Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

27 липня 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03 лютого 2011 року між банком та [PERSON] укладено договір, згідно якого їй надано кредит у розмірі 14000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідачка зобов'язалася сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 30% на рік на умовах, передбачених договором. Однак, в порушення умов кредитного договору, [PERSON] погашення кредиту не здійснювала і станом на 31 травня 2016 року має заборгованість по кредиту у розмірі 17181 грн. 06 коп. Посилаючись на викладені обставини, просив про задоволення позову. В судове засідання представник позивача не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином повісткою. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не зявилася, не повідомивши про причину неявки, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В судовому засіданні, яке відбулося 28 серпня 2016 року, [PERSON] позов не визнавала, зазначивши, що у лютому 2011 року отримала у ПАТ КБ «Приватбанк» платіжну картку з лімітом у розмірі 500 грн. та заборгованості за цим кредитом не має. Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 03 лютого 2011 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, який складається із заяви позичальника разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами. Датою укладення договору є дата підписання позичальником заяви. В заяві [PERSON] зазначила про бажаний кредитний ліміт на кредитну картку «Універсальна» у розмірі 5000 грн. Відповідно до п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. На виконання умов договору, позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 14000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, в обмін на її зобовязання по поверненню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Крім того, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов, при порушенні строків будь-яких платежів, передбачених договором більш на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штрафи у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Також відповідно до тарифів, у разі несвоєчасного погашення заборгованості, банк має право нараховувати пеню. Із заяви, підписаної [PERSON] вбачається, що вона ознайомлена та погоджується з Умовами надання вказаного споживчого кредиту. Згідно з розрахунком, станом на 31 травня 2016 року заборгованість за даним кредитним договором складає 17181 грн. 06 коп., в тому числі: заборгованість за кредитом - 13010 грн. 68 коп., заборгованість за відсотками - 2876 грн. 04 коп., штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 794 грн. 34 коп. (процентна складова). Наявність заборгованості за кредитним договором у вищевказаному розмірі також підтверджується випискою по кредитному рахунку [PERSON], в якому містяться відомості про стан рахунку і рух грошових коштів: отримання і списання сум. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитор зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. За змістом ст.ст. 526, 527, 530, 612 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений сторонами строк, відповідно до вказівок договору та вимог Цивільного кодексу, одностороння відмова від виконання або одностороння зміна його умов не допускається. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений договором або законом. При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 та 59 ЦПК України про їх належність та допустимість. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, згідно зі статтею 60 ЦПК України, обовязок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні встановлено та підтверджено належними доказами твердження ПАТ КБ «Приватбанк» про укладення з [PERSON] кредитного договору та розмір заборгованості за даним кредитним договором. Разом з тим, відповідачкою не надано суду жодного доказу на підтвердження доводів про відсутність заборгованості за кредитним договором. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що [PERSON] порушила умови кредитного договору, а тому вимоги про стягнення з неї заборгованості по кредиту є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 1378 грн. 00 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved