Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

27 січня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , оскільки він продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до закінчення сином навчання, мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свого сина. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. З`ясувавши обставини справи, перевіривши докази, суд дійшов такого висновку. Із свідоцтва про народження (а.с. 4) вбачається, що відповідач [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки наданої ВСП «Світловодський політехнічний фаховий коледж Центральноукраїнського національного технічного університету» (а.с. 7) [PERSON] є учнем третього (денного) курсу, за спеціальністю: Інженерія програмного забезпечення з 01.09.2018 року. Термін закінчення навчання - 30.06.2022 рік. Відповідно до довідки про склад сім`ї [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матір`ю в [ADDRESS] .( а.с. 8). Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У статті 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року, «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Вказаний правовий висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1ст. 2 ЦПК України). Слід також зазначити, що однією із засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Таким чином, оскільки відповідач є працездатною особою, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну підтримку сину, оскільки він продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батьків, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Також суд враховує, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд вважає, що таке визнання позовних вимог відповідачем не суперечить закону та не порушує їх прав, свобод чи інтересів. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved