Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

27 листопада 2017 року позивачка, [PERSON], звернулася до суду в інтересах малолітніх: [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO] до [PERSON], треті особи: Дунаєвецька районна державна адміністрація як орган опіки та піклування, виконавчий комітет Смотрицької селищної ради як орган опіки та піклування Дунаєвецького району Хмельницької області про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки, в якому просить позбавити [PERSON], 1979 року народження батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] та призначити її опікуном даних дітей. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що відповідачка [PERSON] є матір'ю малолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Згідно рішення виконавчого комітету Балинської сільської ради від 16 серпня 2017 року №28 про порушення питання позбавлення батьківських прав [PERSON], яка є мати одинокою (відомості про батька в свідоцтвах про народження дітей записані за заявою матері, згідно з частиною першою ст. 135СК України), не займається вихованням своїх дітей, не дбає про них, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не спілкується в обсязі необхідному для нормального розвитку дітей, не оформляє до дошкільного навчального закладу, не слідкує за здоров'ям синів, не надає дітям матеріальної допомоги, не забезпечує належний медичний нагляд, постійно залишає синів без нагляду, зловживає спиртними напоями. Молодший син [PERSON] [INFO] хворіє, дитині терміново потрібно робити операцію на серці, але мати його не лікує, не дбає про його здоров'я. Діти на вихованні знаходяться у позивачки [PERSON], яка є їх бабусею. Згідно характеристики ,виданої виконкомом Балинської сільської ради на [PERSON] [INFO], зазначено, що остання ніде не працює, зловживає спиртними напоями, часто зникає з дому з невідомих причин, залишає дітей, неналежно здійснює догляд ними. 16.08.2017 року, старшим інспектором ВП ГУНП України було встановлено ,що [PERSON] неналежним чином виконує вимоги ст. 150 СК України. що передбачають обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини в зв'язку з чим її притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП. На даний час [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровані та проживають разом із позивачкою, яка максимально забезпечує всі потреби дітей, займається їхнім вихованням, проявляє турботу про фізичний та духовний розвиток дітей, купує одяг, взуття інші необхідні речі, докладає всіх зусиль, щоб онуки отримували відповідне для їх віку та потреб харчування. [PERSON], має постійне місце проживання є пенсіонеркою, тобто має постійний дохід. Таким чином, позивачка належним чином здійснює догляд та піклування над малолітніми онуками, та у разі позбавлення батьківських прав відповідачки виявляє бажання взяти дітей під опіку. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, пославшись на обставини викладені у позові. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що діти на даний час проживають у її матері, яка за ними доглядає. Молодший син має вроджену ваду серця, він важко хворіє. Час від часу зловживає алкоголем. Представник третьої особи Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області як органу опіки та піклування Левицька Ю.В. в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності , позов підтримала в повному обсязі. Представник третьої особи виконавчого комітету Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області як органу опіки та піклування судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності проти задоволення позову не заперечила. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника, відповідачки, покази свідків, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.165 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У силу положень Закону і роз'яснень, даних у п. 15 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно з п. 17 зазначеної постанови, не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного кодексу України. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно - правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. Судом встановлено, що відповідачка, [PERSON], є матір'ю [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], відомості про батька записано відповідно до ст. 135 СК України), що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.9,10). З характеристики,виданої на ім'я [PERSON] 1979 р.н., видно, що остання зареєстрована [ADDRESS] в будинку батьків та має двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], ніде не працює зловживає алкогольними напоями, часто зникає з дому із невідомих причин, залишивши дітей, за якими неналежно здійснює догляд (а.с.13). У відповідності до довідки від 22.01.2018 року видно, що [PERSON], 1979 р.н., жителька с.Балин Дунаєвецького району перебуває на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті Дунаєвецької ЦРЛ з діагнозом F10.2 з 2000 року. Також судом було встановлено, відповідачка неналежно виконує батьківські обов'язки, відносно своїх малолітніх синів, в зв'язку з чим 16.08.2017 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст.184 КУпАП. Рішенням виконавчого комітету Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області № 7 від 29 березня 2018 року надано згоду на позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її синів: [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO]. Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого №3918, виданої на ім'я [PERSON], [INFO] вбачається, шо останній важко хворіє, діагноз: дефект міжшлуночкової перегородки. Помірна недостатність тристулкового клапана (а.с.17). У відповідності до акту обстеження умов проживання від 15 березня 2018 року, складеного головним спеціалістом сектору опіки і піклування, усиновлення та сімейних форм виховання проведено обстеження житлово-побутових умов проживання за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON]. Встановлено, що діти проживають з [PERSON], 1953 р.н. ,бабусею та [PERSON], 1951 р.н. ,дідусем, будинок складається двох кімнат та веранди, окремо кухня, туалет і ванна, є господарські приміщення. У будинку просторі кімнати, охайні є необхідні меблі, якими облаштовано всі кімнати, необхідні речі та техніка. Опалення газове та пічне, водопостачання криничне. Продукти харчування в достатній кількості. Діти мають окрему кімнату зі всіма зручностями, місцями для сну та зони відпочинку, забезпечені всім необхідним одягом, взуттям відповідно до сезону, є шафа для зберігання особистих речей. Опікуном створено всі необхідні умови для проживання, виховання дітей та повного і всебічного їх розвитку. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Верховний Суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідачка зовсім не піклується про своїх дітей, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, спілкується з підозрілими людьми, які перебувають в п'яному вигляді. Догляд за її синами постійно здійснює її матір. Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідачка не виховує своїх дітей, менший її син хворіє на вади серця. Спочатку відповідачка знали в якому садочку виховується її син, а тепер ним не цікавиться. Коли бабуся була з дитиною в лікарні , то відповідачка до неї не приїжджала. Враховуючи дані обставини, судом встановлено, що відповідачка свого батьківського обов'язку, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дітей до досягнення ними повноліття не виконує, не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, не піклується про здоров'я дітей. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року за № 789 - ХІІ, дитина, з огляду на його фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. Статтею 150 СК України закріплені обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом. Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Рішенням виконавчого комітету Балинської сільської ради Дунаєвецького району Хмельницької області №28 від 16.08.2017 року, вирішено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її синів: [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO] (а.с.6). Судом встановлено, що відповідачка [PERSON], свідомо самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків в повній мірі щодо малолітніх синів, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не турбується про харчування, медичний догляд, лікування, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними здібностей, що підтверджено зазначеними вище матеріалами справи та визнається відповідачкою. Вищезазначені обставини є підставою для позбавлення батьківських прав [PERSON] у відповідності з пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, а тому, з метою захисту прав та інтересів дітей, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх синів: [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO]. Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними, схожі положення містяться і в ст. 243 Сімейного Кодексу, в якій зазначено, що опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ст. 244 Сімейного Кодексу опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Відповідно до ст. 249 Сімейного Кодексу опікун, піклувальник зобов'язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування. Відповідно до подання органу піки та піклування Дунаєвецької районної державної адміністрації від 16.03.2018 року видно, що доцільно призначити опікуном [PERSON] щодо її малолітніх внуків [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO]. Також, судом встановлено, що вихованням, піклуванням, утриманням [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], займається їх бабуся [PERSON], яка забезпечує їх харчуванням, лікуванням, виявляє інтерес до внутрішнього світу дітей, піклується про їх фізичний та духовний розвиток, саме вона створила умови для розвитку та росту дітей. Суд, даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним у справі доказам в їх сукупності, враховуючи рішення виконавчого комітету Балинської сільської ради та визнання позову відповідачкою, дійшов висновку про позбавлення батьківських прав [PERSON], 1979 року народження відносно її малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON],[INFO], та встановлення над ними опіки, призначивши [PERSON], їх опікуном. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи, що відповідачка [PERSON] не працює, має непостійний, мінливий дохід, інших утриманців не має,тому розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на кожну дитину. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1280 грн..

Outcome: approved