overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

27.04.2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить розірвати шлюб, який був зареєстрований 01.09.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького районного управління юстиції Запорізької області, Україна, між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 15. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися з 16 березня 2021 року, спільне господарство не ведеться. Подальші шлюбні відносини та збереження родини вважає неможливим. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити позов та розірвати шлюб з позивачем. \~ \~ \~ \~Суд дослідивши матеріали справи, вважає можливим позов задовольнити з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Як вбачається з свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] , відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького районного управління юстиції Запорізької області, України, 01.09.2005 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 15. \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] та серія [NUMBER] народився [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст. 105\~Сімейного Кодексу України\~\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу України. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним ізподружжя (ст. 110 СКУкраїни). Відповіднодо ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 \~ст. 115 СК України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи, що добровільність шлюбу є однією з основних його засад, сторони не бажають продовжувати спільне життя подружжя, висловили своє бажання розірвати шлюб, тому подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

27.05,16 р. цей позов заявлено до суду. У позові порушується питання про те, щоб заборонити відповідачеві відчуження земельної ділянки площею1,7615 га., кадастровий [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить [PERSON] та земельну ділянку площею 1,3556 га. кадастровий [NUMBER] для ведення особистого селянського господарства, яка належить [PERSON] з огляду на те, що [PERSON] позбавлена батьківських прав стосовно [PERSON] та [PERSON]. Батько цих дітей [PERSON] помер. Заборону слід ухвалити, так як відповідач, будучи позбавленою батьківських прав, може відчужити земельні ділянки, чим порушить права неповнолітніх дітей. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовільнити. Представник третьої особи не заперечила щодо задоволення позову, так як відчуження вказаних земельних ділянок порушить права малолітніх дітей. З»ясувавши позиції учасників судового розгляду, дослідивши докази у справі, суд рахує, що позов слід задовільнити з таких підстав. Відповідно до ч.4 ст. 17 ЗУ « Про охорону дитинства» від 24.04.01 р. у разі позбавлення батьківських прав суд накладає заборону на відчуження майна та житла дітей. Відповідно до рішення Літинського районного суду від 17.03.15 р. відповідач позбавлена батьківських прав щодо сина [PERSON] та дочки [PERSON] та опікуном дітей призначено [PERSON]- бабу малолітніх дітей. Свідоцтвом про смерть стверджується, що батько цих малолітніх дітей помер [INFO] р. Відповідно до довідки, виданої відділом Держгеокадастру у Літинському районі від 06.05.16 р. після смерті [PERSON] земельну ділянку площею 1,7615 кадастровий номер [NUMBER] успадкував [PERSON] Відповідач має у власності земельну ділянку площею 1,3556 га. кадастровий [NUMBER] для ведення особистого селянського господарства, яка передана в оренду ФГ « Осолинське поле», що підтверджується договором, зареєстрованим 05.10.15 року. Отже, з метою захисту майнових прав неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] на вказані земельні ділянки слід накласти на заборону щодо їх відчуження, що узгоджується із вимогами ч.4 ст. 17 ЗУ « Про охорону дитинства».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

27.05.2008 р. ПАТ за кредитним договором без номера надав [PERSON] кредит в розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. [PERSON] умови кредитного договору щодо вчасного повернення кредитних коштів не виконує, виник борг в розмірі 16582,63 грн., який ПАТ просить стягнути із відповідача, а також судовий збір. Представник позивача позов підтримав, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Так, згідно копії заяви [PERSON] від 27.05.2008 р. ПАТ надав [PERSON] кредит. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредиту [PERSON] станом на 31.01.2015 р. борг становить 16582,63 грн., з них 9302,53 грн. боргу за кредитом, 5514,26 грн. боргу за процентами, 500 грн. пені, 500 грн. фіксований штраф, 765,84 грн. процентна складова штрафу. Таким чином судом встановлено невиконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором. В зв'язку з цим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

27.05.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір без №, за яким останній отримав кредит у розмірі 7600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Але умови договору прийняті відповідачем не виконуються і станом на 31.10.2014 року він заборгував перед позивачем 15829,56 грн., з яких: 7357,52 грн.- заборгованість за кредитом; 5952,94 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 1289,12 грн.-заборгованість з комісії за користуванням кредитом , а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил банківських послуг: 500,00- штраф(фіксована частина) та 729,98 грн.- штраф(процентна складова). У зв*язку з цим,позивач,крім суми заборгованості, просить стягнути з відповідача і судові витрати,понесені ним при звернені з цим позовом до суду у сумі 243,60 грн.(судовий збір). Представник позивача надав суду письмову заяву, в якій, підтримуючи позовні вимоги,просить про розгляд спави за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з*явився,хоча повідомлявся про нього належним чином і не надав пояснень своєї поведінки. Дослідивши матеріали справи,суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні знайшли підтвердження ті обставини на які вказує позивач,а саме те,що у відповідності до умов вищезазначеного договору,який був укладений з відповідачем, останній на добровільних засадах зобов*язовувався погашати у встановленому порядку отриманий кредит і відповідати в повному обсязі по невиконанним зобов*язанням,чого не виконав і не представив суду доказів і заперечення, що порушення прийнятих ним зобов*язань сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Тому,вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором,як обгрунтовані на умовах вищезазначеного договору ,а також на ст.ст.526,610,625, 1050,1054 ЦК України- підлягають задоволенню у повному обсязі, як і його вимоги в частині стягнення з відповідача понесених ним витрат по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн., що підтверджується документально. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

27.05.2011 року у Третьому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 132. Від шлюбу є неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. 21.07.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що шлюбні відносини припинені з 2012 року, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Суперечок щодо виховання дитини немає. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі та закінчити розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву, якою позовні вимоги визнає та просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, доказаним і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх приватним інтересам, інтересам їх дітей, в зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

27.05.2013 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сім'я фактично розпалася, між ними втрачені почуття любові і поваги один до одного. На примирення не згодна. У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову з викладених у ньому підстав. Представник відповідача позов визнав. Суд, вислухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з [INFO] року, про що свідчить свідоцтво про шлюб. Сторони подружні стосунки не підтримують, сумісне господарство не ведуть. Від сумісного життя неповнолітніх дітей не мають. Тривалий час спільно не проживають. Сторони зазначають різний час, упродовж якого фактичні шлюбні відносини припинились. Однак, з матеріалів справи вбачається, що зазначення часу, упродовж якого фактичні шлюбні відносини припинились, необхідно сторонам для поділу майна. Спір про поділ майна вирішено, є рішення, яке набрало чинності. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки причини, за якими позивач наполягає на розірванні шлюбу є поважними, родина існує формально тому що сімейні відносини дружина та чоловік не підтримують, спільного господарства не ведуть, інших інтересів між ними немає, збереження родини стало неможливим. Оскільки спір про розірвання шлюбу вирішений на користь позивача, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 114,70 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

27.05.2014 до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до Новозаводського ВДВС ЧМУЮ про зняття арешту з майна. Обґрунтовуючи позов тим, що являється власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] Зазначає, що має сина [PERSON], [INFO], якому добровільно виплачує аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітної плати. Вказує, що жодних боргів по зобов'язаннях у нього не має, а тому просить зняти арешт з 1/2 частини квартири [ADDRESS] накладеного 04.03.2014 державним виконавцем Новозаводського ВДВС ЧМУЮ. Представник позивача у судому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити, з підстав зазначених у ньому. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день та час проведення судового розгляду повідомлений належним чином (а.с.12), надіслав заяву про розгляд справи без його участі на розсуд суду (а.с.16). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Між сторонами виникли правовідносини, які витікають з права приватної власності та виконання судового рішення, що регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про виконавче провадження». Судом встановлено, що постановою державного виконавця Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 28.02.2014 накладено арешт та заборону здійснення відчуження на 1/2 частину квартири [ADDRESS], що належить [PERSON] (а.с.4). Як вбачається з листа Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 24.04.2014 № 168/5, арешт було накладено, бо у позивача існувала заборгованість по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа № 2-4490 від 22.10.2003, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (а.с.3). Відповідно до листа Новозаводського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 28.07.2014 № 168/5, у [PERSON] станом на 28.07.2014 заборгованість відсутня (а.с.20). Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Системний аналіз статті 60 Закону України «Про виконавче провадження», дає суду підстави для висновку, що безпосереднє зняття арешту з майна здійснюється за постановою державного виконавця, яка приймається на підставі відповідного рішення суду. У зв'язку з тим, що на даний час відпали обставини, що були підставою для накладення арешту на належну позивачу 1/2 частини квартири [ADDRESS] а виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-4490 від 22.10.2003, виданого Новозаводським районним судом м. Чернігова, про стягнення аліментів з [PERSON] ще не завершене, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

27.05.2014р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити і не надавати строку для примирення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій просила суд розглядати справу без її участі та надати строк для примирення. Суд, вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, на підставі ст. 110, 112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 02.07.1994 року, згідно свідоцтва про одруження, виданого Вільнозапорізькою сільською радою Новобузького району Миколаївської області, актовий запис №05, від якого мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, зникли шлюбні відносини, кохання. Сторони припинили шлюбні відносини вже як півроку. Подальше збереження шлюбу та примирення неможливе категорично наполягав позивач. Як встановлено судом спору між сторонами про поділ майна та місце проживання неповнолітньої доньки на час розгляду цієї справи немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-01 00:00:00

27.05.2014р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] і зареєстрований на Південній товарній біржі від 28.07.1999 за №10014. Нотаріально даний договір не посвідчувався, що перешкоджає їй (позивачу) в даний час розпорядитися спірною квартирою. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оцінивши представлені докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що 28.07.1999 року [PERSON] уклала з [PERSON] договір купівлі-продажу нерухомого майна. Згідно договору [PERSON] продав а [PERSON] придбала у власність квартиру [ADDRESS]. Даний договір був оформлений на Південній товарній біржі від 28.07.1999 за №10014, а також 16.08.1999р. у МБТІ. Нотаріально даний договір не посвідчувався. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу квартири ( житлового будинку) повинен бути нотаріально засвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недотримання цієї вимоги вабить недійсність договору. Відповідно до ст. 220 ч.2 ЦК України, якщо одна із сторін повністю або частково виконали умови угоди, що вимагає нотаріального посвідчення, суд має право визнати угоду дійсною. На підставі викладеного, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

27.05.2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання повнолітньої дитини (а.с.1-2), мотивуючи свої вимоги наступним. З відповідачем шлюб розірвано 26.03.2014 р.. Мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який є інвалідом 2 групи з дитинства та потребує постійного догляду та лікування. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала за вимогами в ньому викладеними та пояснила, що дитина проживає разом з нею. Відповідач позов визнав повністю; згоден платити аліменти у розмірі 1/4 частини; не працює, є пенсіонером МВС. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, враховуючи стан здоров'я та матеріальний стан дитини, сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітнього [PERSON], [INFO], який є інвалідом другої групи з дитинства та який проживає разом з позивачкою(а.с.9-10;13;6;3). Згідно ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 182 СК України судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших аліментних зобов'язань та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 27.05.2014 р. і визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, допустивши негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача необхідно стягнути до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

27.05.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту належності правовстановлюючого документу (а.с . 3-4), в якій заявник зазначила, що вона є власником земельної ділянки загальною площею 0,0600 га, розташованої на території Молодіжненської сільської ради народних депутатів Овідіопольського району Одеської області, що при видачі державного акту на право приватної власності на землю було допущено помилку при написанні її по-батькові, а саме: замість «[PERSON]» записано «[PERSON]». Помилка в державному акті серії IV №089287 створює для неї певні ускладнення в подальшому оформленні та одержанні державного акту на земельну ділянку нового зразку. Заявник просить встановити факт належності їй державного акту на право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0600 га, розташованої на території ГО «Заря-1». Заявник подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги просить задовольнити у повному обсязі (а.с. 23). Представник заінтересованої особи - відділ Держземагенства в Овідіопольському району Одеської області в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 17), про причини неявки не повідомив. Представник заінтересованої особи - Молодіжненської сільської ради народних депутатів Овідіопольського району Одеської області в судове засідання не з'явився, подав до суду письмове клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в якому зазначив, що не заперечують проти задоволення заяви [PERSON] (а.с. 15, 21). Судом винесено ухвалу про розгляд справі у відсутності заявника, представників заінтересованих осіб. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 23.04.1997 р. Молодіжненською сільською радою народних депутатів Овідіопольського району Одеської області заявнику було видано Державний акт серії IV №089287, в якому в по батькові заявника допущена помилка, а саме: замість «[PERSON]» записано «[PERSON]» (а.с. 6). Вказані обставини підтверджуються слідуючими документами: копією паспорту заявника, довідкою архівного відділу Овідіопольської районної державної адміністрації від 14.04.2014 р., копією довідки громадської організації «Заря-1», довідкою Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області від 28.04.2014 р. за №535 (а.с. 5, 7, 8, 9, 10). Із пояснень на а.с. 15, 21 слідує, що внесення змін з метою виправлення помилки в зазначеному Державному акті є неможливим. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved