Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

28 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], з 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця до 250 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 28 грудня 2016 року та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилався на суттєву зміною його матеріального стану; він є священиком, заробітної плати не отримує, його доходи складаються з пожертв прихожан, переважно в натуральному вигляді. На момент ухвалення заочного рішення про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей він був священиком у Свято-Михайлівській церкві с. Ягнятин Ружинського району Житомирської області, де проживає 1025 осіб, а 13 липня 2016 року його було призначено настоятелем Архангело-Михайлівської парафії с. Голубівка Середино-Будського району Контопської єпархії УПЦ, де проживає лише 190 чоловік, в зв'язку з чим його дохід значно зменшився. Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 березня 2017 року як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, невідповідності висновків суду обставинам справи, та ухвалити нове рішення про задоволення позову. [PERSON] зазначає, що під час розгляду справи про стягнення з нього аліментів, судом не досліджувався його матеріальний стан. Як на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів так і на даний час він не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, оскільки заробітну плату не отримує, а отже, розмір доходу, з якого можна обчислити суму аліментів, визначити неможливо, оскільки дохід в нього мінливий, нерегулярний та непостійний. Тому [PERSON] вважає, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про те, що він повинен довести зміну свого матеріального стану в розумінні ст.184 СК України, тобто те, що після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів його заробіток змінився з постійного (регулярного) на мінливий (нерегулярний). Для визначення аліментів у твердій грошовій сумі достатньо наявності нерегулярного, мінливого доходу, одержання частини доходу в натурі та заяви платника. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Оскільки його матеріальне становище погіршилося, він є священиком і заробітної плати не отримує, не має постійного заробітку та інших доходів, його доходи складаються з того, що йому заплатять люди - переважно у натуральному вигляді, [PERSON] вважає поданий ним позов обґрунтованим, а тому аліменти мають бути визначені у твердій грошовій сумі в розмірі по 250 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи в 28 грудня 2016 року та до досягнення дітьми повноліття. Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника позивача - [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.03.2016р., залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 23.02.2017 р., розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 14 липня 2001 року Чернігівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, Україна, актовий запис № 847; стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 січня 2016 року та до досягнення дітьми повноліття (а.с.50-51). Відмовляючи в задоволенні позову [PERSON], суд першої інстанції виходив з того, що зміна обставин, якими позивач обґрунтовує позов, полягає лише у зменшенні кількості прихожан з 1025 осіб в с. Ягнятин Ружиського району Житомирської області на 190 осіб в с. Голубівка Середино-Будського району Сумської області, що лише опосередковано може свідчити про зменшення доходу позивача, але аж ніяк не свідчить про необхідність зміни розміру аліментів з частки від заробітку (доходу) на тверду грошову суму. Такі висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи, з огляду на таке. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 143цс13, що є обов'язковою при застосуванні відповідних норм права, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до частини першої ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першою ст. 184 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Довідками Зноб-Новгородської селищної ради Середино-Будського району Сумської області від 17.01.2017 року №07 та №06 підтверджується, що [PERSON], [INFO], священик с. Голубівка, проживає в [INFO] в найманій квартирі з пічним опаленням (а.с.31, 67), а згідно довідки Зноб-Новгородської селищної ради Середино-Будського району Сумської області від 17.01.2017 року №08 в с. Голубівка проживає 190 чоловік (а.с.32). Згідно довідок Ягнятинської сільської ради Ружинського району Житомирської області від 02.03.2017 року №128 та №28, [PERSON] з 23.03.2016 року не працює священиком у Свято-Михайлівській церкві с. Ягнятин Ружинського району Житомирської області. Станом на 01.03.2016 року на території с. Ягнятин зареєстровано та проживає 1025 осіб (а.с.69,70). Указом Управління Конотопської єпархії Української Православної Церкви від 13.07.2016 року [PERSON] призначено настоятелем Архангело-Михайлівської парафії с. Голубівка Середино-Будського району Контопської єпархії УПЦ (а.с.71). З довідки Управління Конотопської єпархії Української Православної Церкви від 12.11.2016 року №185/16 вбачається, що протоієрей [PERSON] є настоятелем Свято-Михайлівського храму с. Голубівка Середино-Будського району Контопської єпархії УПЦ (Сумська обл.); від Конотопського єпархіального управління заробітної плати не отримує (а.с.72). Отже, належними доказами доведено, що позивач має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а тому наявні підстави для зміни розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від його заробітку (доходу) на розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З довідки-розрахунку державного виконавця Ямпільського міжрайонного відділу ДВС вбачається, що станом на 31.12.2016 року заборгованість [PERSON] по аліментах складає 8993, 43 грн. (а.с.30). З копій квитанцій (а.с. 34-37, 55-61) вбачається, що [PERSON] (матір позивача) від імені [PERSON] перераховувала грошові кошти [PERSON] в рахунок аліментів. Згідно ухвали Середино-Будського районного суду Сумської області від 29 грудня 2016 року, [PERSON] було тимчасово обмежено у праві виїзду за межі території України до виконання ним своїх боргових зобов'язань, а саме - сплати заборгованості по аліментах (а.с.62-63). По справі також встановлено, що дітям [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], за станом здоров'я була встановлена інвалідність, і [PERSON] була призначена державна соціальна допомога на дітей-інвалідів, що підтверджується копією посвідчення Серії АББ №144550 (а.с.64). На а.с.22-28 маються документи стосовно стану здоров'я, лікування дітей сторін та витрат на придбання ліків. З врахуванням розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, доходів обох сторін, стану їх матеріального забезпечення, стану здоров'я дітей, колегія суддів вважає недостатнім запропонований позивачем розмір аліментів - по 250 грн. на кожну дитину, і вважає за доцільне з врахуванням обставин справи на час її розгляду визначити розмір аліментів по 350 грн. на кожну дитину, починаючи з 28 грудня 2016 року (дати звернення до суду із даним позовом) та до досягнення старшою дитиною повноліття. Судові витрати належить віднести на рахунок держави, враховуючи, що ухвалою судді апеляційного суду Чернігівської області від 05 квітня 2017 року [PERSON] було звільнено від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, а відповідач [PERSON] має на утриманні дітей-інвалідів.

Outcome: partial