Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

28.01.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивовано тим, що позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В зазначеному будинку крім позивача з 2008 року зареєстрована відповідачка [PERSON] , однак з дня реєстрації за місцем реєстрації не проживає, речей в будинку не має, оплату за комунальні послуги не здійснює. Позивач самостійно несе тягар утримання будинку та оплачує комунальні послуги. Реєстрація відповідачки порушує права позивача як власника житлового будинку розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, в зв`язку з чим він просить суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити повністю з наступних причин. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на житловий будинок підтверджено копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 18.08.2015 року та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 42457096 від 18.08.2015 року. В належному позивачу житловому будинку з 19.09.2008 року зареєстрована відповідач [PERSON] , що підтверджується копією паспортних даних відповідачки, довідкою Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області від 25.02.2019 року № 05-03/582 та довідкою Веселинівського РС УДМС України в Миколаївській області № 386 від 19.02.2019 року. З 2008 року і до теперішнього часу відповідач за місцем реєстрації не проживає. Вказані факти підтвердженні довідкою Луб`янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області № 728 від 11.11.2016 року про те, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] ; довідкою Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області № 1693/02-12 від 15.11.2016 року про те, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але не проживає; актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] № 174 від 11.11.2016 року в якому місцем проживання останньої зазначено [ADDRESS] . Докази, які б свідчили про наявність поважних причин не проживання відповідача в житловому приміщенні у матеріалах справи відсутні. Суд вважає, що реєстрація відповідача у будинку позивача перешкоджає останньому вільно володіти та розпорядитися своїм майном на власний розсуд, а тому він звернулась до суду. Частиною 1 ст. 321 ЦК України, передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Згідно зі 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. ст. 71 та 72 ЖК України особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців, без поважних на те причин. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи може здійснюватись, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи те, що відповідачка [PERSON] більше одного року добровільно не проживає в житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , без поважних на те причин та у неї відсутні договірні відносини щодо користування житлом з власником будинку, суд вважає за необхідне визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі викладено,

Outcome: approved