Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

28.12.2020 [PERSON] звернулась до суду з позовом до Обслуговуючого гаражного кооперативу «Маяк-2» про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю. В обґрунтування позову (з урахуванням уточненої позовної заяви вх. № 2095 від 18.01.2021) зазначила, що починаючи з 26 серпня 2020 року вона є власником гаража № [NUMBER] з підвалом, що знаходиться на території Обслуговуючого гаражного кооперативу «Маяк-2», що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 26.08.2020. До цього часу власниками гаражу були її син - [PERSON] , який помер [INFO] та чоловік [PERSON] , який помер [INFO] Починаючи з 2010 року голова Обслуговуючого гаражного кооперативу «Маяк-2» в особі голови ОГК «Маяк-2» [PERSON] чинить перешкоди в користуванні її майном, а саме гаражем № [NUMBER] . За життя [PERSON] і [PERSON] , Відповідач в особі [PERSON] створює перешкоди у здійсненні права користування гаражем, шляхом заварювання вхідних воріт гаражу, залиття рідкими цвяхами отворів замку, внаслідок чого стало неможливим відмикання замку, та іншим чином пошкодження Гаражу тощо. Вказані обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження № 12013080060000520, внесеним до ЄРДР 19.02.2013, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі 1-кс/335/9/2020 та протоколом №2 від 13.02.2011 загальних зборів членів обслуговуючого гаражного кооперативу «Маяк-2». Посилаючись на зазначені обставини просить суд зобов`язати відповідача утриматися від дій, спрямованих на перешкоджання позивачу у здійсненні права користування гаражем № [NUMBER] з підвалом, що розташований на території Обслуговуючого гаражного кооперативу «Маяк-2» в м. Запоріжжі, за адресою вул. Єлизавети Щедрович, 73-В, м. Запоріжжя, 69057, та відновити попередній стан воріт гаражу № [NUMBER] та пошкодженого замку до них, який надає вільний доступ всередину. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.12.2020 позовну заяву [PERSON] залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви 10 днів з дня вручення копії ухвали. 18.01.2021 недоліки позовної заяви усунуті, у встановлений судом строк. 19.01.2021 судом відстрочено позивачу сплату судового збору в розмірі 840,80 грн. до ухвалення рішення у справі, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, сторонам встановлено строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень. Судове засідання у справі призначено на 16.03.2021. 23.02.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Представник відповідач вважає, що позов про усунення перешкод у користуванні гаражом № [NUMBER] , який знаходиться на території ОГК «Маяк-2» не має доказів порушення прав позивача. [PERSON] не зроблено жодного намагання скористатись своїм правом спадкодавця, яке їй надає діюче законодавство та Статут кооперативу. На підставі зазначеного, вважає, що позов є безпідставним. 25.02.2021 представник відповідача подав зустрічну позовну заяву про стягнення з позивача заборгованості за надані послуги. 29.03.2021до суду від представника позивача надійшли заперечення проти прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом. В обґрунтування зазначив, що відповідачем пропущено строк звернення до суду із зустрічною позовною заявою, а також те, що позови виникають з різних обставин, тому не підлягають спільному розгляду. Ухвалами суду від 29.03.2021зустрічну позовну заяву повернуто заявнику, разом із доданими до нього документами. Окрім того, відповідачу повернуто судовий збір в розмірі 2 270,00 грн., сплачений при поданні зустрічної позовної заяви. Ухвалою суду від 13.05.2021закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.06.2021. Допитаний у судовому засіданні 02.06.2021 свідок [PERSON] [INFO] , зазначила, що вона з 2009 року є членом ОГК «Маяк-2», з того часу і знайома з сім`єю [PERSON] . Гараж № [NUMBER] знаходиться біля в`їзду в гаражний кооператив. Пояснила, що сім`я [PERSON] ніколи не були членами кооперативу. Пояснила, що гараж [PERSON] був приватизований орієнтовно в 2010 році чоловіком позивача [PERSON] . З 2010 року до восени 2012 року [PERSON] тимчасово виконувала обов`язки голови правління кооперативу, на період відсутності [PERSON] . За цей час прізвища [PERSON] у журналах членів кооперативу були відсутні. Пояснила, що [PERSON] відривав рубіроїд з покрівлі гаражу [PERSON] , також була свідком коли [PERSON] заливав у навісні замки їх гаражу рідке скло. Допитаний у судовому засіданні 02.06.2021. свідок [PERSON] [INFO] , зазначив, що є племінником [PERSON] , з [PERSON] не знайомий. У березні 2020 року племінник приїздив до гаражу [PERSON] , з метою відкриття гаражу. При спробі відчинити, він виявив, що замкова щілина була залита рідким склом, тому він просвірлив замок і відчинив замок. Після цього він повісив на гараж ще навісний замок, але наступного разу [PERSON] також не змогла відчинити гараж самостійно, оскільки замок був спотворений. Також повідомив, що йому відомо зі слів [PERSON] (сина позивача) і про інші випадки пошкодження головою кооперативу гаражу і замків, які почали виникати з приблизно з 2015-2016 року. Також повідомив, що гараж [PERSON] знаходиться на території гаражного кооперативу. Його тітка та її родичі ніколи не були членами гаражного кооперативу зі слів сина позивача. У судовому засіданні позивач, її представник підтримали позовні вимоги, та просили задовольнити позов з підстав, зазначених у ньому. Представник відповідача проти позову заперечував, пославшись на відзив на позовну заяву. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги обставини, викладені сторонами, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 22.04.2019. [INFO] помер син позивача - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 21.02.2020р. Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 26.08.2020 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гармашовим Г.М., спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] 1972 року народження, який помер [INFO] , є його мати [PERSON] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з гаража № [NUMBER] з підвалом, що розташований на території обслуговуючого гаражного кооперативу «Маяк-2» в місті Запоріжжя, який належить спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим Третьою запорізькою державною нотаріальною конторою 05.12.2019 за р.№2-371. Опис об`єкта: гараж з підвалом, Д, загальна площа 43,8кв.м. Згідно з рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.06.2011 № 285/12 гаражі обслуговуючого гаражного кооперативу «Маяк-2» розташовані в м. Запоріжжя по вул. Щедровича Єлизавети (стара назва вул. Клари Цеткін), 73 «в» . Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 221528451 від 26.08.2020, гараж з підвалом за адресою: м. Запоріжжя, Запорізька обл.., м. Запоріжжя, «Маяк-2» обслуговуючий гаражний кооператив, гараж [NUMBER] належить у формі приватної власності [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину №1103 від 26.08.2020. Згідно з протоколом №2 від 13.02.2011 року загальних зборів членів обслуговуючого гаражного кооперативу «Маяк-2», а саме пунктом 8 протоколу вирішено, зокрема: примусити [PERSON] виконувати рішення правління і загальних зборів заварювати ворота гаражів згідно списків затверджених правлінням та вживати інших заходів, згідно Статуту та чинного законодавства. З тексту постанови про закриття кримінального провадження від 31.07.2017, внесеного до ЄРДР під № 12013080060000520 від 19.02.2013 року, за фактом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 Кримінального кодексу України (Умисне знищення або пошкодження майна) вбачається, що на початку вересня 2011 року невстановлена особа, знаходячись у гаражному кооперативі «Маяк 2», по вул. Клари Цеткін 73-В, вчинила пошкодження гаражу № [NUMBER] . Допитаний в якості потерпілого [PERSON] пояснив, що його батько [PERSON] є володільцем гаражу № [NUMBER] , який знаходиться за вказаною адресою. У вересні 2011 року потерпілий прийшов до гаражу з метою забрати свій автомобіль у цей момент виявив, що з лівої сторони гаражу була вбита арматура до якої були приварені зтворки відчиняючихся воріт, біля яких утворились тріщини. Виявивши пошкодження потерпілий пішов до [PERSON] та повідомив йому, щоб він зрізав арматуру проте той повідомив, що нічого виправляти він не буде, після цього потерпілий звернувся до органів поліції. Було відібрано пояснення від гр. [PERSON] , який пояснив, що він є головою гаражного кооперативу «Маяк 2» з 2010 року. Також він пояснив, що володілець гаражу № [NUMBER] є боржником тому йому був заварений гараж після зібрання правління членів кооперативу «Маяк 2». 27.10.2011 був заварений вказаний гараж. У позові позивач зазначає, що позивач понесла витрати, пов`язані з усуненням пошкодження замка, спричинених відповідачем, для потрапляння до гаражу, о підтверджується рахунком № 149 від 23.03.2020. Також позивач зазначає, що 15.09.2020. за фактом чергового пошкодження замку в гаражі викликала службу «102» наряд поліції з метою фіксування факту протиправних дій, та давала пояснення з цього приводу слідчому, що підтверджується матеріалами, які містяться в Вознесенівському ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області. З цього приводу суд звертає увагу, що згідно з рахунком №149 від 23.03.2020, виписаним, ймовірно ЧП «Дударчук» (запис здійснено рукописно і нерозбірливо), згідно з яким описані наступні послуги (мовою оригіналу): «Услуги по ремонту, замене замка зажигания и лечинок дверей на автомобиле ВАЗ 2114 г/н [NUMBER] »: 1) замок зажигания - 450гр., 2) лечинка дверей - 150гр., 3) работа - 500гр.». Разом 1100гр. Отже, вказаний рахунок підтверджує сплату коштів за ремонтні роботи проведені із заміною замків на автомобілі, а не гаражі. Окрім того, твердження позивача, щодо звернення до правоохоронних органів 15.09.2020 не підтверджуються жодним доказом, наявним в матеріалах справи. Ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності; власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків У статтях 77,78 ЦПК України вказано про належність та допустимість доказів. Згідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Про достатність доказів вказано у ст. 80 ЦПК України. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ч.5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. При цьому, за вимогами ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Щодо наявності порушеного 19.02.2013 кримінального провадження, за зверненням сина позивача містять опис обставин встановлених станом на вересень 2011 року, що не може братись судом до уваги на момент розгляду справи. Разом із тим, поясненнями свідка [PERSON] підтверджується, що позивач у березні 2020 року мала доступ до гаражу після здійсненого племінником ремонту замку, а отже ворота гаражу не є завареними або пошкодженими на момент розгляду справи. Такі докази в матеріалах справи відсутні. Доказів того, що обслуговуючим гаражним кооперативом «Маяк-2» або його посадовими особами, здійснені якісь дії щодо псування майна позивача, або здійснення їй перешкод у праві користування гаражем № [NUMBER] , який розташований у ОГК «Маяк-2» матеріали справи не містять. А отже, і відсутні докази порушення прав та/або інтересів позивача. Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved