Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

27.10.2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись у своїх\~ вимогах на те, що між Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» та [PERSON] 10.08.2007 року був укладений кредитний договір № 014/0001/74/109682, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом у розмірі 191000 гривень на строк до 10.08.2027 року зі сплатою 16 % річних за користування кредитом. Позичальник, порушуючи умови договору, не виконує взяті на себе зобовязання. 17.03.2010 року Камянобрідським районним судом м. Луганська ухвалено рішення у справі № 2-149/2010 за позовом ПАТ «[PERSON] Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/0001/74/109682 від 10.08.2007 року у сумі 253347,67 гривень, судових витрат по сплаті судового збору у сумі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 252 грн. Для забезпечення виконання зобовязань за цим договором 10.08.2007 року було укладено договір іпотеки, згідно з яким позичальник передав банку в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами загальною площею 64,6 кв.м, жилою площею 41,0 кв.м, який розташований на земельній ділянці загальною площею 0,039 га, кадастровий № 4410100000:03:016:0170, за адресою: м. Луганськ, провулок Писарєва, 12. Оскільки на день звернення до суду заборгованість за кредитним договором не погашена, рішення суду не виконане, позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки. Позивач при цьому посилається на те, що рішення Камянобрідського районного суду підтверджує наявність заборгованості, і що ця обставина не підлягає доказуванню відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив\~ розглянути справу\~ за\~ його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином - шляхом опублікування оголошення в газеті «Урядовий курєр». Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають\~ задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 590\~ ЦК України заставодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Судом установлено, що між Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» та [PERSON] 10.08.2007 року був укладений кредитний договір № 014/0001/74/109682, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом у розмірі 191000 гривень на строк до 10.08.2027 року зі сплатою 16 % річних за користування кредитом. Для забезпечення виконання зобовязань за цим договором 10.08.2007 року було укладено договір іпотеки, згідно з яким позичальник передав банку в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами загальною площею 64,6 кв. м, жилою площею 41,0 кв. м, який розташований на земельній ділянці загальною площею 0,039 га, кадастровий № 4410100000:03:016:0170, за адресою: м. Луганськ, провулок Писарєва, 12. 17.06.2016 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» був укладений договір відступлення права вимоги № 114/21, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/0001/74/109682 від 10.08.2007 року перейшло до ПАТ «Вектор Банк». 17.06.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» був укладений договір відступлення права вимоги № 265/ФК-16, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 014/0001/74/109682 від 10.08.2007 року перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». 22.06.2016 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» був укладений договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, відповідно до якого право вимоги за договором іпотеки, який зареєстровано у реєстрі за № 2591 від 10.08.2007 року, перейшло до ПАТ «Вектор Банк» 22.06.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» був укладений договір відступлення права вимоги, відповідно до якого право вимоги за договором іпотеки, який зареєстровано у реєстрі за № 2591 від 10.08.2007 року, перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». Позивач, обґрунтовуючи своє право на задоволення вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, посилається на те, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, підтвердженням чому є рішення Камянобрідського районного суду м. Луганська від 17.03.2010 року, ухвалене у справі № 2-149/2010 за позовом ПАТ «[PERSON] Аваль» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/0001/74/109682 від 10.08.2007 року у сумі 253347,67 гривень, судових витрат по сплаті судового збору у сумі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 252 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, якою передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як убачається із матеріалів справи, позивач на підтвердження своїх вимог посилається на рішення, копія якого не завірена належним чином. Крім того, в наданій копії зазначено, що рішення суду не набрало законної сили. Оригінал рішення у позивача відсутній, про що зазначено у заяві представника позивача від 08.02.2017 року. Розпорядженням голови Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 02.09.2014 року змінено територіальну підсудність справ, підсудних Камянобрідському районному суду м. Луганська, на Марківський районний суд Луганської області. Проте, судові справи до Марківського районного суду не передавались. В Єдиному державному реєстрі судових рішень відомості про ухвалене рішення відсутні. Зазначена обставина не дає можливості прийняти як доказ невиконання відповідачем зобовязань за кредитним договором надану суду копію рішення Камянобрідського районного суду м. Луганська від 17.03.2010 року. Оскільки інших доказів неналежного виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором позивач не надав, підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed