Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

27 березня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивачка вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 23.09.2006 року по 30.09.2013 року. [INFO] від шлюбу народився син [PERSON], який проживає з нею. Разом з нею [PERSON] не проживає, дитину утримує сама, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Оскільки відповідача працює, інших утриманців не має, просила стягнути з останнього аліменти на утримання сина у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила про його задоволення. Додатково пояснила, що відповідачем сплачуються аліменти на утримання сина але вона наполягає на стягненні аліментів за рішенням суду. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, вказуючи на те, що відповідачем аліменти на утримання дитини сплачуються в добровільному порядку в сумі 400 грн. щомісячно. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Дитина проживає з матір'ю, що підтверджується довідкою від 26.03.2014 року № 276, що видана Іванівською сільською радою Очаківського району Миколаївської області. Згідно наданої копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.03.2014 року [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Як вбачається з копій квитанцій, наданих представником відповідача [PERSON], останній щомісячно сплачує позивачці аліменти в сумі 400 грн. Разом з тим, вказаний розмір аліментів визначений відповідачем самостійно і не є грошовим утриманням в розумінні ст.181 СК України, який визначено за домовленості з позивачкою. Крім цього, відповідно до ч.1 ст.189 СК України, батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. Між сторонами такий договір не укладався. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Крім того, у порядку, передбаченому ч.3 ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн. у доход держави від сплати якого, при зверненні до суду із цим позовом, позивачка звільнена. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved