Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

27.08.2020 від адвоката Калініна С. К. в інтересах позивачки до суду надійшов цивільний позов до АТ «Ідея Банк» (далі Банк), третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О. М., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтований протиправністю виконавчого напису, оскільки вчинений приватним нотаріусом за межами наданих йому повноважень законодавством і на момент його вчинення заборгованість була спірною. Ухвалою суду від 28.08.2020 забезпечено позов шляхом зупинки стягнення у виконавчому провадженні № 57513581 від 24.10.2018, відкритому на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича № 1859 від 21.09.2018 про стягнення з [PERSON] на користь Банку заборгованості у розмірі 37602,35 грн до вирішення справи по суті. У наданому до суду відзиві на позов від 29.03.2021 Банк проти задоволення позову заперечив, з підстав правомірності виконавчого напису та наявності правових підстав для його вчинення. Ухвалою суду від 13.04.2021 закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду по суті на 01.06.2021. У судове засідання 01.06.2021 сторони у справі, повідомлені про дату і час засідання, не прибули, явку своїх представників не забезпечили. У наданому до суду відзиві представник відповідача просив розгляд справи здійснювати без його участі. Представник позивачки у заяві від 12.02.2021 просив суд розгляд справи не затягувати. Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду цієї справи на підставі наявних матеріалів без участі сторін. Зважаючи на те, що справа розглядається без участі сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у справі матеріали та надавши їм правову оцінку, суд установив наступні фактичні обставини справи. 19.07.2016 між [PERSON] та Банком укладено кредитний договір № Z62.036.74180 (далі Кредитний договір) про надання позивачці 29638,0 грн (а. с. 88). 21.09.2018 приватний нотаріус Гуревічов О. М. вчинив виконавчий напис нотаріуса за реєстровим номером 1859 про стягнення з [PERSON] грошової суми 35902,35 грн заборгованості за Кредитним договором. Крім того, стягнуто 1700,0 грн плати за вчинення виконавчого напису. Тобто, загалом стягнуто кошти в сумі 37602,35 грн. (а. с. 12). Вказаний виконавчий напис вчинений на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМ України від 29.06.1999 № 1172 (далі Перелік № 1172). Вважаючи вказаний виконавчий напис нотаріуса протиправним і таким, що порушує її права як позичальника, [PERSON] звернулась до суду з цим позовом. Надаючи правову оцінку спірним відносинам у цій справі, суд виходить з такого. Відповідно до змісту статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно частиною першою статті 34 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріуси вчиняють нотаріальні дії, зокрема виконавчі написи. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (на час виникнення спірних правовідносин) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як установлено, спірний виконавчий напис нотаріус вчинив 21.09.2018 на підставі пункту 2 Переліку № 1172. Пункт 2 вказаного Переліку № 1172 було доповнено постановою КМ України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі Постанова № 662). Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком № 1172 повинні були слугувати підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Разом із цим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року залишена без змін та яка набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною Постанову № 662 в частині, зокрема, пункту 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Також зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Отже, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано нечинною Постанову № 662 в частині з моменту її прийняття. Згідно з положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Таким чином, оскільки постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 не містить визначеного судом моменту визнання нечинною Постанови № 662 в частині, то така є нечинною у відповідній частині саме з моменту набрання законної сили вказаною постановою суду, тобто з 22.02.2017. При цьому, суд не бере до уваги доводи відповідача про відсутність у постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 дати, з якої втрачає чинність Постанова № 662 в частині. Безпідставним також є посилання відповідача на зміст постанови Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 355/1214/16-ц щодо чинності Постанови № 662, оскільки у вказаній справі та судовому рішенні надано оцінку виконавчого напису нотаріуса від 05.08.2016. З огляду на наведене, установлено, що нотаріус в день вчинення спірного виконавчого напису 21.09.2018 керувався пунктом 2 Переліку № 1172, який був незаконним та нечинним. Тобто, на підставі нечинних положень нормативного акта дійшов помилкового висновку про існування безспірної заборгованості позивача перед Банком на підставі лише документів, передбачених пунктом 2 Переліку № 1172. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О. М. вчинив спірний виконавчий напис від 21.09.2018 з порушенням установлених законодавством процедури та порядку,

Outcome: approved