Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

28.10.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. В обґрунтування своїх вимог зазначивши, що йому на праві власності належить житловий будинок, який розташований по [ADDRESS]. В даному будинку зареєстрований відповідач - [PERSON] Відповідач без поважних причин не проживає у його будинку більше одного року. Про те, що відповідач добровільно відмовився від права на користування житлом і вибув на інше постійне місце проживання підтверджується актом Чаплинської селищної ради від 21жовтня 2014 в якому вказано, що [PERSON] не проживає у вказаному будинку з 2009 року. В зв'язку з чим просив суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судове засідання позивач не з'явилася, про день місце та час проведення судового засідання сповіщений належним чином. Представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином, про що мається повідомлення. Про причини своєї неявки суд не повідомляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок, який розташований по [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про прийняття спадщини та копією реєстраційного посвідчення. В даному будинку зареєстровані [PERSON] та [PERSON] Однак, фактично відповідач не проживає за даною адресою з 2009 року. В підтвердження того, що [PERSON] не мешкає у вказаному будинку, позивач надав акт від 21.10.2014року, про те, що в будинку по [ADDRESS], зареєстрований але не проживає з 2009 року [PERSON].(а.с.7). На підставі ст. 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння. Згідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Член сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним в будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Судом не встановлено наявності між сторонами угод про порядок користування жилим приміщенням. Згідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України, припинення сімейних відносин з власником житлового будинку не позбавляє колишніх членів сім'ї права користування займаним житловим приміщенням. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Враховуючи те, що [PERSON] не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік, не надав суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджали йому користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що відповідач може бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житлом, в зв'язку з чим, вимоги в зазначеній частині підлягають задоволенню. Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивач підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved