Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

28 вересня 2017 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернувся [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначив, що 01 травня 2016 року він надав у борг [PERSON] 100 000 гривень, які та зобов`язалася повернути до 01 липня 2016 року, про що остання видала власноруч написану боргову розписку. У визначений борговою розпискою строк [PERSON] позичені кошти не повернула та відмовилася у їх поверненні. На підставі викладеного просив суд стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу за договором позики у сумі 100 000 гривень та понесені судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти постановлення заочного рішення у справі. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явився. Надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності. Проти задоволення позову не заперечував. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та постановити судове рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що 01 травня 2016 року [PERSON] взяла у борг у [PERSON] грошові кошти у сумі 100 000 гривень, які зобов`язалася повернути до 01 липня 2016 року. Вказане підтверджено наданою суду борговою розпискою від 01.05.2016 року. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до приписів ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З огляду на викладене, суд виходить з того, що між сторонами була дотримана форма договору позики та представленою розпискою посвідчено передання позивачем відповідачеві 01.05.2016 року у борг 100 000 гривень. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до представленої боргової розписки від 01 травня 2016 року [PERSON] зобовязалася перед [PERSON] повернути останньому борг у сумі 100 000 гривень до 01 липня 2016 року. Згідно положень ст.545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Як встановлено в судовому засіданні у позивача [PERSON] на теперішній час знаходиться оригінал виданої [PERSON] боргової розписки від 01.05.2016 року, що свідчить про те, що остання не виконала свої зобовязання та не повернула позикодавцю свій борг. За таких обставин, вимоги позивача з приводу повернення суми позики є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні ним судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1320,00 гривень (1000 гривень судовий збір за подання позову + 320,00 гривень судовий збір за подання заяви про забезпечення позову). На підставі викладеного,

Outcome: approved