Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

29.05.2012 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, зазначаючи, що відповідно до договору оренди земельної ділянки від 20.12.2006 року №304 з [PERSON] ДП «Ілліч-Агро Донбас» є орендарем земельної ділянки розміром 4,42 га, розташованої на [ADDRESS]. Договір було укладено строком на 15 років, починаючи з дати його державної реєстрації. Договір було зареєстровано 27.08.2007 року в Новоазовському районному відділі Донецького регіонального філіалу ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах» за № 040716400152. ДП «Ілліч-Агро Донбас» використовує вказану земельну ділянку для проведення своєї сільськогосподарської діяльності відповідно до умов договору. Поряд з цим, станом на 18.04.2012 року співробітниками ДП «Ілліч-Агро Донбас» було виявлено, що земельна ділянка, яка є предметом договору, використовується для сільськогосподарських потреб громадянином [PERSON] без відома та дозволу ДП «Ілліч-Агро Донбас» та всупереч умовам договору. З цього приводу позивач звернувся до державної інспекції сільського господарства в Донецькій області з заявою від 19.04.2012 року №120Д/661, в якій просив провести обстеження земельної ділянки та встановлення факту самовільного зайняття земельної ділянки [PERSON] Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства Державної інспекції сільського господарства в Донецькій області від 03.05.2012 року №000193, було встановлено, що відповідачем [PERSON] використовується земельна ділянка площею 4,42 га із земель сільськогосподарського призначення на території Безименської сільської ради для сільськогосподарських потреб. Відповідач є спадкоємцем [PERSON], але ним не було вжито всіх передбачених законодавством заходів щодо розірвання договору. Таким чином, на теперішній час відповідачем вчиняються дії, які порушують права позивача на користування орендованою земельною ділянкою. Просили заборонити [PERSON] використовувати земельну ділянку площею 4,42 га, розташованої на [ADDRESS], та зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні ДП «Ілліч-Агро Донбас» вказаною земельною ділянкою, шляхом приведення її у первісний стан, судові витрати покласти на відповідача. 25.06.2012 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому зазначив, що 28 березня 2000 року [PERSON] уклала з ВАТ «ММК ім. Ілліча» договір №132 оренди земельної частки (паю) строком на 20 років з дня його реєстрації. Цей договір було зареєстровано в Безіменській сільській раді Новоазовського району 10.04.2000 року за №132. 15 квітня 2001 року замість сертифікату на земельну ділянку (пай) [PERSON] було видано державний акт про право приватної власності на землю серії 111- ДН №159978 на земельну ділянку площею 4,42 га. До своєї смерті [INFO] [PERSON] свою земельну ділянку в оренду відповідачу не передавала. Незважаючи на це відповідач ДП «Ілліч-Агро Донбас» користується земельною ділянкою, яка належить [PERSON], нараховував та сплачував їй орендну плату, спочатку на підставі договору оренди земельної частки(паю) №132 від 28.03.2000 року, укладеного з ВАТ «ММК ім. Ілліча», а після - на підставі договору оренди землі, на який посилається відповідач в обґрунтування свого позову. Вважає, що цей договір є сфальсифікованим, про що свідчать підписи за орендодавця у договорі та в акті прийому-передачі земельної ділянки без номеру та дати, які не належать [PERSON], а явно за неї підроблені. Після смерті [PERSON] спірна земельна ділянка належить йому, [PERSON], на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 982359, виданого йому 06 жовтня 2011 року Новоазовською районною державною адміністрацією на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом №725 від 17.08.2011 року. Будучі власником земельної ділянки, та оформивши право власності на неї, він використовує її за цільовим призначенням, тобто для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Просив визнати недійсним договір оренди землі №354 від 20 грудня 2006 року, укладений між ДП «Ілліч- Агро Донбас» ПАТ «ММК ім.. Ілліча» з [PERSON], зареєстрований Новоазовським регіональним філіалом державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» 27.08.2007 року за № 040716400152, та стягнути з ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «ММК ім. Ілліча» на його користь судові витрати. Представник ДП «Ілліч - Агро Донбас» Танача Ю.А., яка діє на підставі довіреності (а.с.40) в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] вона заперечувала, оскільки вважає його позов необґрунтованим, бо договір оренди землі від 20 грудня 2006 року, укладений між сторонами, повністю відповідає вимогам ЦК України, Закону та волі сторін, що існувала на момент укладання договору, оскільки наявні всі вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник [PERSON] адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги ДП «Ілліч - Агро Донбас» не визнав. Позов [PERSON] підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позовні вимоги ДП «Ілліч - Агро Донбас» такими, що задоволенню не підлягають, а позовні вимоги [PERSON] за зустрічним позовом підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Так, з копії договору оренди землі (а.с.4-7) вбачається, що між ДП «Ілліч - Агро Донбас» та [PERSON] був укладений у письмовій формі договір оренди земельної ділянки, за умовами якого орендодавець [PERSON] передала орендарю ДП «Ілліч - Агро Донбас» належну їй, орендодавцю, в оренду земельну ділянку площею 4,4200 га, що належала їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 111 - ДН № 159978 від 05.04.2001 року. З копії державного акту на право приватної власності на землю серії 111 - ДН № 159978 від 05.04.2001 року встановлено, що [PERSON] була власником земельної ділянки (а.с.11-12). Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,4200 га, яка розташована на [ADDRESS], на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 982359, виданого 06 жовтня 2011 року Новоазовською районною державною адміністрацією на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом №725 від 17.08.2011 року (а.с.28,29). З висновку судово-почеркознавчої експертизи № 2604/02-№2605/03 від 20 листопада 2013 року на а.с.106-110 вбачається, що підписи від імені [PERSON] в чотирьох екземплярах договорів оренди землі № 354 від 20 грудня 2006 року, розташовані в графі «Орендодавець» в рядку «(підпис)» виконані однією особою, але не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням справжньому підпису. Згідно ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч.1 і ч.3 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про оренду землі», договір оренди підлягає державній реєстрації й на підставі ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 Земельного Кодексу України та ст. 18 Закону України «Про оренду землі» є укладеним з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України і пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» з наступними змінами і доповненнями до неї, підставою недійсності правочину є недодержання саме в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Як було встановлено в судовому засіданні, спірний договір було зареєстровано в відділі Держкомзему у Новоазовському районі Донецької області (а.с.15 зворот). Проаналізував добуті у судовому засіданні докази і дав їм оцінку в їх сукупності, суд приходить до висновку, що спірний договір оренди земельної ділянки, оскільки він підписаний обома сторонами договору, є вчиненим, і тому в світі п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» він може бути визнаний судом недійсним, оскільки в судовому засіданні [PERSON] доведено, що волевиявлення [PERSON] на укладення договору оренди землі з ДП «Ілліч-Агро Донбас» не було, оскільки це ствердження підтверджується висновком вищенаведеної судової почеркознавчої експертизи, а тому на підставі ст.203 ЦК України суд визнає спірний договір недійсним. На підставі викладеного, оскільки договір земельної ділянки визнається судом недійсним, у суду немає підстав для заборони [PERSON] використовувати зазначену земельну ділянку та зобов'язання його усунути перешкоди в користуванні дочірнього підприємства земельною ділянкою, тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог ДП «Ілліч-Агро Донбас». За правилами ст.79, 88 ЦПК України суд стягує з ДП «Ілліч-Агро Донбас» на користь [PERSON] 107 гривень 30 копійок судового збору згідно квитанцій на а.с.25, а також 1 836 гривень 00 копійок за проведення судової почеркознавчої експертизи згідно квитанції на а.с.100.

Outcome: approved