Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

27.07.2021 року Житомирський районний суд Житомирської області ухвалив рішення про часткове задоволення вище вказаної позовної заяви - визнано негативною, недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію інформацію, що поширила [PERSON] в листі на ім`я Житомирського міського голови Сухомлина С. І. від 16.10.2020 року; зобов`язати [PERSON] спростувати інформацію у аналогічний спосіб, а саме: зобов`язати відповідача після набрання рішення суду по даній цивільній справі законної сили спростувати викладену та розповсюджену нею недостовірну інформацію, яка була зазначена в заяві, поданій 16.10.2020 року на ім`я Житомирського міського голови Сухомлина С. І., відносно [PERSON] , шляхом поданні відповідної заяви. 09.08.2021 року представник відповідача [PERSON] подала заяву з проханням ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивача понесених витрат на правову (правничу) допомогу в розмірі 10000,00 грн. Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили (а.с. 7). Відповідно до приписів ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання, в якому вирішується питання про ухвалення додаткового рішення, осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши вказане клопотання, суд дійшов наступних міркувань. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, серед іншого, судом не вирішено питання про судові витрати. За правилами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на правничу допомогу. За правилами п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача у разі відмови в позові. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Вимоги сторони відповідача щодо стягнення з позивача судових витрат на оплату професійної правничої допомоги в сумі 10000,00 грн підтверджено наступними доказами: - актом від 28.07.2021 року завдання-приймання послуг за надану правову допомогу, який підписаний адвокатом Божок Л. В. та Гречковською Л. М. Згідно акту, до переліку наданих адвокатом послуг входить вивчення характеру спірних правовідносин для формулювання правової позиції сторони - 8 год роботи; підготовка до участі та представництво інтересів клієнта під час розгляду справи в суді першої інстанції - 12 год роботи. Загальна вартість послуг становить 10000,00 грн (а.с. 2). На підтвердження понесених відповідачем витрат, адвокат до заяви долучила довідку № 1 від 28.07.2021 року (а.с. 3), відповідно до якої [PERSON] на підставі договору про надання правничої допомоги від 21.01.2021 року, акту здавання-приймання послуг за надану правову допомогу від 28.07.2021 року сплатила готівкою 10000,00 грн. Однак суд не приймає у якості доказу зазначену довідку, та звертає увагу сторони відповідача на те, що однією з підстав для відмови в ухваленні додаткового рішення є відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження про фактичну оплату послуг на правничу допомогу - платіжних доручень, касових чеків або інших банківських (бухгалтерських) документів, які б підтверджували, що відповідачем понесено такі витрати в сумі 10000,00 грн. Разом з тим, матеріалами справи не підтверджується існування договірних відносин між [PERSON] та адвокатом Божок Л. В. саме на підставі зазначеного договору про надання правової (правничої) допомоги від 21.01.2021 року, оскільки не надано належним чином посвідченої копії вказаного договору, а надано лише додаток №1 до цього договору - додаткова угода від 22.01.2021 року (а.с. 4). Матеріали основної справи також не містять вказаного договору. Крім того, суд зазначає, що стороной відповідача не дотримано вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України в частині строку надання доказів шодо розміру судових витрат, які сторона понесла. Так, рішення було ухвалено судом 07.07.2021 року, тоді як відповідні докази стороною відповідача надано лише 09.08.2021 року (а.с. 1). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви представника відповідача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення в частині відшкодування судових витрат слід відмовити.

Outcome: dismissed