Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

29.06.2017 року [PERSON] звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстрований 04 жовтня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану П'ятихатського районного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 40. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначає, що з 04 жовтня 2012 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через зраду відповідача, та через відсутність взаємопорозуміння між ними, різні погляди на життя, невідповідність характерів, що призвело до конфліктів. Вони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть з 14.07.2016 року. Вважає, що фактично їх шлюб розпався і подальше перебування у шлюбних відносинах втратило сенс, тому позивачка вважає, що шлюбні відносини поновлені бути не можуть, збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачем вважає неможливим, а примирення недоцільним, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить шлюб, укладений 04.10.2012 року з відповідачем [PERSON] розірвати, судові витрати покласти на відповідача. В судове засідання позивака [PERSON] не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте надала суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, заявлені нею позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні за підставами, викладеними у позовній заяві. В судове засідання відповідач не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, у відповідності до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, однак жодних документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, судове доручення Великобілозерського районного суду Запорізької області щодо допиту відповідача, ухвалою від 16.08.2017 року повернуто до Василівського районного суду без виконання у зв'язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача [PERSON], який про день та час судового засідання повідомлявся Великобілозерським районним судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, за місцем реєстрації не мешкає, документів на підтвердження поважності причин неявок в судові засідання відповідачем суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04 жовтня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану П'ятихатського районного управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 40, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.3). Від подружнього життя сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, яка є в матеріалах справи (а.с.4). Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Згідно ст.111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених [PERSON] позовних вимог, тому суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, викладені [PERSON] у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивачки та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення, тому суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам малолітньої дитини. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Тому, суд вважає необхідним після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити без змін. Крім того, відповідно до положень ст.ст.79,88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] судовий збір за пред'явлення позову до суду, в сумі 640 грн., які були понесені позивачкою та документально підтверджений відповідним платіжним документом (а.с.1). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved