Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

28.03.2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з врахуванням змінених вимог, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним майнові права на двохкімнатну квартиру [ADDRESS] та зобов'язати відповідача зареєструвати в державному реєстрі речових прав документи, необхідні для реєстрації прав власності на вищевказану квартиру, а саме: документ, що присвоює об'єкту нерухомого майна адреси та документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об'єкт нерухомого майна. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.02.2013р. між ним та ПрАТ «Ірокс» було укладено попередній договір № 016/12 та договір № 16/12 підряду будівництва об'єкта незавершеного будівництва, згідно якого підрядник зобов'язався виконати роботи по будівництву для нього двокімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 63,8 кв.м. та передати об'єкт у власність замовника. Остаточна вартість квартири із подальшими змінами становила 556 228,00 грн. та була повністю оплачена ним частинами, через касу відповідача та банківськими переказами. 28.09.15р. ДАБІ зареєструвало декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, яка внесена до єдиного реєстру про готовність об'єкта до експлуатації за № ЛВ 143152732079. 17.05.2017р. між ним та ПрАТ «Ірокс» підписано акт приймання-передачі вищевказаної квартири, а також зміни до договорів № 016/12 та № 16/12 від 20.02.13р. в частині заміни номеру квартири на № 418 та площі квартири на 66.5 кв.м. Однак, відповідач по сьогоднішній день так і не зареєстрував в державному реєстрі речових прав документів, необхідних для реєстрації права власності на квартиру, як це вимагає «Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затверджений Постановою Кабміну № 1127. Позивач вважає, що повністю виконав свої зобов'язання по договору, крім того провів у квартирі оздоблювальні роботи і проживає в ній. Однак відповідач ПрАТ «Ірокс» не виконує свої зобов'язання щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно, у зв'язку з чим в нього немає правовстановлюючого документу щодо права власності на дану квартиру, внаслідок чого змушений звернутись до суду. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, надавши пояснення, аналогічні що у заяві. Додатково пояснили, що невиконання відповідачем належним чином своїх обов'язків призводить до порушення законних прав позивача. Представник відповідача [PERSON] подала письмові заперечення на позов та підтримавши їх в судовому засіданні, зазначила що права позивача жодним чином не порушенні. Вважає, що майнові права є відмінними від права власності, і позивач не вказав, які саме його майнові права порушенні (право володіння, розпорядження, користування). Також вважає, що в контексті ч.2 ст. 331 ЦК України, визнання майнових прав є можливим тільки до введення об'єкта в експлуатацію. Крім того, вважає безпідставною вимогу про зобов'язання ПрАТ «Ірокс» подати державному реєстратору документи, необхідні для реєстрації прав власності на квартиру, оскільки в матеріалах справи наявна декларація про готовність об'єкта до експлуатації, яка зареєстрована в установленому порядку в Єдиному реєстрі. А документи про присвоєння поштової адреси та правовий статус земельної ділянки не є обов'язковими для подачі державному реєстратору у випадку реконструкції , згідно Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 20.02.2013р. між [PERSON] та ПрАТ «Ірокс» було укладено попередній договір № 016/12 та договір № 16/12 підряду у будівництві. Згідно умов договорів, позивач [PERSON] оплачує вартість будівельно-монтажних робіт об'єкту незавершеного будівництва - двохкімнатної квартири № 426 (12 секція), загальною проектною площею 63,8 кв.м., 4-го житлового поверху по [ADDRESS], а підрядник ПрАТ «Ірокс» зобов'язується закінчити виконання будівельно-монтажних робіт та передати об'єкт завершеного будівництва у власність замовника. Згідно п. 4.1.4 договору № 16/12, за умови виконання своїх інвестиційних зобов'язань у повному обсязі, замовник отримує право власності на об'єкт інвестування. Остаточна вартість квартири була встановлена у сумі 556 228,00 грн., яка була повністю оплачена позивачем через касу ПрАТ «Ірокс» та банківськими переказами, що стверджується копіями квитанцій та довідкою ПрАТ «Ірокс» про підтвердження 100% оплати вартості об'єкту будівництва № 983 від 20.09.16р. 17.05.2017р. між [PERSON] та ПрАТ «Ірокс» підписано зміни до договорів № 016/12 та № 16/12 від 20.02.13р. про заміну номеру квартири № 426 на № 418, та площу квартири із «загальна проектна площа 63,8 кв.м.» на «загальна проектна площа 66,5 кв.м.». Того ж дня між сторонами підписано акт приймання-передачі вищевказаної квартири у власність позивачу. Як встановлено, позивач повністю виконав свої зобов'язання по договорам, провів у квартирі оздоблювальні роботи, встановив необхідне для проживання обладнання, проживає в квартирі та оплачує вартість комунальних послуг. Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Згідно частини 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно частини 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт нерухомого майна проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Порядок прийняття в експлуатацію об'єктів нерухомого майна встановлюється законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Згідно частини 1 ст. 39 вищевказаного Закону, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про готовність об'єкта до експлуатації. 28.09.2015р. Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській обл. зареєстровано «Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації» четвертої черги будівництва (секції 11,12) багатоквартирного житлового будинку у [ADDRESS], яка внесена до єдиного державного реєстру зареєстрованих декларацій про готовність об'єкта до експлуатації за № ЛВ 143152732079. У відповідності з ч. 1 ст. 5 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягає право власності на нерухоме майно, а згідно частини 2 ст. 18 - перелік документів для здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно встановлює Кабінет Міністрів України. Як встановлено, ПрАТ «Ірокс» не виконує своїх обов'язків, передбачених пунктом 77 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015р., а також не надає позивачу у відповідності з абзацами 7-11 пункту 78 вказаної постанови копій документів, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта; документа, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси; документа, що посвідчує право власності на об'єкт нерухомого майна до його реконструкції; відомості про зареєстровані речові права на земельну ділянку, на якій розташований об'єкт нерухомого майна. Це стало підставою для прийняття рішення державним реєстратором прав на нерухоме майно № 34162407 від 06 березня 2017 р. про зупинення розгляду заяви позивача про державну реєстрацію права власності та рішення № 34373917 від 21 березня 2017 р. про відмову у державній реєстрації права власності на квартиру. Відтак, у позивача відсутні будь-які правовстановлюючі документи, необхідні для реєстрації права власності на квартиру № 418 в житловому будинку [ADDRESS]. Згідно п.1 ст. 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, примусове виконання обов'язку в натурі. Згідно ст. 328 Цивільного Кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Так, відповідно до підпункту 9 пункту 1 ст. 27 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», рішення суду про визнання права власності на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та підлягають до задоволення.

Outcome: approved