Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

27.11.2017 р. [PERSON] (далі за текстом - позивач) звернулась до суду з позовом до Арцизької міської ради Одеської області(далі за текстом - відповідач), в якому просить суд визнати за нею право власності на 1/3 частку квартири в порядку спадкування за законом, яка залишилась після смерті її матері [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтуванні позову позивач зазначила, що її померла мати була власницею 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Після смерті спадкодавця, позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті матері, але отримати відповідне свідоцтво на зазначене майно не змогла, у зв'язку з тим, що право власності на зазначене майно не зареєстроване у відповідності до чинного законодавства. 15.12.2017 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VII від 03.10.2017 р., на підставі якого Цивільний процесуальний кодекс України викладено в новій редакції. Згідно підпункту 9 пункту 1 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. У судове засідання представник позивача не з'явився, від 28.12.2017 р. надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити їх повністю. Крім того, позивач просив суд розглядати справу у його відсутність /а. с. 57/. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, від 28.12.2017 р. надав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення /а. с. 60/. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд ухвалив, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в їх сукупності, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, що випливають з питань, пов'язаних з правом особи на спадкування, тому при вирішенні спору слід керуватися положеннями Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON], яка народилась [INFO]., уродженки м. Рубцовськ Алтайського краю Російської Федерації, серії [NUMBER], виданого 15.07.1948 р. Рубцовським міським бюро РАГСу Алтайського краю Російської Федерації, актовий запис №1530, складене російською мовою, згідно якого матір'ю заявника записана [PERSON] /а. с. 6/. Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00018223270 від 16.06.2017 р., згідно якого від 27.08.1976 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, актовий запис №106, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «[PERSON]» /а. с. 7/. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 26.01.1991 р. Арцизьким райвідділом РАГСу Одеської області, складеного російською мовою, згідно якого 26.01.1991 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище «[PERSON]» /а. с. 8/. Рішення Арцизького районного суду Одеської області від 23.10.2017 р. встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON], померлої [INFO]. /а. с. 20, 21/. Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 28.12.1993 р., [PERSON] померла [INFO]. /а. с. 11/. На підтвердження наявності спадкового майна у вигляді зазначеної квартири позивач надав копію свідоцтва про право власності на житло, видане 02.07.1993 р. органом приватизації при заводі залізобетонних виробів,копію домової книги та технічного паспорту на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить на праві приватної спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] /а. с. 12-16/. Відповідно до звіту про незалежну оцінку квартири за адресою: [ADDRESS], оціночна вартість квартири становить 164 486,00 (сто шістдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят шість) гривень 00 копійок, тоді як оціночна вартість 1/3 частки квартири буде складати 54 828,66 (п'ятдесят чотири тисячі вісімсот двадцять вісім) гривень 66 копійок /а. с.26-39/. Відповідно до довідок №384 від 17.08.2017 р., №2727 від 22.08.2017 р. виданих Виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області, [PERSON] проживала на момент смерті з [PERSON], яка наступила [INFO]., за адресою: [ADDRESS] /а. с. 17, 18/. Також з акту опитування свідків від 22.08.2017 р., [PERSON] проживала на момент смерті з [PERSON], яка наступила [INFO]., за адресою: [ADDRESS] /а. с. 19/. Як вбачається з копії постанови державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенка І.П. від 28.07.2017 р. №1344/02-14 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, заявник [PERSON] звернулась до Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю реєстрації правовстановлюючого документа на спадкове майно /а. с. 43/. Згідно п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01. 2003 р., його положення застосовуються до цивільних відносин, що виникли набрання ним чинності, крім того, згідно з п. 5 прикінцевих та перехідних положень цього ж ЦК, правила книги шостої (Спадкове право) ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності. Також згідно з ч. 1 ст. 5 цього ж ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] померла [INFO]., суд вважає за необхідне при ухваленні даного рішення керуватися положеннями ЦК України в редакції 1963 року. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Враховуючи зазначене, позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги померлої [PERSON] Після смерті матері позивача відкрилася спадщина, яка складається із 1/3 частки квартири [ADDRESS]. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивач [PERSON] проживала спільно зі своєю матір'ю [PERSON] по день її смерті, яка настала [INFO] у квартирі [ADDRESS] та продовжує в наявний час проживати у вказаній квартирі. Судом встановлено, що після смерті спадкодавця позивач фактично вступила у володіння та управління спадковим майном та прийняла спадщину. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про визнання за нею права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO].

Outcome: approved