Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

28 серпня 2019 року представник позивача звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 28 жовтня 2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», викладеними на сайті www.privatbank.uа, складає між ним та банком договір. У зв`язку з порушеннями зобов`язань з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості за кредитним договором у відповідача станом на 30 червня 2019 року наявна заборгованість у розмірі 285945,27 гривень, яка складається з: 2895,06 гривень - заборгованість за кредитом; 276650,21 гривень - заборгованість про процентам за користування кредитом; 6400 гривень - заборгованість за пенею та комісією. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 04 січня 2017 року з [PERSON] було стягнуто заборгованість, яка складала 28115,07 грн., та складалась з 2895,06 грн. - заборгованості за кредитом; 20405,01 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000,00 грн. - заборгованість за комісією та пенею за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1315,00 - штраф (процентна складова). Різниця становить 259645,20 грн., яка складається з наступного: 276650,21 гривень - заборгованість за процентами за користування кредитом; 6400 грн.- заборгованість за пенею та комісією; а також відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 гривень - штрафу (фіксована частина) та 12982,26 гривень - штраф (процентна складова). За відрахуванням вже стягнутої рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області суми, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 273127,46 грн. гривень та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак в своїй позовній заяві просив суд розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи /а. с. 5/. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причину неявки не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується його особистим підписом в повідомленні про вручення поштового відправлення - судової повістки /а.с. 57/, а також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України». За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення, про що постановлена відповідна ухвала. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Судом встановлено, що 28 жовтня 2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, який представляє собою анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанк, Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку, згідно з яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок /а.с. № 9, 10, 11-34/. Як вбачається з копії статуту АТ КБ «ПриватБанк» (нова редакція) /а.с. 44-45/ згідно з рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року №519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», яке є правонаступником всіх прав та зобов`язань Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк». Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складає між ним та Банком кредитний договір. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). Згідно зі ст. 526, ст. 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за вказаним кредитним договором стосовно надання кредиту виконав, а [PERSON] в порушення умов договору зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим у нього перед банком утворилася заборгованість. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Таким чином, заборгованість [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк» станом на 30 червня 2019 року складала 285945,27 гривень, з яких: - 2895,06 гривень - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); - 276650,21 гривень - загальний залишок заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість; - 6400 гривень заборгованість за пенею та комісією /а.с. 8/. Заочним рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 04 січня 2017 року з [PERSON] було стягнуто заборгованість станом на 31 серпня 2016 року, яка складала 28115,07 грн., та складалась з - 2895,06 гривень - заборгованості за кредитом; - 20405,01 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3000,00 грн. - заборгованість за комісією та пенею; - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1315,00 - штраф (процентна складова) /а.с.6-7/. Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 28 жовтня 2013 року, укладеним між ПриватБанк та [PERSON] , станом на 30 червня 2019 року, залишок заборгованості, за відрахуванням стягнутої за рішенням суду заборгованості, становить 273127, 46 гривень та складається з наступного: - 256245,20 гривень - загальний залишок заборгованості по відсоткам; - 3400 гривень - заборгованість за пенею та комісією; - 500 гривень - штраф (фіксована частина); - 12982,26 гривень - штраф (процентна складова). Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, в межах заявлених позовних вимог, оскільки відповідачем порушені умови кредитного договору та норми цивільного законодавства України. При цьому наведений в позовній заяві розрахунок, в якому зазначено, що різниця між існуючою заборгованістю та вже стягнутою за рішенням суду становить 259645,20 грн., та складається з наступного: 276650,21 гривень - заборгованість за процентами за користування кредитом; 6400 грн.- заборгованість за пенею та комісією, суд вважає математично невірним, однак розмір заборгованості підтверджується дослідженим в судовому засіданні розрахунком. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір в розмірі 4096,91 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом /а. с. 1/.

Outcome: approved