Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

27 липня 2020 року позивач звернувся в суд з позовом до Війницької сільської ради Локачинського району Волинської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . 08 лютого 2001 року [PERSON] був складений заповіт за № 2, відповідно до якого спадкодавець заповіла йому вказане майно. 24 липня 2020 року на підставі поданої ним заяви про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину в приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу Волинської області була заведена спадкова справа № 183/2020 до майна померлої [PERSON] . У своїй заяві від 24 липня 2020 року позивач просив видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що належав [PERSON] . Проте, йому було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва, оскільки у встановлені законом строки ним не було подано заяву про прийняття спадщини, та запропоновано звернутися до суду для продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини. [PERSON] не звернувся з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини впродовж шести місяців з часу її відкриття, оскільки вважав, що прийняв спадщину шляхом фактичного володіння та догляду за спадковим майном. Просить визначити йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Губин Локачинського району Волинської області. У судове засідання 02 вересня 2020 року позивач не з`явився, одночасно із доданими документами до позовної заяви позивач подав письмове клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - Війницької сільської ради Локачинського району 02 вересня 2020 року надіслав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю, не заперечує щодо задоволення позову. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, оглянувши копії матеріалів спадкової справи № 183/2020 до майна померлої [PERSON] , суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] від 16 грудня 2001 року (а.с. 7). Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою Війницької сільської ради Локачинського району Волинської області № 707 від 24 липня 2020 року та копією витягу з погосподарської книги № 5 за 2001-2005 роки (а.с. 9,10 ). Враховуючи, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , при вирішенні питання про її прийняття спадкоємцями застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, а саме - Цивільного кодексу УРСР (далі - ЦК УРСР). Згідно із ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Ніхто із спадкоємців [PERSON] у визначений законом строк не прийняв спадщину після її смерті, спадщина також не визнана відумерлою. Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до заповіту від 08 лютого 2001 року, що посвідчений сільським головою Війницької сільської ради Локачинського району Волинської області, зареєстрований в реєстрі за № 2, та чинний на даний час, спадкодавець [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями заповіла [PERSON] (а.с. 8). 24 липня 2020 року на підставі поданої позивачем заяви про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину у приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу Волинської області була заведена спадкова справа № 183/2020 до майна померлої [PERSON] . Крім позивача, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, не встановлено. Постановою нотаріуса від 24 липня 2020 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що ним у встановлений законом строк, а саме: до 10 червня 2002 року не було подано заяви про прийняття спадщини (а.с. 11). Позивач як спадкоємець за заповітом не може оформити спадщину в зв`язку з тим, що пропустив строк для її прийняття. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні визнав позов, що стверджується його заявою від 02 вересня 2020 року (а.с. 34). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, іхніх преставників. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову повністю у підготовчому судовому засіданні.

Outcome: approved