Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

27.03.2018\~року \~адвокат \~ [PERSON] в\~інтересах [PERSON]\~національного технічного\~ університету\~імені [PERSON] \~звернувся до\~Октябрського районного\~суду м.\~Полтави \~з позовом\~ до\~ [PERSON]\~ з\~позовом про\~встановлення факту\~недостовірності інформації стосовно [PERSON] національного технічного університету імені [PERSON], яка 12 лютого 2018 року поширена [PERSON] через публікацію на його персональній сторінці у соціальній мережі FасеЬоок за посиланням http://zmist/pl/ua у розділі новин за посиланням - http://zmist/pl/ua/news/poloti-i-zalots-rektora-onishchenka «Польоти і зальоти ректора [PERSON]», яка полягає у наступному: «у складі делегації ПНТУ перебували міністерські співробітники котрі не є працівниками техуніверситету. І вони не мали права отримувати якісь вигоди коштом останнього»; «22 грудня він же здійснив очищення 1 транспортного засобу, але вже на суму 985 гривень. Нарешті 29 січня 2018 року той самий підприємець омив для університету 1 автомобіль - за 12 000 гривень», спростування вказаної інформації шляхом зобов'язання [PERSON] протягом трьох календарних днів, із дня вступу рішення суду в законну силу, спростувати недостовірну інформацію стосовно [PERSON] національного технічного університету імені [PERSON], яка 12 лютого 2018 року поширена [PERSON] через публікацію на персональній сторінці у соціальній мережі FасеЬоок за посиланням http://zmist/pl/ua у розділі новин за посиланням - http://zmist/pl/ua/news/poloti-i-zalots-rektora-onishchenka «Польоти і зальоти ректора [PERSON]», а саме (мовою оригіналу): -«у складі делегації ПНТУ перебували міністерські співробітники котрі не є працівниками техуніверситету. І вони не мали права отримувати якісь вигоди коштом останнього»; -«22 грудня він же здійснив очищення 1 транспортного засобу, але вже на суму985 гривень. Нарешті 29 січня 2018 року той самий підприємець омив для університету 1 автомобіль - за 12 000 гривень». Шляхом залишення цього повідомлення на своїй персональній сторінці у соціальній \~ \~ \~ \~ мережі FасеЬоок за інтернет адресою https://www. FасеЬоок.com/Igor.M.Gavrylenko та на сайті http://zmist/pl/ua у розділі новини за інтернет адресою http://zmist/pl/ua/news на 30 днів, стягнути моральну шкоду з [PERSON] на користь [PERSON] національного технічного університету імені [PERSON] у розмірі 110\~000 грн. та понесені судові витрати. Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач 12.02.2018 року на своїй персональній сторінці у соціальній мережі РасеЬоок за посиланням http://zmist/pl/ua у\~розділі новин\~за посиланням\~-\~ http://zmist/pl/ua/news/poloti-i-zalots-rektora-onishchenka\~ \~виклав \~публікацію під\~назвою «Польоти\~і зальоти\~ректора [PERSON]»,\~в якій\~описано ряд\~фактів,\~що фактично\~містять негативну\~недостовірну інформацію,\~а також\~зроблено принизливі\~оціночні судження,\~що ганьблять\~ділову репутацію\~[PERSON] національного\~технічного університету\~імені [PERSON].\~Позивач вказував\~на \~ \~негативну недостовірну\~інформацію наступного\~змісту:\~«у складі\~делегації ПНТУ\~перебували міністерські\~співробітники котрі\~не є\~працівниками технічного\~університету і\~ не\~мали права\~отримувати якісь\~вигоди коштом\~останнього» .\~Зазначена інформація\~стосувалась \~ \~того,\~що \~ з\~05\~по 08\~жовтня 2017\~року у\~м.\~Баку \~Респбуліки Азербайджан\~ WST\~Grour\~LLC\~(м.\~Краків ,\~Польща)\~проводилась NET\~ Conference\~Baku-2017\~в рамках\~ 11-ї\~Азербайджанської міжнародної\~виставки освіти\~та міжнародного\~проекту «Нова\~освітня тенденція»,\~участь у\~якій \~ брала\~ректор [PERSON],\~перший \~проректора з\~науково-педагогічної\~роботи [PERSON],\~проректор \~з науково-педагогічної\~роботи,\~соціальної роботи\~та міжнародного\~співробітництва [PERSON],\~ \~завідувач сектором\~по роботі\~з грантоутворюючими\~організаціями та\~міжнародного співробітництва\~відділу міжнародних\~звязків [PERSON]\~ \~ [PERSON]\~ \~національного \~технічного \~університету.