Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

28 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітніх: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмету спору: Центрально-Міська районна у місті рада, як орган опіки та піклування, про визнання права власності на домоволодіння, усунення передком у користуванні майном, визначення порядку користування домоволодінням за адресою: [ADDRESS] . 17 січня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про визначення часток подружжя у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Зустрічна позовна заява мотивована тим, що 17.05.1975 [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , яка взяла прізвище чоловіка - [PERSON] . В період шлюбу, 23.04.1992 рішенням виконавчого комітету Центрально-Міської районної Ради народних депутатів Дніпропетровської області №129 було узаконено самовільно збудований житловий будинок [ADDRESS] , та рішенням №131/2 від 23.04.1992 затверджено акт готовності індивідуального житлового будинку [ADDRESS] за вказаною адресою . На підставі вказаних рішень [PERSON] було видано свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок, яке зареєстроване в КП «Криворізьке БТІ». Частки у спільному сумісному майні між подружжям не були виділені, також не було домовленості щодо їх зміни, відповідно кожному із них належить по 1/2 частці. 05 липня 1999 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, та повернено останній дошлюбне прізвище - [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . Вказане майно померла заповіла позивачу, однак при зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, у видачі свідоцтва про право власності їй було відмовлено, у зв`язку з тим, що не були виділені частки у спільному сумісному майні подружжя. Посилаючись на вищевикладені обставини [PERSON] просить суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Ухвалою суду від 19 лютого 2020 року відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України первісну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітніх: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору: Центрально-Міська районна у місті рада, як орган опіки та піклування, про визнання права власності на домоволодіння, усунення передком у користуванні майном, визначення порядку користування домоволодінням - залишено без розгляду. Суд діючи на засадах змагальності та диспозитивності цивільного судочинства розглядає справу лише в межах зустрічної позовної заяви. Позивач у судове засідання не з`явилася, представник позивача [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17 травня 1975 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу взяла прізвище чоловіка - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.42), 05 липня 1999 року шлюб було розірвано, та повернено [PERSON] прізвище - [PERSON] [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 21.09.1992 районним відділом комунального господарства виконавчого комітету Центрально-Міської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу, згідно рішенням виконкому районної Ради народних депутатів від 23.04.1992 №129 та акту прийняття в експлуатацію, затвердженого рішенням виконкому Центрально-Міської районної Ради народних депутатів від 23.04.1992, належить житловий будинок з надвірними побудовами, розташований в [ADDRESS] , який складається з житлового будинку Б-1, загальною площею 72 кв.м., житловою площею 43,2 кв.м., сараю Г, вбиральні Ж, погрібу З, сараю Л, огорожі №1, 2, воріт №3, водоколонки І, зареєстрований на праві приватної власності в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі 256-287-60947, що підтверджується довідкою КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» від 13.07.2017 №155843, та технічним паспортом (а.с.12, 43-51). Частиною першою статті 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України визначено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння. Користування і розпорядженням цим майном. У разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визначаються рівними (ч. 1 ст. 28 Кодексу про шлюб та сім`ю України). Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Оскільки частки [PERSON] та [PERSON] , як співвласників у праві спільної сумісної власності не були виділені, між ними не було домовленості з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також принцип рівності їх часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності не змінений законом чи рішенням суду, тому частки кожного з них, як співвласників є рівними, і кожному окремо, на праві спільної сумісної власності належить по 1/2 частці житлового будинку [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] , та за життя заповіла належне їй майно [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть та заповітом від 03.02.2017 (а.с.44, 156). Постановою державного нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 26.10.2017 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку тим, що часки у спільному майні подружжя виділені не були (а.с.52). Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Нормами статей 1233-1234 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Відповідно до ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає вимоги позивача правомірними, а позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved