Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

28 січня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, вказуючи, що є студентом та навчається в інституті енергозбереження та енергоменеджменту НТУУ «КПІ» на денній формі навчання та закінчує навчатись 30 червня 2017 року. Позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки не має можливості працювати, що пов'язано з його навчанням на денній формі. Відповідач, виплачував на утримання позивача аліменти до його повноліття, однак після досягнення позивачем повноліття добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, в зв'язку з чим позивач просив стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення ним навчання. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вказуючи, що позовні вимоги підтримує (а.с.16). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, зазначив, що є інвалідом третьої групи, знаходиться на обліку в УПФУ м.Костянтинівки та Костянтинівському районі Донецької області, отримує пенсію в розмірі 524,50 грн., крім того має заборгованість по аліментам в розмірі 7296,45 грн. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивач народився [INFO], батьками його є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3, 5). Позивачем було змінено прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про зміну імені [NUMBER], виданим 30 березня 2011 року відділом ДРАЦС Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області (а.с.3). На підставі виконавчого листа № 233/1286 за рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02 квітня 2013 року постановою ВДВС Костянтинівського МРУЮ відкрито виконаче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на його утримання в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 18 лютого 2013 року до закінчення навчання у навчально-виховному комплексі ім..Л.І. Бугаєвської м.Комсомольська (а.с.27-28, 29). Згідно довідки № 1771 від 14 січня 2014 року (а.с. 8) позивач [PERSON] є студентом та навчається в інституті енергозбереження та енергоменеджменту НТУУ «КПІ» на денній формі навчання та закінчує навчатись 30 червня 2017 року. Згідно довідки № 425 від 17 січня 2014 року (а.с.7) позивач [PERSON] проживає в гуртожитку [ADDRESS] з 07 вересня 2013 року на термін навчання. Відповідач [PERSON] є інвалідом третьої групи, отримує пенсію, розмір фактично виплаченої якої за березень-квітень 2014 року складає 524,50 грн., має заборгованість по аліментам 7296,45 грн., що підтверджується довідкою УПФУ м.Костянтинівки та Костянтинівському районі Донецької області № 2820 від 01 квітня 2014 року (а.с.26). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітній син, донька продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов'язку сплачувати аліменти у разі якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю його потреби. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.20 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у дитини, що продовжує навчання, саме потреби в матеріальній допомозі у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку. Як вбачається з вимог ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження своїх вимог про стягнення аліментів на його утримання та в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, крім довідки про навчання, взагалі не надано жодного доказу про потребу в матеріальній допомозі. Як вбачається з наданих відповідачем документів - його дохід не дає змоги сплатити заборгованість по аліментам та надавати матеріальну допомогу позивачу. За таких обставин та відповідно до норм чинного законодавства, суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed