Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

28.08.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що від шлюбу з відповідачем, який розірвано, має дочку [PERSON], [INFO]. 07 жовтня 2008 р. Роменський міськрайонний суд Сумської області ухвалив рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 170 грн. щомісячно. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 08.07.2016 року було внесено зміни до Сімейного кодексу України та встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки за рішенням суду на утримання дочки стягуються аліменти в меншому розмірі, просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь і стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня предявлення позову і до досягнення дочкою повноліття. Позивачка надала заяву про розгляд справи без її присутності, заявлені вимоги просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки судова повістка направлялася за адресою, де він зареєстрований згідно довідки Управління адміністративних послуг Роменської міської ради Сумської області № 04-06/940 від 05.09.2017 року, суд вважає за можливе вирішити справу без його участі. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, а також докази у їх сукупності дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Зі свідоцтва про розірвання шлюбу І-БП № 031013 вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 87 від 22.10.2008 р., присвоєно прізвище [PERSON]В.(а.с. 5). Судом встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду від 07 жовтня 2008 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 170 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с. 3). Відповідно до довідки про склад сімї виконавчого комітету Біловодської сільської ради від 09.08.2017 р. [PERSON] зареєстрована в [INFO], до складу сімї (зареєстрованих) входять: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 6). Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу утримання дитини. У статті 19 та частинах 1,2 статті 27 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст.9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобовязання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи інших осіб. При цьому, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. Відповідно дост. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до п.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років встановлено в таких розмірах: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Відповідно до\~ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2017рік»\~мінімальна заробітна плата у місячному розмір з 1 січня становить 3200 гривень. Відповідач [PERSON] сплачує аліменти у розмірі 170 грн. щомісяця, що не в повній мірі відповідає вимогам Сімейного кодексу України. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З позовної заяви вбачається, що відповідач працює, але не офіційно, заперечень проти позову не подав. Виходячи з критеріїв розумності та справедливості, а також враховуючи прожитковий мінімум дитини відповідного віку, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Роменського міськрайонного суду від 07 жовтня 2008 року і стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З роз'яснень п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що відповідно до ст. 192 СК ( 2947-14 ) розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому вимоги позивачки в частині стягнення аліментів від дня предявлення позову до суду задоволенню не підлягають. Крім того, суд вважає за необхідне, після вступу даного рішення в законну силу, відкликати виконавчий лист, виданий Роменським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 170 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 640 грн. судового збору на користь держави.

Outcome: partial