Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

27.02.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружину. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу з відповідачем [PERSON] мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Однак після розірвання шлюбу 21 жовтня 2013 року, угоди про сплату аліментів на утримання дітей між ними не досягнуто. Позивач не працює, у звязку з тим, що знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років, будь якого іншого заробітку вона не має, отримує лише соціальну допомогу по догляду за дитиною. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заяв про відкладення справи або слухання справи за його відсутністю не направляв, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, ґрунтуючись на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до\~ст.27\~Конвенції про\~права дитини\~від 20.11.1989\~року,\~діючої на\~Україні з\~27.02.1991\~року,\~держави-учасники\~визнають право\~кожної дитини\~на рівень\~життя,\~необхідний для\~фізичного,\~розумового,\~духовного,\~морального і\~соціального розвитку\~дитини.\~Батько (-ки)\~несуть основну\~відповідальність за\~забезпечення умов\~життя,\~необхідних для\~розвитку дитини,\~в межах\~своїх здібностей\~і фінансових\~можливостей. \~ Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 1 ст.183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. 10.09.2006 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 10.09.2006 року Кирничанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 жовтня 2013 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується, відповідно, свідоцтвом про народження серії І-ЖД №105613, виданим 11.02.2008 року Кирничанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, а також свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 480508, виданим 30.06.2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Суд визнає загальновідомими обставини потреби дітей у придбанні речей першої необхідності, продуктів харчування, шкільного приладдя та форми, про що зазначає позивач у позовній заяві, як на підстави своїх вимог, а тому в силу ч. 3 ст. 82 ЦПК України ці обставини визнаються судом такими, що не потребують доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, згідно яким розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України та виходячи зі встановленого ст.7 Закону України Про державний бюджет України на 2018 рік прожиткового мінімуму, суд вважає, що заявлений позов, з урахуванням матеріального положення обох сторін, підлягає задоволенню та стягненню з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову до досягнення старшою дитиною повноліття, та аліменти на утримання їх малолітнього сина -[PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.01.2026 року до досягнення дитиною повноліття. Щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ч.ч.2, 4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Так, у судовому засіданні встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає спільно з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач на даний час не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача аліменти на утримання позивача у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно,починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст.ст.79, 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст.141 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 704 гривні 80 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved