Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

27 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 03 серпня 2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу з яким має малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. З жовтня 2014 року шлюбні відносини між сторонами припинено. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини надає не регулярно, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що 03 серпня 2007 року між сторонами Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб /а.с.4/. [INFO] року у сторін народився син [PERSON] /а.с.5/. З жовтня 2014 року шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться. Дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає не регулярно. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття щомісячно у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей з 01 квітня 2015 року. На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. При таких обставинах суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини на користь матері [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved