Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

26 червня 2015 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищевказана позовна заява, в обґрунтування якої позивач послалась на те, що сторони з 15 липня 2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дві доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2015 року, шлюбу між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач не виконує своїх обовязки з утримання дітей, не приймає учать у фінансуванні їх потреб та не допомагає у лікуванні. На підставі викладеного позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання спільних дітей сторін. В судовому засіданні представник позивача позовні вимог підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні просив позов задовольнити частково та стягнути аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 15 липня 2006 року між сторонами у справі було укладено шлюб, зареєстрований Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції за актовим записом №222 (а.с. 29). 25 січня 2007 року у сторін народилась дитина донька [PERSON], про що в книзі реєстрації актів народжень 07 лютого 2007 року за №39 зроблено відповідний актовий запис (а.с.6). 19 серпня 2010 року у сторін народилась дитина донька [PERSON], про що в книзі реєстрації актів народжень 14 вересня 2010 року за №399 зроблено відповідний актовий запис (а.с.5). Встановлено, що діти проживають з позивачем за адресою [ADDRESS], що підтверджується поясненнями позивача наданими у судовому засіданні (а.с. 79, 80). Встановлено, що [PERSON] навчається у 3-В класі КЗО «Середня загальноосвітня школа №75» ДМР, що підтверджується довідками від 25.06.2015, 06.11.2015 років за номерами №127 та 350 відповідно (а.с. 67,69). Також встановлено, що [PERSON] відвідує «КЗО «Дошкільний навчальний заклад №196 комбінованого типу», що підтверджується довідкою від 06 листопада 2015 року (а.с. 70). Крім того встановлено, що [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку у лікаря алерголога, лікаря дерматолог за діагнозом атопічний дерматид, період ремісії. Також вбачається, що остання потребує щорічного санаторно-курортного оздоровлення та лікування у санаторії, що підтверджується відповіддю КЗ Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №1 (а.с. 71). Також встановлено, що [PERSON], станом на 13.03.2015 року не працює, що підтверджується копією трудової книжки відповідача (а.с. 78) Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами СК України. Так, відповідно до ст.18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Способом захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення та примусове виконання добровільно не виконаного обов'язку. Положеннями ст.ст.141, 180 СК України визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, такий обовязок є рівним для обох батьків, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє від даного обов'язку щодо дитини. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.183 СК України в контексті положень ст.184 СК України, якщо платник аліментів має регулярний, постійний дохід, суд в межах відповідних позовних вимог призначає аліменти на дитину в частці від заробітку (доходу) матері, батька. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші істотні обставини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України, яка регулює призначення аліментів у твердій грошовій сумі. Нормою ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно з ч. 3 ст. 195 СК України якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Згідно ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно положень ст.ст.75, 76 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного, розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. За змістом ст.ст.77, 79 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі та від дня подання позовної заяви, а сплачуються щомісячно. Положеннями ст.80 СК України закріплено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, матеріальне становище дитини, відсутність у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка (дружини), батьків та вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 26 червня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Також вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, суд на підставі\~ст. 88 ЦПК України\~\~приймає до уваги результат вирішення справи, та вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] у рахунок повернення судових витрат суму у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved