Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

28 грудня 2016 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води). Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач є власником квартири [ADDRESS]. Позивач\~ в період з січня 2009 р. по березень 2016 р. надав\~\~ відповідачеві послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води). Відповідач не здійснює оплату за отримані послуги, у звязку з чим станом на 30 квітня 2016 р. сума заборгованості складає 22 475 грн. 13 коп. З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідача вказану суму, а також витрати на сплату судового збору. Ухвалою судді від 12 січня 2017 р. відкрито провадження в справі, призначено її розгляд. Оскільки 15 грудня 2017 р. набрали чинності зміни до ЦПК України, згідно яким справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.п.9 п.1 Перехідних положень), суд розглядає справу за правила ЦПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 р. Ухвалою суду від 13 лютого 2018 р. розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, учасникам справи встановлено строк для подачі до суду заяв по суті позову, розгляд справи призначено на 29 березня 2018 р. У встановлений судом строк відповідач [PERSON] відзив на позов до суду не надала, в звязку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами згідно зі ст. 178 ч. 8 ЦПК України. 3 листопада 2017 р. відповідач подала до суду заперечення на позов, в яких позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» не визнала, посилаючись на те, що між нею та позивачем не укладено договір на надання послуг, позивач порушив її право на свободу укладення договору, у неї відсутні будь-які зобов'язання перед позивачем. 11 грудня 2017 р. відповідач подала до суду заяву про залишення позову без розгляду, оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, вона не містить посилання на наявність спірних правовідносин. Ухвалою суду від 29 березня 2018 р. у задоволені заяви про залишення позову без розгляду відмовлено. Представник позивача в судове засідання 29 березня 2018 р. не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягаючи на задоволені позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, що відповідно до ст. 223 ч.3 п.1 ЦПК України є підставою для розгляду справи за його відсутності. Ухвалою суду від 29 березня 2019 р. визначено проведення заочного розгляду справи відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України. Позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні належними документами встановлено, що відповідач є співвласником квартири [ADDRESS]. У відповідності зі ст. 11 ч.1 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно зі ст. 13 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг відносяться, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). В судовому засіданні встановлено, що позивач надає в квартиру [ADDRESS], співвласником якої є відповідач, вказані житлово-комунальні послуги, в звязку з чим сторони перебувають у договірних відносинах з надання послуг. У відповідності зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Відповідно до ст. 20 ч.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач, зокрема, зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З наведених підстав суд вважає, що відповідач повинен сплатити позивачеві заборгованість за надані житлово-комунальних послуги. При визначені розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд приймає до уваги наступне. Згідно наданим позивачем даним, заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг у відповідача виникла з 1 січня 2009 р. та станом на 30 квітня 2016 р. складає 22\~475 грн. 13 коп. Відповідач заяву про застосування позовної давності відповідно до ст. 267 ЦК України до суду не подав, в звязку з чим стягненню підлягає уся зазначена сума заборгованості. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за період з 1 січня 2009 р. по 30 квітня 2016 р. включно в розмірі 22\~475 грн. 13 коп. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 1\~378 грн. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача про те, що між нею та позивачем не укладено договір на надання послуг, позивач порушив її право на свободу укладення договору, у неї відсутні будь-які зобов'язання перед позивачем, оскільки такі ствердження не ґрунтуються на законі. Зокрема, згідно зі ст. 20 ч.3 п. 1, 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» укладання договору на надання житлово-комунальних послуг є обовязком споживача, який зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 903 ч.1 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що договір на надання послуг між сторонами не укладався, але зазначені в позовній заяві житлово-комунальні послуги позивачем відповідачеві надавались, оплата яких повинна здійснюватись на підставі закону. Згідно зі ст. 901 ч.1 ЦК України замовник послуг зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Аналіз зазначених норм законодавства свідчить про обовязок споживача послуг сплати їх вартість як відповідно до договору, так і закону.

Outcome: approved