\~ \~ Також\~відповідачем зазначалось,\~що за\~ кошти\~техуніверситету \~ \~участь у\~цій конференції\~брали \~співробітники \~ \~ Державного\~ підприємства\~«Український державний\~центр міжнародної\~освіти» \~ [PERSON]\~та [PERSON]\~ Зазначав,\~що \~ця \~інформація є\~недостовірною і\~спростовується \~ наказами\~ по\~університету про\~відрядження,\~договорами \~про бронювання\~місць і\~оформлення авіаквитків,\~ а\~саме \~договором №10\~від 29.09.2017\~року до\~договору №ПЛ/132\~від 10.04.2017\~року на\~бронювання місць\~і оформлення\~авіаквитків,\~що укладений\~між \~[PERSON] \~технічним університетом\~ та\~ПрАТ «КИЙ\~АВІА»,\~ \~наказом \~№26-д\~від 02.10.2017\~року по\~Державному підприємству\~«Український державний\~центр міжнародної\~освіти» (далі\~-\~УДЦМО)\~ про\~відрядження \~для участі\~у МЕТ-\~конференції Баку-2017\~та 11-й\~Азербайджанській виставці\~освіти,\~[PERSON]\~та [PERSON],\~в якому\~зазначено,\~що фінансування\~відрядження \~ \~проводиться \~за рахунок\~коштів УДЦМО\~,\~що також\~підтверджується звітами\~ \~про використання\~коштів,\~виданих на\~відрядження.\~ Викладена\~[PERSON]\~у даному\~розділі публікації\~ інформація\~ є\~негативною \~та \~неправдивою .\~Окрім того\~відповідачем \~викладені \~публічно принизливі\~оціночні судження\~ \~про вчинення\~ректором [PERSON] національного технічного університету імені [PERSON] [PERSON] та працівниками УДЦМО службових кримінальних правопорушень, а саме: «...керівник в інтересах свого закладу та дружнього колективу готовий на все. Схоже, і на порушення законів. Нескладний аналіз норм законодавства дозволяє побачити в діях ректора [PERSON] національного технічного університету імені [PERSON] [PERSON] [PERSON] ознаки злочину, передбаченого ч.І ст.369 ККУ, тобто надання неправомірної вигоди службовій особі. Відповідно, до [PERSON] та [PERSON] має стосунок ч.І ст.368 ККУ - одержання службовою особою неправомірної вигоди» у своїй сукупності ганьблять ділову репутацію [PERSON] національного технічного університету імені [PERSON] , оскільки [PERSON] публічно безпідставно звинувачено ректора техуніверситету [PERSON] у корупційних діяннях та розтраті бюджетних коштів, у той час коли діяльність [PERSON] національного технічного університету імені [PERSON] здійснювалась виключно в межах чинного законодавства, статуту університету та його кошторису. Позивач вказував, що негативна недостовірна інформація міститься також в розміщеному тексті наступного змісту : «22 грудня він же здійснив очищення 1 транспортного засобу, але вже на суму 985 гривень. Нарешті 29 січня 2018 року той самий підприємець омив для університету 1 автомобіль - за 12 000 гривень». Та на спростування цієї негативної посилається на цивільно-правові договори з ФОП [PERSON], який надавав університету послуги з автомийки транспорту та на акти прийому передачі виконаних робіт. Поширення відповідачем вищезазначеної інформації відбулося шляхом її доведення до відома невизначеному колу осіб, а саме вбачається, що недостовірну інформацію щодо [PERSON] національного технічного університету та його ректора, лише у соціальній мережі РасеЬоок переглянуло не менше 184 осіб, з них 86 осіб поділилися з іншими користувачами мережі, які в свою чергу мали можливість поширювати вказану недостовірну інформацію в необмеженій кількості та невизначеному колу осіб. Недостовірна інформація, щодо університету, а також принизливі оціночні судження [PERSON], з приводу діяльності ректора [PERSON] безпосередньо стосується особистих немайнових прав університету , ганьбить ділову репутацію навчального закладу та завдала навчальному закладу моральної ( немайнової) шкоди. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у звязку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, а також вчинення дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності. Наслідком розповсюдження [PERSON] негативної недостовірної інформації та принизливих оціночних суджень стосовно діяльності [PERSON] національного технічного університету , є зниження престижу та підрив довіри до діяльності університету, що обєктивно вплине на зменшення кількості осіб, які виявлять бажання вступити на навчання до університету , у тому числі на договірній основі. Враховуючи, що негативна недостовірна інформація та принизливі оціночні судження відповідача, які поширено і на даний час не спростовано у популярній соціальній мережі РасеЬоок, а також на регулярно відвідуваному інтернет-користувачами новинному сайті http://zmist/pl/ua, який сприймаються читачами як надійне джерело, отримали суспільний резонанс, який реально знизив престиж, оцінку та довіру до діяльності [PERSON] національного технічного університету та його керівника в очах пересічних громадян, ділових партнерів, МОН України, викладачів, студентів і майбутніх здобувачів вищої освіти, та як наслідок завдав шкоди діловій репутації університету , з урахуванням рівня доведеності обставин заподіяння немайнової шкоди, позивач вважає справедливим та виваженим відшкодуванням за завдану шкоду стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] національного технічного університету імені [PERSON] 110\~000 гривень моральної шкоди. Як вже зазначалась вище вказана позовна заява надійшла до Октябрського районного суду м. Полтави 27.03.2018 року. \~ \~ \~ \~Всі судді Октябрського районного суду м. Полтави заявили самовідвід з тих підстав, що блогер [PERSON] є чоловіком судді Октябрського районного суду м. Полтави Гольник Л.В. та неодноразово виступав з критичними статтями на адресу суддів Октябрського районного суду м. Полтави. \~ \~ \~ \~Після самовідводів суддів цього суду, за розпорядженням голови Октябрського районного суду м. Полтава справа передана на розгляд до Диканського районного суду Полтавської області. \~ \~ \~ \~31.05.2018 року Диканський районний суд Полтавської області повернув справу до Октябрського районного суду м. Полтави, посилаючись на те, що Диканський районний суд Полтавської області не є територіально наближеним до Октябрського районного суду м. Полтави. 01.06.2018 року справа була передана на розгляд до Полтавського районного суду Полтавської області. \~ \~ \~ \~Всі судді Полтавського районного суду Полтавської області заявили самовідвід щодо розгляду вказаної справи з тих підстав, що [PERSON] є чоловіком судді Октябрського районного суду м. Полтави Гольник Л.В. Справа передана на розгляд до Ленінського районного суду м. Полтави, а саме 11.06.2018 року справа надійшла до вказаного суду. Всі судді Ленінського районного суду м. Полтави заявили самовідвід щодо розгляду вказаної справи з аналогічних підстав. 21.08.2018 року справа надійшла на розгляд Київського районного суду м. Полтави. Ухвалою від 22.08.2018 року позовна заява залишена без руху , у зв»язку з несплатою позивачем у повному розмірі судового збору, та наданий строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня отримання ухвали суд у. 03.09.2018 року недоліки зазначені в ухвалі від 22.08.2018 року усунуті, судовий збір сплачений повністю.. 03.09.2018 року відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб. Позивач отримав ухвалу про відкриття провадження 19.09.2018 року, [PERSON] національний технічний університет 07.09.2018 року, [PERSON] 02.10.2018 року. 22.10.2018 року від [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву та заява про заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадженні та про розгляд справи з повідомленням сторін. Заяви від позивача та [PERSON] національного технічного університету імені [PERSON], в інтересах якої такий позов пред»явлений до суду не надходили. Ухвалою суду від 02.11.2018 року відмовлено [PERSON] у розгляді справи у порядку загального позовного провадження та розгляду справи з повідомленням сторін. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані позивачем докази, вивчивши відзив на позов та надані до нього докази суд ді \~ \~ \~ \~йшов до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідач [PERSON] на своїй персональній сторінці у соціальній \~ \~ \~ \~ мережі FасеЬоок за інтернет адресою https://www. FасеЬоок.com/Igor.M.Gavrylenko та на сайті http://zmist/pl/ua у розділі новини за інтернет адресою http://zmist/pl/ua/news розмістив публікацію « Польоти і зальоти ректора [PERSON]», в якій висвітлив свою особисту думку щодо роботи ректора [PERSON] національного технічного університету [PERSON] . Предметом позовних вимог є витяги із вказаної публікації яка стосувалась відряджень ректора університету [PERSON] , першого проректора з науково-педагогічної роботи [PERSON], проректора з науково-педагогічної роботи, соціальної роботи та міжнародного співробітництва [PERSON], завідувача сектором по роботі з грантоутворюючими організаціями та міжнародного співробітництва відділу міжнародних звязків [PERSON] , а також співробітників Державного підприємства «Український державний центр міжнародної освіти» [PERSON] та [PERSON] для участі з 05 по 08 жовтня 2017 року у м. Баку Респбуліки Азербайджан WST Grour LLC (м. Краків , Польща) NET Conference Baku-2017 в рамках 11-ї Азербайджанської міжнародної виставки освіти та міжнародного проекту «Нова освітня тенденція» і цивільно-правових угод про надання послуг з авто мийки транспорту навчального закладу . Так позивач\~ \~просив визнати\~недостовірною інформацію\~та спростувати\~ \~її,\~яка викладена\~в наступних\~реченнях публікації: «у складі делегації ПНТУ перебували міністерські співробітники котрі не є працівниками техуніверситету. І вони не мали права отримувати якісь вигоди коштом останнього»; «22 грудня він же здійснив очищення 1 транспортного засобу, але вже на суму985 гривень. Нарешті 29 січня 2018 року той самий підприємець омив для університету 1 автомобіль - за 12 000 гривень». Вказані публікації на думку позивача є - негативною недостовірною інформацією,. Оціночні судження стосовно діяльності [PERSON] національного технічного університету імені [PERSON] є принизливими , знижують престиж та підрив довіри до діяльності університету, що обєктивно послугує зменшенню осіб, які виявлять бажання вступити на навчання до університету , у тому числі на договірній основі. Та обставина, що саме публікація такого змісту викладена в соціальній мережі [PERSON] не заперечується відповідачем, що підтверджується змістом відзиву на позов. Із змісту частини тексту публікації, що оскаржується позивачем , як недостовірна інформація, яка принижує ділову репутацію навчального закладу та спричинила моральну ( немайнову) шкоду убачається, що вказана інформація не є відомостями, які містять конкретні, фактичні дані, щодо висвітлених подій , а містить особисту думку автора публікації щодо діяльності ректора [PERSON] національного технічного університету імені [PERSON], яку він вважає негативною, такою, що порушує вимоги чинного законодавства, та яка суперечить моральним засадам суспільства. Характер зазначеної інформації дає підстави дійти до висновку, що вона не є фактичним твердженням, а оціночним судженням автора, що зазначено навіть в позовній заяві, оскільки позивач у всьому тексті позовної заяви заявляє, що оціночні судження автора публікації є хибними. Отже сам позивач зазначає, що оскаржуваний текст публікації є оціночним судженням автора публікації [PERSON], однак дає цим судження характеристику як хибні судження. Стаття 30 ЗУ « Про інформацію» визначає, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов'язок відшкодувати завдану моральну шкоду. \~ \~ \~ \~Оспорювана позивачем частина публікацій відповідача за змістом не є брутальною, принизливою чи непристойною. Частина 1 ст. 34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного ст.10 Конвенції. Згідно із статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Пунктами 15, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №1від 27 лютого 2009 року « Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» однією із складових правопорушення, наявність якої може бути підставою для задоволення позову, є поширення недостовірної інформації. Недостовірною вважається\~інформація,\~яка не\~відповідає дійсності\~або викладена\~неправдиво,\~тобто містить\~відомості про\~події та\~явища,\~яких не\~існувало взагалі\~або які\~існували,\~але відомості\~про них\~не відповідають\~дійсності (неповні\~або перекручені). Частина публікації відповідача, яку позивач просить визнати недостовірними, не містить недостовірної інформації фактичного характеру, а містить оціночні судження з приводу нецільового, як на думку автора, використання коштів. Враховуючи викладене підстави для задоволення позову відсутні. Так як суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання інформації, яка викладена в окремих реченнях публікації відповідача, недостовірною та її спростування, не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення моральної ( немайнової) шкоди та вимоги про стягнення витрат по справі не підлягають задоволенню..

Outcome: dismissed