Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

28.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсними та скасування акту форми Н-5 від 12.01.2017 року про проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 07.11.2016 року в 00 год. 02 хв. у фізичної особи-підприємця [PERSON], та акту форми Н-1 від 12.01.2017 року про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом [PERSON]. В обґрунтування позову зазначив, що у відповідача не було правових підстав для складання актів форми Н-5 та Н-1, в звязку з тим, що нещасний випадок, який стався з [PERSON] 07.11.2016 року не пов'язаний із виробництвом. Крім того, позивач вважає, що під час складання вказаних актів відповідачем порушено вимоги Порядку проведення розслідування ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 № 1232, оскільки розслідування нещасного випадку проведено представником відповідача упереджено та з усуненням інших членів комісії від фактичної участі в розслідування, а викладені в актах висновки не відповідають фактичним обставинам. У судовому засіданні позивач та його представник предявлений позов підтримали і наполягали на його задоволенні; представники відповідача позов не визнали, представник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області з позовом погодилася; третя особа ([PERSON] М.) не зявилася, при цьому надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 07.11.2016 року в 00 год. 02 хв. в м. Мена, на території підприємства фізичної особи-підприємця [PERSON] з [PERSON] стався нещасний випадок, який спричинив його смерть. У звязку з цим, наказом відповідача від 09.11.2016 № 33-НВ було призначено комісію зі спеціального розслідування обставин настання нещасного випадку з [PERSON] (далі Комісія), до складу якої включено: [PERSON] голова комісії, який працює у відповідача на посаді заступника начальника відділу нагляду в будівництві, котлонагляді на транспорті та звязку; [PERSON] член комісії, який працює в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області; [PERSON] член комісії, який працює заступником начальника управління агропромислового розвитку Менської районної державної адміністрації; [PERSON] член комісії, фізична особа-підприємець; [PERSON] член комісії, голова Менської районної організації професійної спілки працівників агропромислового комплексу України; [PERSON] член комісії, якого відповідачем визначено уповноваженим найманими працівниками ФОП [PERSON] 27.12.2016 року Комісією було складено протокол № 3 про неможливість завершення розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON] та відсутність висновку за наслідками проведеного спеціального розслідування. В той же день члени Комісії [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до відповідача з письмовими скаргами та повідомили про відмову від підпису актів розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON], посилаючись на тиск з боку керівництва відповідача на членів Комісії та упереджене ставлення відповідача до розслідування обставин нещасного випадку (а. с. 10-14). Не зважаючи на це, 12.01.2017 року головою Комісії було складено Акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 07.11.2016 року о 00 год. 02 хв. у фізичної особи-підприємця [PERSON] (далі Акт форми Н-5) і Акт № 1 про нещасний випадок, пов'язаний із виробництвом (далі Акт форми Н-1), в яких зазначено, що нещасний випадок пов'язаний з виконанням [PERSON] трудових обовязків працівника фізичної особи-підприємця [PERSON] і є наслідком порушення останнім вимог пунктів 3.3.1, 3.3.8, 3.3.9 Правил техніки безпеки і виробничої санітарії на підприємствах по зберіганню та переробці зерна, затверджених наказом Міністерства хлібопродуктів СРСР від 18.04.1988 № 99 (а. с. 15-23) Акти форми Н-5 та Н-1 підписані лише головою Комісії [PERSON] і членом Комісії [PERSON]; інші члени Комісії вказані акти не підписали. В суді представник третьої особи (Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області) пояснила, що натепер третя особа не погоджується з висновками, які викладено в цих актах, оскільки вони суперечать обставинам, встановленим постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.02.2017 року, що набрала законної сили 22.03.2017 року. Вирішуючи спір суд виходить з такого: 1. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» 23.09.1999 № 1105-XIV\~ нещасним випадком є обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обовязків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоровю або настала смерть. Процедура проведення розслідування обліку нещасних випадків, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності або філіях визначається Порядком проведення розслідування ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 № 1232 (далі Порядок) Пунктами 14, 15, 36, 40 Порядку встановлено, що Акт за формою Н-1 складається у випадках повязаних з виконанням потерпілим трудових обовязків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його вибуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу; акти за формою Н-5 і Н-1 підписуються головою та всіма членами комісії; в разі незгоди із змістом акта член комісії підписує його із зазначенням про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до Акту форми Н-5 як його невідємну частину. Під час проведення спеціального розслідування та розгляду справи в суді позивач заперечував факт перебування [PERSON] з ним у трудових відносинах, при цьому як встановлено постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.02.2017 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2017 року (а. с. 29-37), відносини позивача і [PERSON] були цивільно-правими і регулювалися цивільно-правовою угодою, а не трудовими. Вказаний висновок зроблений адміністративним судом на підставі аналізу змісту Цивільно-правової угоди від 01.06.2016 № 1, укладеної між позивачем і [PERSON], предметом якої є надання [PERSON] позивачеві консультаційних послуг по виготовленню проектно-кошторисної документації будівництва зерносушильного комплексу в м. Мена, по вулиці 8 Березня, 16, 16-б (а. с. 83, 84). Відповідно до приписів частини третьої статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Виходячи з цього, відсутність між позивачем і [PERSON] трудових відносин є обставиною, яка вже встановлена постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 07.02.2017 року, а тому не підлягає доказуванню в цій справі. Виходячи з цього, заперечення позивачем наявності трудових відносин з [PERSON] є обґрунтованими та підтверджуються судовим рішенням, що виключає можливість складення Акту форми Н-1. 2. Суд констатує, що Положення не наділяє голову Комісії особливими повноваженнями при ухваленні рішень стосовно встановлення обставин, за яких стався нещасний випадок, що спричинив смерть фізичної особи. Беручи до уваги ту обставину, що спеціальне розслідування проводилося Комісією в складі 6 осіб і загальновизнаний порядок ухвалення рішень колегіальними органами (більшістю голосів членів колегіального органу) в актах форми Н-5 і Н-1 можуть бути відображені лише ті висновки, які підтримують більшість членів Комісії. В даному випадку більшість повинна була складатися з 4 осіб. Враховуючи те, що оскаржувані позивачем акти форми Н-5 і Н-1 підписані лише 2 членами Комісії, вони фактично відображають окрему думку меншості складу Комісії, а тому не мають юридичної сили і не створюють юридичних наслідків (є нікчемними), що виключає можливість визнання їх недійсними та скасування. За таких обставин, предявлений позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed