Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

27 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що житловий будинок [ADDRESS] належить на праві власності її батькові, [PERSON], який помер [INFO]. Оформити свої спадкові права після смерті батька позивач не може, оскільки за життя [PERSON] право власності на вказаний будинок належним чином не оформив, у зв'язку з чим відсутні відповідні правовстановлюючі документи. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом, оскільки вона зверталася до нотаріальної контори з відповідною заявою, фактично прийнявши спадщину. В судове засідання позивач надала заяву з проханням позов задовольнити, справу розглянути в її відсутність. Від Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області до суду надійшла заява про визнання позову та з проханням розглянути справу за відсутності представника відповідача. В зв'язку із цим, враховуючи письмові заяви позивача та відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та у зв'язку із визнанням відповідачем позову ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з довідки № 1984 вид. 08.08.2018. виконавчим комітетом Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області, на момент смерті [PERSON] йому належав житловий будинок [ADDRESS]. Наведене також підтверджується рішенням виконавчого комітету Устилузької міської ради № 15 від 13.08.1971р. про виділення [PERSON] земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку по [ADDRESS]; будівельним паспортом на забудову земельної ділянки та проектом забудови індивідуальної садиби за адресою: [ADDRESS]; актом про відведення [PERSON] земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку за вказаною адресою. Відповідно до рішення виконавчого комітету Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області № 143 від 22.11.1991 року [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS]. Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого 28.04.2014 року виконавчим комітетом Устилузької міської ради Володимир-Волинського району, Волинської області [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить зазначений житловий будинок. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З копії свідоцтва (повторного) по народження [PERSON], виданого 10.09.1987 року Устилузькою міською радою Володимир-Волинського району, Волинської області вбачається, що [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON]. Згідно витягу № 00011400545 від 23.11.2012р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, наявні відомості про реєстрацію актового запису № 10, складеного 24.07.1993 року про шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу: «[PERSON]». Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] звернулася до Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Постановою державного нотаріуса Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Волинської області Білень Н.П. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі вимог ст.46, п.2 ст.49 Закону України «Про нотаріат» та запропоновано звернутися до суду. У зв'язку з тим, що спадкодавець за життя не оформив належним чином право власності на предмет спадкування, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане майно, що є підставою для звернення до суду з даним позовом. Як зазначено у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов одержання свідоцтва про право на спадщину у нотаріальній конторі, вимога про визнання права на спадщину в судовому поряду не розглядається, однак, коли нотаріус відмовляє в оформленні відповідного свідоцтва на певний об'єкт спадкування, то особа може звернутися до суду для вирішення даного питання за правилами позовного провадження. Згідно п.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, спадкоємець може звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно. При цьому в зазначеному листі ВССУ вказано, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст.1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст.1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини». Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається. За таких обставин, суд вважає, що визнання права власності на спадкове майно в рамках даного позову є необхідним і єдиним можливим способом захисту прав позивача як спадкоємця. На підставі ст.ст.392,1218,1261,1269 ЦК України,

Outcome: approved