Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

28 березня 2017 року завідуючий 5-м відділенням КЗ Першої обласної спеціалізованої лікарні м.Ромни звернувся до суду із заявою про продовження госпіталізації до психіатричного закладу [PERSON]. Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON] поступив на лікування до 1 ОСЛ 12.10.2016 року за направленням лікаря згідно вимог ст. 14 п.1 ЗУ «Про психіатричну допомогу. Згідно вимог ст. 15 ЗУ «Про психіатричну допомогу» пацієнт щомісяця оглядався комісією лікарів-психіатрів, рішенням якої потребував подальшого стаціонарного лікування. За останні 6 місяців поліпшення психічного стану не відмічено. Комісією було проведено огляд пацієнта та винесено рішення про необхідність подальшого лікування пацієнта у звязку наявністю у нього тяжкого психічного розладу, що позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій і не може керувати ними, [PERSON] нездатен задовільнити життєві потреби на достатньому рівні, є безпорадним. Тому просив ухвалити рішення про продовження госпіталізації до психіатричного закладу [PERSON] У судовому засіданні представник 5 відділення КЗ Першої обласної спеціалізованої лікарні м.Ромни підтримав заяву та прохав її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. [PERSON] в судове засідання не зявився. Згідно довідки 1 ОСЛ за своїм психічним станом він не може знаходитись на судовому засіданні при розгляді заяви про продовження госпіталізації . Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні просила заяву задоволити. Особа , що надає правову допомогу [PERSON] не заперечувала проти заяви. Прокурор також не заперечувала проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши висновок комісії лікарів-психіатрів, суд вважає, що заява про продовження госпіталізації [PERSON] підлягає задоволенню відповідно до вимог ст.ст. 14, 17 Закону України «Про психіатричну допомогу». Судом встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 7 вересня 2016 року [PERSON] було визнано недієздатним та призначено йому опікуна - [PERSON] ( а.с.4). Рішенням Роменського міськрайонного суду від 13 жовтня 2016 року [PERSON] було госпіталізовано у психіатричний заклад у примусовому порядку, для надання психіатричної допомоги, без його згоди. Після проведеного лікування, [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розгляду у вигляді : « Шизофренія, інший тип, пропфшизофренія, безперервний тип перебігу», який не дає йому змогу розуміти значення своїх дій і керувати ними , внаслідок чого [PERSON] не здатен задовільнити життєві потреби на мінімальному рівні. Ненадання психіатричної допомоги може призвести до неочікуваних наслідків, смерті пацієнта. Це підтверджується як висновком комісії лікарів, так і поясненнями в судовому засіданні лікаря- психіатра [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки КЗ СОР «1 ОСЛ м. Ромни» від 27.03.2017 року [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 1997 року з діагнозом «Помірна розумова відсталість», отримав 2 групу інвалідності безстроково. На стаціонарне лікування поступив вперше 18.04.2016 року. У вересні 2016 року визнаний недієздатним. 12 жовтня 2016 року поступив на лікування в стані психомоторного збудження ( а.с.9). Суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як він виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок чого не здатен задовільнити життєві потреби на мінімальному рівні.

Outcome: approved