Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

27 грудня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт належності державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-МК №034785, виданий Первомайською селищною Радою народних депутатів 10 жовтня 1996 року та свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Первомайської селищної Ради народних депутатів 28 жовтня 1988 року та технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, його батькові - [PERSON] , а також визнати право власності на спадкове майно: житловий будинок та землю, що розташовані по [ADDRESS] . В обґрунтування позову вказував, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з вищевказаної земельної ділянки та житлового будинку. В передбачений законодавством строк він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом було відмовлено в оформленні спадщини в зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи видані на прізвище [PERSON] , а в свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця - [PERSON] . Ухвалою суду від 17 лютого 2020 року було залучено до участі в справі в якості співвідповідача - [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач не з`явився, від його представника адвоката Гроголь Р.В. надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити. Відповідач - Первомайська селищна рада Вітовського району Миколаївської області в підготовче судове засідання свого представника не направила, надіслала заяву про визнання позову та розгляд справи за відсутності свого представника. Відповідач - [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, позовні вимоги визнав, надіслав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності. Третя особа - Вітовська державна нотаріальна контора Миколаївської області в підготовче судове засідання свого представника не направила, надіслала заяву про розгляд справи за відсутності свого представника і прийняти рішення на розсуд суду. Згідно частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. Як вбачається зі свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с.58 зворотній бік). У відповідності до частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 ЦК України). Відповідно до вимог частини 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини або відмови від її прийняття, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 та частина 1 статті 1273 ЦК України). Згідно частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Дослідивши копію спадкової справи № 32/2019, після смерті [PERSON] , судом встановлено, що із заявою про прийняття спадщини після його смерті до Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області звернувся його онук [PERSON] ( 54-71 ). Як вбачається з заяви позивача він звернувся до Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про відмову від спадщини, що залишилася після смерті батька - [PERSON] на користь [PERSON] , та отримав роз`яснення з Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області, що він як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (а.с.64-65). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 30.11.2019 року, винесеною державним нотаріусом Вітовської державної нотаріальної контори Миколаївської області Красніковою О., позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] було відмовлено, оскільки правовстановлюючі документи видані на прізвище [PERSON] , а в свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця [PERSON] (а.с. 71). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-МК №034785, виданого Первомайською селищною Радою народних депутатів 10 жовтня 1996 року на підставі рішення Х сесії ХХІІ скликання Первомайської селищної Ради народних депутатів від 29 серпня 1996 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1025, власником земельної ділянки площею 0,12 га, розташованої на території Первомайської селищної ради Жовтневого району вказаний [PERSON] (а.с.10). Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Первомайської селищної Ради народних депутатів 28 жовтня 1988 року на підставі рішення виконкому Первомайської селищної Ради народних депутатів № 98 від 27 жовтня 1988 року, домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] належить російською мовою -« [PERSON] » (а.с.11). Згідно даних довідки про присвоєння ідентифікаційного номера та посвідчення серії АІІІ виданого Управлінням праці та соціального захисту населення Жовтневої райдержадміністрації 23.11.2004р., прізвище спадкодавця вказано - [PERSON] (а.с.12). Як вбачається з експертного висновку № 056/1291-а/2 від 15 листопада 2019 року наданого експертом Українського бюро лінгвістичних експертиз [PERSON] , записи прізвища українською мовою [PERSON] та [PERSON] , а також запис російською мовою [PERSON] попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що співпадання інформації про спадкодавця (прізвище, ім`я, місце проживання) в державному акті і свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння з інформацією в інших документах на його ім`я (посвідчення ветерана праці, довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, тощо) вказують, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-МК №034785, виданий Первомайською селищною Радою народних депутатів 10 жовтня 1996 року та свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, виданого виконавчим комітетом Первомайської селищної Ради народних депутатів 28 жовтня 1988 року належать саме- [PERSON] . Вимога про встановлення факту належності [PERSON] технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, не підлягає задоволенню, оскільки технічний паспорт не є правовстановлюючим документом. Враховуючи, що позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] було відмовлено, оскільки правовстановлюючі документи видані на прізвище [PERSON] , а в свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця [PERSON] та з урахуванням встановлення факту належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю та свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, суд не вбачає перепон для оформлення спадщини в нотаріальній конторі та приходить до висновку про передчасність вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на житловий будинок та землю, що розташовані по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, в зв`язку з чим позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Outcome: partial