Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

28.02.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» про зобов`язання вчинити дії, у якому просить зобов`язати відповідача безоплатно внести у текст договору від 29.12.1990 року, у реєстраційний напис, виконаний на четвертій сторінці цього договору та й в усі реєстраційні книги належним чином завірені виправлення числового визначення квартири [ADDRESS] , як частки ідеальної долі будинку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.12.1990 року між ним та Виконавчим комітетом Ленінського району Ради народних депутатів м.Києва укладено договір купівлі-продажу, за яким він придбав квартиру [ADDRESS] , що складає 3793/100000 часток ідеальної долі будинку, в якому вона знаходиться. Разом з тим, 06.03.2013 року Окружним адміністративним судом м.Києва прийнято постанову в справі № 2а-13899/11/2670, у якій встановлено, що у тексті вказаного договору купівлі-продажу неналежно визначено ідеальну долю квартири, тобто величину співвідношення між її загальною площею та загальною площею будинку (без врахування вбудованих приміщень). Враховуючи вказані обставини, позивач з метою підтвердження правильності розрахунку ідеальної долі квартири звертався до відповідача з відповідними письмовими заявами, однак останні були залишені відповідачем без належного реагування, жодного перерахунку не здійснювалось. Таким чином, посилаючись на наявність помилки у розрахунках ідеальної долі його квартири та допущену відповідачем бездіяльність, позивач з метою захисту своїх порушених прав звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою від 29.03.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 12.08.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомив та відзиву не подав. Враховуючи, що позивач не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 29.12.1990 року між позивачем та Виконавчим комітетом Ленінського району Ради народних депутатів м.Києва укладено договір купівлі-продажу, за яким він придбав квартиру [ADDRESS] , загальною площею 53,1 кв.м. та житловою площею 31,9 кв.м. Вищевказаний договір містить визначення, що придбане позивачем майно склало 3793/100000 часток ідеальної долі будинку [ADDRESS] . Відповідно до пункту 1 Положення про продаж громадянам у власність квартир у будинках державного і громадського житлового фонду, їх утримання і ремонт, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 19.05.1989 року № 142 (далі - Положення), виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів, підприємства, об`єднання, організації мають право продавати громадянам в особисту власність займані ними квартири в будинках державного і громадського житлового фонду, а також незаселені квартири в будинках, що підлягають реконструкції або капітальному ремонту. При цьому предметом договору купівлі-продажу може бути окрема квартира або одноквартирний жилий будинок, крім непридатних для проживання. Пунктом 10 вищезазначеного Положення визначено, що виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів, підприємства, об`єднання і організації замовляють в органах технічної інвентаризації необхідну технічну документацію на квартиру (будинок), яка намічається до продажу: план квартири, складений після її обстеження, та довідку про розмір її ідеальної долі, що визначається співвідношенням між загальною площею даної квартири і загальною площею будинку (без урахування вбудованих приміщень). Отже, на момент укладення договору купівлі-продажу квартири та реєстрації позивачем за собою права власності на неї, поняття ідеальної долі було визначено та викладено порядок її розрахунку. Таким чином у договорі купівлі-продажу, на підставі якого виникло право власності позивача, необхідно мало було визначено співвідношення між загальною площею даної квартири і загальною площею будинку (без урахування вбудованих приміщень). Положенням про продаж громадянам у власність квартир у будинках державного і громадського житлового фонду, їх утримання і ремонт, затвердженим постановою Ради Міністрів Української РСР від 19.05.1989 року № 142, передбачено чіткий порядок визначення ідеальної долі, виходячи з двох арифметичних значень площі - загальної площі будинку без урахування вбудованих приміщень та загальної площі квартири. При цьому, як вбачається з оціночного акту, який є додатком до рішення виконкому міськради від 19.10.1990 року, загальною площею будинку є 6335,1 кв.м., загальною площею квартир у будинку - 4254,5 кв.м., площею вбудованого приміщення - 1162,4 кв.м. Однак вказаний акт не містить визначення загальної площі будинку без вбудованого приміщення. Вищевказані обставини також були встановлені у постанові Окружного адміністративного суду м.Києва від 06.03.2013 року в справі № 2а-13899/11/2670, якою [PERSON] було відмовлено в задоволенні адміністративного позову до КМР та КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» про зобов`язання вчинити дії. Постанова у апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили. Разом з тим, як вбачається з вказаної постанови, у ній, серед іншого, встановлено, що у договорі купівлі-продажу неналежно визначено ідеальну долю придбаної позивачем квартири, тобто величину співвідношення між її загальною площею та загальною площею будинку (без врахування вбудованих приміщень), що унеможливлює аналіз подальших посилань позивача на придбання ним частки в будинку, виникнення прав щодо майна, порушення при реєстрації цього права та подальші порушення права власності позивача. За таких обставин зазначена у тексті договору купівлі-продажу, а також внесена до реєстраційного напису та реєстраційних книг ідеальна доля квартири була розрахована відповідачем не коректно. З метою підтвердження правильності розрахунку величини ідеальної долі позивач 07.07.2015 року та 19.07.2016 року звертався до відповідача з відповідний письмовими заявами, однак останні були залишені відповідачем без належного реагування, жодного перерахунку не здійснювалось. Відповідно до п.10 Положення про продаж громадянам у власність квартир у будинках державного і громадського житлового фонду, їх утримання і ремонт, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 19.05.1989 року № 142, чинного на момент укладення договору купівлі-продажу, виготовлення технічної документації на квартиру (будинок), яка намічається до продажу, зокрема плану квартири та довідки про розмір її ідеальної долі, входить до повноважень органів технічної інвентаризації. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що під час розрахунку ідеальної долі належної позивачу кватири [ADDRESS] відповідачем допущені неточності, що також було встановлено в судовому рішенні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а тому вважає за необхідне зобов`язати відповідача провести обміри та перерахунок площі квартири [ADDRESS] , та її частки від загальної площі будинку, в якому вона знаходиться, з врахування обставин, встановлених у постанові Окружного адміністративного суду м.Києва від 06.03.2013 року в справі № 2а-13899/11/2670, а також внести належним чином завірені виправлення вказаної площі та частки в текст договору від 29.12.1990 року купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , у реєстраційний напис, виконаний на четвертій сторінці вказаного договору та в усі реєстраційні книги. Разом з тим, суд не знаходить правових підстав для задоволення позову в частині вимог про надання відповідачем підтвердження виконання цього рішення суду, оскілки вказана вимога є безпідставною та не ґрунтується на вимогах закону. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн.

Outcome: partial