Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

28.04.2016р. [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22.12.2014 року помер його батько [PERSON], про що 23.12.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис №13005. Позивач є спадкоємцем після смерті його батька. В період життя його батько, розпорядженням органу приватизації від 10.09.1996 року № 84595 УЖКГ виконавчого комітету Одеської міської ради було видано свідоцтво про право власності на житло, реєстровий номер 3-8435, згідно якого йому та його батькові в рівних частках на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS], загальною площею 66,6 кв.м., житловою 39,8 кв.м. Після смерті батька [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з ? частин квартири за адресою [ADDRESS]. У звязку з тим, що від народження позивач є інвалідом 3 групи, оскільки має вади слуху та мови (глухонімий), оформленням документів на квартиру займався його батько. Отримав свідоцтво про право власності на житло 10.09.1996 року, він не зареєстрував їх право власності згідно діючого законодавства. 12.06.2015 року він звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] до приватного нотаріусу [PERSON], яка зареєструвала спадкову справу № 11/2015 у Спадковому реєстрі. 03.11.2015 року він отримав постанову приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу [PERSON] про відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із відсутністю державної реєстрації права власності на ? частину квартири №105, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Малиновського, б.16. Право власності на ? частину вищезазначеної квартири на своє імя згідно свідоцтва про право власності на житло від 10.09.1996 року він також не зареєстрував. Свідоцтво про право власності на житло від 10.09.1996 року складено російською мовою. Згідно свідоцтва про народження І-МР №449230 від 26.08.1969 року видане Міським бюро ЗАГС міста Тирасполь Молдавської Радянської Соціалістичної Республіки на російській мові, його та батька прізвище зазначено російською мовою «Паливода». 26.12.2000 року він отримав паспорт громадянина України КК 554737 Малиновським РВ УМВС України в Одеській області на прізвище переведене українською мовою «Палівода», а у батька паспорт громадянина України на підставі якого видали свідоцтво про смерть І-ЖД № 400051 від 23.12.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції прізвище українською мовою зазначено «Паливода», але жодних сумнівів відносно того, що він є єдиним сином та спадкоємцем після смерті батька немає. Просить суд визнати за [PERSON], [INFO], право власності на ? частину квартири, загальною площею 66,60 кв.м., житловою 39,80 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 22.12.2014 року; визнати за [PERSON], [INFO], право власності на ? частину квартири, загальною площею 66,60 кв.м., житловою 39,80 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить йому на підставі свідоцтва про право власності на житло реєстровий номер № 3-8435 від 10.09.1996 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів. Позивач [PERSON] в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, крім того надав суду заяву (вхід. 27308 від 17.06.2016 року) з проханням справу розглянути за його відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засіданні зявилась та зазначила, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Суд, вивчивши зібрані в справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], помер 22.12.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 400051 (а.с.10). Позивачі [PERSON], [INFO] доводився померлому [PERSON] рідними сином, що підтверджується свідоцтвами про народження серії І-МР № 449230 (а.с. 9). Відповідно до розпорядженням органу приватизації від 10.09.1996 року № 84595 УЖКГ виконавчого комітету Одеської міської ради було видано свідоцтво про право власності на житло, реєстровий номер 3-8435, згідно якого [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS], загальною площею 66,6 кв.м., житловою 39,8 кв.м. (а.с.12,13). Відповідно до довідки (витягу з домової книги про склад родини та реєстрацію) №1356 від 22.10.2015 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровано [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). На імя [PERSON] було видано технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] (а.с.14-15). У встановлені законом строки позивач [PERSON] надав заяву приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини до майна померлого [PERSON], у звязку з чим було відкрито спадкову справу № 11/2015. Постановою приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу [PERSON] від 03.11.2015 року [PERSON], у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено, у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на ? частину квартири №105, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вул. Малиновського, буд.16, у звязку з чим не можливо встановити склад спадкового майна (а.с.17). Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна відомості щодо державної реєстрації права власності на квартиру, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Малиновського, буд.№16 кв.№105 відсутні. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (Стаття 1217 ЦК України) Згідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом,а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи,визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини не припинилися внаслідок його смерті. Згідно положень ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців та починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності зі ст. 182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до норми ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 11/2015 до майна померлого [PERSON], [PERSON] було подано заяву до приватного нотаріусу Одеського міського нотаріального округу [PERSON] про прийняття спадщини. Також з матеріалів спадкової справи № 11/2015 до майна померлого [PERSON], вбачається, що після його смерті крім [PERSON] інших спадкоємців немає. Таким чином, з вищевикладеного суд приходить до висновку, що іншої форми захисту прав спадкоємця на спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS], окрім визнання права власності на спадкове майно, позивач не має, а тому його позов про визнання права власності на спадкове майно має бути задоволено. Судом встановлено, що згідно квитанції від 03.11.2015 року, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп. Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна, яка була надана в судове засідання разом із спадковою справою № 11/2015, вартість спірної квартири складає 283004,00 грн. Відповідно до ст. 4 ч.2 п. 1 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з позовними вимогами майнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто згідно ст. 8 Закону України „Про державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 № 928-VIII мінімальна заробітна плата складає 1378 грн. Тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2830,04 487,20 = 2342,84 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved