Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

\~\~\~\~ 27.12.2016 року позивач звернулась до Троїцького районного суду Луганської області із дійсною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог якої зазначила, що вона за власні кошти та власними зусиллями на відведеній під забудову земельній ділянці за період з 1973 року по 1976 рік побудувала житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул..Красна Горка, б.10, с.Максимівка Троїцького району Луганської області, який складається з: А-1ж; а; ґ житловий будинок; Г гараж; Д сарай; З убиральня; Е сарай; И сарай; В сарай; ПГ погріб; Б;б літня кухня; 1-2 огорожа; 3-колодязь. Після закінчення будівництва нею не була проведена державна реєстрація вказаного нерухомого майна. Хоча будинок було збудовано без відповідного проекту і після його спорудження не було прийнято в експлуатацію, на нього у встановленому законом порядку було виготовлено технічну документацію. З огляду на це у неї відсутня можливість провести державну реєстрацію зазначеного домоволодіння. У звязку з цим вона просить визнати за нею право власності на зазначений вище житловий будинок на підставі рішення суду. В судове засідання сторони не зявились. Позивач до початку судового засідання надала суду письмову заяву, згідно якої просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] сільська рада Троїцького району Луганської області також до початку судового засідання надала письмову заяву, згідно якої просила справу розглянути без участі її представника, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 10 ЦПК України встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, подані відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Судом встановлено наступне. Згідно довідки №1 від 04.01.2017 року, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Троїцького району Луганської області, [PERSON], [INFO], у 1973 році збудувала житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: вул..Красна Горка, б.10, с.Максимівка Троїцького району Луганської області (а.с.22). Згідно з копією технічного паспорту на житловий будинок №10 за адресою: вулиця Красна Горка, с.Максимівка Троїцького району Луганської області виготовленого станом на грудень 2016 року, власник технічної інвентаризації (уповноважена ним особа) не визначені. Будинок складається з: А-1ж; а; ґ житловий будинок; Г гараж; Д сарай; З убиральня; Е сарай; И сарай; В сарай; ПГ погріб; Б;б літня кухня; 1-2 огорожа; 3-колодязь (а.с.6-10). За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти про прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державному комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126 «Щодо оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію», в якому, зокрема, роз'яснюється: оформлення свідоцтва на право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови Кабінету міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації. Відповідно до п.3.2 Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна» від 24.05.2001 року № 127, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року. Відповідно до п. 3.1 Змін до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року N 91, прийняття в експлуатацію об'єктів (крім закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них) здійснюється безоплатно територіальними органами Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - Інспекція) за результатами технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж та за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, шляхом реєстрації поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація), яка складається за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Зазначене також підтверджується Листом Державної реєстраційної служби №95-06-15-13 від 12.03.2013 року «Щодо державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 1992 року». Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, наявність технічного паспорту на житловий будинок, складеного за результатами технічної інвентаризації, свідчить про відповідність будинку №10 за адресою: вул..Красна Горка, с.Максимівка Троїцького району Луганської області, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позивач позбавлена можливості провести державну реєстрацію житлового будинку №10 за адресою: вул..Красна Горка, с.Максимівка Троїцького району Луганської області, на який виготовлено технічний паспорт, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~Відповідно до статті 1 Першого Протоколу\~ до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яку ратифіковано Україною 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.\~\~\~ На підставі викладеного, ст. 328, ЦК України, Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна» від 24.05.2001 року № 127, Змін до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року N 91,

Outcome: approved