Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

29.01.2015 ПАТ «Чернігівоблбуд» звернулося до суду з позовом, в якому уточнивши позовні вимоги (а.с.118-119), просить зобов'язати [PERSON], [PERSON], [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] в м. Чернігові, шляхом надання вільного доступу до квартири технікам з інвентаризації нерухомого майна ФОП [PERSON] з метою обстеження та проведення технічної інвентаризації приміщення протягом 20 днів з дня набрання рішенням законної сили. Обґрунтовуючи позовну заяву тим, що ПАТ «Чернігівоблбуд», яке є правонаступником орендного підприємства та ЗАТ «Чернігівоблбуд», є власником квартири [ADDRESS]. На даний час в квартирі зареєстровані [PERSON] з дружиною та сином. Вказує, що 15.01.2015 між ПАТ «Чернігівоблбуд» та ФОП [PERSON] укладено договір № ДГ-150102 на надання послуг по технічній інвентаризації житла. 18.01.2015 о 10-05 год. уповноважені особи ПАТ «Чернігівоблбуд» з представником ФОП [PERSON] здійснили вихід для обстеження та проведення технічної інвентаризації квартири [ADDRESS], повідомивши про це завчасно [PERSON], однак зайти до помешкання вони не змогли, оскільки мешканці квартири відмовились відкрити вхідні двері та впустити їх до квартири. Вказані дії відповідачів вважають як перешкоджання ПАТ «Чернігівоблбуд» у здійсненні права власності. Зазначає, що ПАТ «Чернігівоблбуд» як власник нерухомого майна має право користуватися ним у повному обсязі, а також вчиняти інші дії, зокрема, запросити працівників ФОП [PERSON] на об'єкт нерухомого майна з метою його обстеження. Вважають дії відповідачів неправомірними, у зв'язку з чим порушене право підлягає захисту, шляхом зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] в м. Чернігові, у тому числі щодо надання доступу до квартири представникам ФОП [PERSON] для проведення технічної інвентаризації житла. У судовому засіданні 13.02.2015 відповідач [PERSON] подав зустрічну позовну заяву до ПАТ «Чернігівоблбуд», Виконавчого комітету Чернігівської міської ради про визнання недійсним рішення виконкому Чернігівської міської ради від 15.03.2010 № 48 в частині припинення його права власності на квартиру [ADDRESS] і визнання права власності на дану квартиру (а.с.30-31). Обґрунтовуючи зустрічну позовну заяву тим, що він з дружино та сином отримали спірну квартиру безоплатно від тресту «Чернігівоблбуд» в порядку розподілу прибутку, згідно «Протоколу № 1 спільного засідання адміністрації і профспілкового комітету Управління виробничо-технічної комплектації організації орендарів Чернігівського обласного проектного ремонтно-будівельного тресту «Чернігівоблбуд» від 04.04.1993». Вказує, що він був членом організації орендарів Чернігівського обласного проектного ремонтно-будівельного тресту «Чернігівоблбуд», правонаступником якого є позивач, а тому мав право на отримання частки прибутку. Таким чином, «Чернігівоблбуд» розпорядився своєю власністю, подарувавши йому спірну квартиру. Договір дарування був затверджений «Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 224 від 05.10.1993». Вказує, що він прийняв подарунок, що підтверджується ордером № 666 від 21.10.1993, виданого Виконкомом міської ради народних депутатів м. Чернігова, та заселився у спірну квартиру. Вважає, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню норми ЦК УРСР, ЖК в редакції, що діяла в період з 04.04.1993 по 21.10.1993, відповідно до норм яких він є добросовісним набувачем спірної квартири. Зазначає, що рішення виконкому Чернігівської міської ради від 15.03.2010 № 48 суперечить його ж більш ранньому рішенню № 224 від 05.10.1993, оскільки законодавством не передбачено визнання права власності на одну і ту ж квартиру за двома різними особами. Вважає, що ЗУ «Про місцеве самоврядування» в редакції 16.02.2010, що діяла станом на 15.03.2010, не наділяла виконавчий комітет Чернігівської міської ради припиняти його право власності і визнавати на його квартиру право власності «Чернігівоблбуд». Представник позивача ПАТ «Чернігівоблбуд» у судовому засіданні вимоги уточненого первісного позову підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити, з підстав викладених у позові. Проти задоволення зустрічної позовної заяви заперечувала у повному обсязі з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с.48-52). Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення первісного позову, з підстав, викладених у письмових запереченнях (а.с.25-26), просили суд задовольнити зустрічну позовну заяву. Представник відповідача вказав, що відповідач є власником спірного житла на підставі договору дарування (протоколу) та ордеру. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти задоволення первісного позову, просили суд задовольнити зустрічну позовну заяву [PERSON] Представник відповідача Виконавчого комітету Чернігівської міської ради у судовому засіданні заперечувала проти задоволення первісних позовних вимог та не заперечувала проти задоволення зустрічного позову. Просила визнати недійсним спірне рішення виконкому Чернігівської міської ради, проте заявлену підставу для визнання його недійсним вважала необґрунтованою та такою, що не заслуговує на увагу. Третя особа ФОП [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі, на розсуд суду (а.с.23). Свідок [PERSON], сусід відповідачів, колишній керівник УВТК, у судовому засіданні підтвердив наявність відповідного протоколу і дарування житла [PERSON] Відповідач [PERSON], допитаний в судовому засіданні в якості свідка, показав, що він був присутнім на засіданні колективу УВТК, коли колектив подарував йому спірну квартиру. Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються первісний та зустрічний позови, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню, а зустрічні - не підлягають, з наступник підстав. У судовому засіданні встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Чернігівоблбуд» являється правонаступником Чернігівського обласного проектного ремонтно-будівельного тресту «Чернігівоблбуд» та Закритого акціонерне товариство «Чернігівоблбуд» (а.с.4-5). Відповідно до п. п. 1.1 та 4.1 Положення Управління виробничо-технологічної комплектації Чернігівського обласного проектного ремонтно-будівельного орендного підприємства «Чернігівоблбуд», затвердженого протоколом від 12.05.1992 Конференції Організації орендаторів орендного підприємства «Чернігівоблбуд», правонаступником якого є ПАТ «Чернігівоблбуд», управління виробничо-технологічної комплектації (УВТК) не є юридичної особою та має право проводити виділення житла працівникам УВТК, побудованого за рахунок коштів колективної власності, відповідно до Положення «Про порядок отримання жилої площі в орендному підприємстві «Чернігівоблбуд», збудованої за рахунок коштів колективної власності» (а.с.94-97). Згідно протоколу № 1 від 04.04.1993 спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету управління виробничо-технічної комплектації організації орендарів Чернігівського обласного проектного ремонтного-будівельного тресту «Чернігівоблбуд» (а.с.98) та рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 224 від 05.10.1993 (а.с.28), [PERSON] та членам його сім'ї виділено двокімнатну квартиру [ADDRESS] зі зняттям з квартирного обліку та видано на неї відповідний ордер (а.с.29 зворотня сторона). Як вбачається з матеріалів справи, 31 березня 1989 року між обласним управлінням житлово-комунального господарства Чернігівського облвиконкому та колективом працівників Чернігівського спеціалізованого ремонтно-будівельного тресту був укладений договір оренди державного майна, який вступив в силу з 01.04.1989 (а.с.76-77), відповідно до умов якого управління передало в оренду трудовому колективу тресту основні фонди виробничого та невиробничого призначення, закріпило оборотні засоби, грошові кошти на рахунках, а трест прийняв це майно в оренду до 2011 року. Згідно з п. 2.11 укладеного договору трест зобов'язався здійснювати будівництво житла як за рахунок коштів бюджету, так і за рахунок власних коштів. Управління виробничо-технологічної комплектації являлося структурним підрозділом без права юридичної особи Чернігівського ремонтно-будівельного тресту «Чернігівоблбуд». З акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію житлового будинку по [ADDRESS] вбачається, що замовником і генеральним підрядником будівництва було орендне підприємство «Чернігівоблбуд» (а.с.79-80). З довідки управління економіки Чернігівської міської ради від 18.01.2005 № 12-20/18 вбачається, що будівництво житлового будинку [ADDRESS] в м. Чернігові проводилося за рахунок коштів орендного підприємства «Чернігівоблбуд». Судовими рішеннями апеляційного суду Чернігівської області від 27 лютого 2008 року за позовом [PERSON] (справа № 22ц-350/2008) та ухвалою Верховного Суду України від 06 жовтня 2008 року (справа № 6-9336 св 08), ухвалою Верховного Суду України від 21 березня 2012 року, постановленої в результаті перегляду судових рішень у зв'язку з винятковими обставинами (а.с.63-65,73-75), встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS], згідно з актом державної приймальної комісії про введення будинку в експлуатацію від 31 березня 1993 року збудований за період з січня 1990 року по березень 1993 року орендним підприємством «Чернігівоблбуд», останнє було замовником та підрядником виконання робіт з будівництва будинку, а тому будинок являвся його колективною власністю. Вказаний будинок був збудований за кошти орендного підприємства тресту «Чернігівоблбуд», увійшов до основних засобів колективної власності та був включений органом приватизації до статутного фонду ЗАТ «Чернігівоблбуд» - правонаступника Чернігівського обласного проектного ремонтно-будівельного орендованого підприємства «Чернігівоблбуд». Встановлені обставини відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 48 від 15 березня 2010 року доручено Чернігівському МБТІ оформити свідоцтво про право власності на підставі проведеної інвентаризації закритому акціонерному товариству «Чернігівоблбуд» (ПАТ «Чернігівоблбуд») в тому числі і на квартиру [ADDRESS] (а.с.117). Як вбачається з копій Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31.03.2010 та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.04.2010 (а.с.6), на підставі вищезазначеного рішення виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 48 від 15 березня 2010 року ЗАТ «Чернігівоблбуд» зареєструвало право власності на квартиру [ADDRESS]. Право власності на нерухоме майно набувається внаслідок його будівництва, приватизації, а також на інших підставах, що не заборонені законом (Глава 24 ЦК України). Згідно зі ст. ст. 319, 321 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і його право власності є непорушним. За таких обставин, суд вважає, що спірна квартира [ADDRESS] являлась колективною власністю саме ПАТ «Чернігівоблбуд», а не його структурних підрозділів, і вирішення питання щодо її відчуження, в т.ч. і дарування, віднесено до компетенції загальних зборів акціонерів вищезгаданого товариства. Більш того, суд не приймає до уваги доводи відповідача та його представника з приводу того, що вищезгаданий протокол № 1 від 04.04.1993 та відповідний ордер є в сукупності договором дарування, оскільки вони не відповідають вимогам і безпосередньо до самої форми договору дарування, встановленими для зазначеної категорії договорів, згідно з цивільним законодавством, яке існувало на час виникнення спірних правовідносин. Таким чином, у задоволенні зустрічної позовної заяви [PERSON] до ПАТ «Чернігівоблбуд», Виконавчого комітету Чернігівської міської ради про визнання недійсним рішення необхідно відмовити у повному обсязі. Також, у судовому засіданні встановлено, що ПАТ «Чернігівоблбуд» являється власником квартири [ADDRESS] (а.с.6), наймачем якої є [PERSON] (а.с.29 зворотня сторона). У зазначеній квартирі проживають квартиронаймач [PERSON], його дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с.7). 15.01.2015 між ПАТ «Чернігівоблбуд» та ФОП [PERSON] було укладено договір № ДГ-150102 на надання послуг по технічній інвентаризації (а.с.8). Листом від 18.12.2014 № 1/314 ПАТ «Чернігівоблбуд» повідомило [PERSON] про проведення 18.01.2015 з 10-00 год. до 14-00 год. обстеження та технічної інвентаризації квартири [ADDRESS] та попередило про необхідність забезпечити доступ до квартир (а.с.9). Зазначений лист було отримано [PERSON], що підтверджується копією рекомендованого повідомлення (а.с.10). Проте, як вбачається з матеріалів справи (а.с.11-12), представники ФОП [PERSON] та ПАТ «Чернігівоблбуд» не змогли 18.01.2015 отримати доступ до квартири [ADDRESS], так як квартиронаймачем не було відчинено дверей. Таким чином, дії мешканців квартири [ADDRESS], наймачем якої є [PERSON], по недопущенню вказаних вище осіб до проведення інвентаризації житла є перешкоджанням позивачу ПАТ «Чернігівоблбуд» у здійсненні права власності. Позивач ПАТ «Чернігівоблбуд», як власник нерухомого майна, має право користуватися ним у повному обсязі, а також вчиняти інші дії, зокрема, запросити працівників ФОП [PERSON] на спірний об'єкт нерухомого майна з метою обстеження квартири. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, первісний позов ПАТ «Чернігівоблбуд» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності, шляхом зобов'язання відповідачів надати вільний доступ до квартири [ADDRESS] технікам з інвентаризації нерухомого майна ФОП [PERSON], з метою обстеження та проведення технічної інвентаризації приміщення протягом 20 днів з дня набрання даним рішенням суду законної сили, підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved