Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

28.08.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи Районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району, як орган опіки та піклування, Вознесенівський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про стягнення заборгованості по аліментам, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування позову зазначила, що з 15.07.2006 року по 24.12.2010 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням суду від 24.12.2010 року шлюб розірвано. Рішенням суду від 03.04.2008 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина, у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку до повноліття дитини, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.01.2008 року. Рішенням суду від 04.12.2012 року з відповідача на користь позивача стягнуто неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 1399,14 грн. з червня 2010 року по квітень 2011 року. Позивач посилаючись на те, що на даний час відповідач продовжує не сплачувати аліменти на утримання дитини та не виконує рішення суду, у звязку з чим, відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 31.07.2018 року за № 39/156 заборгованість за виконавчим провадженням ВП 38240487 станом на 31.07.2018 року становить 64 869,67 грн., тому просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітнього сина за період з червня 2015 року по липень 2018 року у розмірі 64\~869, 67 грн., а також пеню по сплаті аліментів за період з червня 2015 року по липень 2018 року у розмірі 49\~643,48 грн. Ухвалою суду від 18.09.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON], треті особи Районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району, як орган опіки та піклування, Вознесенівський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про стягнення заборгованості по аліментам, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та відкрити провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до письмових заперечень відповідача викладених у його відзиві на позовну заяву, позивач позовні вимоги визначає частково, посилаючись на вимоги ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 194, 187 СК України вважає, що підстав для стягнення заборгованості по аліментам не має, оскільки всі питання щодо сплати аліментів за судовим рішенням віршуються державним виконавцем при виконанні судового рішення. Також зазначає, що задоволення позовної вимоги про стягнення боргу по аліментам фактично призведене до подвійного стягнення однієї і тієї ж суми, а тому ця позовна вимога заявлена поза межами закону з урахуванням того, що спір між ним та позивачем про розмір заборгованості по аліментам відсутній та має вирішуватися в рамках виконавчого провадження. Щодо стягнення пені за прострочення сплати аліментів відповідач зазначив, що розмір пені з червня 2015 року по липень 2018 року відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України не може бути більше 100 відсотків заборгованості, у звязку з чим, на його думку розмір пені складає 40\~232,51 грн., про що надав розрахунок. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, з урахуванням наданого державним виконавцем розрахунку заборгованості від 08.01.2019 року. Представник відповідача в судовому засіданні, з урахування відзиву відповідача, позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі 40\~232,51 грн., в іншій частині позову просить відмовити. Зазначив, що спір щодо нарахованої суми заборгованості відповідно до розрахунку державного виконавця, відсутній. Представники третіх осіб Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, як орган опіки та піклування та Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не зявилися, про день та час судового засідання повідомлялися у встановленому за коном порядку. На вимогу суду Вознесенівським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області надана копія матеріалів виконавчого провадження № 38240487. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв'язку з наступним. З матеріалів справи вбачається, що з 15.07.2006 року по 24.12.2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі за час перебування в якому у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2008 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, про стягнення аліментів на утримання дружини, задоволені (а.с. 9). Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у вигляді 1\\4 частини всіх видів заробітку щомісячно, до повноліття дитини, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21.01.2008 року. Стягнуто з [PERSON], на користь [PERSON], аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2012 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа Орджонікідзевський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, задоволені частково (а.с. 10-12). Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 1399,14 грн. за період з червня 2010 року по квітень 2011 року. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 214 грн. 60 коп. В іншій частині позовних вимог, відмовлено. Відповідно до\~ ст. 196 СК України\~ у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Наявність заборгованості по аліментам відповідачем не спростовується. Як вбачається із постанови [PERSON] Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15ц (провадження № 14-37цс18), роз'яснено, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. ЇЇ завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом\~статті 196 СК України\~пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданої Вознесенівським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області заборгованість [PERSON]\~зі сплати аліментів станом на 08.01.2019 року за період з 21.05.2013 року по 08.01.2019 року, становить 72\~943, 49 грн., а за період з червня 2015 року по липень 2018 року, становить 48\~961,94 грн. Учасники справи не оспорювали в судовому засіданні визначений державним виконавцем розрахунок заборгованості. Заперечуючи\~\~проти позову, відповідач [PERSON] посилався на те, що розрахунок пені по сплаті аліментів у розмірі 49\~643,48 грн., наданий позивачем, розрахований не вірно та не відповідає розрахунку заборгованості здійсненим державним виконавцем станом на 08.01.2019 року. При обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів, за період який зазначений позивачем, судом встановлено, що позивачем не вірно зроблено розрахунок. Так, з урахуванням довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданої Вознесенівським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, розмір пені за період з червня 2015 року по липень 2018 року складає суму у розмірі 242 768,87 грн. Враховуючи вимоги ст. 194 СК України, згідно до яких розмір пені не може бути більше 100 % заборгованості, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 48961 грн. 94 коп. Позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання сина, задоволенню не підлягають, на підставі наступного. Згідно\~ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»\~спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. В порядку\~ст. 195 СК України\~ розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до ч. 3 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до\~статті 187\~цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Враховуючи, що між сторонами спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів відсутній, а також те, що всі питання щодо сплати аліментів за судовим рішенням віршуються державним виконавцем при виконанні судового рішення, тому задоволення позовної вимоги про стягнення боргу по аліментам фактично призведене до подвійного стягнення однієї і тієї ж суми, на підставі викладеного позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 704,80 грн.

Outcome: partial