Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

29.03.2016 року [PERSON], який діє в інтересах [PERSON], звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначив, що 25.02.2005 року померла мати позивачки [PERSON] [PERSON], яка була зареєстрована на [INFO], а на день смерті проживала з позивачкою у с. Дудчино Каховського району Херсонської області. Після смерті [PERSON]П залишилося спадкове майно, яке складається, в тому числі, із земельної ділянки, що розташована на території Голинчинецької сільської ради. Позивачка є спадкоємцем майна за законом. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] позивачці відмовлено в оформленні спадщини у звязку із пропуском строків звернення з заявою про прийняття спадщини, встановлених статтею 1270 ЦК України, про що винесено постанову від 01.03.2016 року. Причиною пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини стала необізнаність про порядок та строки прийняття спадщини. Оскільки перед смертю матір тимчасово проживала разом із позивачкою, але була зареєстрована і постійно проживала за іншою адресою, вона невірно зрозуміла розяснення працівників сільської ради щодо строків та порядку оформлення спадщини та вважала, що вступивши у фактичне володіння спадковим майном, зможе оформити спадщину у будь-який час. Просить визнати строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті 25.02.2005 року матері позивачки [PERSON] [PERSON] пропущеним позивачкою з поважних причин та визначити їй додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в два місяці. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Від представника [PERSON] [PERSON], що діє на підставі довіреності від 17.02.2015 року (а.с.10), 08.04.2016 року подано до суду заяву про розгляд справи у його та позивачки відсутності у звязку з неможливістю прибути в судове засідання. Позовні вимоги [PERSON] підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити (а.с.19). Представник відповідача Голинчинецької сільської в судове засідання не зявився. Голинчинецький сільський голова подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позов визнає, не заперечує щодо його задоволення (а.с.21-24). В судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому представники позивачки та відповідача подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір, суд встановив факт, що 25.02.2005 року в с. Дудчино Каховського району Херсонської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КІ №006206 (а.с.7). Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки (а.с.6). Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. [PERSON] не подала вчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини через власну необізнаність та невірне розуміння порядку та строків оформлення спадщини. 01.03.2016 року державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області [PERSON] відмовлено позивачці в оформленні спадщини за законом після смерті її матері [PERSON] у звязку із пропуском строків прийняття спадщини (а.с.5). Встановленим судом фактам відповідають спадкові правовідносини, які регулюються Конституцією України та Цивільним кодексом України. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.3 ст.1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Позивачка [PERSON], спадкоємець майна померлої [PERSON] за законом, своєчасно не прийняла спадщину через необізнаність щодо строків та порядку прийняття і оформлення спадщини, тому є підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч.3 ст.1272 ЦК України, тобто для визначення додаткового строку для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини 4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи, що відповідачем визнано позовні вимоги [PERSON], що вбачається із письмової заяви представника відповідача (а.с.21), то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved