Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

28.08.2021 року позивач звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. На обґрунтування позовних вимог послалася на те, щошлюб з відповідачем зареєстрували 18.11.2011 року. Від подружнього життя у них є син [PERSON] , [INFO] . Син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Зазначає, що вона не працює, оскільки перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач не працює, однак він працездатний, тому має змогу влаштуватись на роботу та надавати кошти на її утримання. 17.09.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позов визнає частково, згідний сплачувати аліменти у розмірі 1050 грн. Вказав, що він офіційно не працює, тому не має змоги вплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимог ст.247 ЦПК України. Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З'ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.11.2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного подружнього життя у сторін є син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження. Згідно із копією довідки про склад сім`ї від 03.12.2019 року №18054, зокрема, позивач та син сторін зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії довідки Управління праці та соціального захисту населення Червоноградської міської ради від 09.06.2021 року №1052 [PERSON] станом на 09.06.2021 року не перебуває на обліку, як одержувач допомог та компенсацій. [PERSON] за період з 4 кварталу 2020 року по 1 квартал 2021 року отримувала соціальні виплати з Управління праці та соціального захисту населення, що підтверджується копією довідки Головного управління ДПС у Львівській області від 29.07.2021 року. Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, виникнення у дружини, з якою проживає дитина, права на утримання обумовлене наявністю у чоловіка можливості надавати матеріальну допомогу. Враховуючи наведене, часткове визнання позову відповідачем у розмірі 1050 грн., суд вважає, що відповідач має можливість надавати позивачеві матеріальну допомогу у зазначеному розмірі, тому з нього на користь позивача слід стягувати кошти на її утримання у розмірі 1050 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову - 28.08.2021 року до досягнення їхнім сином [PERSON] трирічного віку. Вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 2000 грн. є завищеною та належним чином не обґрунтованою. Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача на користь держави слід стягнути 476, 70 грн. судового збору.

Outcome: partial