Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

26 червня 2018 року кредитна спілка «Істок» (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 08 червня 2017 року до позивача звернувся відповідач із заявою на вступ до кредитної спілки. У той же день відповідач сплатив вступний внесок. 08 червня 2017 року позивач та відповідач уклали кредитний договір № ДКХ-1789 відповідно до якого позивач 03 липня 2017 року отримав кошти в сумі 40000 грн, які зобов'язувався повернути в повному обсязі у терміни встановлені кредитним договором. Відповідно до умов договору, відсоткова ставка за користування кредитом становить 0,001 % річних, а плата на надання договору становить 46,999% щорічно. Позивач належним чином виконав свої зобов'язання за договором, надавши відповідачу кошти в сумі 40000 грн, що передбачені кредитним договором. У свою чергу, відповідач зобов'язання за договором не виконав, оскільки своєчасно не надавав позивачу кошти для погашення кредиту, у зв'язку із чим відповідач має заборгованість в сумі 54201,70 грн. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою судді від 05 липня 2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлено строк для подачі сторонами заяв по суті позову (а.с. 41). Відповідач у встановлений судом строк відзиви на позовну заяву не подав, в зв'язку з чим суд відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Згідно зі ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Наданими позивачем документами встановлено, що 08 червня 2017 року Кредитна спілка «Істок» та [PERSON] відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України договір кредиту, за яким позивач надав позичальнику кредит у розмірі 40000 грн на термін до 03 липня 2018 року, а той зобов'язався повернути одержаний кредит в повному обсязі та у терміни встановлені кредитним договором. Строк дії договору становить 12 календарних місяців, до 03 липня 2018 року. Відповідно до договору відсоткова ставка за користування кредитом становить 0,001 % річних, плата за надання кредиту становить 46,999 % щорічно (а.с. 17, 18). 26 січня 2018 року кредитна спілка «Істок» та відповідач [PERSON] у зв'язку з порушенням останнім графіку повернення кредиту та сплати зобов'язань уклали додатковий договір до кредитного договору № ДКХ-1789 від 26 січня 2018 року яким внесли зміни в кредитний договір та дійшли згоди про зміну п. 2.7 кредитного договору та підвищення плати за надання кредиту до 187,9% щорічно. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Наданими позивачем документами встановлено, що позичальник свої обов'язки за кредитним договором належним чином не виконує, в зв'язку з чим нього виникла заборгованість: за кредитом - на суму 23947,14 грн, за платою з надання кредиту - 27508,69 грн, за відсотками за користування кредитом - 0,36 грн, інфляційними нарахуваннями - 2212,62 грн, усього 54201,70грн. Відповідно до ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що за вказаним кредитним договором відповідач [PERSON] не виконує свої обов'язки встановлені кредитним договором, суд вважає за необхідне стягнути достроково з нього на користь позивача заборгованість за договором в сумі 54201,70 грн. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід також стягнути витрати позивача на сплату судового збору в сумі 1762 грн.

Outcome: approved