Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

27.07.2021 р. позивач [PERSON] звернулася до Радехівського районного суду Львівської області з позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 16.11.2017 р. у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, з відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 1000 гривень щомісячно на дитину відповідного віку з проведенням індексації відповідно до закону, починаючи з 21.07.2017 р. і до досягнення ними повноліття. У зв`язку із зміною цін та тарифів з моменту винесення рішення про стягнення аліментів, життєвих потреб дітей, виявилось, що встановлений рішенням суду розмір аліментів недостатній для забезпечення гармонійного розвитку дітей, що спричинило погіршення у дітей матеріального становища. Відповідач участі у додаткових витратах на дітей не бере, постійно працює в Республіці Польща, а таке свідчить що з нього потрібно стягувати аліменти не в твердій грошовій сумі, а в частці від заробітку. Просить суду змінити розмір аліментів присуджених за рішенням суду від 16.11.2017 р. та стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частки від доходу відповідача з моменту подання даного позову до суду і до досягнення ним повноліття. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2021 р. вищезазначену справу передано до розгляду судді Патинок О.П. Ухвалою судді від 29.07.2021 р. матеріали позовної заяви залишено без руху. 06.08.2021 р. на виконання ухвали суду подано позовну заяву в новій редакції та додаткові докази. 07.09.2021 року з ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою судді від 08.09.2021 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 28.09.2021 р. та 18.10.2021 р. судове засідання протокольно відкладено через неявку сторін, за заявою про відкладення розгляду справи. 08.11.2021 р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, де представник відповідача зазначає,що позивачем не надано жодного доказу зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я, що б дало підстави суду застосувати вказану норму закону та збільшити розмір аліментів. Позивач надає довідку про свої доходи, що дає підстави вважати, що матеріальний стан саме Позивача покращився. Позивачем не надано жодного доказу того, що Відповідач має стабільний дохід (заробіток) з якого можна б було стягувати аліменти в розмірі 1/3 частки. Відповідач може взяти на себе зобов`язання щомісячно платити аліменти в розмірі по 1300 гривень на кожну дитину, однак задоволення судом більшої суми аліментів поставить Відповідача в тяжке матеріальне становище. 08.11.2021 р. судове засідання протокольно відкладено. 22.11.2021 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 03.12.2021 р. до 10 год. 00 хв. 03.12.2021 р. позивачем до суду подано заяву про зміну позовних вимог та про збільшення розміру аліментів, які призначені рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 16.11.2017 р. та просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі по 1900 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Просить суд розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги у вказаній заяві підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.58-59). Від представника відповідача [PERSON] 03.12.2021 р. надійшла заява про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Позовні вимоги в частині зміни розміру аліментів та їх збільшення по 1900 грн. на кожну дитину визнають (а.с.60). Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів підлягають до задоволення з наступних підстав та мотивів. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно рішення Радехівського районного суду Львівської області від 16.11.2021 р. шлюб між сторонами - [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.8). Відповідно до рішення Радехівського районного суду Львівської області від 16.11.2017 р. та Виконавчого листа (справа №451/979/17) з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] в твердій грошові сумі по 1000 грн. щомісячно, з проведенням індексації відповідно до закону (а.с.17-18,22). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.08.2009 р. [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі (а.с.19). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.02.2016 р. [PERSON] народився [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі (а.с.20). [PERSON] працює у СПД ФО [PERSON] на посаді «швачка», загальна сума її доходу за період з 01.01.2021 р. по 30.06.2021 р. становить 3752, 50 грн. згідно довідки про доходи (а.с.21). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. За приписами зазначених правових норм на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які платник аліментів зобов`язаний сплачувати щомісячно з метою матеріального утримання дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України передбачено рівність прав та обов`язків щодо дитини. Частини 1-3 ст. 181 СК України передбачають, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Стаття 184 СК України передбачає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності володіння та /або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у том числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платник аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, може бути змінений судом за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшенні здоров`я когось із них. СК України передбачає можливість для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, а ст. 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Позові вимоги про збільшення розміру аліментів позивачка [PERSON] обґрунтовувала значним збільшенням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, її матеріальним становищем у зв`язку з підвищенням витрат на утримання дітей та збільшенням їх потреб, спричинених зростанням дітей. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). Зважаючи на рівність обов`язків обох батьків щодо матеріального утримання дитини, прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, який батьки повинні забезпечити дитині, потреби неповнолітніх дітей сторін, які з віком зростають, визнання представником відповідача позовних вимог про збільшення розміру аліментів до 1900 грн. на кожну дитину, суд вважає наявність підстав для збільшення розміру аліментів та стягнення таких з [PERSON] на користь [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1900 грн на кожну дитину на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки такий розмір аліментів, відповідає встановленим судом фактичним обставинам справи та інтересам дітей, які потребують матеріального утримання в більшому розмірі. Відповідно до абз. 4 п. 23Постанови № 3 Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1)у разі задоволення позову-на відповідача; 2)у разі відмови в позові - на позивача; 3)у разі часткового задоволення позову -на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач на день звернення до суду з позовом, була звільнена від сплати судового збору, такі судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76, 77, 78, 79, 81, 82, 83, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

Outcome: approved