Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

27 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає, що шлюб з відповідачем зареєстрований 24 серпня 2016 року Виконавчим комітетом Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області, актовий запис №02. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] - [INFO] . Оригінал свідоцтва про народження дитини є у відповідачки. Під час спільного проживання, між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на життя, спільне життя та ведення спільного господарства. Також вони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Вони перестали бути родиною. Їхнє подальше спільне життя та збереження шлюбу стало неможливим. Шлюбні відносини фактично припинилися з серпня 2019 року. В нього є намір створювати нову сім`ю з іншою жінкою. Спору про майно не маєють. За спільною домовленістю між ними, дитина залишиться проживати з матір`ю. Вважає, що примирення між ними не відбудеться, а тому збереження шлюбу є неможливим і суперечить його інтересам. Враховуючи вказані обставини, просить шлюб між ними розірвати (а.с.2). Позивач у судове засідання не з`явився. Проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, просить розірвати шлюб. Не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.15). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, в строк, встановлений судом, відзив на позовну заяву до суду не подала, хоч згідно з рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення про дату, час та місце розгляду справи повідомлена завчасно (а.с.14). Із врахуванням наведеного, на підставі ч.2 ст.247 та ст.279 ЦПК України розгляд справи проведено в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів і письмових пояснень, викладених у заявах по суті справи. Згідно з ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечив позивач. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 24 серпня 2016 року Виконавчим комітетом Завидчанської сільської ради Радехівського району Львівської області, актовий запис №02, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] від 14 листопада 2019 року (а.с.12). Сторони подружніх стосунків не підтримують, їх сім`я фактично розпалася й подальше подружнє життя є неможливим. Причинами розпаду сім`ї є відчуження один від одного, відсутність взаєморозуміння. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, який виявив прояв з власної ініціативи, з поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернуласася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Узагальнюючи наведене, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати.

Outcome: approved