Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

27 січня 2021 року [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису щодо кривдника [PERSON] . В обґрунтування заяви покликається на ту обставину, що вона з кривдником перебувала у зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2015 року по 11.05.2017 року. Від цього шлюбу мають доньку, [PERSON] , [INFO] , з якою вона разом проживає в [ADDRESS] . Протягом останніх шести років, [PERSON] вчиняє відносно неї із донькою насильство в сім`ї, а відносно заявниці - ще й кримінальні злочини. Вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06.08.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за спричинення їй умисного легкого тілесного ушкодження та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень. Вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27.02.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за спричинення їй умисного легкого тілесного ушкодження та призначено покарання у виді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт. Між цими судовими процесами вона більше 100 разів зверталася у Володимир-Волинський відділ поліції із заявами, повідомленнями про злочин, вчинений відносно неї [PERSON] . Дані звернення стосувалися як незначної, з точки зору визначеної законодавством суспільної небезпеки, за наслідками яких [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, так і злочинів різного ступеня тяжкості - від погроз завдати тяжкі тілесні ушкодження до проникнення в нічну пору доби в її житло та заволодінням мобільним телефоном, нанесення тілесних ушкоджень їй та її близьким родичам. Станом на сьогоднішній день, у провадженні Володимир-Волинського міського суду Волинської області перебуває кримінальне провадження № 154/2017/19 відносно [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч. 2 ст. 162 КК України, у якому заявниця є потерпілою. 28 січня 2019 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області вже видавався обмежувальний припис стосовно [PERSON] із встановленням йому заборон наближатися ближче ніж на 500 метрів до місця проживання (перебування) та до заявника, обмеженням спілкування з дитиною за місцем її перебування та навчання у дошкільному навчальному закладі «Вишиванка», заборони особисто або через третіх осіб розшукувати заявника, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Не дивлячись на встановлені заборони [PERSON] порушував умови обмежувального припису, у зв`язку з чим вона зверталась до поліції, однак її заяви були проігноровані. Постановою Волинського апеляційного суду від 26 березня 2019 року обмеження у приписі були змінені, суд скоротив його дію із 6 місяців до 3 місяців, а разом з тим відмовив у клопотанні щодо обмежень [PERSON] у спілкуванні із спільною дитиною [PERSON] . Відразу після закінчення дії попередньо встановленого обмежувального припису, [PERSON] продовжив відкрито вчиняти домашнє насильство відносно неї та їхньої дочки. Переслідує заявницю, вчиняє погрози насильницького характеру, публічно ображає, застосовує до неї фізичне насильство, яке проявляється у нанесенні ляпасів, стусанів, штовханні, щипанні, нанесенні тілесних ушкоджень. Крім того, [PERSON] постійно використовує дочку [PERSON] для побачень з заявницею, під час яких поводить себе протиправно, що спричиняє дитині психологічну травму. У травні 2019 року вона черговий раз звернулася до суду за видачею обмежувального припису. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 травня 2019 року її заяву задоволено частково та видано обмежувальний припис стосовно [PERSON] . Встановлено заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] та покладено на нього наступні обов`язки: 1) заборонено наближатися ближче ніж на 100 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] ; заборонено наближатися до [PERSON] ближче ніж на 100 метрів; 3) заборонено особисто або через третіх осіб розшукувати [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 4) заборонено вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Встановлено строк дії обмежувального припису, що стосується заборон та обмежень, визначених у пунктах 1-4 резолютивної частини рішення, строком на 6 місяців, який слід рахувати з дня ухвалення рішення суду. Обмежено спілкування з постраждалою дитиною [PERSON] , за місцем її перебування та навчання у дошкільному навчальному закладі «Вишиванка» строком на 1 місяць, який відраховується з дня ухвалення рішення суду. Постановою Волинського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року апеляційну скаргу заінтересованої особи [PERSON] задоволено. Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 травня 2019 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні її заяви відмовлено. Постановою Верховного Суду від 26.02.2020 року постанову Волинського апеляційного суду від 15 серпня 2019 року було скасовано як незаконну. Залишено в силі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 травня 2019 року. Рішення суду щодо встановлення відносно нього обмежень, [PERSON] не виконує. [PERSON] практично щодня долає відстань у 18 кілометрів (саме така відстань між містами Нововолинськ, де проживає [PERSON] та [PERSON] , де вона живе з донькою) для того щоб, як він говорить, «влаштувати заявниці пекло на землі». При кожній першій можливості, кривдник, в тому числі, в присутності доньки [PERSON] за місцем їхнього проживання по [ADDRESS] чи переслідуючи її у будь-якому іншому місці, застосовує до неї фізичне та психологічне насильство. Кривдник постійно принижує її, словесно ображає, погрожує, у тому числі щодо третіх осіб, а саме обзиває її батьків, рідну сестру, залякує, вчиняє діяння, спрямовані на обмеження її волевиявлення. Такі дії кривдника викликають у заявниці постійні побоювання за свою безпеку та безпеку її батьків, сестри. Психологічне та фізичне насильство вчинене відносно неї [PERSON] , спричинило їй емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному здоров`ю. Вона постійно перебуває в страху за своє життя та здоров`я. Їй страшно виходити зі свого помешкання не тільки в вечірню пору доби, а й протягом дня, оскільки знає, що [PERSON] постійно слідкує за нею, чекає моменту щоб підловити її на вулиці. Вважає, що обмеження щодо побачень із [PERSON] слід покласти на кривдника, оскільки в тому є нагальна необхідність. Дитина віком 7 років не в змозі правильно оцінити все що відбувається у навколишньому світі, в тому числі поведінку найрідніших людей, навіть свого батька. [PERSON] постійно використовує доньку [PERSON] для побачення з заявницею, під час яких і поводить себе протиправно, вчиняє домашнє насильство. На відео, долученому до заяви, чітко видно, як [PERSON] у нічний час виламує двері квартири, в якій вони проживають з донькою. Це все спричиняє значний стрес для дитини. За висновками відділу у справах дітей, присутність батька спричиняє дочці [PERSON] психологічну травму. На її неодноразові звернення до [PERSON] з приводу визначення конкретних днів та годин побачень з донькою без її присутності, останній ніяк не реагує. Більше того, [PERSON] не виконує рішення Нововолинського міського суду Волинської області щодо графіку побачень з дитиною у справі № 165/2839/17. Із 01.10.2020 року заявник працює продавцем у ФОП [PERSON] магазин « [INFO] », що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З моменту влаштування на роботу, [PERSON] майже щодня заходить до неї на роботу та вдається до насильницьких дій відносно неї: ображає, нецензурно висловлюється, штовхає, викручує руки. Все це відбувається на очах її колег по роботі, що негативно впливає на її стосунки з ними. Враховуючи все вищенаведене, враховуючи поведінку кривдника щодо недотримання порядку(невиконання рішення суду) участі в вихованні доньки [PERSON] як підставу в майбутньому в будь який момент з`являтися у помешканні де вона проживає для вчинення домашнього насильства; ризики настання насильства в майбутньому, з врахуванням того, що такі є достатньо високими, враховуючи протиправну поведінку [PERSON] відносно неї із донькою протягом багатьох років, просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] , громадянина України, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] та покласти на нього наступні обов`язки: 1.Заборонити наближатися ближче ніж на 500 (п`ятсот) метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а також, місця роботи: магазин « [INFO] », що знаходиться за адресою: вул. Ковельська, 105, м. Володимир-Волинський, Волинська область. 2.3аборонити наближатися ближче ніж на 100 (сто) метрів до [PERSON] . 3.Обмежити спілкування з постраждалою дитиною, [PERSON] , [INFO] , за місцем її перебування, та навчання у Загальноосвітній школі №5 ім. Анатолія Кореневського, за адресою:вулиця Луцька, 241, Володимир-Волинський, Волинська область. 4.3аборонити особисто або через третіх осіб розшукувати [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. 5.Заборонити вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Встановити строк дії обмежувального припису - 6 (шість) місяців, який рахувати з дня ухвалення судового рішення. 27 січня 2021 року відкрито провадження у справі. У судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилась, подала суду заяву про розгляд її заяви у її відсутності, просить заяву задовольнити з викладених у ній підстав. Заінтересована особа [PERSON] двічі викликався для участі у розгляді даної заяви, однак в судове засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, заперечень та клопотань про відкладення розгляду справи не подав. Дослідивши та оцінивши всі докази в сукупності суд прийшов до наступного висновку. Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Наданими заявницею судовими рішеннями у справі за її заявою про видачу обмежувального припису щодо кривдника [PERSON] встановлено наступне. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] з кривдником [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2015 року по 11.05.2017 року. Від цього шлюбу мають доньку, [PERSON] , [INFO] , з якою вона разом проживає в [ADDRESS] . Протягом останніх шести років, [PERSON] вчиняє відносно неї із донькою насильство в сім`ї, а відносно заявниці - ще й кримінальні злочини. Вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06.08.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за спричинення їй умисного легкого тілесного ушкодження та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень. Вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27.02.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за спричинення їй умисного легкого тілесного ушкодження та призначено покарання у виді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Відповідно до ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 1 даного Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Таким чином, відповідно до вищевказаного Закону, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 28 січня 2019 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області вже видавався обмежувальний припис стосовно [PERSON] із встановленням йому заборон наближатися ближче ніж на 500 метрів до місця проживання (перебування) та до заявника, обмеженням спілкування з дитиною за місцем її перебування та навчання у дошкільному навчальному закладі «Вишиванка», заборони особисто або через третіх осіб розшукувати заявника, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, вести листування, телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Не дивлячись на встановлені заборони [PERSON] порушував умови обмежувального припису, у зв`язку з чим вона зверталась до поліції, однак її заяви були проігноровані. Відразу після закінчення дії попередньо встановленого обмежувального припису, [PERSON] продовжив відкрито вчиняти домашнє насильство відносно неї та їхньої дочки. Переслідує заявницю, вчиняє погрози насильницького характеру, публічно ображає, застосовує до неї фізичне насильство, яке проявляється у нанесенні ляпасів, стусанів, штовханні, щипанні, нанесенні тілесних ушкоджень. Крім того, [PERSON] постійно використовує дочку [PERSON] для побачень з заявницею, під час яких поводить себе протиправно, що спричиняє дитині психологічну травму. У травні 2019 року вона черговий раз звернулася до суду за видачею обмежувального припису. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 30 травня 2019 року її заяву задоволено частково та видано обмежувальний припис стосовно [PERSON] .Встановлено заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] та покладено на нього наступні обов`язки: 1) заборонено наближатися ближче ніж на 100 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] ; заборонено наближатися до [PERSON] ближче ніж на 100 метрів; 3) заборонено особисто або через третіх осіб розшукувати [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 4) заборонено вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Встановлено строк дії обмежувального припису, що стосується заборон та обмежень, визначених у пунктах 1-4 резолютивної частини рішення, строком на 6 місяців, який слід рахувати з дня ухвалення рішення суду. Обмежено спілкування з постраждалою дитиною [PERSON] , за місцем її перебування та навчання у дошкільному навчальному закладі «Вишиванка» строком на 1 місяць, який відраховується з дня ухвалення рішення суду. Рішення суду щодо встановлення відносно нього обмежень, [PERSON] не виконував. Заявниця вказує, що [PERSON] практично щодня долає відстань у 18 кілометрів (саме така відстань між містами Нововолинськ, де проживає [PERSON] та [PERSON] , де вона живе з донькою) для того щоб, як він говорить, «влаштувати заявниці пекло на землі». При кожній першій можливості, кривдник, в тому числі, в присутності доньки [PERSON] за місцем їхнього проживання по [ADDRESS] чи переслідуючи її у будь-якому іншому місці, застосовує до неї фізичне та психологічне насильство. Кривдник постійно принижує її, словесно ображає, погрожує, у тому числі щодо третіх осіб, а саме обзиває її батьків, рідну сестру, залякує, вчиняє діяння, спрямовані на обмеження її волевиявлення. Такі дії кривдника викликають у заявниці постійні побоювання за свою безпеку та безпеку її батьків, сестри. Психологічне та фізичне насильство вчинене відносно неї [PERSON] , спричинило їй емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдали шкоди її психічному здоров`ю. Вона постійно перебуває в страху за своє життя та здоров`я. Їй страшно виходити зі свого помешкання не тільки в вечірню пору доби, а й протягом дня, оскільки знає, що [PERSON] постійно слідкує за нею, чекає моменту щоб підловити її на вулиці. Вважає, що обмеження щодо побачень із [PERSON] слід покласти на кривдника, оскільки в тому є нагальна необхідність. Дитина віком 7 років не в змозі правильно оцінити все що відбувається у навколишньому світі, в тому числі поведінку найрідніших людей, навіть свого батька. [PERSON] постійно використовує доньку [PERSON] для побачення з заявницею, під час яких і поводить себе протиправно, вчиняє домашнє насильство. На відео, долученому до заяви, чітко видно, як [PERSON] у нічний час виламує двері квартири, в якій вони проживають з донькою. Це все спричиняє значний стрес для дитини. За висновками відділу у справах дітей виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради, присутність батька спричиняє дочці [PERSON] психологічну травму. На її неодноразові звернення до [PERSON] з приводу визначення конкретних днів та годин побачень з донькою без її присутності, останній ніяк не реагує. Більше того, [PERSON] не виконує рішення Нововолинського міського суду Волинської області щодо графіку побачень з дитиною у справі № 165/2839/17. Із 01.10.2020 року заявник працює продавцем у ФОП [PERSON] магазин « [INFO] », що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З моменту влаштування на роботу, [PERSON] майже щодня заходить до неї на роботу та вдається до насильницьких дій відносно неї: ображає, нецензурно висловлюється, штовхає, викручує руки. Все це відбувається на очах її колег по роботі, що негативно впливає на її стосунки з ними. Враховуючи все вищенаведене, враховуючи поведінку кривдника щодо недотримання порядку(невиконання рішення суду) участі в вихованні доньки [PERSON] як підставу в майбутньому в будь який момент з`являтися у помешканні де вона проживає для вчинення домашнього насильства; ризики настання насильства в майбутньому, з врахуванням того, що такі є достатньо високими, враховуючи протиправну поведінку [PERSON] відносно заявниці із донькою протягом багатьох років, є всі правові підстави видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] .

Outcome: approved