overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

29.07.2013 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 2006 року. Мають спільну дитину -дочку [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просить розірвати. В наданий судом строк до примирення вони не прийшли. Після розірвання шлюбу просить суд залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] був присутнім лише в одному судовому засіданні, в якому заперечував проти розірвання шлюбу та бажав зберегти сім'ю. Саме за його клопотанням судом сторонам надавався строк для примирення терміном шість місяців. Після відновлення судового розгляду в судове засідання відповідач не з'явився. Судові повідомлення направлялися йому за місцем реєстрації та на його електронну пошту. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 травня 2006 року, мають спільну неповнолітню дитину -дочку [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями відповідних свідоцтв (а.с. 4; 5). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що в наданий судом строк, сторони до примирення не прийшли, так як позивачка наполягала на розірванні шлюбу - позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивачки на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

29.07.2014 [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити, що померла [INFO] [PERSON] являється його матір'ю. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що планує вступити у спадщину по праву представлення після смерті [INFO] тітки - [PERSON], яка була сестрою його матері. Проте для прийняття спадщини у нього не має достатніх документів, а саме: його прізвище та прізвище його батьків у свідоцтві про народження зазначено «[PERSON]», а у паспорті його прізвище зазначено «[PERSON]», у зв'язку з чим він не може документально підтвердити факт наявності родинних відносин між ним і [PERSON] без відповідного судового рішення. У судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на обставини викладені в заяві. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні при вирішенні даної справи поклався на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду № 5 від 31.03.1995 із змінами внесеними від 25.05.1998 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до копії паспорта позивача (а.с.8), його прізвище зазначено «[PERSON]». Як вбачається з копії свідоцтва про народження позивача, прізвище останнього вказано «[PERSON]», дата народження [INFO], у графі мати вказано «[PERSON]» (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] (а.с.9). Суд вважає, що заявник довів факт, що [PERSON], яка померла [INFO], перебувала з ним у родинних відносинах. Це підтверджується поясненнями заявника і наданими копіями документів. Встановлення факту родинних відносин між заявником та померлою [PERSON] має юридичне значення для реалізації права заявника на спадщину по праву представлення після смерті його тітки [PERSON], яка померла [INFO] (а.с.12). Даний факт інакше як у судовому порядку не може бути встановлено, а отже вимоги заявника про встановлення факту родинних відносин слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

29.07.2014 позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем [PERSON] Обґрунтовуючи вказані вимоги, позивачка посилається на те, що сімейне життя між ними не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на життя та сімейні обов'язки. Тривалий час сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] На даний час дитина проживають з позивачкою, суперечки про місце проживання дитини та поділ майна немає, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. З урахуванням положень ст. 169 ЦПК України, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.08.2008 сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за номером 1327, що вбачається із свідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження [NUMBER]. Сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки їх шлюб носить формальний характер. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи обставини наведені вище суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та відповідача, а тому вважає за необхідне позов задовольнити. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесенні нею судові витрати на оплату судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

29.07.2014 р. [PERSON] звернувшись до суду з позовом до [PERSON] просить зменшити розмір аліментів які стягуються на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] з 1/4 до 1/6 частини з усіх видів його заробітку. В обгрунтування вказує, що крім сина на його утриманні знаходиться син від повторного шлюбу [PERSON], [INFO], на утримання якого, з нього стягнуті аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу. Крім того, на даний час, він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], яка ніде не працює, оскільки доглядає дитину інваліда, він часто хворіє, його стан здоров'я погіршився, матеріальне становище змінилося, тому просить зменшити розмір аліментів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про місце, день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про місце, день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази, суд вважає необхідним, в порядку заочного провадження позов задовольнити. Судом встановлено що на підставі рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 16.12.2008 р. а.с.19, з позивача стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO]. Згідно рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 17.04.2013 року, а.с.17-18, з позивача [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] на користь матері дитини [PERSON]. Відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України - батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоров'я та інші суттєві обставини. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Таким чином при народженні у позивача ще одного сина, на утримання якого з позивача також стягнуті аліменти за рішенням суду, матеріальне становище [PERSON] змінилося. Згідно наданої довідки про заробіток [PERSON] , дохід позивача в середньому на місяць складає 3412,35 грн. /20474,07:6/, а.с.15. Оскільки у позивача змінилося матеріальне становище, розмір аліментів на користь [PERSON], які отримує відповідач є меншим ніж мінімальний прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлений ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» /1286грн. -1218грн./, але при наявності обов'язку матері утримувати дитину, дає суду підстави для задоволення позову. На підставі ст.ст.180-182, 184,192 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

29.07.2014 р. [PERSON] звернулася з позовом до суду, та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до їх повноліття, на її користь. Позивач у своїй позовній заяві вказує, що з [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30.08.2008 року. Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Діти мешкають разом з нею. Відповідач має стабільну заробітну плату, надає матеріальну допомогу на утримання дітей, але меншу чим передбачено законодавством, в зв'язку з цим позивач змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дітей позивача: доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження - а.с.4,5. Згідно довідки № 37 від 08.07.2014 року діти мешкають разом з позивачем.-а.с.7. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити і у відповідності зі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача [PERSON] на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При задоволенні позову, та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст. ст. 79,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

29.07.2014р. до Інгулецького районного суду з Апеляційного суду Дніпропетровської області була повернута цивільна справа за вищезазначеним позовом, для ухвалення додаткового рішення відповідно до вимог ст. 220 ЦПК України. В судове засідання сторони не з,явились, що не перешкоджає розгляду даного питання. Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. 01.07.2014р. було винесене рішення за даним позовом (а.с.48-49). Представник позивача не погодилась з вказаним рішенням та подала апеляційну скаргу. 21.07.2014р. ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області було встановлено, що суд першої інстанції в резолютивній частині рішення не вирішив питання про розподіл судових витрат по справі, а при звернення до суду позивачем судові витрати не оплачувались (а.с.61). Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При ухваленні рішення не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення, оскільки при ухваленні рішення 21.07.2014р. не вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у сумі 243,60 грн. в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

29.07.2014 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останніх двох місяців з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітніх дітей не має; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовольнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]» (а.с.13). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.14). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останніх двох місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останніх двох місяців, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

29.07.2014 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останніх шести місяців з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітні діти проживатимуть з відповідачкою; спірного майна не мають. Позивач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позов задовільнити (а.с. 8). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позовні вимоги визнала повністю, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]» (а.с.9). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останніх шести місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останніх шести місяців, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

29.07.2014 р. Люботинським міським судом Харківської області було ухвалено заочне рішення по справі № 630/299/14-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. З відповідача стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 1626,56 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились, що не перешкоджає розгляду питання про постановлення додаткового рішення. Судом при постановленні рішення не було вирішено питання про стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем в зв'язку з розміщенням оголошення в засобах масової інформації, що підтверджуються меморіальним ордером № 59369532 від 17.07.2014 р. в розмірі 215,30 грн. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з викладеного, а також враховуючи, що позов задоволено у повному обсязі, суд дійшов висновку про те, що з відповідача належить стягнути судові витрати, понесені позивачем в зв'язку з розміщенням оголошення в засобах масової інформації, у розмірі 215,30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

29.07.2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. В позовній заяві позивачі вказали, що 23.10.1998 року на Південній Товарній Біржі між ними та відповідачем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], але договір не був нотаріально посвідчений, у зв'язку з чим позивачі змушені звертатися до суду з даним позовом. Позивачі у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. 23.10.1998 року на Південній Товарній Біржі між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], яка діє від свого імені та від імені своєї неповнолітньої доньки [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Також встановлено, що всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. Що стосується вимог про визнання права власності, то в цій частині слід відмовити, оскільки право власності в порядку спадкування судовому розгляду не підлягає, згідно Постанови №7 Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

29.07.2014 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до місцевої територіальної громади в особі Новоград-Волинської міської ради Житомирської області у якому просив постановити рішення, яким визначити їй додатковий строк один місяць, достатній для подання заяви до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO]. У судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача просив справу розглядати у їх відсутності, заявлені позовні вимоги [PERSON] підтримав, які просить задовольнити. Крім того, оглянути медичну картку останньої. Разом з тим, представник відповідача направив в адресу суду заяву, у якій просив справу розглянути у відсутності представника міської ради, яку вирішити на розсуд суду. Доповівши зміст заявлених вимог, дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, оглянувши медичну картку позивача, суд прийшов до наступного висновку. Встановлено, що позивач пропустила 6-ти місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], який помер [INFO], з поважних причин, а саме: у зв'язку з хворобою, що підтверджується оглянутою медичною карточкою останньої, витяги з якої (а.с.22,23). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 та ч. 3 ст. 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вище викладене, суд визнає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Визначає позивачу, яка пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, додатковий строк один місяць, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved