Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

27 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на навчання дитини. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 23 квітня 1994 року. Від цього шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Син навчається на першому курсі механічного факультету Державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет» денної форми навчання, період навчання з 01 вересня 2015 року до 01 липня 2020 року. Син зареєстрований та проживає у [INFO] гуртожиток № 5 на період навчання з 31 серпня 2015 року по 01 липня 2020 року. Син потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює на шахті АТ «Покровська», його середньомісячний заробіток (дохід) становить близько 4000-5000 гривень, але сину [PERSON] на даний час матеріальної допомоги не надає, грошові кошти витрачає на власні потреби. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) і до досягнення ним двадцяти трьох років. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач проти позову не заперечує. Суд, вислухавши учасників судового процесу, перевіривши зібрані у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних матеріалів справи. Судом встановлено, що дійсно відповідач [PERSON] має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, залученою до матеріалів справи (а.с.7). Згідно довідки № 196 від 21 вересня 2015 року [PERSON] дійсно є студентом І курсу денної форми навчання механічного факультету Державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет» ІV рівня акредитації, форма навчання бюджетна (а.с.10). Відповідно до довідки, виданої студенту [PERSON], останній дійсно проживає і прописаний на строк навчання за адресою: м. Дніпропетровськ вул. Набережна Перемоги, 44, корпус 3, гуртожиток № % УДХТУ з 31.08.2015 року по 01.07.2020 року (а.с.11). У відповідності до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років або до закінчення навчання за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 цієї ж статті передбачено право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син.... Пункт 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» урегульовано, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 даного Кодексу. Таким чином, враховуючи те, що [PERSON] продовжує навчання, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved