Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

29.06.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ККП «Маріупольтепломережа» про визнання дій неправомірними та зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог вказав, що він раніше проживав за адресою: [INFO]. За даною адресою він зареєстрований, але з серпня 2015 року фактично проживає за адресою: [INFO]. Відповідач продовжує нараховувати платежі за поставлену теплову енергію в квартиру, за адресою: [ADDRESS], тобто за послуги, якими він фактично не користується. Не зважаючи на його неодноразові звернення, відповідач відмовляється відключити вищезазначену квартиру від системи центрального опалення та припинити подачу тепла в квартиру. Вважає такі дії відповідача не правомірними, тому був змушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просив суд визнати незаконними дії відповідача щодо відмови йому у відключенні квартири [ADDRESS] від централізованого водопостачання та зобовязати відповідача відключити квартиру [ADDRESS] від централізованого водопостачання (припинити подачу теплової енергії у вищевказану квартиру). 10.08.2016 року позивач [PERSON] уточнив позовні вимоги та просив суд: припинити зобовязання, починаючи з 10.08.2016 року, та розірвати договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, укладений між ним та ККП «Маріупольтепломережа»; визнати недійсними зобовязання за договором про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, укладеним між ним та ККП «Маріупольтепломережа», за період з серпня 2015 року по 10.08.2016 року. 22.11.2016 року представник позивача адвокат [PERSON] надав до суду уточнену позовну заяву, в якій просив суд: визнати незаконними дії відповідача щодо відмови позивачу у відключенні квартири [ADDRESS] від централізованого водопостачання (припинення подачі теплової енергії у вищевказану квартиру); визнати незаконними дії з нарахування ККП «Маріупольтепломережа» щомісячних комунальних платежів за спожиту теплову енергію та гарячу воду відносно квартири [ADDRESS]; зобовязати відповідача відключити квартиру [ADDRESS] від централізованого теплопостачання (припинити подачу теплової енергії у вищевказану квартиру). Позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у письмових запереченнях. Зясувавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступних обставин. Судом встановлено, що позивач [PERSON], на підставі договору дарування від 03.05.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1606 /а.с. 17/, є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], та зареєстрований за вищевказаною адресою та є споживачем послуг з теплопостачання, які за вказаною адресою надаються відповідачем - ККП «Маріупольтепломережа». Письмовий договір про надання житлово-комунальних послуг між сторонами не укладався. Разом з тим, відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюється нормами ст. 714 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 зі змінами. Таким чином, підключення квартири позивача до тепломережі, прийняття послуг з теплопостачання за адресою: [ADDRESS], у даному випадку слід вважати фактичним укладенням договору між сторонами на умовах, передбачених Законом та Правилами. Виходячи з положень ст.ст. 6, 626-631, 526 ЦК України укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Отже, між сторонами фактично існують договірні правовідносини з приводу теплопостачання. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК. Так, відключення споживача від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання врегульовано Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. №630 (зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2007 р №1268) та Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 р. № 4, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 09.12.2005р.за №1478/11758 (із змінами внесеними наказом Мінжитлокомунгоспу від 06.11.2007р. №169 зареєстрованим у Мінюсті України 28.11.2007 р. за №1320/14587. Положеннями пунктів 24, 25 Правил передбачено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Відповідно до пункту 26 Правил відключення споживачів від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Відповідно до п. 2.1 Порядку, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку. Відповідно до п. 2.2 Порядку, комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. При цьому обов'язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання. Комісією, у разі необхідності, можуть розглядатися питання збільшення потужностей та можуть розроблятися пропозиції щодо їх фінансування, а також заміни систем внутрішньоквартальних, а в деяких випадках і магістральних мереж газо-, водо-, теплопостачання. Ані до суду, ані до ККП «Маріупольтепломережа» позивач не надавав рішення про надання дозволу на відключення від системи централізованого теплопостачання, винесеного відповідно до вищевказаних норм, правил та стандартів, тобто не дотримався встановленого Законом порядку відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, а тому вимоги позивача про визнання дій відповідача незаконними щодо відмови у відключенні вищевказаної квартири від централізованого водопостачання, та щодо нарахування щомісячних комунальних платежів за спожиту теплову енергію та гарячу воду, а також про зобовязання відповідача відключити квартиру [ADDRESS] від централізованого теплопостачання є необґрунтованими, у звязку з чим не підлягають задоволенню. Вимоги позивача щодо: припинення зобовязання, починаючи з 10.08.2016 року, та розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, укладеного між ним та ККП «Маріупольтепломережа»; визнання недійсними зобовязання за договором про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, укладеним між ним та ККП «Маріупольтепломережа», за період з серпня 2015 року по 10.08.2016 року, також не підлягають задоволенню за недоведеністю у судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 211 ЦПК України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу. Отже, зі змісту вищевказаної статті вбачається, що постановлення окремої ухали не є обов'язком суду і суд може постановити таку ухвалу при встановленні причин та умов, що сприяли вчиненню порушення, а враховуючи, що у позові було відмовлено та судом не були встановлені порушення з боку відповідача, вимога позивача про постановлення окремої ухвали не підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed