Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

26 червня 2014 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаним позовом. У позові пояснив, що рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 листопада 2012 року з нього стягнуто на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів заробітків (доходів) щомісяця, починаючи з 07 листопада 2012 року до досягнення повноліття, однак не менше ніж мінімальний розмір встановлений чинним законодавством України. 07 грудня 2012 року на виконання рішення Миргородського міськрайонного суду було видано виконавчий лист. 18 лютого 2014 року [PERSON] пред'явила вказаний виконавчий лист до ВДВС Миргородського МРУЮ для примусового виконання рішення суду. Згідно розрахунку ВДВС Миргородськог МРУЮ за період з листопада 2012 року по березень 2014 року за позивачем рахується заборгованість у сумі 6 697,92 грн.. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ч.3 ст. 197 СК України, згідно якої суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти. [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю, просить звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], за період з листопада 2012 року по лютий 2014 року в сумі 6 312, 12 грн. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позов визнала. Відділ державної виконавчої служби Миргородського міськрайонного управління юстиції надав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просив провести без участі свого представника, заперечень проти задоволення позовної заяви не наведено не було. Вивчивши та проаналізувавши в сукупності всі матеріали справи, суд вважає, що позов є обгрунтованим і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 листопада 2012 року встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі з 2002 року по 2012 рік (а.с.8), від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO] (а.с.8). Вказаним вище рішенням з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] аліменти, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів), щомісяця, починаючи з 07 листопада 2012 року до досягнення дитиною повноліття, однак не менше ніж мінімальний розмір встановлений чинним законодавством України. 18 лютого 2014 року [PERSON] звернулася з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання зазначеного рішення суду (а.с.7) Згідно копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.02.2014 року ВП № 42146286 (а.с.7) державним виконавцем ВДВС Миргородського МРУЮ було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2/1620/1143/2012 виданого 07.12.2012 року. Згідно розрахунку заборгованості (а.с.6), станом на 01.03.2014 року заборгованість по сплаті аліментів складає 6 697,92 грн. Згідно п.2 ч.1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» строк пред'явлення виконавчого документу до виконання становить 1 рік. Згідно ч. 3 ст. 22 вказаного вище закону, рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред'явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Відповідно до наявних матеріалів справи, встановлено, що [PERSON] пред'явила виконавчий лист до виконання 18 лютого 2014 року, тобто через 1 рік 2 місяці та 11 днів після його видачі. Згідно ч.3 ст. 197 СК України, суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти. Зважаючи на визнання позову відповідачем, суд, відповідно вимог ч.4 ст. 174 ЦПК України, вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги [PERSON] та звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] за період з 07 листопада 2012 року до 18 лютого 2014 року.

Outcome: approved