Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

27.03.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.08.2001 року у м.Рехмат Абад Ісламської Республіки Пакистан, з врахуванням уточнення позовних вимог. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 18.08.2001 року у м.Рехмат Абад Ісламської Республіки Пакистан вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від шлюбу позивачка і відповідач мають малолітню дитину, а саме доньку [PERSON], [INFO]. Водночас зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, через відсутність взаємопорозуміння та спільних поглядів на життя та шлюб. З березня 2015 року вона з відповідачем припинила вести спільне господарство та проживає окремо. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім з відповідачем інтересам, просить суд позовні вимоги задовольнити, тобто розірвати шлюб, зареєстрований 18.08.2001 року у м.Рехмат Абад Ісламської Республіки Пакистан. Ухвалою від 01.06.2018 року відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 26.08.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак її представник через канцелярію суду подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив та відзиву не подав. Враховуючи, що представник позивачки не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, відзиву не подав, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.08.2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження № 786, посвідченого 19.03.2004 року Департаментом консульської служби Міністерства закордонних справ України (а.с.2-10). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-БК № 268034, позивачка та відповідач від шлюбу мають малолітню дитину, а саме доньку [PERSON], [INFO] (а.с.11). Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що з березня 2015 року сторони припинили вести спільне господарство, проживають окремо та подружні відносини не підтримують. Крім того, спір про місце проживання дитини та про поділ майна подружжя між сторонами відсутній. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved