Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

28 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до Воронівської сільської ради з позовом, в якому вказує, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, яку вона прийняла. У квітні 2018 року вона дізналася, що до складу спадкового майна також входить земельна частка (пай) розміром 4,57 умовних кадастрових гектарів без визначення меж у натурі, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, із земель КСП АФ ім. Ватутіна, яку її чоловік фактично успадкував, але не оформив за життя, після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] . До дня смерті [PERSON] проживала разом із [PERSON] , яка до кола спадкоємців не входила, та померла [INFO] . З метою оформлення спадкових прав на вказану земельну частку (пай) вона звернулася до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з розбіжністю написання імені [PERSON] у свідоцтві про її смерть, свідоцтві про його народження [PERSON] та сертифікаті на право на земельну частку (пай). З метою встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документа вона звернулася до Дарницького районного суду м. Києва, проте заяву було залишено без розгляду у зв`язку з наявністю спору про право. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просить встановити факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] , факт належності [PERSON] Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0234615 від 11 березня 1997 року, а також визнати за нею в порядку спадкування після смерті чоловіка право на вказану земельну частку (пай). Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області Свиргуненко Ю.М. від 02 березня 2020 року відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку загально позовного провадження. У зв`язку з перебуванням судді [PERSON] з 01 квітня 2020 року у відпустці по вагітності та пологам рішенням №3 зборів суддів Білопільського районного суду Сумської області від 01 квітня 2020 року вирішено всі нерозглянуті справи під головуванням судді Свиргуненко Ю.М. допустити до повторного перерозподілу. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу вказаної судової справи між суддями від 01 квітня 2020 року визначено склад колегії суддів у складі головуючої судді Замченко А.О. Ухвалою судді від 02 квітня 2020 року справу прийнято до свого провадження. 27 квітня 2020 року проведено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити (а. с. 157). Представник відповідача Воронівської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а. с. 154). Представник Шістнадцятої київської державної нотаріальної контори у судове засідання також не з`явився, завідувач нотконтори подав заяву про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні спору покладається на розсуд суду (а. с. 155). Представник Відділу у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області у судове засідання також не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 151). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до архівного витягу з Державного архіву Сумської області від 14 вересня 2018 року №Лм-85 23 липня 1928 року відділом ЗАГС при Воронівській сільській раді, Білопільського району, Сумської округи, складено запис №10 про шлюб мешканців «х. Янченків», в якому їх прізвище, ім`я та по батькові зазначені як « [PERSON] … ( 25 р. , укр.)» та « [PERSON] ( 20 р. , укр.)». Після укладення шлюбу останній присвоєно прізвище « [PERSON] » (а. с. 24). Згідно з архівним витягом з Державного архіву Сумської області від 18 липня 2018 року №Лм-65 05 червня 1929 року «в хут. Янченки Білопільск… район Сумського округи» народився « [PERSON] …», батьками якого записані « [PERSON] …» та « [PERSON] », про що 07 червня 1929 року відділом ЗАГС при с. Воронівка складено запис про народження №36 (а. с. 25). 28 травня 1935 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим дружині було присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 146). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян від 06 березня 2020 року №00025875256 15 лютого 1948 року виконкомом Воронівської сільської ради, Білопільського району, Сумської області, складено актовий запис №06 про державну реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , мешканцями [ADDRESS] Після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 112). [INFO] в [ADDRESS], у віці 68 років помер [PERSON] , [INFO] (а. с. 113-114). Як вбачається з копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 11 березня 1996 року [PERSON] , мешканці [ADDRESS], на підставі рішення Білопільської районної державної адміністрації від 17 лютого 1997 року №57 передано право на земельну частку (пай) розміром 4,57 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі в землі, яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства агрофірми ім. Ватутіна (а. с. 29). [INFO] в [ADDRESS], померла [PERSON] (а. с. 23). З довідок Виконавчого комітету Воронівської сільської ради від 18 грудня 2018 року та 04 лютого 2020 року вбачається, що [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , разом із [PERSON] від імені [PERSON] Виконкомом Воронівської сільської ради не посвідчувався. Син [PERSON] - [PERSON] фактично прийняв спадщину (а. с. 26). Відповідно до матеріалів справи батьками [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] (а. с. 54, 55, 111). Таким чином, [PERSON] відповідно до ст. ст. 529-532 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , не входила до кола спадкоємців. [INFO] [PERSON] померла (а. с. 56). Згідно з витягом з погосподарської книги Воронівської сільської ради за 1991-1995 роки від 27 лютого 2019 року за адресою: [ADDRESS] , була зареєстрована [PERSON] , [INFO] (а. с. 30, 143). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Воронівської сільської ради від 04 лютого 2020 року [PERSON] (як зазначено в сертифікаті на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 11 березня 1997 року) та [PERSON] , яка мешкала за адресою: [ADDRESS] , та померла [INFO] , є однією і тією самою особою (а. с. 32). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 05 березня 2020 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилася (а. с. 109). Також судом встановлено, що 20 липня 1958 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , у зв`язку з чим останній присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 18, 88). [INFO] [PERSON] помер (а. с. 17). 18 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , у зв`язку з чим було заведено спадкову справу та оформлено спадщину на частину спадкового майна (а. с. 80-106). На даний час позивачка має намір оформити право власності на зазначену вище земельну частку (пай), яку її чоловік [PERSON] в порядку ст. 549 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини, успадкував після смерті матері [PERSON] , однак через розбіжності в написанні імені останньої в свідоцтві про смерть, в актовому записі про народження [PERSON] та Сертифікаті на право на земельну частку (пай), вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування в нотаріальній конторі (а. с. 144). З метою встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючого документа [PERSON] звернулася в порядку окремого провадження до Дарницького районного суду м. Києва, але ухвалою суду від 16 січня 2020 року її заяву залишено без розгляду через наявність спору про право (а. с. 57-58). Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови «Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз`яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з п.п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовну заяву задовольнити і встановити юридичний факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , який помер [INFO] , а також факт належності [PERSON] Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , а також визнати за [PERSON] право в порядку спадкування на земельну частку (пай) розміром 4,57 умовних кадастрових гектарів на території Ворнівської сільської ради, Білопільського району, КСП АФ ім. Ватутіна, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі викладеного,

Outcome: approved