Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

28.12.2018р. позивач [PERSON] звернувся із вказаним позовом до суду, в якому просить припинити право власності [PERSON], [INFO], уродженки міста Житковичі Гомельської області Білорусі, на 1/2 частки квартири [ADDRESS], та визнати за ним право власності на вказану частину зазначеного нерухомого майна. В обґрунтування цих вимог зазначив, що з відповідачем [PERSON] раніше перебував з зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Після припинення шлюбних відносин, вони між собою домовились про поділ спільного майна, зокрема спірної квартири. Так, відповідач забрала все рухоме майно, певну грошову компенсацію за належну їй частку квартири, та виїхала, знявшись з реєстраційного обліку за вказаною адресою, а він залишився проживати в цьому житловому приміщенні та ним користуватись. Після одруження із [PERSON] та народження доньки [PERSON], [INFO]., він разом із новою сім'єю вирішив приватизувати спірну квартиру та в процесі оформлення документів, дізнався про те, що відповідач отримала свідоцтво про право власності на свою частку цієї квартири, та зареєструвала це право в передбаченому законом порядку. Оскільки зі сторони останньої було порушено досягнуту між ними домовленість про поділ спільного майна, беручи до уваги ту обставину, що відповідачка отримала грошову компенсацію за належну їй частку квартири, він вимушений звернутися до суду із вказаним позовом, який просить задовольнити. Предмет та підстава позову не змінювались, позовні вимоги не збільшувались. Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 29.12.2018р. за даним позовом відкрите провадження за правилами загального позовного провадження. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши письмову заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Представник відповідача - [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] на підставі довіреності серії НВХ 850593, посвідченої 17.02.2017р. приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу Вінницької області Панкеєвою О.В., в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав: Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було у встановленому законом порядку розірваний, про що свідчить Свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] видане 04.02.2003р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Калинівського районного управління юстиції Вінницької області. За час шлюбу сторони набули право власності на квартиру [ADDRESS], що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, виданим 18.11.2002р. виконкомом Калинівської міської ради Вінницької області на підставі розпорядження від 29.10.2002р. № 576. Як випливає з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 64194936, сформованої 24.07.2016р. КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» та листа КП «Вінницьке обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» № 208 від 20.07.2016р., за позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано право спільної часткової власності на вказане нерухоме майно, по 1/2 за кожним. В силу положень ст.ст.21, 24, 41 Конституції України, ст.ст.319, 358 ЦК України, всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст.317 цього Кодексу, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Як передбачено ч.ч.1-3 ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст.361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно ст.365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 02.07.2014р. у справі № 6-68цс14, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні. Відповідач [PERSON] згідно письмової заяви зареєстрованої в канцелярії суду за вх. № 2224/19 від 15.03.2019р. позовні вимоги визнає, чим фактично підтверджує факт одержання від позивача грошової компенсації вартості її частки майна, а тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved