Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

27 жовтня 2020 року позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] суму заборгованості за договором позики в розмірі 10 000 грн. 00 коп., штраф у розмірі 5000 грн. 00 коп., 3% річних від простроченої суми за період з 31 серпня 2016 року по день звернення до суду з позовом в розмірі 600 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 15 600 грн. 00 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.. Позовні вимоги обґрунтувано тим, що 31 серпня 2016 року між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено Договір позики, відповідно п. 1. якого відповідач отримав 12 000 грн. 00 коп., які зобов`язався повернути позивачу до 30 вересня 2016 року. Позичальник свої зобов`язання за договором позики виконує неналежним чином. Суму позики в обумовлений договором строк в повному обсязі не повернув, а лише 18 вересня 2018 року сплатив [PERSON] 2000 грн. 00 коп. в погашення даної заборгованості. У зв`язку з цим утворилась заборгованість за сумою позики у розмірі 10 000 грн. 00 коп.. Зважаючи на це позивач звернувся до суду за захистом порушених прав, та просить стягнути на його користь крім наявного боргу за договором позики також штраф передбачений п. 6 Договору позики в розмірі 5000 грн. 00 коп. та 3% річних у розмірі 600 грн. 00 коп. Ухвалою судді від 05 листопада 2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій. Ухвалою суду від 03 березня 2021 року у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Натомість представник позивача подала до суду заяву, якою розгляд справи просила здійснити у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно вимог ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і позивач. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року за № 17-рп/2011 згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевірив-ши обставини справи, розглянувши її у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року за № 475/97-ВР передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. Згідно ч. 2-4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що 31 серпня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено Договір позики, за яким в позичальник отримав у власність грошові кошти в розмірі 12 000 грн. 00 коп. та зобов`язався повернути у визначений договором строк (а.с. 6). Наведене також підтверджується розпискою [PERSON] виданої 31 серпня 2016 року на ім`я позивача (а.с. 5). Згідно п. 3, 5, 5.1 вказаного Договору сторони домовились, що позичальник повинен повернути позикодавцю всю суму позики до 30 вересня 2016 року, що може бути підтверджено розпискою [PERSON] .. Позика за договором є безпроцентною. Відмовідно п. 9 Договору, його підписання підтверджує факт одержання [PERSON] від [PERSON] обумовленої позики. У ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 14 ЦК України зазначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. У ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У ч. 2 ст. 1047 ЦК України вказано, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передання грошей, а його укладення у належній формі може бути підтверджено як договором, так і розпискою позичальника. Відповідно ст. 1049, 1048 ЦК України Відповідач зобов`язаний повернути Позивачу позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики. Однак відповідач свої зобов`язання виконує неналежним чином та повернув 18 вересня 2018 року позивачу лише грошові кошти в розмірі 2000 грн. 00 коп.. Наведене, в силу вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України, не підлягає доказуванню, оскільки визнається і не заперечується позивачем. Таким чином, на дату звернення до суду, [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання та має непогашений борг перед [PERSON] в розмірі 10 000 грн. 00 коп., яка підлягає стягненню в судовому порядку. В п. 6 Договору позики передбачено, що в разі прострочення повернення позики [PERSON] сплачує позикодавцю штраф у розмірі 50% від неповерненої суми позики, а також позикодавець вправі нарахувати пеню в розмірі 1% від несплаченої суми за кожен день прострочення. Відтак, з відповідача на користь позивача належить стягнути штраф у розмірі 5000 грн. 00 коп. Відповідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно статті 625 цього Кодексу. Згідно 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на дату подання позовної заяви до суду сума нарахованих 3 % річних складає 632 грн. 05 коп. (10 000 х 3% х 769 днів (період з 18 вересня 201 року по день звернення до суду)). Проте, позивач просить суд стягнути на його користь 3 % річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 600 грн. 00 коп. За змістом положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зважаючи на вказане, суд не вбачає підстав для виходу за межі заявлених вимог та приходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних від простроченої суми заборгованості саме в розмірі 600 грн. 00 коп. Підсумовуючи наведене позов підлягає задоволенню, а з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути : суму заборгованості за договором позики в розмірі 10 000 грн. 00 коп., штраф у розмірі 5000 грн. 00 коп., 3% річних від простроченої суми за період з 18 вересня 201 року по день звернення до суду з позовом в розмірі 600 грн. 00 коп. Відповідно ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом позивачі сплатили судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. кожний, на загальну суму 840 грн. 80 коп. Наведене підтверджується дублікатом квитанції № 0.0.1877968723.1 від 20 жовтня 2020 року (а.с. 4). З урахуванням наведеного, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп.. Враховуючи наведене та

Outcome: approved