Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

28.12.2015 року позивач звернулася до суду із даним позовом до відповідача. В обґрунтування позову зазначила, що з 16.03.2002 року вона перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 11.12.2015 року шлюб між сторонами розірвано. З листопада 2012 року шлюбні відносини із відповідачем припинені, син проживає разом з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, отримуючи дохід від заробітку у Греції, куди виїджає кожного року на термін від одного року до шости місяців. Просила стягнути з відповідача аліменти на щомісячне утримання дитини у розмірі 2000 грн. Позивач та її представник адвокат [PERSON] у судове засідання не прибули, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутність, на задоволенні позову наполягають. Відповідач та його представник [PERSON] в судове засіданні не прибули, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутність. Просили ухвалити рішення про стягненн аліментів за період, коли відповідач працював у розмірі ? частини заробітку, за період, коли не працював у розмірі 500 грн., оскільки відомості про отримання доходів за межами України на час розгляду справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 16.03.2002 року, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], 2002 року народження. За рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 11.12.2015 року, яке набрало чинності, шлюб між сторонами розірвано. Відповідно до довідки КСН «Правий беріг» від 20.11.2015 року позивач [PERSON] проживає разом із сином [PERSON], 2002 року народження, за адресою [ADDRESS] Вимогами ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст. 184 СК України, якою вмотивовано позов, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні способу присудження і розміру аліментів суд має врахувати як положення ст. 182 СК України, так і положення ст. 183 СК України (визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу), ст. 184 СК України (визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі). Враховуючи зобов'язання батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог про стягнення аліментів. Обираючи спосіб присудження аліментів у вигляді в твердій грошовій сумі в порядку ст. 184 СК України, суд враховує, що відповідач має мінливий заробіток, який отримує за кордоном один або кілька разів на рік, що підтверджується довідками - актом розрахунку податку відповідача за 2014 та 2015 роки від отриманого доходу у Грецькій Республіці. При цьому згідно довідки від 05.04.2016 року [PERSON] працював у ТОВ «Одабуд» (м.Вінниця) бетонувальником з 22.01.2016 року по 28.03.2016 року. Обставини справи, підтверджені документально, свідчать про мінливий, нерегулярний заробіток відповідача, обумовлений наявністю чи відсутністю контракту, тривалість якого може коливатись, перемежовуватись з різною періодичністю перервами та на час ухвалення рішення відповідач офіційно не працює на території України. Враховуючи ці відомості, що характеризують матеріальне становище платника аліментів, відсутність даних про наявність у відповідача постійного місця роботи або стабільної роботи на території України, є доцільним застосування у виниклих конкретних відносинах способу стягнення аліментів з відповідача в твердій грошові сумі згідно із ст. 184 СК України. На момент розгляду справи встановлено реальний дохід платника аліментів, який дозволяє зробити впевнений висновок про наявність в нього матеріальної спроможності надавати на дитину утримання в наведених у позові грошових сумах 2000 грн. , зважаючи на відсутність у платника аліментів на інших утриманців. Визначення саме такого способу стягнення слугуватиме захисту інтересів дитини, не порушить права відповідача, який згодом, у разі значної зміни свого матеріального становища в бік погіршення може ініціювати позов про зменшення розміру присуджених аліментів порядку ст. 192 СК України. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 551,2 грн.

Outcome: approved