Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

29.03.2019 року позивачка звернулася до суду з позовом [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, обґрунтувавши позовні вимоги тим, що [INFO] в [ADDRESS] помер батько позивачки [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, що складалося земельної ділянки площею 5,8003 га - кадастровий номер [NUMBER] , а також з житлового будинку та земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,1100 га, що розташовані по [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивачка та її рідна сестра, [PERSON] , шляхом подачі відповідних заяв до Другої Первомайської ДНК Миколаївської області. 26.02.2016 року вони отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену вище земельну ділянку по 1/2 частині кожна. Решту спадкового майна мала успадкувати позивачка, проте, угоду про поділ спадкового майна неможливо було укласти через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на зазначене майно. Так, їм було відмовлено в укладенні угоди та у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельні ділянки по [ADDRESS] , про що нотаріусом була винесена постанова від 14.03.2019 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості та документи, необхідні для її вчинення. Згідно з п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, що підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після надання правовстановлюючого документу щодо належності цього майна спадкодавцеві. У зв`язку з зазначеними обставинами, нотаріус роз`яснила, що у разі смерті власника нерухомого майна та відсутності правовстановлюючого документу, питання визначення належності йому (спадкодавцю) цього майна та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку. Житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Софіївської сільської Ради народних депутатів Первомайського району від 15.11.1989 року, про що свідчить виписка КП «Первомайське МБТІ». Земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га, кадастровий номер [NUMBER] , та для ведення особистого селянського господарства площею 0,1100 га, кадастровий номер [NUMBER] , що розташовані по [ADDRESS] , належали спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 16.08.1994 року, що підтверджується копією державного акту та Витягами з ДЗК на земельну ділянку. Із набранням чинності ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень», органи, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, видають дублікати правовстановлюючих документів лише власникам або уповноваженим ними особам за довіреністю. Тому, отримати дублікат на померлу людину неможливо. З підстав, зазначених вище, [PERSON] не має можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, на житловий будинок та земельні ділянки, тому єдиним правовим способом захисту її законних прав та інтересів, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, є звернення до суду з позовом про визнання права власності на нього в порядку спадкування за законом після смерті, [PERSON] , який помер [INFO] в [ADDRESS]. Представник позивача надала суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Від [PERSON] на адресу суду надійшла заява, у якій вона просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом після смерті їх батька [PERSON] , який помер [INFO] в [ADDRESS]. До складу спадщини після його смерті входить: земельної ділянки площею 5,8003 га - кадастровий номер [NUMBER] , а також з житлового будинку та земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2500 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,1100 га, що розташовані по [ADDRESS] . Частково вони прийняли спадщину та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 5,8003 га по 1/2 частині кожна. Решту спадкового майна мала успадкувати позивачка, проте, угоду про поділ спадкового майна неможливо було укласти через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на зазначене майно, про що нотаріусом була винесена постанова від 14.03.2019 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Право власності на спадкове майно підтверджується наявними в матеріалах справи документами: випискою КП «Первомайське МБТІ», технічним паспортом на будинок, державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 16.08.1994 року, Витягами з ДЗК на земельну ділянку. Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 332 ЦК України право власності на нерухоме майно, якщо відповідно до закону таке право підлягає державній реєстрації, виникає з моменту державної реєстрації. Обов`язковість державної реєстрації прав на нерухоме майно передбачена Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Порядок та умови державної реєстрації передбачені тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затверджене наказом МЮ України № 7/5 від 7 лютого 2002 року з наступними змінами. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням наведеного позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved