overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

27 квітня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись при цьому на наступні обставини. Відповідно до укладеного договору № 745 від 22.10.2013 року відповідач [PERSON] отримала кредит у сумі 2000,00 грн. на засадах строковості,зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, строком на 12 фактичних місяців від дати отримання кредиту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 55 % від суми кредиту. Позивач належним чином виконав своє зобов'язання за договором. Прийняті на себе зобов'язання відповідач не виконала повністю, в зв'язку з чим утворилася заборгованість станом, яка складається з наступного: заборгованість за сумою кредиту -2000,00 грн., заборгованість за відсотками - 3016,69 грн.,. таким чином загальна сума заборгованості становить 5016,69 грн. Позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором та стягнути на його користь судові витрати солідарно. Представник позивача в судове засідання не з'явився, вказуючи, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у її відсутність та на підставі наявних документів - доказів винести заочне рішення по справі. Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного договору № 745 від 22.10.2013 року відповідач [PERSON] отримала кредит у сумі 2000,00 грн. на засадах строковості,зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, строком на 12 фактичних місяців від дати отримання кредиту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 55 % від суми кредиту (а.с.3-5). Позивач належним чином виконав своє зобов'язання за договором. Прийняті на себе зобов'язання відповідач не виконала повністю, в зв'язку з чим утворилася заборгованість станом, яка складається з наступного: заборгованість за сумою кредиту -2000,00 грн., заборгованість за відсотками - 3016,69 грн.,. таким чином загальна сума заборгованості становить 5016,69 грн (а.с.6). За змістом положень ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 745 від 22 жовтня 2013 року в сумі 5016,69 грн., в тому числі заборгованість за сумою кредиту -2000,00 грн., заборгованість за відсотками - 3016,69 грн.. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

27 квітня 2015 року позивач звернулась в суд з позовною заявою до відповідача та просить визнати за нею право власності на земельну ділянку по [ADDRESS], загальною площею 881 кв. м. з цільовим призначенням - для обслуговування індивідуального житлового будинку і господарських будівель. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу від 07.07.1995 року вона набула у власність житловий будинок [ADDRESS]. За умовами договору купівлі-продажу будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 881 кв.м., яка знаходиться за вказаною адресою. На момент укладення договору купівлі-продажу земельна ділянка належала на праві власності продавцю за договором - [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю виданого виконкомом Новоград-Волинської міської ради від 26.04.1994 року. Отже за договором купівлі-продажу одночасно вона купила будинок та земельну ділянку. 23.03.2015 року вона звернулась до Новоград-Волинської міської ради з заявою про передачу їй у приватну власність вищезазначеної земельної ділянки. Їй було запропоновано оформити за нею право власності на підставі цивільно-правової угоди або визнати за рішенням суду. У судове засідання позивач не прибула, подала письмову заяву, в якій, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила про розгляд справи у її відсутність проти винесення заочного рішення заперечень не має. Відповідач в судове засідання не прибув повторно, на його адресу судом направлялись усі процесуальні документи у справі та повістки про виклик до суду. Однак в матеріалах справи були відсутні докази про його повідомлення про розгляд даної справи належним чином, тому виникла об'єктивна необхідність здійснити виклик через засоби масової інформації, шляхом публікації в пресі оголошення про його виклик до суду. Таким чином, про час і місце судового розгляду 28.05.2015 року відповідач повідомлений вчасно та належним чином, однак в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, запереченнь проти позову та клопотань про відкладення розгляду справи не подав. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

27 квітня 2015 року позивач звернулась до Дніпровського районного суд м. Херсона з позовом, де вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 15.02.1980 року Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Херсона за актовим записом №89. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем припинені та подальше збереження сімї Позивач вважає неможливим. Спільного господарства не ведуть. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, до суду через канцелярію Дніпровського районного суду м. Херсона надала письмову заяву, якою заявлені нею позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, через тяжкий стан здоров'я просила розгляд справи провести без її участі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень з приводу поданого позову не надав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. В матеріалах справи є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає можливим справу розглядати у відсутності відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Як встановлено у судом сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 15.02.1980 року Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Херсона за актовим записом №89, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони спільного господарства не ведуть, фактичних шлюбних відносин не підтримують. Враховуючи той факт, що сторони, спільного господарства не ведуть, фактичних шлюбних відносин не підтримують, суд вважає можливим задовольнити позов і розірвати шлюб між сторонами. Крім того, на підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у виді судового збору у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

27 квітня 2015 року позивач звернулась до Дніпровського районного суд м. Херсона з позовом, де вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 23.02.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції міста Херсона за актовим записом №46. Від цього шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини з відповідачем припинені з лютого 2015 року. Донька проживає зі Позивачем і знаходиться на її утриманні. Подальше збереження сімї Позивач вважає неможливим. Спільного господарства не ведуть. Спору відносно спільного майна в них не має. Просила розірвати шлюб та залишити прізвище «[PERSON]». У судове засідання позивач не з'явилась, до суду надала заяву, якою заявлені нею позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень з приводу поданого позову не надав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. В матеріалах справи є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає можливим справу розглядати у відсутності відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Як встановлено судом сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 23.02.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції міста Херсона за актовим записом №46, згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони спільного господарства не ведуть, фактичних шлюбних відносин не підтримують. Враховуючи той факт, що сторони, спільного господарства не ведуть, фактичних шлюбних відносин не підтримують, суд вважає можливим задовольнити позов і розірвати шлюб між сторонами. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь Позивача понесені нею судові витрати у виді судового збору у розмірі 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

27 квітня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 21 квітня 2010 року, про що було зроблено актовий запис № 400. Від сумісного шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини фактично припинили своє існування з квітня 2013 року. Зазначає, що відповідач проживає окремо, спільне господарство не ведеться, в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в примусовому порядку у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково зазначив, що проти задоволення позову не заперечує. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21 квітня 2010 року, про що було зроблено актовий запис № 400 (а.с. 4). Від сумісного шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дітей, що підтверджено дослідженими судом доказами. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів, судом враховується стан здоров'я дітей і відповідача по справі, матеріальне становище, відсутність у відповідача інших зобов'язань та інші обставини справи, стягненню підлягають аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача на кожну дитину щомісячно. Суд визнає необхідним застосувати норми п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 243,60 грн. та на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 27 квітня 2015 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 29 травня 2010 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Згурівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 17, від якого мають одну дитину [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки, між ними втрачені всі фізичні та духовні звязки, від постійних суперечок погіршилося самопочуття позивача. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають, тому просить строк на примирення не надавати, шлюб між сторонами розірвати, дочку залишити на її вихованні та після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем «Редькович». В судове засідання сторони повторно не зявилися, про час і місце судового розгляду були оповіщені у встановленому порядку, направили суду письмові заяви з клопотанням розглянути справу за їхньої відсутності, позивач позов підтримує повністю, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у звязку із вагітністю позивача. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 29 травня 2010 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Згурівського районного управління юстиції в Київській області, актовий запис № 17 (а.с.5 свідоцтво про укладення шлюбу), від якого мають двох дітей [PERSON], [INFO], та новонароджену дитину, [INFO] (а.с.6, 7, 30 копія свідоцтва про народження, довідка про склад сім»ї, інформація ЦРЛ). Згідно з ч. 1 \~ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. \~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши письмові докази у справі, з'ясувавши фактичні стосунки подружжя, суд приходить до висновку, що в позові необхідно відмовити, оскільки в позивача відсутні правові підстави на предявлення позову про розірвання шлюбу, так як в судовому засіданні встановлено, що позивач 16 червня 2015 року народила дитину. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

27 квітня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про виселення його з квартири № 16/3 в будинку № 20 по вул. Кільцева в м. Чернігові, оскільки відповідач проживає в квартирі без жодних правових підстав. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що відповідач чинить перешкоди і унеможливлює спільне проживання в квартирі, при цьому проживає в житловому приміщенні без реєстрації. У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що хоча у нього і не має підстав для проживання у житлі, проте за цією адресою проживає його донька, а її він зобовязаний утримувати. Представник третьої особи - Комунального підприємства «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач є наймачем квартири № 16/3 в будинку № 20 по вул. Кільцева в м. Чернігові, що підтверджується довідкою Комунального підприємства «ЖЕК-10» Чернігівської міської ради від 22 квітня 2015 року (а/с 6). В даній квартирі, крім позивача, зареєстрована також її донька [PERSON] Чизобам, про що свідчить копія особового рахунку (а/с 7). Відповідач зареєстрований за адресою: [INFO] (а/с 19). Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 березня 2014 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Емеком Бонні, що зареєстрований 07.12.2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1776. Позивач у судовому засіданні пояснила, що 14 жовтня 2014 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і вимушена винаймати житло з чоловіком, оскільки відповідач унеможливлює спільне проживання в квартирі. Також, на неодноразові прохання позивача виселитися з квартири, відповідач не реагує. Крім того, з питань неправомірного проживання відповідача в квартирі позивач неодноразово зверталась із заявами в міліцію, за результатами перевірки яких були складені висновки від 23 червня 2014 року та від 14 липня 2014 року (а/с 8, 9). Відповідно до положень ч. 3 ст. 116 Житлового кодексу України, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Таким чином, враховуючи, що відповідач не зареєстрований за адресою проживання позивача, а зареєстроване його місце проживання в [INFO] з 2007 року, тобто він не набув права на користування спірним житловим приміщенням, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

27 квітня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. У судове засідання позивач, представник позивача,відповідачне зявились, про час і місце розгляду справи оповіщені належним чином.У поданій через канцелярію суду до початку судового засідання письмовій заяві представник позивача просив позов задовольнити, справу розглядати за його відсутності, дав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач про причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає приписам ст. 224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 січня 2001 року (а.с. 6). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Через несумісність характерів спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, сумісне проживання припинено. Поновлювати шлюбні стосунки позивач наміру не має, примирення та збереження сімї вважає неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

27 квітня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що вона з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 28.07.2006 року, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 123. Від шлюбу мають неповнолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з матір'ю. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що у сім'ї постійно відбувалися сварки внаслідок чого подружжя втратило почуття поваги та любові один до одного. Все вищевикладене призвело до розпаду сім'ї, шлюбних стосунків подружжя не підтримує з січня 2015 року та спільного господарства не веде. Позивач у судове засідання не прибула, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Від відповідача до суду надійшла заява, з якої вбачається, що він згоден на розірвання шлюбу, просить розглянути справу без його участі. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім'ї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved