Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

26 травня 2015 року Банк звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 20.09.2011 р. між ним та [PERSON] укладено кредитний договір № 003-14545-200911, за яким боржнику відкрито кредитну лінію, ліміт якої розраховується Банком самостійно. Вказали, що боржник порушила свої зобов'язання по договору і станом на 20 квітня 2015 р. існує заборгованість в сумі 8 737,40 грн, яку просили стягнути. В судове засідання представник позивача не з'явився, але у резолютивній частині позовної заяви (п. 4), просив позов задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Не заперечував проти постановлення судом рішення в заочному порядку. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи за місцем реєстрації, у судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, при цьому вимоги визнала, але борг сплатити не може у зв'язку з тяжким матеріальним станом. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 20 вересня 2011 р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 003-14545-200911, за яким боржнику відкрито кредитну лінію на загальну суму 100 000 грн і встановлено її ліміт на день відкриття рахунку в розмірі 5 000 грн, з процентною ставкою за користування кредитом відповідно до Правил та тарифів Банку. Зі змісту тарифів на обслуговування платіжних карток видно, що процентна ставка за користування кредитом складає 0,0001 % річних, 3,0 % річних на позитивний залишок і плата за обслуговування кредитного ліміту в розмірі 3,15 % річних. Судом з'ясовано, що відповідач користувалася наданою їй Банком кредитною лінією. У період з 22 вересня 2011 р. по 27 вересня 2012 р. зняла з карткового рахунку 5 130 грн, а у період з 17 жовтня 2011 р. по 15 травня 2013 р. погасила 5 203 грн. Однак, свої зобов'язання щодо укладеного договору по поверненню боргу виконувала неналежно, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 20 квітня 2015 р. складає 8 737 грн, що складається з тіла кредиту в сумі - 2 744,12 грн, простроченого тіла кредиту - 2 078,66 грн; заборгованості за відсотками - 3 914,62 грн. Виходячи з того, що відповідач не з'явилася до судового засідання, а отже ухилилася від надання доказів, що спростовують вимоги позивача, то суд вважає нарахований борг безспірним. За таких обставин, наявні правові підстави щодо стягнення у безспірному порядку з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Outcome: approved