Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

29.05.2018 року [PERSON] звернулася до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення із [PERSON] аліментів на утримання дитини. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що з липня 2006 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від цього шлюбу вони мають одну спільну неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28.03.2012 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати з нею та знаходиться на повному її утриманні. Самостійно вона не може повноцінно утримувати дитину. Окрім того, у доньки було діагностовано вади зору і вона потребує апаратного та медикаментозного лікування. Відповідач добровільно допомогу на утримання дитини не надає, хоча є працездатним та може надавати матеріальну допомогу. Інших утриманців відповідач не має. Тому вона змушена звернутися до суду і просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON], належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити їх. Відповідач [PERSON], про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву, в якій позовні вимоги позивачки визнав у повному обсязі та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Просив розглядати справу без його участі. З урахуванням поданих позивачкою та відповідачем заяв, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності і відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та постановити рішення на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого є одна спільна неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], батьком якої записаний відповідач, актовий запис про народження №10, зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області./а.с.8/ Дитина проживає разом із матір'ю та знаходиться на повному утриманні останньої. /а.с.9/ Відповідач [PERSON], будучи батьком дитини, після розірвання шлюбу з позивачкою /а.с.7/, належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним і має змогу її надавати. Добровільно питання про надання матеріальної допомоги між сторонами не вирішено. За таких обставин, позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - доньки [PERSON], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, при цьому даний обов'язок є особистим, індивідуальним обов'язком як матері, так і батька. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі, за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, що мають бути стягнуті з відповідача суд врахував, як стан здоров'я та матеріальне становище батька та дітей, так і ті обставини, що відповідач працездатний, інших утриманців не має. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до вимог ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, що буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому, враховуючи вищевикладене та те, що дані стосовно незадовільного стану здоров'я відповідача чи знаходження на його утриманні інших дітей або непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати відсутні, а також те, що відповідач є працездатним, але в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання малолітньої дитини не надає, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути із [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до повноліття дитини. У відповідності до Закону України «Про судовий збір» та ст. 141 ЦПК України із відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved