Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

27 листопада 2014 року ТОВ «Порше Лізинг Україна» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором та стягнення збитків, мотивуючи вимоги тим, що 19.08.2011 року між ТОВ «Порше Лізинг Україна» та [PERSON] було укладено Договір про фінансовий лізинг № 00003509, відповідно до умов якого позивач зобов'язався передати у розпорядження відповідача Об'єкт лізингу - транспортний засіб типу Volkswagen Amarok 2.0 TDI, 2011 р.в., реєстраційний номер [NUMBER], а відповідач зобов'язався прийняти об'єкт лізингу і сплатити суму коштів за Договором шляхом здійснення платежів відповідно до Договору та згідно із Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів, що становить невід'ємну частину Договору, на загальну суму, що становить еквівалент у гривні 27 300,00 доларів США, не враховуючи авансового платежу на суму, що становить еквівалент 11 700,00 доларів США. Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання по сплаті платежів за Договором в результаті чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 78 182 грн. 92 коп. У зв'язку з наведеним позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги викладенні в позовній заяві підтримав повністю, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. У відповідності до ст. ст. 169 ч. 4, 226 ЦПК України суд за згодою представника позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позову підлягають задоволенню в повному обсязі у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що 19.08.2011 року між позивачем ТОВ «Порше Лізинг Україна» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про фінансовий лізинг № 00003509, відповідно до якого позивач зобов'язався передати у розпорядження відповідача Об'єкт лізингу - транспортний засіб типу Volkswagen Amarok 2.0 TDI, 2011 року виробництва, шасі № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], а відповідач зобов'язався прийняти об'єкт лізингу і сплатити суму коштів за Договором шляхом здійснення платежів відповідно до Договору та згідно із Графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів (далі - «План відшкодування»), що становить невід'ємну частину Договору, на загальну суму, що становить еквівалент у гривні 27 300,00 доларів США, не враховуючи авансового платежу на суму, що становить еквівалент 11 700,00 доларів США. Відповідач [PERSON] відповідно до положень п. 6.1. Загальних комерційних умов внутрішнього фінансового лізингу, що становлять невід'ємну частину Договору, зобов'язався здійснювати щомісячні лізингові платежі відповідно до Плану відшкодування. У випадку прострочення платежів за Договором, згідно із п. 8.2. Умов лізингу відповідач [PERSON] зобов'язався сплачувати штрафні санкції, зокрема: пеня у розмірі 10 % річних від суми невиплаченої суми за кожен день прострочення до повного виконання відповідачем зобов'язань (п. 8.2.1. Умов лізингу); штрафні санкції, що підлягають сплаті відповідачем за нагадування про несплату, надіслані позивачем відповідачеві у випадку прострочення платежів у розмірі, що становить гривневий еквівалент суми у 15 доларів США за першу платіжну вимогу, 20 доларів США за другу платіжну вимогу та 25 доларів США за третю платіжну вимогу (п. 8.2.2. Умов лізингу); компенсація будь-яких витрат, понесених позивачем, зокрема витрати на юридичні послуги, судові та позасудові процедури з метою стягнення сум, не сплачених відповідачем у відповідності до Договору. Згідно із ч. 2 ст. 806 ЦК України, до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. Відповідно до п. 12.6.1. Умов Договору, позивач має право в односторонньому порядку припинити договір у разі, якщо Відповідач не сплатив наступний лізинговий платіж у повному обсязі або частково, і строк невиконання зобов'язання зі сплати перевищує 30 днів. Позивачем у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором були надіслані наступні нагадування: від 03.01.2014 року, від 16.01.2014 року, від 05.02.2014 року, від 17.02.2014 року, від 04.03.2014 року, від 17.03.2013 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1. ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Починаючи з листопада 2013 року [PERSON] почав порушувати свої зобов'язання за Договором щодо виплати лізингових платежів, виплачуючи їх з порушенням строків погоджених в Плані відшкодування. Станом на 23.09.2014 року заборгованість [PERSON] перед позивачем за період з 16.02.2014 року по 20.03.2014 року за несплаченими лізинговими платежами складає 14 005,72 грн. що є основною сумою заборгованості. У зв'язку з припиненням Договору, позивач направив [PERSON] вимогу № 00003509 від 17.03.2014 року про повернення об'єкта лізингу, який є власністю позивача. Згідно із ч. 3. ст. 22 Цивільного кодексу України, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до п. 4.1. Договору, Порше Лізинг Україна зберігатиме за собою право власності на Об'єкт лізингу, в той час, як Лізингоодержувач матиме право на експлуатацію Об'єкта лізингу впродовж усього строку дії Контракту (окрім випадків коли Порше Лізинг Україна матиме право розірвати цей Договір та вимагати повернення Об'єкта Лізингу). Згідно із ч. 2. ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. Ч. 1 ст. 785 ЦКУ встановлює, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Згідно із ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингодавець має, зокрема, право відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом та вимагати повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках. Відповідно до п. 2. ст. 7 зазначеного закону, лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів. У зв'язку з тим, що [PERSON] систематично порушувались терміни сплати лізингових платежів, позивач був вимушений з метою супроводження процесу повернення заборгованості та Об'єкта лізингу, зважаючи на характер господарської діяльності Позивача та економічну спеціалізацію на ринку, звернутись до спеціалізованої організації ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі». Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦКУ, збитками є, зокрема, витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Позивач поніс витрати у зв'язку із супроводженням стягнення заборгованості в досудовому та судовому порядку і повернення майна позивача. Витрати ТОВ «Порше Лізинг Україна» на послуги ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» складають 37 191 грн. 91 коп., з урахуванням ПДВ дані витрати становлять 44 630 грн. 29 коп. Згідно із п. 3 ч. 1. ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання відповідно до ст. 549 ЦКУ. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Договором передбачені штрафні санкції у вигляді фіксованих штрафів у випадку несплати виставлених рахунків у встановлений строк відповідно до п. 8.2.2., а також пеня у розмірі 10 % річних за кожен день прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до п. 8.2.2. Договору, штрафні санкції за вимоги щодо сплати надіслані ТОВ «Порше Лізинг Україна» становлять 970,00 грн. Станом на 23.09.2014 року загальна сума пені, що підлягає сплаті через невиконання відповідачем грошових зобов'язань за цим Договором складає 780,22 грн. Згідно із ч. 2. ст. 625 ЦКУ, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Загальна сума 3 % річних, що підлягає сплаті через невиконання [PERSON] грошових зобов'язань за цим Договором складає 234,07 грн. Ст. 1214 ЦК України встановлює, що у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 ЦКУ). У свою чергу ст. 536 ЦКУ передбачає, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. При цьому, проценти за користування чужими грошовими коштами мають зовсім іншу правову природу, ніж 3 % відповідно до ст. 625 ЦКУ, оскільки проценти за користування чужими грошовими коштами не є відповідальністю за порушення цивільно-правового зобов'язання і необхідність їх сплати може виникнути навіть без порушення цивільно-правового зобов'язання. Таким чином, за наявності підстав мають стягуватися і 3 % річних як відповідальність за порушення зобов'язання відповідно до ст. 625 ЦКУ, так і проценти за користування чужими грошима у випадку утримання чужих грошових коштів без належної правової підстави. Не виконавши вчасно грошові зобов'язання у розмірі основної суми заборгованості відповідно до Договору, відповідач фактично утримував грошові кошти, належні Позивачеві без достатньої правової підстави, отже користувався чужими грошовими коштами. Проте Договором та законом розмір процентів за користування чужими коштами за період прострочення виконання грошового зобов'язання не встановлений. У такому разі відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦКУ за аналогією повинна застосовуватися ст. 1048 ЦКУ, згідно з якою, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Протягом існування заборгованості відповідача щодо виконання грошових зобов'язань за Договором, облікова ставка НБУ становила: з 16.02.2014р. по 14.04.2014р. - 6,5%; з 15.04.2014р. по 16.07.2014р. - 9,5%; з 17.07.2014р. по 23.09.2014р. - 12,5%. Загальна сума процентів за користування чужими грошима, що підлягає сплаті Відповідачем за період заборгованості, становить 775,56 грн. Згідно із ч. 1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Відповідно до п. 12.9. Умов лізингу, у разі дострокового припинення Договору з боку позивача, відповідач зобов'язувався повернути Об'єкт лізингу за власний рахунок у відмінному робочому і технічному стані до головного офісу Позивача впродовж 10 робочих днів з дати одержання вимоги Позивача про таке повернення. Проте [PERSON] ухилявся від повернення Об'єкту лізингу, чим порушив умови Договору, а також чинне законодавство, зокрема ч. 1. ст. 785 ЦК України. Відповідно до ч. 2. ст. 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Враховуючи те, що згідно із ч. 2 ст. 806 ЦК України, до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом, то через неповернення [PERSON] Об'єкту лізингу у встановлений строк, позивач отримав право вимагати сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування Об'єктом лізингу за період прострочення повернення Об'єкту лізингу. При цьому, лізинговий платіж фактично дорівнює платі за користування річчю (Об'єктом лізингу). Оскільки [PERSON] не виконав вимогу щодо повернення Об'єкта лізингу, чого вимагав позивач своїм листом за вих. № 00003509 від 17.03.2014 року, 20.03.2014 року Договір було припинено. Об'єкт лізингу було повернуто позивачеві фактично 23.04.2014 року. Таким чином, Відповідач зобов'язаний сплатити неустойку за несвоєчасне повернення Об'єкта лізингу в розмірі - 16 787,06 грн. Таким чином, з огляду на вищенаведене, загальна сума заборгованості [PERSON], що підлягає стягненню на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» становить 78 182 грн. 92 коп., з яких: основна сума заборгованості в розмірі 14 005 грн. 72 коп., збитки у розмірі 44 630 грн. 29 коп., штраф у розмірі 970 грн. 00 коп., пеня в розмірі 780 грн. 22 коп., 3 % річних в розмірі 234 грн. 07 коп., проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 775 грн. 56 коп., неустойка у розмірі 16 787 грн. 06 коп. Крім того, з відповідача на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України, слід стягнути 781 грн. 83 коп. судового збору.

Outcome: approved