Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

28.07.2021 року з Деснянського районного суду м. Києва до суду за підсудністю надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 26 липня 2017 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 595. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що спільне життя з відповідачем не склалось. З моменту реєстрації шлюбу сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сумісне проживання між ними припинено, мають окремий бюджет, спільне господарство не ведеться. Відповідач з дитиною проживають окремо. Через втрату почуття любові, поваги та взаєморозуміння, подальше збереження шлюбу буде суперечить інтересам позивача. Спору про поділ майна, а також про місце проживання дитини немає. Ухвалою суду 30 липня 2021 року було відкрито провадження у справі у порядку письмового спрощеного позовного провадження та визначено розглядати справу відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами. Вирішено провести перше судове засідання не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження в приміщенні Славутицького міського суду. Позивачу та відповідачу надіслано копію ухвали судді від 30.07.2021 року про відкриття провадження, а відповідачу - копію позовної заяви з додатками. Роз`яснено сторонам, що відповідно до вимог ч.7 ст.279 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має право подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом, або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Ухвалою суду від 30.08.2021 року призначено справу до розгляду з повідомленням сторін. 06.10.2021 року в призначене судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. До суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в призначене судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. До суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала, відзив подавати не буде. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] , яке видано Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, [PERSON] та [PERSON] 26 липня 2017 року зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис за № 595. Після державної реєстрації шлюбу прізвища: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 грудня 2017 року, у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Як вбачається із змісту позовної заяви, спільне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини фактично припинені через різні погляди на життя і сімейні стосунки. Спільне господарство не ведеться, спільний бюджет відсутній. На час розгляду справи спірні питання про поділ майна та проживання неповнолітньої дитини відсутні. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із статті 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997р.) вбачається, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно ч.2 ст.18, п.3 ст.51, ч.3 ст.56, ч.1 ст.110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання. Примирення між подружжям та збереження сім`ї неможливо. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст.110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як вбачається із змісту позовної заяви, спірних питань з приводу розподілу спільного майна у сторін немає. Спірні питання з приводу місця проживання неповнолітньої дитини також у сторін на час розгляду даної справи у суді відсутні. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач в заяві, не зазначила, що бажає змінити прізвище, то суд вважає, що після розірвання шлюбу необхідно залишити їй прізвище - « [PERSON] ». СУДОВІ ВИТРАТИ. За правилами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у розмірі 908 гривень 00 копійок.

Outcome: approved