Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

27.12.2018 року заявник [PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою, відповідно до якої прохала суд визнати її усиновлювачем малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], та внести в актовий запис про народження останнього відомості про неї, як про матір дитини. В обґрунтування заяви вказано, що між заявником та [PERSON], [INFO], 02.09.2011 року було зареєстровано шлюб. У чоловіка від іншого шлюбу з [PERSON] є дитина - [PERSON], [INFO]. Рішенням суду від 04.08.2011 року визначено місце проживання дитини, [PERSON], з батьком. На підставі рішення суду від 22.02.2018 р. матір дитини, [PERSON], була позбавлена батьківських прав відносно сина [PERSON]. Заявник вказувала, що з 2011 року вона з чоловіком та його сином [PERSON] проживають разом однією сім'єю. Дитина вважає її своєю матір'ю, в них склалися дуже турботливі відносини, і вона ставиться до нього як до рідної дитини, а тому бажає його усиновити. Висновком органу опіки та піклування усиновлення визнано доцільним і таким, що відповідатиме інтересам дитини. У судовому засіданні заявник [PERSON] та її адвокат Пироженко О.М. заяву підтримали, прохали задовольнити. Заінтересована особа у справі - [PERSON] прохав заяву задовольнити. Представник органу опіки та піклування в особі служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради - Трохименко В.В. 12.03.2019 р. надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, прохав врахувати висновок органу опіки та піклування щодо доцільності усиновлення та прийняти рішення, яке відповідатиме якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі письмові докази, висновок органу опіки та піклування, встановив наступне. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 02.09.2011 р. Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, встановлено, що 02.09.2011 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]), [INFO], зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 02.09.2011 року зроблено відповідний актовий запис № 1083. Судом встановлено, згідно зі свідоцтва про народження (виданого повторно) [NUMBER], виданого Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області 26.07.2011 року, що [PERSON] є батьком дитини - [PERSON], [INFO], актовий запис про народження № 1176. Матір'ю дитини записано: «[PERSON]». Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (батьки дитини) перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 22.11.2010 року, що набрало законної сили 02.12.2010 року. Судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 04.08.2011 року, що набрало законної сили 15.08.2011 року, визначено місце проживання малолітнього сина [PERSON], [INFO], з батьком - [PERSON], та залишено дитину на утриманні батька. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 22.02.2018 року, що набрало законної сили 03.04.2018 року, [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]), позбавлена батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] Заявник [PERSON], будучи дружиною батька дитини, проживаючи однією сім'єю з ними з 2011 року та через виникнення материнських відносин з дитиною, виявила бажання усиновити [PERSON], [INFO] Згідно зі ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім'ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Виконавчим комітетом Шевченківської районної у місті Полтаві ради, як органом опіки та піклування, за результатом розгляду заяви [PERSON] від 06.12.2018 року щодо надання висновку про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини, надав Висновок, відповідно до якого судом встановлено наступне. Органом опіки та піклування встановлено особу усиновлювача, перевірено факт спільного проживання протягом 8 років однією сім'єю з чоловіком та дитиною, питання про усиновлення якої розглядається, а також встановлено задовільний стан здоров'я та відсутність судимості усиновлювача; досліджено умови проживання. З Висновку також вбачається, що [PERSON] мешкає разом із чоловіком, його сином [PERSON], та донькою [PERSON] в п'ятикімнатній квартирі загальною площею 150 кв. м.; санітарний стан в помешканні задовільний, для дитини створені належні умови, дитина має окрему кімнату, облаштовану за віком дитини, згідно його потреб та інтересів, забезпечений іграшками та одягом. Таким чином, згідно з Висновком, орган опіки та піклування вважає громадянку [PERSON] такою, що може бути усиновлювачем дитини, [PERSON], [INFO]; усиновлення є доцільним та відповідає інтересам дитини. Згідно з Актом обстеження житлово-побутових умов за адресою проживання заявника [ADDRESS], складеного членами комісії органу опіки та піклування, вбачається, що стосунки у сім'ї добрі, привітливі. Судом вбачається з матеріалів справи, що батько дитини, [PERSON], надав згоду на усиновлення свого сина [PERSON] своєю дружиною [PERSON], [INFO]; згода нотаріально завірена приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Лебедь Н.В. 23.11.2018 року та зареєстрована в реєстрі за №713. Згідно з результатами медичних та лабораторних обстежень від 14.11.2018 року, встановлено, що [PERSON] має задовільний стан здоров'я, протипоказань для заборони бути усиновлювачем не має, що підтверджується Висновком про стан здоров'я, наданим КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Полтавської міської ради. Згідно з Довідкою МВС України серії ААА №0504367, встановлено, що [PERSON], станом на 30.11.2018 р. не знятої чи не погашеної судимості не має. Судом встановлено, згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що заявник, [PERSON], зареєстрована як фізична особа-підприємець. На підставі вищевикладеного, слід зазначити, що заявник [PERSON], не має перешкод, передбачених Законом (ст. 212 СК України) бути усиновлювачем. Дитина, яку бажає усиновити заявник, на момент розгляду справи є малолітньою. Відповідно до ст. 208 СК України усиновленою може бути дитина (правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. (ст. 6 цього Кодексу). Усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення дитини має бути безумовною. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом (ст. 217 СК України). За загальним правилом (ст. 218 СК України) для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров'я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Однак, згідно з ч. 4 вказаної статті згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім'ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Судом встановлено, що дитина проживає у сім'ї усиновлювача, вважає її своєю матір'ю. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заявник, разом із чоловіком (батьком дитини) здатна забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини; усиновлення відповідає якнайкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір'ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір'ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу (якщо дитина проживає в сім'ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками). Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Судом встановлено, що дитина проживає у сім'ї усиновлювача, вважає її своєю матір'ю і вважає, що внесення запису про усиновлювача як матір дитини буде відповідати інтересам дитини. Таким чином, вимога заявника бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір'ю є такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов'язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням (ст. 232 СК України). Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов'язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини (ст. 232 СК України). Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов'язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків (ст. 232 СК України).

Outcome: approved