Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

28.08.2015 року до Словянського міськрайонного суду звернулось ПАТ «Державний ощадний банк України» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного 16.12.2010 року договору № 8873 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON], останній отримав кредит одноразово готівкою 38800,00 грн. з остаточним терміном повернення не пізніше 15.12.2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23% річних. Відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 38800,00 грн., але свої зобовязання за кредитним договором не виконав. Станом на 03.06.2015 року загальна заборгованість відповідача за кредитним договором становить 13184,39 грн., з яких: основний борг 11052,78 грн., заборгованість за нарахованими відсотками по кредиту 2131,61 грн. В якості забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 8330 від 16.12.2010 року. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи плату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Просили суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 16.12.2010 року у розмірі 13184,39 грн. та судові витрати. Представник позивача ПАТ «Державний ощадний банк України» у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], які були належним чином повідомлені про день, час та місце судового розгляду справи, до судового засідання не з'явилися і не повідомили суд про причину своєї неявки, з заявою про розгляд справи за їх відсутності до суду не зверталися. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: 16.12.2010 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8873, згідно якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 38800,00 грн. з остаточним терміном повернення не пізніше 15.12.2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23 % річних. (а.с.8-11). 16.12.2010 року з метою забезпечення виконання зобовязань відповідача [PERSON] за кредитним договором між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки № 8330, за умовами якого поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи плату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. (а.с.12-13). Згідно розрахунку заборгованості станом на 03.06.2015 року заборгованість відповідачів за кредитною угодою від 16.12.2010 року № 8873 складає 13184,39 грн., з яких: основний борг 11052,78 грн., заборгованість за нарахованими відсотками по кредиту 2131,61 грн. (а.с.14). Розглядаючи справу суд виходив з наступного чинного законодавства України: Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, в судовому засіданні встановленно, що [PERSON] 16.12.2010 року отримав від позивача ПАТ «Державний ощадний банк України» кредит в сумі 38800,00 грн. за умови повернення кредиту не піздніше 15.12.2015 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 23 % річних. [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 03.06.2015 року загальна заборгованість становить 13184,39 грн. Укладанням 16.12.2010 року з ПАТ «Державний ощадний банк України» договору поруки № 8330 [PERSON] зобовязалась відповідати перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] його зобовязань за кредитним договором від 16.12.2010 року № 8873. Умови кредитного договору в частині повернення кредиту на час розгляду справи в суді не виконано, боржник [PERSON] і поручитель [PERSON] відповідають перед кредитором як солідарні боржники. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] потрібно солідарно стягнути на користь позивача 13184,39 грн. заборгованості по кредитній угоді та понесені по справі судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243,6 грн.

Outcome: approved