Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

27.03.2017 року [PERSON] звернувся у Київський районний суд м. Харкова із позовом до Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області, у якому просить скасувати арешт та заборону відчуження квартири [ADDRESS] (нова адреса: [ADDRESS]), накладені згідно постанови державного виконавця Київського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області Марченка О.М. ВП №44994193, та скасувати в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відповідний запис про обтяження. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на ті обставини, що 03 вересня 2010 року він уклав зі [PERSON] договір позики, згідно якого строком на один рік надав останньому, а той отримав 394890 грн., що по курсу НБУ було еквівалентно 50000 доларів США, без сплати процентів. На виконання п. 6 Договору позики, стосовно забезпечення виконання договору, 03 вересня 2010 року між позивачем та [PERSON] укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П. та зареєстрований в реєстрі за № 1222. Згідно п. 1.2 Договору іпотеки, на виконання основного зобов'язання, тобто Договору позики, Іпотекодавець передав в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності майно - квартиру під номером [ADDRESS], житловою площею 42,1 кв.м., загальною площею 80,4 кв.м., реєстраційний номер 5296537, яка належить Іпотекодавцю згідно рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 10.10.2007 року по справі за номером 2-8290/2007 р., зареєстрованого Харківським районним бюро технічної інвентаризації в книзі за номером 855/8. 16 березня 2017 року позивач отримав вимогу №2117 від 03.03.2017 року старшого державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ Мазуріної О.М., з якої йому стало відомо, що «на примусовому виконанні в Київському відділі державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває виконавче провадження (ВП № 4434193, державний виконавець Марченко О.М.) з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, зареєстрованого в реєстрі за № 3320, вчиненого 13.09.2013.р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Карафетовою К.В. про стягнення з гр. [PERSON], [INFO], ідентифікаційний № [NUMBER], місце народження - м. Харків, що мешкає в [ADDRESS], місце роботи - фізична особа - підприємець, на користь гр. [PERSON], [INFO], ідентифікаційний № [NUMBER], місце народження - м. Харків, що мешкає в [ADDRESS], несплачені в строк до 20 березня 2013 року грошові кошти за договором позики, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Карафетовою К.В. 07.03.2013 року за реєстровим № 618, у сумі 639200 гривень, що на момент укладення цього договору, за згодою сторін, є еквівалентом 80000,00 доларів США, а також; стягнути з гр. [PERSON] 1700,00 гривень за вчинення цього виконавчого напису, сплачених гр. [PERSON]. Всьго стягнути з гр.. [PERSON], [INFO] 640900,00 гривень. 08.08.2014 р. державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ Марченко О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 44994193. 08.08.2014 р. державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ Марченко О.М. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 44994193, якою накладено арешт на все майно боржника [PERSON] у межах суми звернення стягнення 640 900,00 грн. Згідно повідомлення Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області боржник за виконавчим документом - [PERSON], [INFO] змінив прізвище та паспорт на: [PERSON], [INFO]; паспорт: [NUMBER], виданий Московським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області 12.11.2015 р.». З огляду на викладене, позивач бажає скористатись правом задоволення забезпеченої іпотекою вимоги шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, однак накладення Київським ВДВС ХМУЮ арешту на забезпечену іпотекою квартиру порушує його права як іпотекодержателя. В судове засідання сторони не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Позивач направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав та просив задовольнити. Суд, дослідивши представлені докази, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 03 вересня 2010 року позивачем разом із [PERSON] укладено договір позики, згідно якого строком на один рік [PERSON] надав [PERSON], а останній отримав 394890 грн., що по курсу НБУ було еквівалентно 50000 доларів США, без сплати процентів. /а.с.5/ На виконання п. 6 Договору позики, стосовно забезпечення виконання договору, 03 вересня 2010 року між позивачем та [PERSON] укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П. та зареєстрований в реєстрі за № 1222. / а.с.6/ Згідно п. 1.2 Договору іпотеки, на виконання основного зобов'язання, тобто Договору позики, Іпотекодавець передав в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності майно - квартиру під номером [ADDRESS], житловою площею 42,1 кв.м., загальною площею 80,4 кв.м., реєстраційний номер 5296537, яка належить Іпотекодавцю згідно рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 10.10.2007 року по справі за номером 2-8290/2007 р., зареєстрованого Харківським районним бюро технічної інвентаризації в книзі за номером 855/8. / а.с. 6/ Згідно відомостей витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на вказану вище квартиру накладено заборону на підставі іпотечного договору від 03 вересня 2010 року, укладеного між позивачем та [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П. та зареєстрований в реєстрі за № 1222. / а.с. 8/ Відповідно до вимоги старшого державного виконавця Київського ВДВС ХМУЮ Мазуріної О.М. на примусовому виконанні в Київському відділі державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває виконавче провадження (ВП № 4434193, державний виконавець Марченко О.М.) з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, зареєстрованого в реєстрі за № 3320, вчиненого 13.09.2013 р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Карафетовою К.В. про стягнення з гр. [PERSON], [INFO], ідентифікаційний № [NUMBER], місце народження - м. Харків, що мешкає в [ADDRESS], місце роботи - фізична особа -підприємець, на користь гр. [PERSON], [INFO], ідентифікаційний № [NUMBER], місце народження - м. Харків, що мешкає в [ADDRESS], несплачені в строк до 20 березня 2013 року грошові кошти за договором позики, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Карафетовою К.В. 07.03.2013 року за реєстровим № 618, у сумі 639200 гривень, що на момент укладення цього договору, за згодою сторін, є еквівалентом 80000,00 доларів США, а також; стягнути з гр. [PERSON] 700,00 гривень за вчинення цього виконавчого напису, сплачених гр. [PERSON]. Всьго стягнути з гр. [PERSON], [INFO] 640900,00 гривень. 08.08.2014 р. державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ Марченко О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 44994193. 08.08.2014 р. державним виконавцем Київського ВДВС ХМУЮ Марченко О.М. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 44994193, якою накладено арешт на все майно боржника [PERSON] у межах суми звернення стягнення 640900,00 грн. Згідно повідомлення Адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області боржник за виконавчим документом - [PERSON], [INFO] змінив прізвище та паспорт на: [PERSON], [INFO]; паспорт: [NUMBER], виданий Московським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області 12.11.2015 р.». За змістом ст. ст. 572, 575 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про іпотеку», обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно з ч. 6 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Відповідно до ч. 7 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону (ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку»). Іпотекодержателю належить право на вибір способів звернення стягнення на предмет іпотеки: позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (стаття 37 Закону України «Про іпотеку»); на підставі виконавчого напису нотаріуса; в судовому порядку шляхом пред'явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з ч. 3 ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року (чинного на час винесення постанови про арешт майна), для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Право на Іпотеку на спірну квартиру [PERSON] у іпотекодержателя [PERSON] виникло 03.09.2010 року, в той час як постанова державного виконавця про арешт майна [PERSON] на суму 640900 грн. винесена лише 08.08.2014 року, однак із договору позики та іпотечного договору вбачається, що вартість іпотечного майна складає 434379 грн. (55000 дол. США), натомість розмір безпроцентної позики становить 394890 грн. (50000 дол. США), яка в свою чергу є меншою за вартість іпотечного майна. Доказів зворотного позивачем суду не надано. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed