Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-24 00:00:00

28 березня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що є власником будинковолодіння та земельної ділянки по вул. Ковельська, 110, с. Сошичне Камінь-Каширського району. Відповідач, який є його сусідом, самовільно збудував літню кухню на земельній ділянці сільської ради, її фундамент влаштований на межі його земельної ділянки довжиною 8 метрів по лінії кадастрового плану Г-Д. Крім цього, від рогу своєї літньої кухні відповідач по лінії кадастрового плану Д-А, тобто по межі земельної ділянки його і сільської ради, відповідач влаштував капітальну, на фундаменті, огорожу із бетонних секцій, довжиною 15 метрів, перегородивши йому вїзд у двір його будинковолодіння. На рекомендації земельної комісії та його усні вимоги демонтувати встановлену огорожу і звільнити йому проїзд у свій двір відповідач не реагує, що позбавляє його безперешкодно користуватися земельною ділянкою. У звязку з цим просить зобовязати відповідача усунути перешкоди у користуванні його земельною ділянкою по вул. Ковельська, 110, с. Сошичне Камінь-Каширського району шляхом демонтажу бетонної огорожі по лінії Д-А кадастрового плану земельної ділянки №0721486901:001:1052. Стягнути з відповідача в його користь понесені судові витрати. Відповідачем подано заперечення на позовну заяву, де він зазначив, що вважає вказаний позов необґрунтованим і таким, що не підлягає до задоволення враховуючи таке. З 1990 року користується будинком та земельною ділянкою по вул. Ковельська, 114, в с. Сошичне Камінь-Каширського району. У вказаному будинку він почав проживати до того часу, як позивач заселився у свій. Маючи намір спорудити огорожу, запитав дозволу позивача, на що той погодився. Однак коли почав міряти, сестра позивача сказала, щоб не загороджували проїзд. Про рішення сільської ради про надання дозволу на проїзд дізнався навесні, після того як змурували фундамент під огорожу. Вказане рішення прийняли без його відому. Акт обстеження земельної ділянки був не готовий, однак на ньому стояли підписи депутатів сільської ради. Коли він почав будувати кухню [PERSON] не був власником землі. Сестра позивача, яка там жила, дала йому дозвіл вийти за межу його земельної ділянки при спорудженні літньої кухні. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Просять позов задовольнити, зобовязати відповідача знести огорожу по лінії Д-А, оскільки це створює перешкоду в користуванні земельною ділянкою, а відповідач будь-яких правовстановлюючих документів на суміжну земельну ділянку з [PERSON] не має, оскільки ця земля є сільської ради і є загального користування. Просять стягнути судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 640 грн. та 600 грн. за надання правової допомоги. Відповідач позов не визнав та пояснив, що дійсно звів огорожу і вважає, що прав позивача не порушив, оскільки він має інший заїзд на свою територію. Щодо знесення огорожі, він погоджується це зробити, якщо позивач встановить свою огорожу. Згідний відшкодувати витрати за сплату судового збору, а за правову допомогу просить відмовити. Представник Сошичненської сільської ради Камінь-Каширського району на розгляд справи не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ст. 158 ч. 2 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Як убачається із свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с. 6) та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 7) позивач є власником земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та житлового будинку по вул. Ковельська, 110, в с. Сошичне Камінь-Каширського району. Судом установлено, що дійсно відповідач [PERSON] без будь-яких правовстановлюючих документів на межі земельної ділянки позивача звів металеву огорожу з бетонним фундаментом, закривши цим самим проїзд [PERSON] до своєї садиби із земель загального користування. Згідно акту постійної комісії з питань сільськогосподарського виробництва, використання земель та збереження природних ресурсів Сошичанської сільської ради Камінь-Каширського району від 17 січня 2017 року (а.с. 11) встановлено, що відповідач без будь-яких правовстановлюючих документів збудував названу огорожу закривши доїзд [PERSON] до його господарських будівель і споруд з вулиці загального користування. Відповідачу було рекомендовано демонтувати вищевказану огорожу і забезпечити безперешкодний доїзд до житлового будинку позивача. Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Згідно кадастрового плану земельна ділянка [PERSON] по лінії А-Д межує із землями загального користування. Таким чином встановлено, що відповідач [PERSON] самовільно звів огорожу, створивши перешкоди позивачу в користуванні земельною ділянкою. Покликання відповідача на те, що він має поруч квартиру, не заслуговує на увагу, оскільки при розгляді справи він будь-яких правовстановлюючих документів на квартиру та земельну ділянку суду не подав. Таким чином, порушені права позивача підлягають захисту шляхом зобовязання відповідача знести споруджену ним огорожу по лінії А-Д кадастрового плану та не чинити перешкод у користуванні цією земельною ділянкою. Задовольняючи позов, суд, відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стягує із відповідача в користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 640 грн. (а.с. 1) та 600 грн. витрат за надання правової допомоги, що разом буде становити 1240 грн.

Outcome: approved