Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

28 листопада 2019 року, згідно відбитку штемпеля на конверті, ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 28879,00 грн, а також понесені судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що 18 грудня 2013 року між відповідачем та ПАТ «Актабанк» було укладено кредитний договір № 0862487001/Т/972114. 23.03.2018 року між ПАТ «Актабанк» та позивачем укладено Договір № 2 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого, позивач набув право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором в сумі 28879,00 грн, з яких: 14778,00 грн - заборгованість за основним боргом; 2,00 грн - заборгованість за процентами; 11699,00 грн - заборгованість за комісією; 2400,00 грн - штрафи, пені. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 23.03.2018 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. За умовами договору термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та/або штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 10 (десять) років. Ухвалою суду від 18 листопада 2019 року провадження у даній справі відкрито та запропоновано відповідачу подати в порядку ст. 178 ЦПК України відзив на позов, не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Згідно поштових реєстрів відправки, відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками 05 грудня 2019 року. Відзив на позов або заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, на момент розгляду справи, відповідачем до суду не подавалися. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 грудня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Актабанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0862487001/Т/972114, відповідно до якого банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності грошові кошти в формі разового кредиту в сумі 19000,00 грн з встановленням річної процентної ставки 0,01% з кінцевою датою погашення заборгованості до 17 грудня 2016 року включно (а.с.4-5). За приписами статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, у зв`язку з чим за період з 23.03.2018 року по 30.09.2019 року утворилась заборгованість у сумі 28879,00 грн, з яких: 14778,00 грн - заборгованість за основним боргом; 2,00 грн - заборгованість за процентами; 11699,00 грн - заборгованість за комісією; 2400,00 грн - штрафи, пені (а.с.16). Відповідно до Договору №2 про відступлення прав вимоги від 23 березня 2018 року та витягу з додатку №1, ПАТ «Актабанк» відступило, а позивач прийняв право вимоги, в тому числі й за кредитним договором № 0862487001/Т/972114 від 18 грудня 2013 (а.с.20-21,22). Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved