overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

28.01.2014 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визначення судом додаткового строку в три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] року бабки [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав повністю і пояснив, що [INFO] року померла бабка [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, яке ніхто офіційно до цього часу не оформив. Тільки в теперішній час позивач довідався, що строк для прийняття спадщини закінчився 05.02.2003 року.Він не знав, що протягом шести місяців з дня відкриття спадщини необхідно було подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки вважав, що наявність на руках земельного сертифікату на землю підтверджують факт прийняття спадщини. Крім того, позивач пояснив, що не мав грошей для оформлення спадщини, а тому не звертався до нотаріальної контори. Позивач вважає, що його необізнаність в спадковому законодавсті суд може визнати як поважну причину пропуску строку для прийняття спадщини і може цей строк продовжити. Позивач стверджує, що спору за спадкове майно немає.Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, не заперечує проти його задоволення. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення по слідуючих підставах. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. З копії свідоцтва про смерть (а.с.4) вбачається, що [PERSON], яка являється бабкою позивача, померла [INFO] року.Строк для прийняття спадщини закінчився 05.02.2003року. З копії свідоцтва про смерть [PERSON], який являється батьком позивача, вбачається,що він помер [INFO] року. З показів позивача у суді , з повідомлення завідувача Чечельницької державної нотаріальної контори (а.с.10) вбачається, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини, а тому йому не видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після померлого [PERSON]. З показів позивача вбачається, що він з поважної причини пропустив строк для прийняття спадщини. З показів віповідача по справі [PERSON] вбачається, що відповідач повністю визнав позов, що також є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

28.01.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS], спадкоємцем на яке за заповітом є позивач. Отримати свідоцтво про право на спадщину в Кобеляцькій державній нотаріальній конторі позивач не має можливості, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане домоволодіння. Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS]. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивач [PERSON] надав суду письмову заяву, у якій підтримав свої позовні вимоги та просить суд розглянути справу в його відсутність. Представник відповідача, Червоноквітівської сільської ради Кобеляцького району - сільський голова [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] (а.с.4,6), після смерті якої залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] (а.с. 12-14,15,16). Із матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за заповітом, посвідченим у виконавчому комітеті Червоноквітівської сільської ради Кобеляцького району 22.09.1997 року по реєстру № 97 на спадкове майно, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] є її син [PERSON] (а.с.5). Внаслідок відсутності правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на дане спадкове майно, нотаріусом відмовлено позивачу, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на це майно (а.с.17). Оскільки позивач [PERSON], внаслідок відсутності первинної реєстрації права власності на спадкове майно та відсутності правовстановлюючого документа відносно нього, не може оформити спадщину, належність цього майна померлій [PERSON] підтверджується належними та допустимими доказами ( а.с. 12-14,15,16), відповідач не заперечує проти позову, а позивач має право на це майно в порядку спадкування за заповітом, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

28.01.2014 року позивач [PERSON] звернувшись до суду, просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] 20.05.2011 року у Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 202. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 20.05.2011 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені в грудні 2013 року. Під час спільного проживання з відповідачем між ними були досить складні відносини, через різні характери, погляди на життєві цінності, сім'ю та шлюб, між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, що призвели до втрати взаємної поваги та почуття кохання один до одного. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими. Судом встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20.05.2011 року - а.с.5. Шлюбні відносини припинені в грудні 2013 року, з причини відсутності взаєморозуміння, виникнення постійних сварок, через різні характери та погляди на сімейне життя. Суперечки про розподіл майна між сторонами на даний час не існує. За таких обставин, суд вважає, що у відповідності зі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позовна заява про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

28.01.2014 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] та при розірванні шлюбу прізвище їй не змінювати. Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 12.09.2011 року. Від шлюбу у них є син [PERSON], [INFO] Стосунки з відповідачем складалися погано. Сторони постійно сварилися, конфліктували. На даний час сторони проживають окремо, не ведуть спільного побуту та втратили почуття один до одного. Майнового спору між сторонами на даний час немає. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила такий задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 12.09.2011 року. За час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO] Вжиті судом заходи для примирення подружжя результату не дали. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Суд приймає визнання відповідачем позову і приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Майнового спору між сторонами на даний час немає. З відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 гривень у користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

28.01.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення шлюбних відносин. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на задоволенні. Відповідач позов визнала, при цьому повідомила суду про відсутність наміру змінювати своє прізвище на дошлюбне. Від надання судом строку на примирення сторони відмовилися. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 23.08.2008 року. Від шлюбу мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. З грудня 2010 року сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що сторони не бажають збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю, заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

28.01.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він з відповідачкою одружилися 30.08.2003 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між ними припинені через відсутність взаєморозуміння. Відновлення сімейних відношень вважає неможливим, на примирення позивачка не згодна. Просить суд про розірвання шлюбу з відповідачкою. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням справу розглядати за його відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, але надала заяву до суду, що позов визнає в повному обсязі та просить справу слухати у її відсутність. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.08.2003 року у відділі РАГС Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №721, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.107 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали, справи суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні та позов підлягає задоволенню, тому що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

28.01.2014 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, що був зареєстрований 19.10.2010 року відділом РАЦС Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №537. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 19.10.2010 року. Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON] [INFO]. За час перебування у шлюбі між ними постійно виникали непорозуміння і сварки, що призвело до подальшого припинення шлюбних відносин. З жовтня 2013 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. З огляду на це вона вважає, що збереження їхнього шлюбу є недоцільними і таким, що суперечить їхнім інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень по суті позову не надав, явки свого представника не забезпечив. Таким чином розгляд справи відбувся без участі відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. На підставі наявних в справі доказів та за наявності згоди позивача на заочний розгляд справи, суд визнав за можливе провести заочний розгляд даної справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані по справі докази в їх сукупності, і дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з тих підстав, що спільне життя у сторін неможливе, шлюбні відносини сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть, тривалий час проживають окремо, що свідчить про те, що сім'я фактично розпалась. Спору щодо поділу спільного майна немає. Згідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюбу ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Надавати сторонам строк на примирення суд вважає за недоцільне, оскільки позивач на цьому не наполягала. Згідно з п.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

28.01.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з*явилася, на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити, справу розглянути без її участі, про що суду надала заяву. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згодний виплачувати аліменти на свою дитину, просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 320,00 гривень. Суд, заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 1999 року по 2002 рік перебували у цивільному шлюбі. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших осіб. При цьому розмір аліментів на одну дитину, відповідно до Закону України № 2901-IV від 22 вересня 2005 року, який набрав чинності 15 жовтня 2005 року, не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача та його неповнолітньої дитини, а також те, що відповідач не хворіє, працездатний, працює, має постійний заробіток, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю - відповідач має можливість виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

28.01.2014 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на слідуючи обставини. 05.08.2005 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського МУЮ Луганської області за актовим записом № 498. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею. Шлюбні відносини між сторонами були припинені в листопаді 2012 року. Причиною розпаду їхньої сім'ї стало те, що позивачу стало відомо, що відповідач зраджував їй в подружньому житті з іншою жінкою. Все це призвело до втрати, з боку позивача, почуттів любові та поваги до відповідача. За таких обставин вона вважає, що подальше спільне життя, як подружжя, і збереження шлюбу неможливе та недоцільне. На примирення вона не згодна. Спору про розподіл сумісно набутого майна між сторонами немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати разом з позивачем. Тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 05.08.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського МУЮ Луганської області за актовим записом № 498; після розірвання шлюбу сина залишити мешкати з нею та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін у попередньому судовому засіданні, перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні, а тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

28.01.2014 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на слідуючи обставини. 29.12.2007 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області за актовим записом № 1124. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде мешкати з позивачем, а відповідач на його утримання буде сплачувати аліменти. Шлюбні стосунки між сторонами були припинені в січні 2013 року. Причиною припинення шлюбних відносин стали постійні сварки та образи з боку відповідача, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Відновити шлюб позивач вважає вже неможливо. Спору про розподіл майна між сторонами не існує. Тому вона просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 29.12.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського міського управління юстиції Луганської області за актовим записом № 1124; після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дівоче «[PERSON]»; судові витрати покласти в повному обсязі на відповідача. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив (а.с. 10, 18). Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали, які додані до справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст. 105 ч. 3 СК України, яка передбачає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, а тому підлягає задоволенню, тому що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

28.01.2014 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на слідуючи обставини. З 07.12.2001 року сторони перебувають у шлюбі, від якого у них [INFO] народилась донька - [PERSON], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Добровільно відповідач надає кошти на утримання дитини, однак вона бажає отримувати аліменти офіційно через суд. Відповідач не тільки зобов'язаний утримувати неповнолітню доньку, але й має можливість сплачувати аліменти, оскільки офіційно працює на ПАТ «АМК», де отримує стабільно заробітну плату. У зв'язку з цим, вона просила стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1 / 4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити його у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд у попередньому судовому засіданні, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні, а тому

Outcome: approved