Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

28 квітня 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, пояснюючи та уточнюючи позовні вимоги, просить суд ухвалити рішення з урахуванням висновків комісії з питань захисту прав дитини від 17.09.2014 року, яким: 1. Зобов'язати відповідачку не перешкоджати позивачу брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його дітьми. 2. Визначити способи участі позивача-батька дітей у вихованні синів: [PERSON] та [PERSON] наступним чином: -надати дозвіл [PERSON] зустрічатись з дітьми [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] кожного вівторка з 15 до 17 години, в інші часи за домовленістю з матір'ю дітей, водити [PERSON] до реабілітаційного центру для дітей-інвалідів, при умові: дотримання режиму дня дітей, враховуючи фізіологічні особливості згідно їх віку, а саме: - не травмувати дитячу психіку; - в присутності дітей не з'ясовувати стосунків, не кричати; - під час спілкування з дітьми не розмовляти по телефону. - мати не повинна перешкоджати зустрічам батька з дітьми та настроювати дітей проти батька. Позовні вимоги мотивуються тим, що позивач з відповідачкою перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 1995 року по 31 січня 2014 року, який розірвано рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області. Від цього шлюбу у сторін народилося двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який є інвалідом з дитинства. З травня 2012 року у зв'язку з припиненням шлюбних відносин сторони проживають окремо, а діти проживають разом з відповідачкою. З 2012 року у позивача з відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дітей, їх відвідуванні, оскільки зі сторони відповідачки постійно створюються штучні перешкоди, що унеможливлюють позивачу нормальне спілкування з дітьми. Всі намагання позивача налагодити нормальний зв'язок з дітьми, приймати участь у їх вихованні, утриманні, розвитку їх здібностей та забезпечувати всім необхідним. призводять до конфліктів з відповідачкою. Для вирішення цього питання на звернення позивача до служби у справах дітей виконавчого комітету Шосткинської міської ради 16.01.2013 року та 20.11.2013 року були прийняті рішення у відповідності до яких позивачу було визначено порядок прийняття участі у спілкуванні з дітьми, а матері не перешкоджати зустрічам батька з дітьми та настроювати дітей проти батька. Проте, з часу прийняття вказаних рішень, відповідачка ігнорує їх виконання та продовжує чинити перешкоди у спілкуванні з дітьми та взятті участі у їх вихованні. В судовому засіданні позивач уточнені вимоги підтримав, мотивуючи тими ж самими обставинами, посилаючись на ст.ст. 7,19, 141,142,150, 153,157 Сімейного Кодексу України та при цьому пояснив, що він щомісячно з жовтня 2013 року сплачує аліменти в розмірі 770 грн., та у розмірі 500 грн., виплачує частку за автомобіль згідно розподілу майна між колишнім подружжям. Витрати по розгляду справи в суді позивач бере на себе. Відповідачка та її представник - адвокат [PERSON], уточнені позовні вимоги визнали в повному обсязі. Зокрема, відповідачка [PERSON], пояснила, що не буде перешкоджати батьку дітей приймати участь у вихованні дітей за умови дотримання ним рішення суду. Представник 3-ї особи - орган опіки та піклування виконкому Шосткинської міськради - Гришкова О.П., підтримує уточнені позовні вимоги позивача та при цьому пояснила, що питання про прийняття участі батька у вихованні дітей неодноразово розглядалось комісією з питань захисту прав дитини у складі 6 чоловік, а також з участю психіатра С.О. Іляшенко. Остаточне рішення з цього питання прийняте рішення 17 вересня 2014 року з урахуванням фізіологічних особливостей віку дітей. Вислухавши пояснення сторін, 3-х осіб та дослідивши докази по справі, суд вважає, що уточнені позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 листопада 1995 року по 31 січня 2014 року, який розірвано рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області. Від цього шлюбу у сторін народилося двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який є інвалідом з дитинства. З травня 2012 року у зв'язку з припиненням шлюбних відносин сторони проживають окремо, а діти проживають разом з відповідачкою. З 2012 року у позивача з відповідачкою почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дітей, їх відвідуванні батьком дітей. Для вирішення цього питання на звернення позивача до служби у справах дітей виконавчого комітету Шосткинської міської ради 16.01.2013 року та 20.11.2013 року були прийняті рішення у відповідності до яких позивачу було визначено порядок прийняття участі у спілкуванні з дітьми та зобов'язано матір не перешкоджати зустрічам батька з дітьми та настроювати дітей проти батька. Проте, як пояснили сторони з часу прийняття вказаних рішень, між сторонами продовжуються суперечності щодо прийняття участі батька у спілкуванні з дітьми та взятті участі у їх вихованні. Як вбачається з рішення комісії з питань захисту прав дитини від 17.09.2014 року батьку дітей наданий дозвіл на спілкування з дітьми кожного вівторка з 15 до 17 години, в інші часи за домовленістю з матір'ю дітей, з урахуванням фізіологічних особливостей віку дітей, матір дітей зобов'язано не перешкоджати зустрічам батька з дітьми та настроювати дітей проти батька а також рекомендовано батькам відвідувати Клініку дружню до молоді, з метою нормалізації стосунків. Аналізуючи викладене, суд вважає, що при вирішенні питання про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та у їх вихованні є слушним рішення комісії з питань захисту прав дитини від 17.09.2014 року, тому є доцільним покладання обов'язків на батьків у цьому питанні з урахуванням вказаного рішення комісії з огляду на наступне. Відповідно до ст. 141 СК України «мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини». Стаття 142 СК України зазначає, що «діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою». Згідно до ст. 150 СК України, «батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги | до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя». У відповідності до ст. 157 СК України, «той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини». Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, «що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини». Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про охорону дитинства», «Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини». Частиною 1 ст. З Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (ратифікована Україною 27.02.1991 р., дата набуття чинності для України 27.09.1991 р.) визначено, що «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини». Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України, «регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї».

Outcome: approved