Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

27 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 14.06.2003 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні відносини припинено, відповідач проживає окремо. Неповнолітня дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, інших утриманців не має. Позивач просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позовних вимог, проти заочного розгляду справи не заперечує. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи у його відсутності суду не надавав, був повідомлений належно про місце та час розгляду справи. Приймаючи до уваги думку представника позивача, який не заперечував проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи відповідно до положень ст. ст. 280-283 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 \~ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON]\~\~Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні матері, батько дитини матеріально не утримує доньку в добровільному порядку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст.\~180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач має неповнолітню дитину, працездатний, має змогу виплачувати аліменти на утримання дитини, інших утриманців не має.\~За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд виходить з наступного. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до вимог ст.\~182,\~183,\~\~Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів\~суд\~враховує: стан здоров'я та матеріальне становище\~дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей,\~непрацездатних\~чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на\~дитину, визначається судом. \~\~\~\~ Як зазначено в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3,\~розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.\~\~ \~Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини. Проаналізувавши надані докази, враховуючи стан здоров'я, матеріальний стан дитини та відповідача, суд дійшов висновку, що\~стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів не порушує інтереси дитини, її право на достатній життєвий рівень та забезпечення гармонійного розвитку дитини та є достатнім для її утримання, тому\~ позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню повністю. \~

Outcome: approved