Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

27 грудня 2018 року позивач звернувся до Самарського районного суду м.\~Дніпропетровська із даним позовом. В прохальній частині позову позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив прав користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] її син, після придбання ним квартири, він та відповідач були в ній зареєстровані. За станом на 2015 рік відповідач вів неправильний спосіб життя, а саме не працював, зловживав спиртними напоями, невідомо де проживав. Спірну квартиру він придбав для того, щоб в ній проживав відповідач, так як надіявся на те, що він змінить свою поведінку, працевлаштується, влаштує своє особисте життя, відповідачу були надані ключі від квартири. Але з моменту реєстрації відповідача в спірній квартирі, він в цю квартиру не всилився. Його фактичне місце проживання чи перебування йому невідоме, речей відповідача в квартирі немає, відповідачу ніхто не перешкоджав проживати в спірній квартирі. В звязку з реєстрацією відповідача в спірній квартирі порушується його законні права та інтереси, так як він змушений нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг, не може розпоряджатися квартирою на власний розсуд (а.с. 2-3). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2019 року по даній справі було відкрито провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання (а.с. 88). В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, також пояснив, що син не проживає в даній квартирі з 2014 року. Представник позивача позов підтримав та просив його задовольнит. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, через розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті «Судова Влада» (а.с. 25,27,32). У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 1 п. 1 ст. 280, ст.ст. 281-282 ЦПК України. Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг і дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, прийняти рішення згідно матеріалів справи та відповідно чинного законодавства (а.с. 19). Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу квартири, який був укладений 22.04.2015 року між [PERSON] та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] було подаровано [PERSON] квартиру №113, що знаходиться за адресою: місто Дніпро, вулиця Синельниківська будинок №9 (а.с. 4). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, від 22.04.2015р. №36633768, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 5). З довідки №9675 про склад сімї виданої Департаментом адміністративних послух та дозвільних процедур 23 листопада 2018 року, вбачається, що за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до довідки наданої 16.01.2019 року адресно-довідковим підрозділом ГУДМВС УДМВС України, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 15). Тож, спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6\~ЖК України та ст. 405 ЦК України. Відповідно до вимог ст.\~150\~ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За статтею 156\~ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сімї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сімї (ч.2). Відповідно до ч. 2 ст.\~405\~ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з показів позивача, відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не мешкає, хоча й зареєстрований за даною адресу, власних речей в будинку її немає. Факт відсутності відповідача у спірному житловому приміщенні понад рік без поважних причин знайшов своє підтвердження у сукупності досліджених у справі доказів. За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, суд вважає, що [PERSON] на підставі ч. 2 ст.\~405\~ЦК України слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи вищевикладені обставини суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання судових витрат суд вирішує на підставі\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved