Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

27.04.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, треті особи: [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою №60 в будинку №47 по пр. М. Жукова в м. Одесі. При цьому позивач посилається на те, що вона та відповідач [PERSON] зареєстровані в зазначеній квартирі. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28.07.2015 року зобовязано [PERSON], [PERSON], [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні житловим приміщенням двокімнатною квартирою №60, жилою площею 31,0 кв.м. будинку №47 по пр. М. Жукова в м. Одесі, а також зобовязано [PERSON], [PERSON], [PERSON] надати [PERSON] ключі від вхідної двері зазначеної квартири. 28.07.2016 року ключі були отримані [PERSON], однак не зважаючи на можливість вселення в спірну квартиру відповідач до цього часу в квартиру не вселилась. Оскільки відповідач не проживає в зазначеній квартирі без поважних причин понад шість місяців, позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Рішення про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житлом необхідне позивачу для зняття відповідача з реєстрації за вказаною адресою. Присутня в судовому засіданні 27.11.2017 року позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, в подальшому до судових засідань не зявилась. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 27.11.2017 року позовні вимоги не визнала, надала до суду заперечення, в яких посилається на те, що вона не проживає в спірній квартирі з поважних причин, а саме неправомірної поведінки основного наймача позивача [PERSON] та третіх осіб [PERSON] та [PERSON], які не виконують рішення суду, чинять перешкоди у проживанні в квартирі. Крім того відповідач [PERSON] стверджує, що періодично приходила до квартири: у серпні, жовтні, грудні 2016 року та у квітні, вересні та листопаді 2017 року. В подальшому відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника, в якій просить в задоволенні вимог позивача [PERSON] відмовити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні 27.11.2017 року позовні вимоги не визнала, підтримала заперечення та просила в задоволенні позову відмовити. В подальшому до судового засідання не зявилась. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала та просить позов задовольнити. При цьому вказала, що тривалий час проживає за кордоном України, на час знаходження в м. Одесі проживає разом зі своїм молодим чоловіком або за місцем мешкання матері [PERSON] Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала та просить позов задовольнити. При цьому вказала, що в спірній квартирі не мешкає, має інше житло. Вислухавши присутніх учасників справи та допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, відповідальним наймачем квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON], [INFO]. Станом на 27.03.2017 року за даною адресою також зареєстровані: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що суду надано довідку № 687-27.03.2017 (з місця проживання про склад сімї та реєстрації) /а.с.12/. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05.11.2002 року визнано [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на житлову площу в квартирі [ADDRESS] /а.с.8/. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 01.03.2012 року рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05.11.2002 року скасовано та в позові [PERSON] до [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовлено /а.с.9-10/ та ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 21.06.2012 року допущено поворот виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05.11.2002 року шляхом поновлення реєстрації [PERSON] у квартирі [ADDRESS] /а.с.11/. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 22.11.2012 року визнано незаконним та скасовано розпорядження Управління житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради №188076 від 20.10.2004 року про приватизацію квартири [ADDRESS], а також визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності на зазначену квартиру /а.с.13-14/. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28.07.2015 року зобовязано [PERSON], [PERSON], [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні житловим приміщенням двокімнатною квартирою №60, жилою площею 31,0 кв.м., у будинку №47, по пр. Маршала Жукова, в м. Одесі, а також відповідачів зобовязано надати [PERSON] ключі від вхідної двері зазначеної квартири /а.с.21/. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 27.10.2015 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 28.07.2015 року залишено без змін /а.с.22-23/. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 25.02.2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 28.04.2016 року, визнано недійсним договір дарування 1/3 частини квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] від 09.10.2010 року, а також скасовано рішення про державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру за [PERSON] від 09.03.2011 року на підставі договору дарування та скасовано рішення про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за [PERSON], [PERSON], [PERSON], прийняте від 21.12.2004 року на підставі Свідоцтва про право власності від 20.10.2004 року /а.с.15-17/. З досліджених судових рішень та власноручно складеної розписки відповідача, наданої до суду, слідує, що відповідач [PERSON] 28.07.2016 року о 14.30 отримала ключі від квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Тобто, судом встановлений факт виконання рішення суду щодо передачі [PERSON] ключів від спірної квартири та вільного доступу до житла /а.с.24/. На підтвердження факту не проживання відповідача [PERSON] з 28.07.2016 року в зазначеній квартирі судом досліджені акти, складені сусідами [PERSON] (мешканцями будинку за адресою пр. М. Жукова, 47), які підтверджують, що в квартирі №60 не проживає [PERSON] (онука) з липня 2016 року по час складання актів, посвідчені начальником Дільниці №4 КП «ЖКС «Вузівський», а саме: -[PERSON] від 26.10.2016 року про не проживання [PERSON] за зазначеною адресою, складений сусідами [PERSON] та [PERSON] /а.с.25/; -[PERSON] від 28.12.2016 року про не проживання [PERSON] за зазначеною адресою, складений сусідами [PERSON] та [PERSON] /а.с.26/; -[PERSON] від 19.01.2017 року про не проживання [PERSON] за зазначеною адресою, складений сусідами [PERSON], [PERSON] та [PERSON] /а.с.27/; -[PERSON] від 26.01.2017 року про не проживання [PERSON] за зазначеною адресою, складений сусідами [PERSON] та [PERSON] /а.с.28/; -[PERSON] від 30.03.2017 року про не проживання [PERSON] за зазначеною адресою, складений сусідами [PERSON] та [PERSON] /а.с.29/; -[PERSON] від 29.06.2017 року про не проживання [PERSON] за зазначеною адресою, складений сусідами [PERSON] та [PERSON] /а.с.43/. Допитані в судовому засіданні 24.01.2018 року свідки [PERSON] та [PERSON] обставини, викладені в актах про не проживання, підтвердили та пояснили, що в квартирі [ADDRESS] відповідач [PERSON] не проживає ні з часу отримання нею ключів, ані раніше. Свідками непорозуміння між позивачем та відповідачем щодо вселення, надання ключів та можливості користування житлом, свідки не були. Стороною відповідача на підтвердження заперечення надано наступні докази: -подання державного виконавця Київського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області в порядку ст. 382 КК України від 13.06.2016 року №18648в /а.с.62-63/; -постанова про закінчення виконавчого провадження від 13.06.2016 року /а.с.64-65/; -подання державного виконавця Київського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області в порядку ст. 382 КК України від 13.06.2016 року №18651в /а.с.66-67/; -постанова про закінчення виконавчого провадження від 13.06.2016 року /а.с.68-69/; -ухвала Київського районного суду м. Одеси про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця від 22.12.2016 року /а.с.70-73/; -витяг з кримінального провадження №12016160480002622 /а.с.74/; -відповідь Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області на адвокатський запит від 22.11.2017 року /а.с.75/; -відповідь Першого Київського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області від 23.11.2017 року /а.с.76/; -довідка КП «ЖКС «Вузівський» №2958 від 19.10.2017 року /а.с.77/; -довідка КП «ЖКС «Вузівський» №3182 від 01.12.2017 року /а.с.78/; -довідка КП «ЖКС «Вузівський» №2941 від 14.09.2017 року /а.с.79/. З зазначених письмових доказів вбачається, що в Київському відділі ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області на примусовому виконанні знаходились виконавчі листи, видані на підставі рішення суду щодо зобовязання [PERSON] та [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у вселенні в спірну квартиру. В ході виконання державним виконавцем на боржників неодноразово накладалися штрафи за невиконання рішення суду та 13.06.2016 року оформлені подання про притягнення [PERSON] та [PERSON] до кримінальної відповідальності, на підставі чого було відкрито кримінальне провадження №12016160480002622. Однак всі вказані дії були здійснені до моменту передачі ключів від спірної квартири відповідачу [PERSON] - 28.07.2016 року, тобто до моменту фактичного виконання рішення суду. З огляду на те, що в позовній заяві позивач посилається саме на цю дату, як на початок обчислення строку не проживання відповідача в зазначеній квартирі, суд вважає надані стороною відповідача докази такими, що не спростовують позовних вимог. Довідки КП «ЖКС «Вузівський» від 14.09.2017 року, 19.10.2017 року та 01.12.2017 року суд приймає до уваги та вважає такими, що підтверджують лише реєстрацію відповідача [PERSON] за вказаною адресою. Суд відхиляє надані стороною позивача акти про не проживання відповідача [PERSON] в спірній квартирі за 2013-2014 роки /а.с.57-59/, оскільки вони також виходять за межі заявленого в позовній заяві строку не проживання відповідача у квартирі. Суд критично ставиться до пояснень відповідача [PERSON] та її представника [PERSON] щодо того, що позивачем та третіми особами по теперішній час чиняться відповідачу перешкоди у вселенні та проживанні в спірній квартирі, оскільки навіть з заперечень відповідача вбачається, що вона добровільно залишала квартиру, коли приходила за спірною адресою та відкривала двері наявними у неї ключами. На підтвердження пояснень відповідача щодо того, що її не пускали далі коридору і вона не мала змоги залишитись у квартирі, належних доказів суду не надано. Таким чином, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів приходить до висновку, що відповідач [PERSON] на даний час не проживає в [INFO], хоча з 26.07.2016 року мала можливість вселитись, оскільки отримала ключі від вхідних дверей, та самостійно входила до житла. Реєстрація відповідача [PERSON] за вказаною адресою порушує права відповідального наймача [PERSON], в звязку з чим суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду за захистом. Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Проаналізувавши встановлені обставини, враховуючи непроживання відповідача [PERSON] в квартирі [ADDRESS] в строк понад шість місяців, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved