Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

27 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], третя особа - Восьма дніпровська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 21.11.2013 року помер його рідний батько [PERSON] Серед спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] є позивач та відповідач [PERSON] - матір [PERSON] Після смерті батька він, як його спадкоємець за законом, у квітні 2017 року звернувся до нотаріуса із питанням про прийняття спадщини. Проте постановою державного нотаріуса Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори від 19.04.2017 року йому в видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено на тій підставі, що він пропустив шестимісячний строк на подачу заяви про прийняття спадщини. Окрім цього, відповідач вже оформила спадщину та отримала у нотаріуса відповідне свідоцтво про право на неї після смерті [PERSON] В даний час йому необхідно встановити додатковий строк на прийняття спадщини, оскільки він пропущений ним з тієї причини, що він, проживаючи окремо від батька, взагалі не знав про факт його смерті, у звязку із чим і не міг вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. При цьому його батьки знаходилися у офіційному зареєстрованому шлюбі з 1982 по 1984 рік та проживали у [INFO] (зараз [PERSON]), буд. 1 «а», кв. 8. Після розірвання шлюбу між його батьками його у віці двох років матір забрала до м. Павлоград, де вони стали проживати у її батьків. Із батьком вони періодично спілкувалися, коли він навчався у школі, а потім тимчасово втратили звязки. Після звільнення із лав Збройних сил України він відшукав батька та поновив з ним відносини, він писав йому листи, а основним каналом їх звязку був стаціонарний телефон за місцем проживання [PERSON] в м. Дніпропетровську, куди він йому й телефонував. Приблизно три роки тому його дзвінки до квартири батька переставали давати результат, трубку ніхто не брав та йому не відповідав. На той час, у 2013-2014 роках він, будучи службовців органів ДСНС та враховуючи події в Україні фактично знаходився на казарменому стані, а згодом його було притягнуто до участі у антитерористичній операції на сході держави, що позбавило його можливості поїхати та вияснити, чому батько йому не відповідає. В квітні 2017 року він отримав відпустку та поїхав до м. Дніпра за місцем проживання батька та намагався потрапити до квартири, де він мешкав разом з відповідачкою, але двері йому ніхто не відчинив. При цьому після його звернення до сусідів вони йому і повідомили, що його батько раптово помер від серцевого захворювання ще в листопаді 2013 року. Однак, ні відповідачка, будучи його бабусею, ні інші особи до 06.04.2017 року йому про смерть батька не повідомили. В цій ситуації у нього є обєктивні підозри щодо того, що відповідачка спеціально не повідомила йому про смерть батька та приховала його існування від органів нотаріату задля того, щоб оформити спадщину тільки на себе. При цьому починаючи з 1984 року і по даний час він постійно мешкає в м. Павлограді, що розташований більше, ніж за 80 кілометрів від місця відкриття спадщини. Окрім того, його батько помер у віці 59 років від серцево-судинного захворювання, якимись важкими захворюваннями, що загрожували його життю, не страждав, у звязку із чим, він навіть не міг вважати, що він так передчасно помре у 2013 році. Таким чином, безпосередньо до 06 квітня 2017 року він не знав та не міг знати про факт смерті свого батька, що і завадило йому вчасно подати заяву про прийняття спадщини після його смерті. Тому з урахуванням викладеного, вважає, що строк на подачу заяви про прийняття спадщини йому може бути поновлений, як пропущений із поважних причин. Позивач просив суд ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]\~ Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що у встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки йму було не відомо про смерть батька, про яку він випадково дізнався 06 квітня 2017 року. Відповідач в судове засідання не зявилася, але надала заяву, у якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог та просила розглядати справу за її відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти позовних вимог не має. \~ \~ \~ \~ \~ Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до положень ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців. Згідно ст.ст. 1268, 1269 ЦК України прийняття спадщини здійснюється шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у шестимісячний термін, а також у випадку постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк встановлений для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що 21.11.2013 року помер [PERSON] - батько позивача, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6). Факт наявності родинних стосунків між позивачем та померлим підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], який є сином померлого [PERSON] (а.с.5). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач є сином померлого [PERSON] З позивачем знайома, бачилася кілька разів, коли він приїздив до батька, оскільки була його сусідкою. Після смерті [PERSON], вона просила [PERSON] повідомити його сина [PERSON] про смерть батька, однак [PERSON] не хотіла та не збиралася цього робити. В судовому засіданні була допитана свідок [PERSON], яка показала, що позивач є її сином, а відповідач [PERSON] колишня свекруха. Вона була заміжня за батьком позивача, однак у 1985 році вони розірвали шлюб та із сином мешкали окремо, померлий [PERSON] декілька разів приїздив до них у гості із свекрухою, також позивач їздив до свого батька у гості, намагався спілкуватися та підтримувати родинні звязки. Перебуваючи у відпустці, син вирішив поїхати та провідати свого батька, однак виявилося, що вже три роки по тому, він помер, однак йому про це ніхто не повідомив. Позивач звернувся із завою про прийняття спадщини лише 19.04.2017 року, тобто з порушенням встановленого законом шестимісячного строку, у звязку з чим постановою нотаріуса від 19.04.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини (а.с.49, 52). Із наданої Восьмою Дніпровською державною нотаріальною конторою копії спадкової справи №227/2014, відкритої після смерті [PERSON] із з заявою про прийняття спадщини, крім позивача та відповідача, ніхто не звертався (а.с.31-52). Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд знаходить прийнятими доводи позивача про поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, та вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини у три місяці з дня набрання цим рішенням суду законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved