Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

28.11.2018 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розподіл нежитлової будівлі. В направленому на адресу суду позові позивачка [PERSON] зазначила, що відповідно до договору купівлі-продажу об`єкта державної власності магазину «Лада» №6 від 15.12.2015 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській області передало їй у власність об`єкт державної власності (групи А) нежитлові приміщення (магазин « [PERSON] »), загальною площею 140,5 кв.м., які становять Ѕ частину будівлі магазину, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Вцілому нежитлова будівля (магазин) має площу 265,4 кв.м. Розпорядженням Гаркушинського сільського голови від 15.02.2016 року №02-03/03 вулиця Леніна перейменована на вулицю Центральну. ЇЇ право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Інша частина нежитлової будівлі (магазину) належить на праві власності [PERSON] . Право власності [PERSON] також зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. За змістом технічного паспорта нежитлової будівлі магазину, всі приміщення будівлі загальною площею 265,4 кв.м. поділені в натурі на дві групи приміщень. Зокрема [PERSON] виділено в натурі група приміщень №2 загальною площею 124,9 кв.м., а група приміщень №1 площею 140,5 кв.м. знаходиться у її власності. Частина нежитлової будівлі, що перебуває у власності [PERSON] раніше була у комунальній власності, а належна їй частка у державній власності. Крім цього в Державному реєстрі зареєстровано право комунальної власності Гаркушинської сільської ради на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] площею 0,0198 га. На цій земельні ділянці розташована частина будівлі площею 124,9 кв.м., що належить [PERSON] і останній користується вище загаданою земельною ділянкою на підставі договору оренди. ЇЇ частина будівлі площею 140,5 кв.м. знаходиться на землі державної форми власності і вона не може оформити право користування цією земельною ділянкою до оформлення виділення належної їй частини нежитлової будівлі в натурі. Просить суд поділити на дві частини нежитлову будівлю (магазин) загальною площею 265,4 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , виділивши в її особисту приватну власність нежитлове приміщення площею 140,5 кв.м., яке в технічному паспорті нежитлової будівлі магазину, виготовленому 02.04.2017 року ПП «Бюро послуг та консультацій» , позначено як група приміщень №1, що складається з торгової зали №1 площею 34,3 кв.м., складу №2 площею12,8 кв.м., коридору №3 площею 20,9 кв.м., приміщення №4 площею 50,2 кв.м., приміщення №5 площею 22,3 кв.м. В особисту приватну власність [PERSON] виділити нежитлове приміщення загальною площею 124,9 кв.м., яке в технічному паспорті нежитлової будівлі магазину, виготовленому 02.04.2017 року ПП «Бюро послуг та консультацій», позначено як група приміщень №2, що складається з коридору №1 площею 12,5 кв.м., коридору №2 площею 8,8 кв.м., торгової зали №3 площею 45,9 кв.м., кухні №4 площею 9,5 кв.м., комори №5 площею 6,5 кв.м., коридору №6 площею 8,4 кв.м., торгової зали №7 площею 33,3 кв.м. При судовому розгляді справи позивачка [PERSON] та її представник адвокат Огризков А.А. позов підтримали, просили його задовольнити, як законний та обґрунтований з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] не визнав заявлених до нього позовних вимог. Суду пояснив, що він користується належною йому частиною нежитлової будівлі площею 124,9 кв.м. в [ADDRESS] , на яку оформив всі необхідні документи. Земельна ділянка під належною йому частиною будівлі перебуває у нього на праві оренди. В разі задоволення позову він повинен буде виготовляти на свою частину будівлі нову документацію, чого не бажає робити. Він не претендує на частину будівлі, що належить позивачці. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що на підставі договору №6 купівлі-продажу об`єкта державної власності (групи А) нежитлові приміщення (магазин « [PERSON] »), загальною площею 140,5 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] район [ADDRESS] .. Леніна, [ADDRESS] , балансоутримувач ТОВ Агрофірма «Миргородська», що підлягає продажу шляхом викупу від 15 грудня 2015 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській області продало, а фізична особа-підприємець [PERSON] купила об`єкт державної власності (групи А) нежитлові приміщення (магазин « [PERSON] » , загальною площею 140,5 кв.м., що становить Ѕ частину нежитлової будівлі (магазину), що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Вцілому нежитлова будівля (магазин) має загальну площу 265,4 кв.м. Дане майно позивачці передано на підставі акту передачі державного майна нежитлові приміщення (магазин «Лада»), загальною площею 140,5 кв.м. від 18.12.2015 року (а.с.7-9, 11). Позивачка [PERSON] зареєструвала своє право власності на Ѕ частки нежитлової будівлі магазину, що розташований в [ADDRESS] , що вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.10). Відповідачеві [PERSON] на праві власності належить Ѕ частина нежитлової будівлі (магазину), що вбачається з свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.14). Право власності ним зареєстровано в ДКП «Миргородтехінвентаризація» (а.с.15). В технічному паспорті на нежитлову будівлю розташовану в [ADDRESS] виданому ПП «Бюро послуг та консультацій» (а.с.17-20) чітко зазначено, які приміщення перебувають у власності позивачки, а які у власності відповідача та зазначена площа таких часток і загальна площа всієї будівлі. З договору №6 купівлі-продажу об`єкта державної власності (групи А) нежитлові приміщення (магазин « [PERSON] »), загальною площею 140,5 кв.м., що розташовані за адресою : [ADDRESS] а вбачається, що частина нежитлової будівлі, яка продається розташована на земельній ділянці Держфонду в с. Гаркушинці Миргородського району. Земельна ділянка площею 140,5\~кв.м.,\~що під\~нежитловим приміщенням\~(магазин\~« [INFO] »), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] а не приватизована та в оренді не перебуває (а.с.27). З відповіді Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області , вбачається, що позивачка позбавлена можливості оформити право власності на землю до оформлення виділення її частки будівлі в натурі (а.с.29). У відповідності до\~ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Згідно\~ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.\~ Відповідно до ст.. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, справо спільної часткової власності на це майно припиняється Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстації.\~\~\~ Згідно\~ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Отже, ст. 367 ЦК України поширюється на ті випадки, коли співвласники мають домовленість між собою про поділ майна, що перебуває у спільній частковій власності. За відсутності такої домовленості, співвласник може виділити свою частку в порядку ст. 364 ЦК України, але такі вимоги позивачкою [PERSON] не заявлені. Зважаючи на викладене, позивачкою вибрано не вірний спосіб захисту свого порушеного права, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed