Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

27 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів до закінчення навчання на повнолітнього сина [PERSON], [INFO], вказавши на те, що відповідач є його батьком. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 2000 року. Подружнє життя не склалось. Чоловік проживає окремо від дружини та сина. Син перебуває на повному утриманні матері. Крім того, син [PERSON] має інвалідність. Відповідач належної матеріальної допомоги не надає, не бере участі у додаткових витратах. В даний час син навчається стаціонарно на першому курсі галузі знань Охорона здоров'я напряму підготовки Фізична реабілітація денної платної форми навчання Академії рекреаційних технологій і права. Позивач не в змозі утримувати сина, оскільки її зарплата є незначною. В добровільному порядку відповідач відмовляється надавати допомогу на утримання синадочки. Просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на навчання сина [PERSON] в розмірі 500,00 грн. щомісяця, починаючи з 24 лютого 2017 року та стягнути з відповідача додаткові витрати на оплату навчання сина в розмірі ? витрат на навчання в сумі 3 250,00 грн. щорічно. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, не заперечувала проти стягнення аліментів щомісячно в розмірі 5010,00 грн., в решті позову просила відмовити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, проаналізувавши документи справи, врахувавши ту обставину, що відповідач має регулярний, сталий дохід, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що гр. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Згідно довідки № 271 від 26 жовтня 2016 року (а.с. 7) та Договору № ФР-2016/1д/3 про навчання (а.с. 6) вбачається, що [PERSON] є студентом першого курсу галузі знань Охорона здоров'я напряму підготовки Фізична реабілітація денної платної форми навчання Академії рекреаційних технологій і права. У відповідності до ст. 200 СК України при призначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не є меншим 23 років; продовження навчання ними; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В судовому засіданні встановлено, що позивач на даний час працює, проте повністю матеріально забезпечити сина не має можливості. Також судом встановлено, що відповідач працює неофіційно, має нерегулярний, але досить високий, дохід. На думку суду, оскільки відповідач є працездатним та працює, а тому зобов'язаний утримувати сина-студента, який потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням. Тому суд приходить до висновку про стягнення аліментів з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно до закінчення навчання [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно ч. 3 ст. 185 СК України, додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до посвідчення серії [NUMBER], виданого Департаментом соціальної політики (а.с. 9), [PERSON], [INFO], є дитина-інвалід до 18 років по зору. Також судом встановлено, що позивач [PERSON] внесла кошти на оплату навчання сина [PERSON] у Академії рекреаційних технологій і права в розмірі 7 500,00 грн. (а.с. 8). На думку суму витрати пов'язанні з оплатою навчання, понесені позивачем, є саме тими додатковими витратами на дитину, які передбачені ст. 185 СК України. Враховуючи обставини справи, матеріальне становище сторін у справі, суд приходить до висновку, що додаткові витрати повинні нести батьки в рівних частинах. З врахуванням наведеного з відповідача в користь позивача слід стягнути 3 250,00 гривень понесених на оплату навчання [PERSON], оскільки як встановлено в судовому засіданні дані витрати були понесені позивачем саме на нього. На стягненні судових витрат позивач не наполягала.

Outcome: partial