overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

28 травня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30.07.1988 року вона уклала шлюб, зареєстрований Відділом ЗАГСа м. Красноармійська Донецької області, актовий запис № 336 з відповідачем по справі. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO], який на теперішній час повнолітній. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, а тому позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON]. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON]. позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 30 липня 2014 року Відділом ЗАГСа м. Красноармійська Донецької області, актовий запис № 336 (а.с. 3). Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO], який на теперішній час повнолітній (а.с. 5). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

28 травня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 23 червня 2006 року він уклав шлюб з відповідачкою, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені з квітня 2014 року через те, що у них несхожий характер та різні погляди на життя. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явилися, надіславши заяви про розгляд справи без їх участі. Суд, прийнявши визнання відповідачем позову, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23 червня 2006 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб (а.с.6). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.5). З квітня 2014 року сторони фактично припинили шлюбні відносини через несхожість характерів та різні погляди на життя. Приймаючи до уваги визнання позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

28 травня 2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначив, що відповідно до рішення суду від 08.12.2004 року на користь позивача з його батьків [PERSON] та [PERSON] було стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини від їх заробітку. З вересня 2005 року позивач знаходиться на навчанні в Улянівській школі-інтернат. 14 травня 2014 року йому виповнилося 18 років, а тому стягнення аліментів було припинено. Зважаючи на те, що позивач на даний час навчається, то він просить стягнути з відповідачів аліменти на його користь до закінчення навчання. В судове засідання позивач не з'явився, направивши до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду також не з'явився, в своїй заяві зазначив, що з позовом згоден та просив суд розглядати справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була увідомлена належним чином. Представник Улянівської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат Білопільського району до суду також не з'явився, але направив заяву в якій просив справу розглядати без його участі, проти позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Так, відповідно до рішення Сумського районного суду Сумської області від 08 грудня 2004 року було призначено стягнення аліментів з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача у розмірі по 1/3 частині з усіх видів заробітку щомісячно (а.с. 3). З 01 вересня 2005 року позивач знаходиться на навчанні в Улянівській школі-інтернат, де навчається і по теперішній час. Він має діагноз легка розумова відсталість. Останній знаходиться на повному державному забезпеченні до серпня 2014 року. За весь період навчання відпвідачи жодного разу не приїздили до відповідача, ніякої допомоги не надавали. 14 травня 2014 року позивачу виповнилося 18 років, а тому стягнення аліментів за вищезазначеним рішенням було припинено. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син, дочка продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Зважаючи на вищевикладене суд приходить до висновку щодо стягнення з відповідачів на користь позивача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 300,00 гривень щомісяця на період навчання, але не більш ніж до досягнення 23 років. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір в розмірі по 121,80 гривень з кожного. На підставі ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

28 травня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 02 жовтня 2010 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Протягом шести місяців сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

28 травня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 11 грудня 2003 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. З березня 2014 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

28 травня 2014 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.05.2013 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить 1/3 частка земельної ділянки площею 0,48 гектарів у межах згідно з планом, розташованої на території с. Шуляки Лемешівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЧН № 019325, виданого Лемешівською сільською радою Козелецького району Чернігівської області 16.11.2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 104, кадастровий номер земельної ділянки 7422085007:66:038:0354. Позивач, як спадкоємець за законом, у визначений законодавством строк звернулася до Бориспільської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без її присутності. Свої позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без представника. Позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 14.05.2013 року помер [PERSON] (а.с. 7). Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить 1/3 частка земельної ділянки площею 0,48 гектарів у межах згідно з планом, розташованої на території с. Шуляки Лемешівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЧН № 019325, виданого Лемешівською сільською радою Козелецького району Чернігівської області 16.11.2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 104, кадастровий номер земельної ділянки 7422085007:66:038:0354. Позивач, як спадкоємець за законом, у визначений законодавством строк звернулася до Бориспільської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи (а.с. 21-36). Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

28 травня 2014 року позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В позові вона зазначила, що 23.12.2011 року вона з [PERSON] зареєструвала шлюб у виконавчому комітеті Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, актовий запис №24. Від цього шлюбу народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Посилаючись на те, що у позивачки та відповідача різні погляди на подружнє життя, на цьому ґрунті виникають постійні сварки, а також на те, що на теперішній час вони разом не проживають, позивачка просила шлюб розірвати, дитину залишити їй на виховання. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач позов визнав. Заслухавши позивачку, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 104 п.2, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них на підставі постанови державного органу реєстрації актів цивільного стану або на підставі рішення суду. Згідно п.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 23.12.2011 року [PERSON] з [PERSON] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, актовий запис №24. У сторін від спільного життя є малолітній син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. За час спільного проживання позивачка з відповідачем не зійшлися характерами, різні погляди на шлюбне життя. Сторони сумісне життя припинили, помиритись намірів не мають. З таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася повністю і зберегти її не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

28 травня 2014 року позивачка звернулася до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В позовній заяві зазначила, що 23 листопада 2002 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу у них народилися: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач ніде не працює, утриманням дітей не займається. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. на кожну дитину щомісячно. Позивачка в судове засідання надала заяву про слухання справи за її відсутності, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, просив стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей в частковому виразі. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, доходить наступного. Судом встановлено, що 23 листопада 2002 року позивачка та відповідач уклали шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції у Миколаївській області, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб, видана повторно 22 травня 2014 року, актовий запис № 51 (а.с.4). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що вбачається з копій свідоцтв про народження, виданих повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березнегуватського районного управління юстиції у Миколаївській області від 29 вересня 2011 року, актовий запис №57 та від 22 травня 2014 року, актовий запис № 52 (а.с.5,6). Згідно довідки про склад сім'ї діти проживають з позивачкою в с. Червонопілля Березнегуватського району Миколаївської області (а.с.7). Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач ніде не працює, матеріальної допомоги на утримання своїх дітей не надає. Згідно з ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З матеріалів справи слідує, що відповідач є безробітним. Тобто, підстав для стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі у суду немає. Доказів іншого позивачка суду не надала, а тому її позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а аліменти слід стягнути з відповідача, виходячи з частки його заробітку (доходу), що відповідає положенням ст.183 СК України. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності з цією статтею суд стягує з [PERSON] на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

28 травня 2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Летичівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 33, спільних дітей від шлюбу не мають. Посилаючись на непорозуміння сварки [PERSON] звернувся в суд з вищеозначеним позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивачка заявила про розгляд справи за її відсутності, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач надав заяву, в якій погодився на розірвання шлюбу та розгляд справи за його відсутності. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наведених у позовній заяві підстав. Відповідно до ст. ст. 105, 110-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, при цьому суд вживає заходів щодо примирення подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони мають різні погляди на життя, втратили почуття любові та поваги, проживають окремо і наполягають на розірванні шлюбу, а тому приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них і його необхідно розірвати, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «Кліманова». На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110 - 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

28 травня 2014 року Шевченківським районним суд Харківської області ухвалено рішення, яким вимоги [PERSON], щодо припинення права власності на частку у спільному майні , усуненні перешкод у користуванні власності, стягнення суми задоволені частково, позовні вимоги [PERSON] щодо виділу майна подружжя в натурі задоволено в повному обсязі. На зазначене рішення [PERSON] подана апеляційна скарга. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 16 червня 2014 року справу повернути до суду першої інстанції для виконання вимог п. 4 ч.1 ст. 220 ЦПК України Оскільки питання про розподіл судових витрат не було вирішено при ухваленні рішення, слід ухвалити додаткове рішення щодо стягнення судових витра і розподілити їх таким чином. [PERSON] в судовому засіданні прохала стягнути понесені нею витрати за рахунок [PERSON] в повному обсязі. [PERSON] наполягав на розподілі судових витрат в рівних частках, але прохав не враховувати витрати пов'язані з проведенням експертизи від 24 вересня 2013 року , за яку [PERSON] сплатила 4 048.00 грн., так як вона стосувалась можливого розподілу будинку [ADDRESS] , але будинок в судовому засіданні не розподілявся. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи суд дійшов наступного. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволений частково, судові витрати , присуджуються пропорційно позивачеві до розміру задоволених вимог, відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено. З урахуванням доказів про сплату судових витрат суд розподіляє витрати таким чином: з [PERSON] на користь [PERSON] повинно бути стягнуто 421.65 грн. судового збору , який остання сплатила при зверненні до суду з урахуванням Закону України про « Судовий збір», пропорційно до отриманого майна . В свою чергу з [PERSON] на користь [PERSON] повинно бути стягнуто 1 287.11 грн. судового збору, враховуючи пропорційність отриманого майна. Витрати пов'язані з проведенням судово - технічних експертиз, виходячи з позиції сторін, висловлюваних в судовому засіданні , суд розподіляє порівну, за виключенням витрат за проведення судово - технічної експертизи від 29 вересня 2013 року, яка проводилась за клопотанням [PERSON], так як , в задоволені вимог стосовно майна зазначеного в експертизі відмовлено. У відповідності до ч.1 ст.220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторона подали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Outcome: approved