Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

27 жовтня 2014 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що 07.04.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 004-07514-070411, за умовами якого позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок, випустив і надав платіжну картку, та відкрив кредитну лінію з кредитним лімітом 3699,11 грн. Відповідно до умов Договору, держатель картки зобов'язаний щомісячно здійснювати погашення частини заборгованості за кредитною лінією та процентів. Відповідач не виконує свої зобов'язання належним чином, станом на 12.08.2014 року у відповідача виникла прострочена заборгованість. Загальна сума заборгованості за кредитним договором відповідача перед позивачем становить 1493,23 грн., що складає тіло кредиту. Заборгованість по процентам відсутня. У зв'язку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 1493,23 грн., а також покласти на відповідача судові витрати, а саме суму судового збору 243,60 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, у поданій позовній заяві звернувся до суду з проханням розглядати справу за відсутності представника позивача, на позовних вимогах наполягає, проти заочного вирішення справи позивач не заперечує. Відповідач в попереднє судове засідання, призначене на 10.11.2014 року , в судові засідання, призначені на 17.11.2014 року та 01.12.2014 року не з'явився, хоча про час і місце засідань повідомлялась належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення йому судових повісток, причини своєї неявки суду не повідомив,заяви про відкладення розгляду справи не надав. Таким чином, у відповідності з вимогами ст. ст. 74, 77 ЦПК України суд визнає, що відповідач повторно не з'явився до суду без поважних причин. Приймаючи до уваги згоду позивача на заочний розгляд справи, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 07.04.2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON], був укладений договір № 004-07514-070411 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Відповідно до п. 1.2 Договору, банк відкрив відповідачу картковий рахунок, випустив та надав платіжну картку. Згідно п. 1.3 Договору, Банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття не відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн., з встановленням кредитного ліміту на день укладення договору в сумі 3699,11 грн. Згідно Тарифів на обслуговування платіжних карток (тарифний пакет «Фортуна 10»), що є Додатком до Договору, процент за користування кредитною лінією становить 0,00001 % річних. Пунктом 1.4 Договору передбачено, що кредитування в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами, та не потребує підписання додаткових угод. Пунктом 3.6 Договору відповідач зобов'язався щомісячно здійснювати погашення заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу, який згідно Тарифів на обслуговування складає 5,56 % від суми кредитного ліміту за наявності використаних коштів, але не більше ніж сума використаних коштів. Відповідачем зобов'язання по сплаті кредиту не виконувались належним чином, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість. Згідно розрахунку заборгованості, починаючи з квітня 2013 року відповідач припинив виплачувати кредит, сума заборгованості позичальника за договором № 004-07514-070411 від 07.04.2011 року станом на 12.08.2014 року становить 1493,23 грн., і складає тіло кредиту. В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Доказів належного виконання зобов'язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. На підставі викладеного, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити в межах заявлених позивачем позовних вимог, стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати в порядку передбаченому ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved