Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

28.11.2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 березня 2007 року у віці 70 років в с. Майорщина Гребінківського району Полтавської області померла його баба [PERSON], яка на час своєї смерті мала у власності нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 4,170 га у межах згідно з планом, яка розташована на території Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; житловий будинок з допоміжними господарськими побудовами, який розташований в с. Майорщина, Гребінківського району, Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На випадок своєї смерті [PERSON] зробила заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла своєму синові [PERSON], своїм внукам [PERSON] та [PERSON]. З метою переоформлення спадщини та отримання на своє імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач звернувся до нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус йому відмовила у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. З огляду на вказане, позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказане нерухоме майно. 17 лютого 2017 року представник позивача через канцелярію суду подав заяву про залучення до участі у справі співвідповідача [PERSON]. Ухвалою суду в той же день клопотання представника позивача було задоволено, до участі у справі в якості співвідповідача залучено [PERSON] Представник позивача, позивач та відповідачі у судове засідання не зявились, представник позивача подав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просив розглядати справу без його участі та без участі позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не зявилися. Зважаючи на зазначене, відповідно до ухвали суду від 10 квітня 2017 року справа розглядалась за відсутності відповідачів у порядку заочного провадження. Зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Судом на підставі свідоцтва про смерть серії І-КЕ за № 314405 встановлено, що [PERSON] померла 14 березня 2007 року /а.с.7/. Таким чином, в силу частин 1 та 2 статті 1220 ЦК України 14 березня 2007 року на усі права та обовязки, що належали їй на цей момент відкрилась спадщина. Як вбачається із копії заповіту [PERSON] від 02.11.2000 року/а.с.8-9/, який згідно відповіді на запит Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської обасті № 20/02-27 від 21.02.2017 року дійсно посвідчувався секретарем сільської ради /а.с. 64/, спадкодавець заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, своєму синові [PERSON], своїм внукам [PERSON] та [PERSON]. Як встановлено на підставі копії паспорта серії КО 778810 /а.с. 6/, копії свідоцтва про народження серії ІІІ-КЕ № 380913 /а.с. 18/, копії свідоцтва про шлюб серії I-КЕ № 135804 /а.с. 21/, копії запису акта про народження № 3 від 30.01.1973 р. /а.с. 62/, останній є позивачем по справі. Згідно ч.ч. 1 - 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці за законом. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Майорщинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області № 353/02-33 від 09.08.2016 року, [PERSON] на час своєї смерті 14.03.2007 року була зареєстрована за адресою: [INFO]. На час її смерті за даною адресою був зареєстрований онук [PERSON], [INFO] /а.с. 19/. Згідно письмового розяснення державного нотаріуса Пирятинської ДНК, в.о. завідувача Гребінківської ДНК за вих. № 578/02-17 від 01.09.2016 року /а.с. 5/ та відповіді на запит № 74/01-16 від 22.02.2017 року /а.с. 63/ спаспадкова справа після померлої 14 березня 2007 року [PERSON] відкрита 29.08.2007 року за № 395/2007, спадщину шляхом постійного проживання разом з померлою на час її смерті [PERSON] Однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту порушене, невизнане або оспорюване право. За вищевикладених обставин спадщину після смерті [PERSON] прийняв тільки позивач по справі. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З відповіді на запит № 50 від 21.02.2017 року відділу Держгеокадастру у Гребінківському районі Полтавської області /а.с. 60/, копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 175705, виданого на підставі розпорядження голови Гребінківської районної державної адміністрації № 211 від 30.11.2004 року /а.с. 16/ встановлено, що земельна ділянка, яка знаходиться в с. Майорщина, Гребінківського району, Полтавської області, площею 4,170 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий № 5320882500:00:007:0053, належала на праві власності [PERSON]. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 80484777 від 16.02.2017 року відомості щодо речових прав на нерухоме майно, відомості з реєстру прав власності на нерухоме майно щодо земельної ділянки кадастровий номер № 5320882500:00:007:0053, відсутні /а.с. 42-43/. Відповідно до ЗК України № 2768-III від 25 жовтня 2001 року право власності на землю на момент отримання спадкодавцем державного акту на право власності на земельну ділянку посвідчувалося державними актами. Згідно частин 3 та 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Таким чином, право власності спадкодавця на спірну земельну ділянку було дійсне до її смерті. Відповідно до копії погосподарської книги Майорщинської сільської ради Гребінківського району за період 1991 1992 роки /а.с. 11/ за особовим рахунком № 183 [PERSON] голова домогосподарства. Згідно відповіді на запит Лубенського міжрайонного бюро технічно інвентаризації за № 9-2 від 23.02.2017 року /а.с. 72/, станом на 29.12.2012 року право власності на нерухоме майно за адресою: Полтавська область, Гребінківський район, с. Майорщина, вул. Покровська, 22, не зареєстровано. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 80500063 від 16.02.2017 року відомості щодо житлового будинку за вказаною адресою відсутні /а. с. 44/. Згідно ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на обєкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалася державна реєстрація прав власності, для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Таким чином, спадкодавець мала право власності на спірний житловий будинок. На підставі зазначеного, зважаючи на те, що позивач прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON], яка за життя мала право власності на спірні земельну ділянку та житловий будинок, що після її смерті не припинилось, визнання права власності на житловий будинок із господарсько побутовими будівлями та на земельну ділянку за позивачем в порядку спадкування відповідає положенням чинного законодавства України, а заявлені вимоги підлягають задоволенню. З огляду на викладене, на підставі ч. ч. 1 та 2 статті 1220, ч.ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України, ЗК України № 2768-III від 25 жовтня 2001 року, ч.ч. 3 та 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями,

Outcome: approved