Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

28.09.2020 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця», в якому просить суд: - стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь [PERSON] у рахунок відшкодування витрат на придбання ліків за період з лютого 2020 року по 18.09.2020 року кошти в сумі 6622,65 грн; - стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь [PERSON] у рахунок відшкодування витрат на необхідний догляд кошти в сумі 3750,00 грн щомісячно, починаючи з 01.10.2020 року; - стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь [PERSON] у рахунок відшкодування втрати професійної працездатності кошти в сумі 3141,30 грн щомісячно, починаючи з 01.10.2020 року. І. Стислий виклад позицій учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначив, що 26.04.1994 року при посадці у вагон приміського поїзда «Дніпро-Лошкарівка» на станції Зустрічна він потрапив під колеса рухаючого состава. Внаслідок цієї події йому була заподіяна травма-ампутація гомілок обох ніг. Позивач переніс декілька операцій, був визнаний інвалідом першої групи безстроково. За поясненнями позивача, у зв`язку з пошкодженням здоров`я, він потребує додаткових витрат на медичну та соціальну допомогу, оскільки втратив 90% загальної працездатності та 95% професійної працездатності безстроково, що підтверджується висновком Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи №20Т від 03.05.1999 року. Також, як зазначив позивач, рішенням Кіровського районного суду м.\~Дніпропетровська від 27.09.2000 року було встановлено, що нещасний випадок щодо нього стався з вини Дніпропетровського державного підприємства по перевезенню вантажів та пасажирів та встановлено обов`язок відповідача відшкодувати йому витрати, які заподіяні пошкодженням здоров`ю. Також за станом здоров`я йому потрібно постійне прийняття певних медичних препаратів та сторонній догляд. Попереднє стягнення коштів на відшкодування витрат відбулось за рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2019 року у цивільній справі №203/3072/19. Водночас за станом здоров`я позивачу необхідне постійне прийняття певних медичних препаратів та сторонній догляд. У зв`язку з підвищенням вартості життя, а також понесенням витрат на лікування та необхідністю стороннього догляду, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення відшкодування витрат на придбання ліків за період з лютого 2020 року по 18.09.2020 року кошти в сумі 6622,65 грн, витрат на необхідний догляд кошти в сумі 3750,00 грн щомісячно, починаючи з 01.10.2020 року, втрати професійної працездатності кошти в сумі 3141,30 грн щомісячно, починаючи з 01.10.2020 року. У судове позивач не з`явився, проте разом з позовом надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у встановлений судом строк на виконання ухвали суду від 30.09.2020 року не надав свого відзиву на позов. Також у судове засідання, призначене на 16:00 годину 10.11.2020 року, представник відповідача не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи особисто в суді під розписку, причини не явки суду не повідомив. Суд, на підставі положень ст. ст. 211, 223, 247 ЦПК України\~розглянув справу по суті за відсутності сторін та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 30.09.2020 року було провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 30 жовтня 2020 року від представника відповідача за довіреністю - [PERSON] до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи призначене на 30 жовтня 2020 року (а.с. 27). Під час розгляду справи судом були досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26.04.1994 року при посадці у вагон приміського поїзду «Дніпропетровськ-Південний-Лошкарівка» на станції «Зустрічна» [PERSON] в момент відправлення поїзда не втримався, випав з дверей вагону та потрапив під колеса рухомого составу. Внаслідок цього йому було заподіяно травму\~ніг та ампутовано гомілки обох ніг. Це підтверджується актом службового розслідування нещасного випадку від 26.04.1994 року (а.с.4). Згідно з довідкою МСЕК від 04.07.1994 року позивачу встановлено І групу інвалідності безстроково (а.с.5). Згідно з висновком Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи №20Т від 03.05.1999 року, внаслідок отриманих в результаті нещасного випадку 26.04.1994 року травм, позивач втратив 90% загальної працездатності та 95% професійної працездатності, потребує постійного стороннього догляду, санаторно-курортного лікування та курсового медикаментозного лікування 2 рази на рік (а.с.6-8). Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2000 року встановлено, що нещасний випадок стався з вини Дніпропетровського державного підприємства по перевезенню вантажів і пасажирів (правонаступником якого на теперішній час є Акціонерне товариства «Укрзалізниця») та відповідач повинен відшкодувати витрати, які заподіяні пошкодженням здоров`я (а.с.9). Згідно з переліком ліків, що придбані позивачем за період з 03.02.2020 року по 18.09.2020 року на підставі рекомендацій лікарів Комунального закладу «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 3», вартість останніх склала загальну суму у розмірі 6622,65 грн (а.с.11). На підтвердження факту придбання вказаних ліків позивач надав суду копії фіскальних чеків та рецептів лікарів (а.с. 12-15). Попереднє стягнення коштів на відшкодування витрат відбулось за рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2019 року у цивільній справі №203/3072/19 (набрало законної сили станом на 22.11.2019 року) (а.с.17). Відповідно до довідки Головного управління статистики у Дніпропетровській області від 11.08.2020 року № 06-11/2525-20 «Про індекси споживчих цін», індекс інфляції по Україні за період з липня 2019 року до липня 2020 року становить 101,8 % (а.с.16). Відповідно до перерахунку розміру збільшення відшкодування втрати професійної працездатності у зв`язку з підвищенням вартості життя від 28.09.2020 року, згідно зі ст.\~1208 Цивільного кодексу України, у зв`язку з підвищенням вартості життя в Україні розмір відшкодування втрати професійної працездатності позивача [PERSON] станом на 01.09.2020 року становить щомісячно, починаючи з 01.10.2020 року 3141,30 грн (а.с.18). ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Суд, вирішуючи позовні вимоги по суті, виходить з наступного. Відповідно до\~ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів. Відповідно до\~ст. 1208 ЦК України, за заявою потерпілого у разі підвищення вартості життя розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає індексації на підставі рішення суду. За заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду. Відповідно до пп. б) п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо в потерпілого у зв`язку з ушкодженням здоров`я є потреба у додаткових витратах на медичну та соціальну допомогу, що підтверджується із зазначенням їх тривалості висновком МСЕК, вони компенсуються Фондом відповідно до ч. 4 ст. 34 Закону № 1105-XIV. Додаткові витрати потерпілих, на яких дія цього Закону не поширюється (потреба в них та їх тривалість мають підтверджуватися висновком судово-медичної експертизи), підлягають стягненню з особи, відповідальної за шкоду, на підставі ст. 455 ЦК. При вирішенні таких вимог судам належить виходити з того, що, зокрема, розмір витрат на необхідний догляд за потерпілим установлюється залежно від характеру цього догляду (який при ушкодженні здоров`я у зв`язку з виконанням трудових обов`язків визначається МСЕК, а в інших випадках - судово-медичною експертизою) і не може бути меншим (на місяць) від: мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на спеціальний медичний догляд (масаж, уколи тощо); її половини - на постійний сторонній догляд; чверті - на побутове обслуговування (прибирання, прання білизни тощо). Для інвалідів І групи висновок МСЕК чи судово-медичної експертизи про потребу в звичайному сторонньому догляді або в побутовому обслуговуванні не вимагається. Якщо потерпілий потребує допомоги кількох видів, йому відшкодовуються витрати на кожен із них незалежно від того, ким вона здійснюється. Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік»\~встановлено у 2020 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 01.09.2020 року становить 5000 грн. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З урахуванням розміру відшкодування втрати професійної працездатності позивача станом на 01.09.2019 року, відповідно до рішення Кіровського районного суду м.\~Дніпропетровську від 22.10.2019 року, справа № 203/3072/19 (набрало законної сили станом на 22.11.2019 року), а також індексу інфляції, суд вважає вірним розрахунок позивача, відповідно до якого такий становить 3141,30 грн (3085,80 грн х 1.018, де 3085,80 грн розмір відшкодування втрати професійної працездатності позивача станом на 01.08.2019 року, відповідно до вказаного вище рішення суду від 22.10.2019 року, справа № 203/3072/19). Крім того, суд бере до уваги наданий позивачем перелік ліків, які були придбані ним за рецептами лікарів в період з 03.02.2020 року по 18.09.2020 року у загальному розмірі 6622,65 грн, при визначенні розміру відшкодування витрат на придбання ліків. При цьому при визначенні розміру відшкодування витрат на необхідний догляд кошти в сумі 3750,00 грн щомісячно, починаючи з 01.10.2020 року, суд бере до уваги положення ст. 1195 ЦК України, пп. б) п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та вважає вірним розрахунок позивача, відповідно до якого такий становить: 3750,00 грн щомісячно, починаючи з 01.10.2020 року (1:2 + 1:4)х5000 = 3750,00 грн, де 5000 це розмір мінімальної заробітної плати з 01.09.2020 року, тобто станом на момент звернення позивача з позовом до суду. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження під час розгляду справи судом. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд, з урахуванням викладеного вище, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved