Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

27.11.2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08.11.2010 року. Від даного шлюбу народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Покликається на те, що сімейне життя між нею та відповідачем по справі не склалось, оскільки у них виявились різні характери та погляди на життя, шлюб, сімю. Відповідач перестав цікавитись життям сімї. На прохання змінити свою поведінку ніяк не реагував. Подружніх відносин не підтримують. Проживають окремо вже більше одного року. Шлюб існує формально. Діти знаходяться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 750 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня подачі позову і до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, згідно поданої заяви просить проводити розгляд справи у її відсутності, просить суд позов задоволити, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Після розірвання шлюбу бажає залишити собі шлюбне прізвище «Юфимчук». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 17), причини неявки суду не відомі, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило.. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони уклали шлюб 27.05.1989 року, який зареєстрований Жорнищенською сільською радою Ківерцівського району Волинської області, про що зроблено актовий запис № 07, згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 058414 від 08.11.2010 року (а.с. 8). В судовому засіданні з досліджених письмових доказів суд встановив, що сторони на даний час подружніх відносин не підтримують. Сімя розпалась, оскільки у подружжя виявились різні характери та погляди на життя. До примирення за цей час вони так і не прийшли. Шлюб існує формально, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. При таких обставинах подальше спільне проживання і збереження сімї неможливе, а тому суд вважає за можливе шлюб між ними розірвати. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії 1-ЕГ № 204411 від 06.08.2014 року (а.с. 11), та [PERSON], [INFO], серії 1-ЕГ № 158271 від 10.05.2012 року (повторного) (а.с. 12) вбачається, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. п.1 ч.1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини. З письмових пояснень [PERSON] суд встановив, що неповнолітні діти перебувають на її утриманні, проживають разом із нею, що стверджується також довідкою про склад сімї № 583 від 26.11.2015 року (а.с. 13), відповідач матеріальної допомоги не надає, що не заперечується відповідачем, а тому суд вважає за правильне позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача в твердій грошовій сумі у розмірі 750 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, а також судові витрати повязані з розглядом справи. Після розірвання шлюбу позивачу залишити шлюбне прізвище [PERSON]».

Outcome: approved