, що з метою проведених заходів досудового врегулювання спору, 05.09.2017 року за вих. №04.03/2481 ДО УААСП звернулася до відповідача з претензією №91 з вимогою про перерахування на поточний рахунок ДО УААСП, у місячний строк з дня отримання претензії, компенсації за порушення майнових авторських прав. Відповідно до відповіді на претензію за №132 від 19.09.2017 року, претензію ДО УААСП відхилено в повному обсязі. ДО УААСП зазначає, що у відповідності до довідки відповідача від 19.09.2017 року №133 визнано використання обєкту авторського права - театральної постановки «Чесний суддя» у кількості 3 вистави (17, 18 та 25 червня 2017 року), отже, вважають, що розмір компенсації за порушення майнових авторських прав відповідачем, з урахуванням пункту «г» частини другої ст.52 ЗУ «Про авторське право і суміжні права» повинен становити 111 690 (сто одинадцять тисяч шістсот девяносто) грн. 00 коп. На підставі наведеного просять суд стягнути з відповідача на їх користь в інтересах [PERSON] компенсацію за порушення майнових авторських прав у розмірі 111690 грн. (сто одинадцять тисяч шістсот девяносто) грн. 00 коп. та 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору сплаченого ними при зверненні до суду. 20.04.2018\~року, відповідач подав\~до суду\~відзив на позов, в якому зазначає, що все викладене позивачем в позові спростовується тим, що автором пєси «Чесний суддя» є [PERSON]. Вказана обставина підтверджується тим, що його прізвище написано на самому творі, також копією ліцензійного договору №ТА-105-2017 від 10.07.2017 року, укладеного між Усеукраїнською організацією «[PERSON] ліга Авторів» та муздрамтеатром ім. О.Кобилянської. Вказаною угодою передбачено, що авторська винагорода за використання Твору «Чесний суддя» виплачується її автору - [PERSON], як драматургу, в розмірі 5% від суми валового збору. Копією платіжного доручення №472 від 12.09.2017 року підтверджується, що автору [PERSON] сплачена сума коштів, як оплата авторської винагороди, за використання твору в сумі 2635, 00 грн. Жодних претензій автор [PERSON] до користувача його твором не має. Вважають, що позивач безпідставно зазначає в позові, що він є автором твору «Чесний суддя», так як створив постановку. Законом передбачено, що автори можуть створювати твори в галузі мистецтва для їх сценічного показу, та їх постановки, однак, не йдеться про те що особа, яка створила спектакль (постановку) стає автором твору. Авторські права [PERSON] від [PERSON] не передавались. Тому, [PERSON] не будучи автором твору «Чесний суддя» не мав і не має підстав для такої позовної вимоги, а заявлену суму в якості компенсації вважають надуманою та безпідставною. Зазначають, що [PERSON] перебував на роботі в муздрамтеатрі ім.О.Кобилянської на посаді головного режисера на підставі контракту, отримував заробітну плату, передбачену контрактом. Окрім цього, [PERSON] не вимагав жодних додаткових виплат та авторської винагороди. Відповідач в своєму відзиві визнає факт постановки спектаклю «Чесний суддя» та його показу, і визнає те, що вказану виставу створив [PERSON]В, як головний режисер театру, але вважають, що він не набув авторських прав на твір чи на виставу «Чесний суддя». Крім цього зазначають, що між ними та ДО УААСП укладено відповідний генеральний ліцензійний договір №Т-29/05 від 01.08.2005 року, яким передбачено ліцензійну діяльність між муздрамтеатром та ДО УААСП. Однак, вважають, що цим договором не обумовлено передачу авторського права на твір, особі, яка здійснила його постановку (виставу), тобто, режисеру-постановнику. \~ \~ \~ \~На підставі наведеного просять відмовити позивачу в задоволенні позову за безпідставністю. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обємі і надав суду пояснення аналогічні викладеним в позові. [PERSON] в судове засідання не зявився, однак спрямував до суду заяву, згідно якої просить задовольнити позовні вимоги. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представники відповідача позовні вимоги не визнали та надали пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов, просили відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.08.2015 року [PERSON] був прийнятий на роботу в муздрамтеатр ім. О.Кобилянської на посаду головного режисера, що підтверджується заявою, наказом та контрактом (а.с.64-73, 126,177), і мав право в межах своїх повноважень (службових обов'язків) здійснювати театральні постановки. [PERSON] звільнений з посади за власним бажанням 19.06.2017 року, що підтверджується заявою (а.с.131), наказом №29о/с від 19.06.2017 року (а.с.132). На підставі твору «Чесний суддя» [PERSON], [PERSON] створено обєкт авторського права, а саме: твір театрального мистецтва - театральну постановку - сценічну обробку драматичного твору, придатну для сценічного показу, відповідно до пункту 6 ч.1 ст.8 Закону України «Про авторське право і суміжні права», творча роль якого визначена як режисер - постановник. Автором твору «Чесний суддя» є [PERSON], дана обставина підтверджується тим, що його прізвище написано на самому творі, також копією ліцензійного договору №ТА-105-2017 від 10.07.2017 року, укладеного між Усеукраїнською організацією «[PERSON] ліга Авторів» та муздрамтеатром ім. О.Кобилянської, згідно якого йому виплачується авторська винагорода за використання Твору «Чесний суддя» як драматургу, в розмірі 5% від суми валового збору (а.с.114-116). Копією платіжного доручення №472 від 12.09.2017 року підтверджується, що автору [PERSON] сплачена сума коштів, як оплата авторської винагороди, за використання твору в сумі 2635,00 грн. (а.с. 117). Відповідно до ч.ч.3, 2, 1 ст.22 Закону України «Про театри і театральну справу», театральна постановка, це твір театрального мистецтва, створений на основі драматургічного, музично - драматургічного або літературного твору, що має єдиний задум та конкретну назву; вистава - публічне виконання театральної постановки. Суб'єктами права на театральну постановку для показу безпосередньо (в живому виконанні) є постановник, автор сценарію і (або) текстів, діалогів, автор спеціально створеного для театральної постановки музичного твору з текстом або без нього та, відповідно до договору, театральний продюсер. Право на театральну постановку для показу безпосередньо (в живому виконанні) виникає з моменту прийняття рішення про її публічне виконання, якщо договором між суб'єктами права на театральну постановку не передбачено більш раннього виникнення цього права. Театральна постановка вважається створеною з моменту прийняття рішення про її публічне виконання. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про авторське право і суміжні права», визначено обєкти авторського права, таким обєктом є драматичні, музично - драматичні твори, пантоміми, хореографічні та інші твори, створені для сценічного показу, та їх постановки. Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону «Про авторське право і суміжні права» первинним суб'єктом, якому належить авторське право, є автор твору». Згідно ст. 1 цього ж Закону «автор - фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір», а відповідно до ст. 7 цього ж Закону «суб'єктами авторського права є автори творів, зазначених у частині першій статті 8 цього Закону, їх спадкоємці та особи, яким автори чи їх спадкоємці передали свої авторські майнові права». Таким чином, [PERSON] є субєктом авторського права, оскільки, створив твір театрального мистецтва - театральну постановку, а саме виставу «Чесний суддя». Факт авторства [PERSON] на публічне виконання театральної постановки «Чесний суддя» як режисера постановника підтверджується копією афіші, копією заяви [PERSON] про реєстрацію вистави (театральної постановки) «Чесний суддя», творча роль - режисер постановник. З наведеного вбачається, що [PERSON] являється драматургом такого обєкту авторського права як п'єса «Чесний суддя», а [PERSON] являється режисером-постановником іншого обєкту авторського права, такого як театральна постановка (вистава) «Чесний суддя». Слід також зазначити, що авторство пєси «Чесний суддя» [PERSON] позивачем не оспорюється. 30.03.2005 року між [PERSON] підприємством «Українське агентство з авторських та суміжних прав» та [PERSON] укладена угода №17932 на управління майновими правами автора у тому числі щодо управління майновими авторськими правами (а.с.54-61). Відповідно до п. 1 угоди, автор передає агентству виключне право на управління своїми майновими правами на твори (як на ті що існують на момент підписання цієї Угоди, так і такі, що будуть створені під час дії даної Угоди) при їх використані шляхом: публічного виконання творів, публічного показу, публічного сповіщення, відтворення та запису, і відтворення і розповсюдження творів образотворчого і декоративно - прикладного мистецтва. Відповідно до п.п. «г», п. 7 вказаної угоди агентство зобовязується предявляти претензії та позови від імені та на користь автора, з метою поновлення порушених прав автора та стягнення компенсації за порушення майнових прав автора, включаючи упущену вигоду в разі незаконного використання твору автора, використовувати інші заходи захисту цих прав відповідно до чинного законодавства України. Пунктом 13 вказаної угоди передбачено, що ця угода вступає в силу з моменту її підписання і діє протягом трьох років. Вона буде автоматично продовжуватись на один рік, якщо за шість місяців до закінчення трирічного строку або після одного року пролонгації жодна зі сторін не заявить у письмовій формі про своє бажання розірвати угоду. Вказано сферу творчої діяльності - режисер. 20.06.2017 року [PERSON] подано до ДО УААСП заяву на реєстрацію театральної постановки «Чесний суддя», яка виконується у Чернівецькому академічному обласному музично - драматичному театрі імені [PERSON], зазначена творча роль режисер (а.с.63). Відповідно \~ \~ \~ \~до частини 1 статті 45 Закону, суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: а) особисто; б) через свого повіреного; в) через організацію колективного управління. Відповідно до пункту «г» ч.1 ст. 49 Закону, організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень такі функції: вчиняти інші дії, передбачені чинним законодавством, необхідні для захисту прав, управління якими здійснює організація, в тому числі звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів. Документами, які підтверджують право Державного підприємства «Українське агентство з авторських та суміжних прав» (ДО УААСП ) на звернення до суду за захистом авторського і (або) суміжних прав, є: свідоцтво про облік організації колективного управління; статут, договори про управління майновими авторськими правами безпосередньо з субєктами авторського права (а.с.11-42, 54-63). Так, абз.3 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 року №5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» встановлено, що згідно з підпунктом «г» частини першої статті 49 Закону організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, зокрема, таку функцію: звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів. При цьому окреме доручення для представництва в суді не є обов'язковим. Виходячи з наведеного, [PERSON] підприємство «Українське агентство з авторських та суміжних прав» має право на звернення до суду з даним позовом в інтересах [PERSON] Відповідно до\~ст.12 ЗУ «Про театри і театральну справу»\~театри, що здійснюють публічне виконання та публічний показ театральних постановок, зобов'язані укладати договори щодо розпорядження майновими правами на об'єкти права інтелектуальної власності із суб'єктами авторського і (або) суміжних прав безпосередньо або через організацію колективного управління, що їх представляє. Так, між ДП УААСП та [PERSON] підприємством «Чернівецький академічний обласний Український музично - драматичний театр імені [PERSON]» укладено генеральний ліцензійний договір від 01.08.2005 року № Т-29/05, згідно п.2.1.1. даного договору - для здійснення своєї діяльності відповідно до чинного законодавства України в галузі авторського права користувач зобовязується отримувати окремі ліцензії від ДП УААСП. Пунктом 2.2 вказується, зазначені у п. 2.1. та п.п. 2.1.1. даного договору ліцензії на публічне виконання творів, що складають спектакль ДП УААСП надає користувачу за погодженням із субєктами авторського права, які мають авторське право на публічне виконання творів (частин творів), що складають спектакль. Пунктом 2.3 передбачено отримання користувачем дозволу від субєктів авторського права на окремі твори, що складають спектакль, це не звільняє користувача від зобовязання отримувати ліцензії на публічне виконання інших творів, які використовуються у цьому спектаклі. Відповідно до п.3.6., після підписання сторонами даного договору для публічного виконання користувачем будь-якого спектаклю - необхідно отримати від ДП УААСП окрему ліцензію для публічного виконання творів, що складають спектакль. Пунктом 4.3 передбачено, що користувач гарантує, що всі розрахунки із субєктами авторського права за публічне виконання творів, які складають спектакль за даним договором будуть здійснюватись тільки через ДП УААСП. Відповідно до п.п.8.1., 8.2., вказаного договору вбачається, що на час звернення позивача з даним позовом до суду, вказаний договір є чинним. \~ \~ \~ \~Однак, умови даного договору відповідачем не виконуються, зокрема ліцензія на публічне виконання спектаклю «Чесний суддя» театром не отримана, розрахунок із субєктом авторського права за публічне виконання театром вищенаведеного спектаклю через ДО УААСП не проведено, що вбачається з наступного. Так, у Чернівецькому академічному обласному музично-драматичному театрі імені [PERSON], 17, 18 та 25 червня 2017 року відбулася вистава театральної постановки «Чесний суддя» (а.с.53), даний факт не заперечує і представник відповідача. Факт публічного виконання вищезазначеної театральної постановки 25.06.2017 року підтверджується записом використання на відеокамеру SONY HDR AS 20 на карту памяті micro SD GOOD RAM 8 GB, квитком на театральну постановку, у якому вказано дата та час вистави, номер квитка: 25.06.2017 року, 18.30 год., № 000670, актом фіксації публічного використання творів (а.с.45,45,46), довідкою відповідача від 19.09.2017 року, який визнає факт використання театральної постановки «Чесний суддя» у кількості 3 вистави 17, 18 та 25 червня 2017 року (а.с.53). 05.09.2017 р. за вих. № 04.03/2481 ДО УААСП звернулася до відповідача з претензією №91 з вимогою про перерахування на поточний рахунок ДО УААСП, у місячний строк з дня отримання претензії, компенсації за порушення майнових авторських прав (а.с.47-48). Відповідно до листа-відповіді від 19.09.2017 року за №132, відповідач визнає, що муздрамтеатр ім. О.Кобилянської на день премєри вистави «Чесний суддя» та отримання претензії не укладав ліцензійного договору із ДО УААСП на використання твору «Чесний суддя», що передбачено ЗУ «Про авторське право і суміжні права». При цьому, зазначають про те, що режисер вистави «Чесний суддя» претендував на авторство пєси разом із дійсним автором [PERSON]. Узгодження цього питання із «[PERSON] Лігою Авторів», яка захищає права [PERSON], затягнулося до червня 2017 року, тому в кінці червня поточного року пакети документів із заявою на видачу ліцензії було відправлено ДО УААСП та «[PERSON] Авторів». А також, зазначають в листі, що керівництво КП «Чернівецький академічний обласний український музично-драматичний театр ім.О.Кобилянської» не вбачає підстав для перерахування на рахунок ДО УААСП коштів, зазначених у претензії №91 (а.с.49-57). Про те,\~що муздрамтеатр\~направляв до\~УААСП заявку\~про видачу\~ліцензійного договору\~на використання\~твору «Чесний\~суддя» представником\~відповідача надано\~суду копію\~заяви муздрамтеатру ім. О. Кобилянської про видачу ліцензії від 01.06.2017 р., копію заяви по електронній пошті від 12.09.2017 року, копію даних про премєру вистави «Чесний суддя» від 17.06.2017 року, копію довідки про премєру вистави « Чесний суддя» від 17.06.2017 року та лист муздрамтеатру ім.О.Кобилянської від 19.09.2017 року №132 (а.с.175-183). Зазначені обставини в судовому засіданні в наданих суду показах підтвердила свідок [PERSON], яка є завідувачем літературною частиною муздрамтеатру ім. О. Кобилянської. Також даний свідок пояснила, що несвоєчасна виплата роялті [PERSON] відбулася не по вині відповідача, а із-за технічних неполадок в комп'ютерній системі та умовчування керівництва ДО УААСП. Разом з тим, доказів на підтвердження пошкодження компютерної системи театру суду не надано та даний факт на думку суду не може бути спростований показами допитаного в судовому засіданні свідка. Таким чином, по справі доведено та не спростоване відповідачем, що окрему ліцензію від ДО УААСП на публічне виконання спектаклю «Чесний суддя» театром не отримана. При цьому, відповідачем було здійснено публічне виконання твору театрального мистецтва «Чесний суддя», без виплати авторської винагороди правовласнику даного твору. Відповідно до ч.2 ст.429 Цивільного кодексу України, майнові права інтелектуальної власності на обєкт, створений у звязку з виконанням трудового договору, належать працівникові, який створив цей обєкт, та юридичній або фізичній особі, де або у якої він працює, спільно, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 статті 443 ЦК України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Відповідно до ч.1 ст.445 ЦК України, автор має право на плату за використання його твору, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншим законом. Згідно з п.«г» ч.2 ст.52 Закону України «Про авторське право\~і\~суміжні\~права» за порушення авторського права автор має право у судовому порядку, замість відшкодування збитків або стягнення доходу, вимагати виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат. При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених пунктом «г» цієї частини межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про [PERSON] бюджет України на 2018 рік», установлена у 2018 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня - 3 723 (три тисячі сімсот двадцять три) грн. 00 коп. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] передані в колективне управління ДО УААСП виключні майнові авторські права на театральну постановку «Чесний суддя», беручи до уваги відсутність ліцензійного договору на управління обєктами авторського права у [PERSON] підприємства Чернівецький академічний обласний український музично - драматичний театр імені [PERSON]» із ДО УААСП, суд вважає, що публічне виконання вказаної театральної постановки відбулося з порушенням вимог Закону України «Про авторське право і суміжні права», що призвело до порушення майнових авторських прав субєкта авторського права режисера - постановника [PERSON] З огляду на вищевикладене, а саме бездоговірне використання обєкта авторського права - театральної постановки без дозволу субєкта авторського права та без виплати авторської винагороди, враховуючи, що сума компенсації, яку вимагає позивач, не перевищує меж, визначених законом, а також беручи до уваги характер і кількість способів порушення майнових та немайнових прав позивача, використанням відповідачем обєкту авторського права [PERSON] - театральної постановки «Чесний суддя» у кількості 3-х вистав (17, 18 та 25 червня 2017 року) без відповідного на це дозволу, суд приходить до висновку, що компенсація в сумі 111 690 грн. (10 х 3723 грн. 00 коп. - розмір мінімальної заробітної плати х 3 порушення вимог Закону відповідачем), заявлена до стягнення ДО УААСП є співмірною порушенню авторського права [PERSON] \~ \~ \~ \~Згідно оригіналу платіжного доручення за №992 від 14.03.2018 року позивачем, при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 1762,00 грн. (а.с.10), хоча був звільнений від сплати судового збору. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути\~\~на користь позивача судовий збір за подання до суду позовної заяви в сумі 1762,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved