Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

27 травня 2014 року позивач звернулася до суду з відповідним позовом, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 4,9823 га у межах згідно плану, розташовану на території Олександрівської сільської ради Золочівського району Харківської області, що належала померлій на підставі державного Акту на право власності на земельну ділянку. Свої вимоги мотивував тим, що за життя його матері [PERSON] належала вказана спірна земельна ділянка. На момент смерті матері позивач проживав разом з нею, здійснюючи за нею догляд, та по теперішній час проживає у цьому будинку, користуючись спадковим майном. Проте постановою нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, по-перше через відсутність документів, що підтверджують факт прийняття спадщини, по-друге через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно. Представник відповідача Олександрівської сільської ради Золочівського району Харківської області надала суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечувала, просила справу розглядати за відсутності представника ради. Треті особи Держкомзем у Золочівському районі Харківської області, Реєстраційна служба Золочівського районного управляння юстиції Харківської області у судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON], що проживала у с. Олександрівка, Золочівського району, Харківської області, на підставі розпорядження голови Золочівської райдержадміністрації від 12 жовтня 2004р. №463 належала земельна ділянка площею 4,9823 га у межах згідно з планом, розташована на території Олександрівської сільської ради Золочівського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується відповідним Державним актом про право власності на земельну ділянку Серії ХР №037190 виданим [PERSON] 22 жовтня 2004р., Кадастровий номер 6322680500:02:000:0271 (а.с.6). 17 жовтня 2001 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким заповіла усе належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося своєму сину [PERSON], даний заповіт було посвідчено секретарем виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Золочівського району Харківської області Головченко В.І. та зареєстровано в реєстрі за №176, згідно відмітки селищної ради даний заповіт станом на 07.08.2008р. не скасовано та не змінено (а.с.8, 46). [INFO] у віці 79 років померла [PERSON], про що Олександрівською сільською радою Золочівського району Харківської області у книзі реєстрації смертей 01 травня 2008 року зроблено актовий запис №18 та того ж дня видано відповідне свідоцтво серії [NUMBER] (а.с.9). З наданих суду довідки Олександівської сільської ради Золочівського району Харківської області та акту мешканців відповідного села та депутатів вказаної сільради, вбачається, що [PERSON], на момент смерті матері та по теперішній час, за адресою [ADDRESS], здійснює догляд за вказаним майном. Постановою в.о. державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області від 14 жовтня 2014 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, з тих підстав, що [PERSON] на надано доказів прийняття спадщини та відсутністю документів, що підтверджують належність спадкового майна спадкодавцю. Статті 1217,1218, 1233 ЦК України встановлюють, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ст.ст.1223, 1225 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Статтями 1268, 1269 ЦК України врегульовано порядок прийняття спадщини, так спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Таким чином, враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позивач [PERSON], як спадкоємець за заповітом, що не скасований, прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], проживаючи з нею на момент смерті та набув у власність в тому числі земельну ділянку площею 4,9823 га у межах згідно плану, розташовану на території Олександрівської сільської ради Золочівського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ХР №037190. Позивач вчинив всі передбачені законом дії для прийняття спадщини, проте з обставин, що не залежать від його волі - відсутність оригіналу державного акту, не зміг оформити перехід права власності спадкове майно шляхом отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з чим його позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved