Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

28.04.2014 року [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Позовні вимоги позивачкою в межах предмету спору змінювалися, щодо переліку та порядку поділу спільного майна подружжя, придбаного під час шлюбу. Позивачка звернулася до суду із уточненнями до позовної заяви, в яких просила здійснити поділ сумісно нажитого майна в період шлюбу між нею та відповідачем; визнати за нею право приватної власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 жовтня 1999 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Перебуваючи у шлюбних правовідносинах, сторони набули право власності на квартиру [ADDRESS]. 05 лютого 2014 року шлюб між сторонами було розірвано, проте питання про поділ спільно нажитого майна подружжя вирішено не було. У зв'язку з вищевикладеним, позивачкою були заявлені вимоги відносно розподілу спільно нажитого в шлюбі майна та визнання за нею права власності на 1/2 частку зазначеної квартири. Представник позивача за довіреністю - [PERSON] у судовому засіданні, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та в уточненнях до позовної заяви, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти поділу спільного майна подружжя у вигляді зазначеної квартири. Вислухавши пояснення сторін, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, які розпоряджаються своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 15 жовтня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений та зареєстрований шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Київської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради, про що був зроблений актовий запис № 827. 05 червня 2002 року було придбано квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за № 2554. 05 лютого 2014 року рішенням Київського районного суду м. Одеси шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Згідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України вищевказані обставини були визнані сторонами в судовому засіданні, а тому підтвердженню не підлягають. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. У відповідності до ст.68 Сімейного кодексу України, припинення шлюбу не припиняє право спільної власності на майно, надбане під час шлюбу. Згідно ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Також вони мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений. Приписами ст.ст. 70, 71 СК України встановлено, що у разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, частки майна подружжя є рівними, якщо інше не визначено домовленістю або шлюбним договором. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити й поділити спільне майно подружжя та визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved