Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

28.10.2013р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. В обґрунтування позовних вимог позивач в позовній заяві та його представник [PERSON] (діє на підставі довіреності від 22.10.2013р. - а.с. № 9) в судовому засіданні послалися на те, що 06.12.2011р. між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, що підтверджується письмовою розпискою, згідно якої він надав на умовах зворотності грошові кошти у сумі 50 000 дол. США, які відповідач зобов'язався повернути протягом трьох місяців починаючи з 07.02.2012р. У зв'язку із тим, що до сьогодні відповідач борг не повернув, просили суд стягнути із [PERSON] на свою користь суму боргу у розмірі 50 000 доларів США, у гривневому еквіваленті по офіційному курсу НБУ на день винесення рішення суду. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначав, що визнає лише ? частину від суми боргу за розпискою, в решті вимог просив суд відмовити. В обґрунтування своїх заперечень, відповідач в судовому засіданні підтвердив написання особисто ним розписки, копія якої була долучена позивачем до позовної заяви, та підтвердив отримання ним коштів в розмірі 50 000 доларів США від [PERSON] Крім того, відповідач зазначив, що кошти в розмірі 50 000 доларів США брались ним для спільної справи між ним - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно пояснень відповідача в судовому засіданні, [PERSON] наполіг на тому, щоб розписка була написана саме відповідачем [PERSON], але кошти він отримував для реалізації спільного проекту разом із [PERSON] та [PERSON] На підтвердження того, що частина отриманих відповідачем коштів в розмірі 24 142 дол. США була передана [PERSON], свідчать копії розписки, які 05.02.2014р. та 11.02.2014р. відповідач надавав в судові засідання для оглядання, зазначивши, що на зворотній сторінці розписки є теж відповідний запис. Відповідач просив частково задовольнити позовні вимоги, стягнувши з нього ? частину від отриманої за розпискою суми. Суд, вислухавши представника позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник, зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ч. 1 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 06.12.2011р. між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, шляхом видачі останнім розписки, зі змісту якої вбачається, що [PERSON] отримав у борг у [PERSON] грошові кошти в розмірі 50 000 доларів США та зобов'язався повернути отриману суму коштів протягом трьох місяців, починаючи з 07.02. 2012р. ( а.с. № 8, 67). Факт отримання грошових коштів, відповідач не заперечував в судовому засіданні. А тому відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню. Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) є порушенням зобов'язання. З огляду на те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, грошові кошти в розмірі 50 000 дол. США не повернув ані в повному обсязі, ані в тій частині, в якій він визнав позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та з відповідача підлягає стягненню сума 427 660грн., що є еквівалентом 50 000дол. США (згідно курсу НБУ на день винесення рішення 11.02.2014р. 100 дол. США дорівнюють 855,32грн. - а.с. № 69-70). Заперечення відповідача щодо часткового невизнання позовних вимог, а саме, що ? частини боргу повинні сплачувати [PERSON] та [PERSON], як його поручителі (клопотання про залучення даних осіб у якості співвідповідачів було заявлено [PERSON] під час судового розгляду), що підтверджується, на думку відповідача, відповідними відмітками на копії розписки, яка знаходиться у нього, суд оцінює критично, оскільки відповідно до ст. 33 ЦПК України, питання про залучення співвідповідачів або заміну відповідача на належного вирішується виключно за клопотанням позивача, а представник позивача в судовому засіданні заперечувала проти цього. Крім того, відповідач не позбавлений права пред'явлення позову до [PERSON] та [PERSON] відповідно до вимог ст. 544 ЦПК України у разі доведення, що грошові кошти в розмірі 50 000дол. США були взяті ними трьома (в оригіналі розписки, яка була надана представником позивача та оглянута в судовому зсіданні 11.02.2014р. відсутній запис [PERSON] про повернення до 01.05.2013р. грошових коштів у розмірі 24142 дол. США). Також, при винесені рішення, судом прийнято до уваги, що відповідачем не було надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх заперечень не зважаючи на те, суд неодноразово роз'яснював відповідачу його права, зокрема, право на подання суду заяви про забезпечення доказів, а саме про виклик свідків задля підтвердження або спростування факту отримання позики не лише відповідачем, а й [PERSON] та [PERSON] Таким чином, підводячи підсумок викладеному, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу у розмірі 427660грн., що на день винесення рішення є еквівалентом 50 000 дол. США. Обговорюючи питання розподілу судових витрат з урахуванням того, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то на підставі ст. 88 ЦПК України. суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3441грн. Крім того, з урахуванням того, що представником позивача 05.02.2014р. було уточнено позовні вимоги та заявлено про стягнення суми боргу в гривневому еквіваленті за курсом долара США, встановленого НБУ на день ухвалення рішення, то на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе достягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 213грн. (з 01.01.2014р. максимальний розмір судового збору за позовами майнового характеру становить 3654грн. З огляду на те, що позивачем було уточнено позовні вимоги 05.02.2014р. та не доплачено судовий збір, то різниця між судовим збором, який підлягає сплаті та який сплачено становить 213грн. = 3654грн. - 3441грн.( а.с. № 7). На підставі викладеного,

Outcome: approved