overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

27.08.2015 року [PERSON] звернулась до Краматорського міського суду із завою про встановлення факту проживання однією сімєю з померлим, мотивуючи свою заяву тим, що вона з липня 2001 р. проживала однією родиною з [PERSON] та [PERSON] та вела з ними спільне господарство, дані особи доводились їй дальніми родичами. 11.04.2015 р. помер [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з жилого будинку № 96 по вул. Литовський у м. Краматорську. Спадкоємцем першої черги по закону після смерті [PERSON] була його дружина [PERSON], яка спадщину не оформила. 15.05.2015 р. [PERSON] померла. Вона є далекою родичкою [PERSON] В червні 2001 р. він сказав їй, що було б гарно, якщо вона погодилась переїхати жити до нього, у звязку з тим, що вони з дружиною вже досягли похилого віку, їм стало важко себе обслуговувати, а родичів крім неї в них немає, вона погодилась і в липні 2001 р. переїхала до них. По день смерті [PERSON], вона проживала з ними однією родиною. [PERSON] при житті неодноразово казали, що після їх смерті будинок залишиться їй. Вона подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, де нотаріус їй пояснив, що для оформлення спадщини вона повинна довести свої родинні відносини з [PERSON] документально. Просить встановити факт проживання однією сімєю з липня 2009 року з [PERSON] до дня його смерті 11.04.2015 р. та з [PERSON] більш, як пять років до часу відкриття спадщини, тобто до дня її смерті 15.05.2015 р. Заявниця [PERSON] та представник заявниці [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримали та просили суд її задовольнити. Представник зацікавленої особи [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Дослідивши надані суду докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 11.04.2015 року. (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 15.05.2015 року. (а.с.7). Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.08.1992 р. [PERSON] є спадкоємцем житлового будинку №96 по вул.. Литовській в м. Краматорськ, після померлого батька [PERSON]. (а.с.8) Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] сова Л.Д., [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що дійсно заявниця проживала з родиною [PERSON] однією родиною з липня 2009 року, піклувалась про них, забезпечувала харчами, грошима. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту має для заявниці юридичне значення, так як це необхідно для отримання одноразової допомоги. За таких обставин, суд вважає, що заява про встановлення факту сумісного проживання однією сімєю та ведення сумісного господарства підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

27.08.2015 року [PERSON] звернулась до Краматорського міського суду із завою про встановлення факту проживання однією сім'єю з померлим, мотивуючи свою заяву тим, що вона з серпня 2005 р. проживала однією родиною з [PERSON], як подружжя та вела з ним спільне господарство. [INFO] р. [PERSON] помер. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS], квартири [ADDRESS] та автомобіля CHEVROLET AVEO. Проживати з [PERSON] вони почали с серпня 2005 р. в його квартирі, яка знаходилась за адресою: [ADDRESS]. У 2009 році дану квартиру ми продали та переїхали жити в квартиру [ADDRESS], яка належала [PERSON] на підставі договору дарування, де і проживали до смерті [PERSON] В даній квартирі вони разом зробили ремонт та придбали побутову техніку. В червні 2012 р. ми придбали автомобіль CHEVROLET AVEO. Спадкоємців у [PERSON] крім неї не має, а вона не може довести їх родинні відносини документально, і тому вимушена звертатися до суду з даною заявою. Просить встановити факт проживання однією сім'єю з серпня 2005 року з [PERSON] до дня його смерті, тобто до [INFO] року, більше як п*ять років до часу відкриття спадщини. Заявниця [PERSON] та представник заявниці [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримали та просили суд її задовольнити. Представник зацікавленої особи [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Дослідивши надані суду докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] року (а.с.3). Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено документально [PERSON] був власником майна: квартири [ADDRESS], квартири [ADDRESS] та автомобіля CHEVROLET AVEO (а.с.4-8). Відповідно до інформаційної довідки із Спадкового реєстру - після смерті [PERSON], який помер [INFO] року зведено спадкову справу № 152/2015 на підставі заяви, що надійшла 25.08.2015 року від спадкоємця за законом [PERSON]Інші спадкоємці не звертались (а.с.15-15а). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON]. пояснили, що дійсно заявниця проживала однією родиною з [PERSON] з серпня 2005 року. Відповідно до ст. 1264 ЦПК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім*єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, я є спадкоємцем за законом четвертої черги. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту має для заявниці юридичне значення, так як це необхідно для отримання спадщини. За таких обставин, суд вважає, що заява про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю та ведення сумісного господарства підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

27.08.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] до досягнення ним повноліття, та на утримання жінки з якою проживає дитина до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вони, перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.09.2014 р. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. В даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Добровільно надавати кошти на утримання позивача та на утримання дитини відповідач не бажає. У звязку з даними обставинами позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. В судове засідання позивач не зявилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]В є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], а.с.6. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, -а.с.8. Позивач в даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, жінка з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позов в повному обсязі і відповідно до ст.ст.84, 182, 198-200 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] щомісячно аліменти з [PERSON]на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу до його повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] щомісяця аліменти на її утримання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходів, до виповнення сину [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до 01.07.2018року. На підставі ст.ст.84 ч.2, 180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

27.08.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.06.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 248, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки не склалися з причин відсутності взаєморозуміння, відмінності поглядів на сімейні відносини і сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей,вони єдиною родиною не проживають, подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Позивачка до суду не прибула, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24.06.2014 року, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 248. В період шлюбу у сторін народились діти: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER], виданого 14.03.2013 року виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради Болградського району Одеської області та серії [NUMBER], виданого 21.05.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області. Сторони однією сім'єю не проживають з травня 2015 року, сумісного господарства не ведуть, спору про місце проживання дітей та поділ спільного майна не мають. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони однією сім'єю не проживають, сумісного господарства не ведуть, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Згідно вимогам ст. 88 ЦПК України всі витрати, пов'язані з розірванням шлюбу покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

27.08.2015 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що з 17.03.2011 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з червня 2015 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву, згідно якої позов підтримала та просила розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву, згідно якої проти позову не заперечує та просить розглянути справу за його відсутності. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 17.03.2011 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Виконавчим комітетом Білоусівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис №1. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені, з червня 2015 року сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню. Згідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає залишити собі прізвище «Удова». Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС суд вважає можливим покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

27.08.2015 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вона вказала, що 15.12.2007 року вступила в шлюб з відповідачем, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Як зазначила позивачка, спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні стосунки припинено з початку 2014 року, хоча вони проживають в одній квартирі. Примирення між ними не можливе. Спору про поділ майна не мають. [PERSON] просить суд розірвати шлюб. У судове засідання позивачка звернулась із заявою про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач звернувся із аналогічною заявою, в якій зазначив, що позов визнає, просить розглянути справу за його відсутності. Тому суд розглядає справу згідно ч.2 ст.197 ЦПК України без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони уклали шлюб 15.12.2007 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 228. (а.с.8) Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON]. Згідно наданих заяв, між сторонами не виникло спору щодо визначення місця проживання дитини. Шлюбні відносини припинено з початку 2014 року. Судом встановлено, що припинення шлюбних відносин сталося за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів, і як наслідок, припинення шлюбних відносин. Ст.112 СК України передбачає, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Причини припинення шлюбу, на які вказала позивачка та погодився відповідач, визнаються такими, що є підставою для розірвання шлюбу. За таких обставин, подальше збереження сім'ї сторін є неможливим та суперечить інтересам кожного з подружжя. Спору про поділ майна не має. Тому, позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

27.08.2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину до повноліття [PERSON], тобто до 07 травня 2017 року, та в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму до повноліття [PERSON], тобто до 01 лютого 2024 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного сумісного проживання народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають та знаходяться на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає, тому вона змушена звертатися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву від 25.09.2015 року, якою підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 25.09.2015 року, якою визнав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 26.06.2009 року (а.с. 7). У свідоцтвах про народження [PERSON], [INFO] (а.с. 5) та [PERSON], [INFO] (а.с.6) батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство. Діти фактично на даний час перебувають на утриманні позивача. Відповідач не виконує обов'язки по утриманню своїх дітей, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-18 00:00:00

27.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатною свою матір [PERSON], [INFO], посилаючись на незадовільний стан її психічного здоровя, внаслідок чого вона не розуміє значення своїх дій і не може керувати ними та встановлення над нею опіки. У судовому засіданні заявник та представник заінтересованої особи заяву підтримали. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №737 від 10-16.12.2015 року, яка проведена Комунальним лікувально-профілактичним закладом «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня», у [PERSON] простежуються клінічні ознаки судинної деменції, що є важким (тобто хронічним та стійким) психічним розладом у звязку з чим вона позбавлена здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с.43-45). Встановлені судом обставини є підставами, згідно положень ст.ст.39, 60 ЦК України, задовольнити заяву, визнати [PERSON] недієздатною та встановити над нею опіку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

27.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 27.08.2015 року до досягнення донькою [PERSON], [INFO] повноліття, тому що відповідач не мешкає з сім`єю, але батьківства не оспорює. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, письмово повідомив, що згоден з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини.. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані матеріально утримувати дітей до повноліття Сторони перебувають у шлюбі з 29.09.2001 року. Шлюб зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Баглійського районного управління юстиції м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Батьком дитини в свідоцтві про народження вказаний [PERSON]. Відповідач свого батьківства не оспорює. Згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 27.08.2015 року до повноліття дитини на користь позивачки, тому що неповнолітня дитина мешкає з матір`ю, тому суд вважає необхідним стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини. Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача у прибуток держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

27.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала і просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 12 червня 2009 року. 27.07.2009 року у них народилася донька-Дар'я, батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач. Згідно рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.03.2013 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано. Судом також встановлено, що дитина мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, вихованням не займається. Відповідач здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. Відповідно до ст. ст. 180 182 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обовязку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоровя і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан і вважає за можливе стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 27.08.2015 року і до повноліття дитини.

Outcome: approved