Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

27.08.2014 року до суду з позовом звернувся [PERSON], в якому просить суд, визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилося після померлої [INFO] року його тещі - [PERSON], а саме на житловий будинок із господарськими будівлями, який знаходиться по [ADDRESS] Олевського району Житомирської області, як спадкоємцю за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що його теща [PERSON], мала у власності зазначений житловий будинок, однак позивачу було відмовлено в оформленні спадщини на будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б доводили належність зазначеного нерухомого майна спадкодавцю. Представник позивача [PERSON], - [PERSON], діючи на підставі довіреності заявлені позовні вимоги підтримала із підстав, які наведено у позовній заяві та просить суд задовольнити позовні вимоги її довірителя повністю, подавши до суду письмову заяву щодо розгляду справи у її відсутності. Представник відповідача - Білокоровицької сільської ради Олевського району Житомирської області відносно заявленого позову [PERSON], не заперечує, подавши до суду клопотання щодо розгляду справи у його відсутності. Представник третьої особи - Олевської державної нотаріальної контори Житомирської області у судове засідання також не з'явився, подавши до суду заяву щодо розгляду справи у його відсутність. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON], підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до довідки Білокоровицької сільської ради Олевського району Житомирської області № 2432 від 10.10.2014 року по господарській книзі № 1 за [PERSON] рахується житловий будинок [ADDRESS] в с.Білокоровичі Олевського району Житомирської області, який був побудований і зданий в експлуатацію в 1960 році. Під забудову зазначеного будинку [PERSON], за вказаною адресою, виділялася земельна ділянка в розмірі 0.21 га., що стверджується довідкою № 1786 від 09.07.2014 року цієї ж сільської ради та копією технічного паспорту.(а.с.11-15,24,26,27). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] року (а.с.6), і з того часу відкрилася спадщина, яка складається із зазначеного майна. Позивач є зятем померлої [PERSON], і на час відкриття спадщини постійно проживав разом із [PERSON], та вели спільне підсобне господарство, що стверджується довідкою Білокоровицької сільської ради Олевського району Житомирської області № 1525 від 11.06.2014 року (а.с.23). Крім [PERSON] спадкоємцями на спадкове майно після померлої [PERSON], є її дочка [PERSON] (колишня дружина позивача а.с.16) та онук [PERSON] (син позивача) якому [PERSON], заповідала зазначене нерухоме майно (а.с.7), однак вони відмовилися від прийняття спадщини після померлого спадкодавця на користь позивача. (а.с.8,9). Інші спадкоємці на спадкове майно після померлої [PERSON] крім позивача відсутні . Однак при зверненні представника позивача [PERSON], - [PERSON], до Олевської державної нотаріальної контори Житомирської області щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON], як спадкоємця після смерті [PERSON] представнику позивача було відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів, які б доводили належність майна померлому спадкодавцю, що стверджується відповідною постановою Олевської державної нотаріальної контори від 09.07.2014 року.(а.с.10), а тому за захистом свого права на свій вільний розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися спадковим майном, [PERSON], звернувся до суду. Суд, дослідивши і оцінивши всі письмові докази по справі, прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст.524, 525, 526, 527, 529, 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 року), з яких слідує, що спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках діти, дружина і батьки померлого. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Разом з тим відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок», роз'яснено, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем за законом та фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, а саме будинком [ADDRESS] Олевського району Житомирської області, а право власності на спадкове майно належне померлій [PERSON] повністю підтверджене у судовому засіданні, однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б доводили належність зазначеного вище спадкового майна померлій [PERSON], суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню, так як під час судового розгляду справи було встановлено, що позивач є зятем померлої [PERSON], яка своє майно заповідала онуку [PERSON], (сину позивача), однак останній відмовився від прийняття спадщини за заповітом на користь свого батька - [PERSON] Спадкоємці першої черги - дочка [PERSON], відмовилася від прийняття спадщини на користь позивача, а відтак позивач має право, як спадкоємець, в силу ст.529 ЦК УРСР 1963 року на спадкування за законом, оскільки інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача і не заявляли про своє право на зазначену у позові спадщину. На підставі викладеного та

Outcome: approved