Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

27 грудня 2016 року, змінивши предмет позову заявою від 13.02.2017 року, [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що вона є рідною донькою, а [PERSON] рідним сином [PERSON] та [PERSON] 09.06.2015 року помер [PERSON] Дружина та син після померлого [PERSON] відмовилися від спадщини на користь [PERSON] Остання, в свою чергу, оформила право власності в порядку спадкування після смерті батька на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Вязівської сільської ради Охтирського району, земельний пай для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у майновому фонді КСП АПП «Жовтень». Однак, позивач позбавлена можливості оформити спадкові права на житловий будинок по вул. Ворошилова, 11, с. Рубани, Охтирського району, Сумської області. Будинковолодіння за вказаною адресою було збудовано в 1965 році, в погосподарській книзі власником даного будинку записаний батько [PERSON], але за життя він не отримав відповідного свідоцтва про право власності на житловий будинок. В звязку із відсутностю документу щодо належності житлового будинку на праві власності померлому [PERSON], постановою державного нотаріуса Охтирської районної державної нотаріальної контори від 22.02.2017 року, позивачу було відмовлено у посвідченні свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний будинок. В звязку з чим, просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом, як спадкоємця першої черги після смерті рідного батька [PERSON], який помер 09.06.2015 року, право власності на будинковолодіння (домогосподарство) по вул. Ворошилова (після перейменування вул. Лісова), 11, с. Рубани Охтирського району Сумської області. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської Охтирського району, треті особи в судове засідання не зявилися, в письмових заявах просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги визнають. Суд проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.06.2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №241756, виданим 10.06.2015 року виконкомом Вязівської сільської ради Охтирського району Сумської області (а.с.17). З листа, наданого Охтирською районною нотаріальною конторою за №370/01-16 від 29.03.2017 року, вбачається, що після смерті [PERSON], померлого 09.06.2015 року відкрито спадкову справу №328/2015 на підставі заяви про прийняття спадщини поданою дочкою [PERSON], заяви про відмову від спадщини поданою дружиною [PERSON] (заява №726 від 17.11.2015 року) та сином [PERSON] (заява №727 від 17.11.2015 року), інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися із заявами про прийняття та/або відмову спадщини. З викладеного слідує, що позивач є єдиною спадкоємицею після смерті її батька, яка прийняла спадщину. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON], судом не встановлено. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23.11.2016 року державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори [PERSON] спадкоємцем майна після смерті [PERSON], який помер 09.06.2015 року, а саме: земельної ділянки площею 3,1784 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Вязівської сільської ради Охтирського району, є [PERSON] (а.с.28). Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23.11.2016 року державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] є спадкоємцем майна після смерті [PERSON], який помер 09.06.2015 року, а саме: земельної ділянки площею 0,3102 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Вязівської сільської ради Охтирського району (а.с.31). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 24.11.2016 року державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори [PERSON], спадкоємцем права на майновий фонд у загальному майновому фонді КСП АПП «Жовтень», після смерті [PERSON], який помер 09.06.2015 року, є [PERSON] (а.с.34). Також судом встановлено, що [PERSON], постановою державного нотаріуса Охтирської районної державної нотаріальної контори [PERSON] від 20.02.2017 року, було відмовлено у посвідченні свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по вул. Лісова (бувша Ворошилова), 11, с. Рубани Охтирського району Сумської області, так як відсутній документ щодо належності цього майна та право власності на житловий будинок на імя померлого [PERSON], який помер 09.06.2015 року, який за життя не був зареєстрований, згідно норм діючого законодавства (а.с. 91). Згідно позиції викладеної у п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7\~у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. З довідки, виданої 02.11.2015 року Вязівською сільською радою Охтирського району Сумської області, вбачається, що померлому [PERSON] рішенням 9-ї сесії Вязівської сільської ради Охтирського району від 04.09.1997 року, було передано в приватну власність земельну ділянку площею 0,47 га, з них для обслуговування жилого будинку 0,05 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,42 га по вул. Ворошилова, 11, с. Рубани Охтирського району Сумської області (а.с.18). Розпорядженням Вязівського сільського голови Охтирського району від 17.02.2016 року №2-од «Про перейменування вулиць та провулків населених пунктів Вязівської сільської ради» перейменовано в с. Рубани вулицю Ворошилова на вулицю Лісова (а.с.65). З матеріалів інвентарної справи на домоволодіння №11 по вул. Лісова (Ворошилова), с. Рубани Охтирського району, оглянутої в судовому засіданні, вбачається, що на земельній ділянці по вул. Лісова, 11, с. Рубани, Охтирського району, знаходиться домоволодіння, рік побудови 1965, реєстрація права власності на яке відсутня. Відповідно до ч.2 ст.331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Як вбачається з Наказу Держмінбуду №2 від 08.01.2013 року, вищевказані будівлі, побудовані [PERSON] за життя, не являються самочинним будівництвом, так як рік побудови їх до 05.08.1992 року (Інструкція про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затверджена\~наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 582/5773 зі змінами та доповненнями, пункт 3.2). Відповідно до положень ч. 1\~ст. 178 Цивільного кодексу України, об'єкти цивільних прав (тобто і майнові права) можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Відповідно до п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель та споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорії складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 року № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель та споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Таким чином наявність технічного паспорту складеного за результати проведеної технічної інвентаризації свідчить, що вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Рубани, по вул. Лісова, 11, Охтирського району відповідає вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та не підлягає прийняттю в експлуатацію. Відповідно до ч. 1\~ст. 1216 Цивільного кодексу України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких обставин суд дійшов висновку, що оскільки на момент побудови будинку та господарських будівель (1965 рік) чинним на той час законодавством державна реєстрація нерухомого майна у сільській місцевості не проводилась, достатнім доказом належності померлому [PERSON] зазначеного будинку є облікова картка обєкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки. Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено належність даного майна померлому за життя, інших спадкоємців, які б претендували на майно померлого не встановлено, право позивача підлягає захисту в судовому порядку у зазначений ним в заяві спосіб шляхом визнання права власності на зазначене нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved