Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

26 лютого 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В позові зазначила, що 26 листопада 2005 року вона уклала з відповідачем шлюб. Від спільного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач працює головним інженером у ДП Радгосп Виноградна долина та отримує заробітну плату, на утримані інших осіб не має, однак в добровільному порядку допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходів до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, спори про стягнення аліментів розглядаються в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 21.03.2018 року призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу пятнадцятиденний строк для подання до суду клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про те, що позов підтримує повністю. Відповідач [PERSON] надав до суду заяву про те, що позов визнає повністю. Клопотань від сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та клопотань про слухання справи з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 26 листопада 2005 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції за актовим записом № 1651, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ФП № 007336 від 26 листопада 2005 року. В шлюбі мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони фактично припинили. Відповідач працює на посаді виконуючого обов'язки головного інженера ДП Радгосп Виноградна долина та згідно довідки ДП Радгосп Виноградна долина № 8 від 22 лютого 2018 року отримує заробітну плату середньомісячний розмір якої становить 10002,39 грн. Відповідач [PERSON] допомоги на утримання дітей в натуральній чи грошовій формі не надає, аліменти нікому не платить. Наявність у відповідача інших дітей та непрацездатних батьків судом не встановлено. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина . Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року встановлено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, з урахуванням матеріального становища дітей, які повністю знаходиться на утримані позивачкита матеріального стану відповідача, який працює, отримує постійний дохід, є батьком дітей і зобов'язаний утримувати їх до досягнення ними повноліття, позов визнає повністю, суд вважає, що аліменти з відповідача можливо стягнути в частці від його заробітку (доходу) в розмірі 1/3 частини щомісячно, а позов підлягає задоволенню. Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved