Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

28 грудня 2020 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на себе та на дитину, в якому вказує, що з 21 лютого 2015 року по 01 липня 2020 року перебувала з останнім у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає разом з нею, відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, добровільно кошти на утримання сина не надає. [PERSON] є дитиною-інвалідом підгрупи «А» та потребує постійного догляду, у зв`язку з чим вона позбавлена можливості працювати та забезпечувати себе і дитину всім необхідним. Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/3 частини його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини його заробітку на час її проживання з дитиною інвалідом та опікування ним. Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 30 грудня 2020 року відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 12 лютого 2021 року до суду надійшли відзив та зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, в яких він вказує, що малолітній [PERSON] з народження зареєстрований у його квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , де вони разом з [PERSON] проживали до березня 2020 року. У зв`язку з поширенням короновірусної хвороби та запровадженням карантину за його ініціативою дружина та син тимчасово переїхали до батьків позивачки в с. Біликівка, де він їх постійно відвідував та забезпечував всім необхідним. З середини квітня по липень 2020 року син проживав разом з ним у м. Суми. Після розірвання шлюбу [PERSON] разом із сином переїхала від своїх батьків до будинку свого співмешканця за адресою: [ADDRESS] . Місце проживання сина за вказаною адресою з ним погоджено не було. У вказаному будинку ведуться ремонтні роботи, умови проживання є незадовільними, його син живе в одній кімнаті з матір`ю та її співмешканцем, у будинку відсутній санвузол, що враховуючи вродженні захворювання дитини та холодну пору року є неприйнятним. Проживаючи в м. Суми його син, для реабілітації наявних у нього захворювань, у період з травня 2019 року по липень 2020 року відвідував КУ СМР «Сумський спеціальний реабілітаційний навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа 1 ступеня - дошкільний навчальний заклад №34». А тому посилання [PERSON] на те, що дитина потребує її постійного догляду є безпідставними та не недоведеними, останній потребує лише часткового догляду, що не заважає [PERSON] знайти роботу та мати заробіток. Проживання сина разом з матір`ю позбавляє останнього можливості отримувати реабілітаційну допомогу, соціалізуватися та розвинути свої здібності, оскільки остання взагалі не виконує призначеної програми реабілітації сина. На відміну від матері в нього є всі можливості та умови для проживання та виховання сина: власне облаштоване житло, машина, якою він буде возити сина до навчального закладу та лікарів, гарно оплачувана робота, до того ж син виявляє особисту прихильність до нього. У той же час [PERSON] не має власного доходу та не здатна забезпечити якнайкращі інтереси дитини. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просить визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] разом з ним та відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів у повному обсязі. Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 22 лютого 2021 року зустрічну позовну заяву [PERSON] про визначення місця проживання дитини об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] про стягнення аліментів та здійснено перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Орган опіки та піклування Сумської міської ради. 12 березня 2021 року до суду надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву [PERSON] про визначення місця проживання дитини, в якому вона вказує, що з березня 2020 року за власним бажанням разом з дитиною переїхала від [PERSON] , оскільки останній створив умови, які унеможливлювали спільне проживання. З цього часу дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. [PERSON] матеріальної допомоги не надає. Проживання сина разом з нею було погоджено з відповідачем і він був обізнаний про адресу їхнього проживання, будь-яких претензій з цього приводу він не висловлював, перешкод у спілкуванні батька з дитиною вона не чинить. Вона дбає про здоров`я сина, нею створені всі умови для його проживання та навчання, між ними встановлений міцний психологічний зв`язок, вони періодично проходять реабілітаційні заходи. У той же час [PERSON] працює дільничним інспектором поліції, знаходитися на роботі понаднормово, що може призвести до того, що [PERSON] буде знаходитися без нагляду. Крім того, [PERSON] зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, створює конфліктні ситуації, ніяким чином не піклується про сина. Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 19 березня 2021 року в справі призначалася судово-психологічна експертиза. Але у зв`язку з її високою вартістю в подальшому сторони від її проведення відмовилися (а. с. 242, 243). Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 05 травня 2021 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів залишено без розгляду. У судовому засіданні [PERSON] свій позов підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. [PERSON] до початку розгляду справи по суті позов визнала, про що надала письмову заяву, у зв`язку з чим їй були роз`яснені наслідки такої процесуальної дії (а. с. 244). Представник третьої особи Органу опіки та піклування Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області - Прокопенко Т.І. проти задоволення позову не заперечувала. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Сумської міської ради Сумської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі (а. с. 241). Заслухавши сторони, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що з 21 лютого 2015 року по 06 серпня 2020 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 8-10). Дитина має діагноз: наслідки запальних хвороб ЦНС, спастичний тетрапарез, стійкі тяжкі рухові порушення, затримка мовленнєвого розвитку, S-подібний грудо-поясний сколіоз, плоско-вальгусні стопи, F70, F80.1, у зв`язку з чим потребує реабілітації. У вересні 2016 року йому надано статус дитини з інвалідністю (а. с. 12-20). Як вбачається з листа Служби у справах дітей Білопільської районної державної адміністрації від 02 листопада 2020 року, актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 23 вересня, 26 листопада, 03 грудня 2020 року малолітній [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю [PERSON] , її співмешканцем [PERSON] , дитиною останнього [PERSON] , [INFO] . У будинку ведуться ремонтні роботи, заготовлені будівельні матеріали, відведені кімнати для ванни та санвузла, кухні, але вони до кінця не облаштовані. Зі слів матері вони планують також відокремити кімнату для [PERSON] . Останній живе в одній кімнаті з батьками, має окреме ліжко, старший син має відокремлену кімнату, діти забезпечені одягом і взуттям. Опалення в будинку пічне, дрова заготовлені, вода з колодязя, є електроплита, холодильник, стіл, стільці, телевізор, пральна машина, продукти харчування, на присадибній ділянці росте городина. Ілля відвідує дитячий садочок Кальченківської ДНЗ (а. с. 61-63, 160, 161). Згідно з листом Ворожбянської міської ради від 09 березня 2021 року рішенням вказаної ради від 10 серпня 2020 року №48 сім`ю [PERSON] взято на облік як таку, що опинилася в складних життєвих обставинах у зв`язку з тим, що [PERSON] та її співмешканець не приділяють належної уваги вихованню [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . У будинку, де проживає сім`я, ремонтні роботи розпочаті лише в дитячій кімнаті та на кухні, покращення житлово-побутових умов не відбулося. [PERSON] приділяє мало уваги вихованню та розвитку дітей (а. с. 145-146). У період з травня 2019 року по липень 2020 року малолітній [PERSON] відвідував комунальну установу Сумської міської ради Сумський спеціальний реабілітаційний навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа 1 ступеня - дошкільний навчальний заклад №34» (а. с. 64). Відповідно до виписки із медичної картки хворого КНП СМР «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» малолітній [PERSON] ходить самостійно не впевнено, себе не обслуговує, вимовляє окремі звуки, слоги. Рекомендовані ЛФК, заняття з психологом, логопедом, консультація невролога, стаціонарне лікування в неврологічному відділенні (а. с. 166). З довідки КНП СМР «Дитяча клінічна лікарня Святої Зінаїди» вбачається, що малолітній [PERSON] в супроводі матері знаходився на лікуванні в неврологічному відділенні вказаного закладу з 02 березня 2021 року (а. с. 167). [PERSON] ніде не працює, отримує допомогу на дитину з інвалідністю, у 2020 році отримала винагороду за участь у програмі «Донорство гамет» у сумі 37267 грн. 08 коп. (а. с. 12, 36-37). Згідно з довідкою Головного управління Національної поліції в Сумській області від 12 січня 2021 року [PERSON] працює у вказаному управлінні на посаді старшого дільничного офіцера поліції та за період з липня 2020 року по грудень 2020 року отримав 140125 грн. 13 коп. заробітної плати (а. с. 69, 201). На праві власності останньому належать автомобіль і квартира [ADDRESS] (а. с. 67, 71-72). З акту обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що в квартирі зроблений косметичний ремонт, наявні меблі, побутова техніка. У дитини є окреме спальне місце, місце для зберігання речей, є дитячі речі та харчі для раціонального харчування (а. с. 174-175). З висновку органу опіки та піклування Сумської міської ради від 15 березня 2021 року вбачається, що з метою підготовки висновку спеціалістом проведено обстеження умов проживання за місцем проживання батька [PERSON] , проведена з останнім, з бабусею [PERSON] і матір`ю [PERSON] бесіда. Під час перевірки умов проживання [PERSON] з`ясовано, що батьком створені належні умови для проживання дитини, для якого є окреме спальне місце, шафа для зберігання речей, одяг, взуття, продукти для раціонального харчування. Також встановлено, що дитина потребує проживання в належних умовах і продовження курсу реабілітації, яке є в м. Суми за місцем проживання батька. Вказаний орган вважає за можливе визначити місце проживання малолітнього сина разом з батьком (а. с. 173-174). З висновку Органу опіки та піклування Ворожбянської міської ради вбачається, що місце проживання малолітньої дитини доцільно визначити разом з мамою (а. с. 217). Відповідно до ч. 1 ст. 32, ч. 3 ст. 51 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з абз. 3 ч. 2 ст. 3 СК України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Як вбачається зі ст. ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Саме такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 28 грудня 2020 року в справі №487/2001/19-ц, від 14 лютого 2019 року в справі №377/128/18. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява №31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. З огляду на викладене, оскільки [PERSON] визнала позов, про що надала суду письмову заяву, а також враховуючи, що остання не має самостійного доходу, малолітня дитина є особою з інвалідністю, у зв`язку з чим потребує реабілітації, у м. Суми відвідував Сумський спеціалізований реабілітаційних навчально виховний-комплекс, аналога якому за місцем проживання матері немає, а тому враховуючи інтереси самої дитини, її вік, сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан, стан здоров`я, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, можливості сторін щодо забезпечення рівня та умов життя дитини, які відповідатимуть її якнайкращим потребам, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 454 грн. судових витрат, а також повернути останньому з державного бюджету 454 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved