Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

27.05.2019 року представник позивача подав до суду позовну заяву, в якій просив стягнути з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 17 869 грн. 82 коп. і сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 07.11.2007 року між банком та відповідачкою був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 21600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредитні кошти у розмірі, встановленому договором. Оскільки відповідачка умови кредитного договору не виконувала за нею перед банком виникла сума заборгованості, яка станом на 16.04.2019 року становить в загальному розмірі 17 869 грн. 82 коп., яка складається з наступного: 8 842 грн. 43 коп. - заборгованість за тілом кредита; 3 113 грн. 27 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 4825 грн. 08 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина); 839 грн. 04 коп. - штраф (процентна складова). В добровільному порядку відповідачка не погашає наявну заборгованість. Представник позивача надав до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Відповідачці за зареєстрованим місцем проживання , була направлена копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками. Також на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет 18.02.2020 року було викладено судове повідомлення, в якому зазначено, що в провадженні суду знаходиться вказана вище справа та роз`яснено відповідачці її право щодо направлення до суду відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, висновків експертів та заяв свідків, що підтверджують заперечення відповідачки. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. У встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавала. Заяв, клопотань та заперечень до суду не надходило. За таких обставин, у відповідності до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 07.11.2007 року між [PERSON] та банком був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 21 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Проте, отримавши в користування доступ до кредитних коштів, [PERSON] свої зобов`язання з погашення кредиту та відсотків за його використання належним чином не виконує. Вказані обставини встановлені судом на підставі наданої позивачемкопії анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, підписаної 07.11.2007 року [PERSON] , з якої вбачається, що відповідачка виявила бажання оформити на своє ім`я кредитну картку за тарифом обслуговування «Універсальна». Отримання кредитних коштів та наявність заборгованості за кредитним договором б/н від 07.11.2007 року підтверджується наданим позивачем розрахунком, з якого вбачається, що за період з 29.10.2017 року по 16.04.2019 року заборгованість [PERSON] становить загальну суму в розмірі 17 869 грн. 82 коп., яка складається з наступного: 8 842 грн. 43 коп. - заборгованість за тілом кредита; 3 113 грн. 27 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 4825 грн. 08 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. - штраф (фіксована частина); 839 грн. 04 коп. - штраф (процентна складова. Відтак, встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами виник спір з правовідносин зобов`язального характеру, для вирішення якого підлягають застосуванню положення Книги П`ятої Цивільного Кодексу України, зокрема, Глави 48, 49, параграф 2 Глави 71 та умови кредитного договору, укладеного між сторонами. Аргументи позивача, викладені на обґрунтування наявності підстав для задоволення позову, підтверджуються наданим суду копіями анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, підписаної 07.11.2007 року [PERSON] , що свідчить про волевиявлення відповідача на отримання кредитного ліміту, та розрахунком заборгованості, який підтверджує, як отримання і використання відповідачем кредитних коштів, так і наявність заборгованості з погашення кредиту та відсотків за його використання. Право позивача на встановлення і зміну розміру кредитного ліміту визначено п.2.1.1.2.4 та п.2.1.1.2.5 кредитного договору, на що [PERSON] надав свою згоду при укладенні договору, зокрема на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Згідно п.2.1.1.5.7 договору, власник карткового рахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Відтак, суд приходить до висновку, що встановлені вище обставини свідчать про порушення [PERSON] прав позивача на належне виконання боржником своїх зобов`язань. Для захисту порушеного права позивача суд застосовує наступні норми права. Частину 1 ст. 526 ЦК України, якою встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частину 1 ст. 546 ЦК України, якою встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - частина 1 ст. 610 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Крім того, суд приймає до уваги, що відповідно до п. 2.1.1.12.2.1 договору кредиту сторонами досягнуто домовленості про те, що в разі виникнення прострочки за кредитними зобов`язаннями, позичальник має сплатити банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах. При непогашенні суми простроченого кредиту, згідно п. 2.1.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг» на суму від 100 грн., позичальник повинен сплатити пеню відповідно до встановлених тарифів. Крім того, суд приймає до уваги, що відповідно до п. 2.1.1.7.6 договору кредиту сторонами досягнуто домовленості про те, що в разі виникнення прострочки за кредитними зобов`язаннями більше ніж 30 днів, позичальник має сплатити банку штраф в розмірі 250 грн.+ 5 % від суми позову. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 8 842 грн. 43 коп. - заборгованість за тілом кредита; 3 113 грн. 27 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредита; 4825 грн. 08 коп. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання. Поряд з цим, аргументи позивача, викладені на обґрунтування позовних вимог в частині стягнення з відповідачки фіксованої частини штрафу в розмірі 250 грн. та процентної складової штрафу в розмірі 839 грн. 04 коп. є безпідставними з наступних причин. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. З кредитного договору вбачається, що умовами даного договору передбачено два види цивільно-правової відповідальності на випадок неналежного виконання грошового зобов`язання - пеня та штраф. Положеннями статті 61 Конституції України визначено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відтак, враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за одне й те саме порушення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 250 грн. та процентної складової штрафу в розмірі 839 грн. 04 коп. На підставі ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені та документально підтвердженні судові витрати з оплати судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1921 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526, 546, 549, 610, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: partial