Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

28 листопада 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (надалі ПАТ КБ «Приватбанк») звернувся до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовом [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитиним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» зазначив, що ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 29 грудня 2016 року уклали кредитний договір № MRC0АU820172, згідно умов якого позивач зобовязався надати відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 13445,54 доларів США на термін до 26.12.2013 року, а відповідач [PERSON] зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється щомісячними платежами. Згідно кредитного договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором відповідач [PERSON] сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 13445,54 доларів США. Відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором не виконав. У звязку з чим станом на 26.10.2016 року має заборгованість у розмірі 44090,40 доларів США. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідачам була направлена письмова вимога про повернення кредиту із зазначенням невиконаних зобовязань, проте вимога залишилась без задоволення. В подальшому позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором станом на 26.10.2016 року у розмірі 9225,43 доларів США, що за курсом 25,59 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.10.2016 року складає 236078,75 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом 9225,43 доларів США. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити та стягнути з відповідачів заборгованість за кредитом та витрати повязані з публікацією в пресі оголошення 420 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належними чином шляхом публікації оголошення про виклик його на розгляд справи до суду у газеті «Урядовий кур»єр». Відповідачка [PERSON] у відкрите судове засідання не з»явилася за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином за адресою її реєстрації, тому суд за наявності письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, проте таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 29 грудня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № MRC0АU820172, відповідно до якого банк надав позичальникові кредит в сумі 13445,54 доларів США на придбання автомобіля зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1 % на місяць на суму залишку за кредитом, та з кінцевим терміном повернення до 26 грудня 2013 року, а [PERSON] зобовязався повернути кредит згідно встановленого графіку, сплатити відсотки за користування кредитом, в порядку й на умовах, встановлених кредитним договором. Крім цього за невиконання позичальником зобовязань, передбачених кредитним договором, банк має право вимагати від відповідача дострокового повернення всього кредиту разом із розрахованими до сплати процентами. Судом також було встановлено, що 29 грудня 2006 року для забезпечення виконання умов кредитного договору № MRC0АU820172 від 29 грудня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір поруки № MRC0АU008201/2/1, відповідно до умов якого поручитель [PERSON] зобовязалася солідарно нести відповідальність перед банком за виконання зобовязань позичальником [PERSON] за кредитним договором № MRC0АU820172 від 29 грудня 2006 року щодо повернення суми кредиту в розмірі 13445,54 доларів США до 26 грудня 2013 року, сплати відсотків за користування кредитом, щомісячного надання грошових коштів для погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків, комісії та пені. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого представниками ПАТ КБ «Приватбанк», вбачається, що станом на 26 жовтня 2016 року [PERSON] має заборгованість за кредитним договором від 26 грудня 2006 року перед позивачем у розмірі 9225,43 доларів США, що за курсом 25,59 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.10.2016 року складає 236078,75 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом 9225,43 доларів США. Факт наявності заборгованості у позичальника у вказаному за розрахунком позивача розмірі підтверджується умовами кредитного договору від 26 грудня 2006 року з відповідними додатками до нього, укладеними між банком та [PERSON] На підставі встановлених у судовому засіданні обставин суд дійшов висновку, що [PERSON] не належним чином виконував зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого у позичальника утворилась заборгованість перед банком у загальному розмірі 9225,43 доларів США. Також суд зазначає, що внаслідок ухилення позичальника від виконання покладених на [PERSON] обовязків поручитель [PERSON] несе солідарну відповідальність разом із позичальником перед позивачем щодо погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідачам 03.11.2016 року за вих. №30.1.0.0/2-61229MRC0L324 направлялося повідомлення з вимогою про повернення заборгованості за кредитом, проте зазначена вимога залишилась без задоволення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодав-ства. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визна¬чених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими озна-ками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йо-му позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. ч. 2, 3 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Враховуючи той факт, що суду не було надано доказів щодо належного виконання відповідачем [PERSON] та [PERSON] умов кредитного договору, то суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з відповідачів заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Як встановлено ст.79 ЦПК України до судових витрат належить судовий збір. Таким чином, суд вважає, що з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 3541,18 гривень, по 1770,59 гривень з кожного, та витрати повязані з публікацією в пресі оголошення 420 гривень по 210 гривень з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved