Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

28 жовтня 2013 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, та земельну ділянку площею 0,1634 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані по [ADDRESS], а також на грошові внески, що належали спадкодавцю на підставі рахунку [NUMBER]. В обґрунтування позову вказувала, що [INFO] року померла її мати [PERSON], яка при житті залишила заповіт на її користь. У встановленому законом порядку позивач звернулась до приватного нотаріуса Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне спадкове майно позивачу відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надіслала заяву, про підтримання позовної заяви, з підстав, викладених в ній та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла [PERSON], що об'єктивно підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] року виконкомом Котляревської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області (а.с.68). За життя, 19 вересня 2012 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Котляревської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області і зареєстрований в реєстрі за №34 на користь позивача, якій заповіла належний їй житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку площею 0,1634 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовані в [ADDRESS], а також все належне їй майно (а.с.93). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 31 січня 2013 року №33164657, зазначений вище заповіт [PERSON] є чинним (а.с.71-91) Позивач [PERSON], у відповідності до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 25 березня 1991 року Чорноострівською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області, є дочкою померлої [PERSON] (а.с.94). У відповідності до частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 ЦК України). Спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина 1 статті 1268 ЦК України). Позивач [PERSON] в порядку і в строк передбачені частиною 1 статті 1269, статті 1270 ЦК України, звернулась з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], а тому вважається такою, що прийняла спадщину за заповітом (а.с.67). Відповідач, як спадкоємець за законом (в силу статті 1261 ЦК України) з огляду на приписи статті 1241 ЦК України не має право на обов'язкову частку в спадщині, оскільки не є малолітньою, неповнолітньою та повнолітньою непрацездатною дитиною спадкодавця [PERSON]. До складу спадщини, у відповідності до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Котляревської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 20 березня 2008 року та Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 03 березня 2014 року №18499281, за спадкодавцем [PERSON] зареєстрована власність на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] (а.с.11,46). Вартість спірного житлового будинку складає 60352,00 грн. (а.с.18). Згідно Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 03 березня 2014 року №18499281, відомості про інші речові права, крім відомостей про реєстрацію права власності за спадкодавцем на спірний житловий будинок, відсутні (а.с.46). Крім цього, за спадкодавцем [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,1634 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в [ADDRESS], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №931520, виданого Котляревською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010801506976 (а.с.20). Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13 грудня 2013 року №1249, вартість спірної земельної ділянки складає 33905,78 грн. (а.с.37). Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 03 березня 2014 року №18500692, у Держреєстрі речових прав на нерухоме майно відомості щодо права власності , інших речових прав, іпотеки, обтяження щодо спірної земельної ділянки відсутні (а.с.47). У видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу відмовлено через не подання нею правовстановлюючих документів на спірне спадкове нерухоме майно (а.с.24). Як вбачається з оголошення в друкованому засобі масової інформації - газеті Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області та Жовтневої районної ради Миколаївської області «Вісник Жовтневщини» (№12 (9154) за 22 березня 2014 року) загублені державний акт на земельну ділянку серії ЯЕ №931520 від 18 липня 2008 року та свідоцтво на право власності на житловий будинок серії САВ №8949123, видані на ім'я [PERSON] (а.с.56). Враховуючи викладене, з урахуванням положень частини 4 статті 25 ЦК України, суд вважає, що врегулювати спір в частині визнання права власності на нерухоме майно, позасудовим шляхом не можливо через відсутність (втрату) оригіналів правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно. Дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову в частині визнання права власності на нерухоме майно, що є наслідком його часткового задоволення, що відповідає способам судового захисту, передбаченого статтею 16 ЦК України. Разом з тим, вимога про визнання за позивачем права власності на грошові внески, що належали спадкодавцю [PERSON], на підставі розрахункового рахунку [NUMBER] в порядку спадкування за заповітом задоволенню не підлягає за безпідставністю її пред'явлення, з огляду на таке. У відповідності до приписів статті 55 Конституції України як Основного Закону держави, статей 15, 16 ЦК України, статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суд захищає порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (статті 3,4 ЦПК України). За загальним правилом Конституції України, визначеним в статті 6, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Відповідно, Жовтневий районний суд Миколаївської області є органом державної влади, який належить до судової гілки влади України. В свою чергу, статтею 19 Конституції визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Системою органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, з метою надання їм юридичної вірогідності, у відповідності до статті 1 Закону України «Про нотаріат», є нотаріат в Україні. Виходячи з системного аналізу норм законів України «Про судоустрій і статус суддів» та «Про нотаріат», суд приходить до висновку, що він не наділений правом підміняти органи нотаріату в оформленні спадкових прав у разі відсутності порушеного, невизнаного або оспорюваного права. Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За принципом диспозитивності цивільного процесу, суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (частина 1 статті 11 ЦПК України) Зі змісту позовної заяви не вбачається в чому саме полягають перешкоди в оформленні спадщини в частині спадкового майна [PERSON], що складається з відповідних грошових внесків. Позивачем та іншими особами, які беруть участь у справі не надано жодного належного і допустимого доказу, що свідчив би про порушення, невизнання або оспорювання спадкового права позивача на грошові внески. При розгляді справи судом не встановлено обставин, які б об'єктивно позбавляли позивача можливості реалізувати своє спадкове право на грошові внески позасудовим шляхом у встановлений законом спосіб. Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача, оскільки спір виник не з вини відповідача.

Outcome: partial