Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-15 00:00:00

27.04.2017 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк), звернулося до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача, у якому зазначало, що 13.09.2011 року між ним та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Позивач зазначав, що за умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у розмірі 1 600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг. Відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, на вимоги про погашення заборгованості не реагував, унаслідок чого станом на 31.03.2017 року утворилася заборгованість у розмірі 48\~270,93 грн, з яких: 4\~346,18 грн. заборгованість за кредитом, 38\~150,62 заборгованість по процентам за користування кредитом, 2\~999,32 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 штраф (фіксована частина), 2\~274,81 штраф (процентна складова). Посилаючись на викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з відповідача заборгованості за кредитним договором від 13.09.2011 року в розмірі 48\~270,93 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2017 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Гуденко О.А. Згідно частини 6 статті 187 ЦПК України, в порядку досудової підготовки 28.04.2017 року, судом надіслано запити до відповідних органів щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, відповідь на який надійшла 16.05.2017 року. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 17.05.2017 року відкрито провадження по цивільні справі за вищезазначеним позовом. Заочним рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.11.2017 року стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за договором в сумі 8801 (вісімсот тисяч вісімдесят одна) грн. 53 коп., з якої: заборгованість за тілом кредиту - 4346 грн. 18 коп., заборгованість за відсотками - 3911 грн. 56 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 43 грн. 79 коп.; стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 108 грн. 80 коп. 17.12.2019 року відповідач звернулась до суду з заявою про перегляд вищезазначеного заочного рішення. В своїй заяві відповідач зазначає, що при розгляді справи в її відсутність вона була позбавлена можливості навести суттєві докази, які мають істотне значення для розгляду справи по суті. Так, в заяві, підписані сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Крім того, матеріали справи не містять підтвердження, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Поряд з цим, відповідач просила про застосування строку позовної давності. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.01.2020 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення суду по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Заочне рішення від 29 листопада 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості - скасовано і призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Представник позивача просив суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом повторно на офіційному сайті суду, про причини неявки суду не повідомила. Вивчивши доводи позову, заяви про перегляд заочного рішення, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Так, судом встановлено, що 13.09.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», укладено кредитний договір з [PERSON] , згідно з умовами якого остання отримала кредит шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку. У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 31.03.2017 року становить 48\~270,93 грн, з яких: 4 346,18 грн. заборгованість за кредитом, 38 150,62 заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 999,32 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 штраф (фіксована частина), 2 274,81 штраф (процентна складова). Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Судом встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальника, у якій указано, що вона разом з Умовами і тарифами складає між сторонами кредитний договір. Пунктом цих Умов передбачено, що позичальник зобов`язується погасити заборгованість за кредитом у повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом проценти, та комісії на умовах цього Договору. Пунктом 1.1.3.2.3 передбачено право банку\~ змінювати самостійно Тарифи банку, при цьому банк зобов`язаний за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, а саме в виписці по картрахунку. Про збільшення кредитного ліміту банк приймає рішення в односторонньому порядку без попереднього повідомлення клієнта. Натомість зазначені Умови не містять підпису відповідача. При цьому суду не надано\~ належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобов`язання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту, чи в межах позовної давності позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.\~ Отже, з умов укладеного між сторонами договору не вбачається нарахування відсотків на\~ заборгованість у розмірі\~ 34,80 % з 01.09.2014 року та 43,20 % річних з 01.04.2015 року, оскільки тарифами Банку, чинними на момент укладення договору (адже змін істотних умов договору в установленому законом порядку позивачем не надано і на таке відсутнє посилання в позові), передбачена\~ базова ставка 30,00 % річних. Останній платіж у розмірі 300,00 грн. на погашення тіла кредиту позичальник здійснив 22.09.2014 року. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Якщо\~договором\~встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Якщо в зобов`язанні встановлений\~строк\~(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей\~строк\~(термін). Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише\~за\~умови, якщо такі дії вчинено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності За такого, суд приходить до висновку про те, що\~ загальний трирічний строку позовної давності позивачем не пропущено. Таким чином, заборгованість по процентам становить 3 911,56 грн. (виходячи з 30,00% річних на суму заборгованості за кредитом 4 346,18 грн. х 3 роки). Поряд з цим, для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Враховуючи, що останній платіж на погашення тіла кредиту відповідач здійснила 22.09.2014 року, а позивач звернувся з позовом до суду 27.04.2017 року, то спеціальний строк позовної давно в один рік для стягнення суми пені та штрафів позивачем пропущено. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.09.2011 року в розмірі 8\~257,74 грн., яка складається: 4\~346,18 грн. заборгованість за кредитом, 3\~911,56 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення штрафів, пені та комісії слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 272,00 грн. (8\~257,74 грн : 48\~270,93 грн = 0,17 х 1 600 грн) .

Outcome: partial