Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

28 травня 2020 року позивач [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалась на те, що вони з відповідачем 22 червня 2005 року зареєстрували шлюб в Лівобережному районному у мітсі Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 16. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини припинені фактично через відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів і різних поглядів на сімейне життя та сімейні обов`язки. Сумісне господарство не ведеться, разом не мешкають, вважає що подальше збереження сім`ї не можливо. Просила суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу прізвище залишити без змін. 29 травня 2020 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області провадження у справі відкрито, призначено дану справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 22 червня 2020 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області провадження за вказаною справою було зупинено в зв`язку з наданням сторонам строку для примирення. 21 серпня 2020 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області провадження за вказаною справою було відновлено. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, від якої раніше до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував щодо розірвання шлюбу. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 червня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим повторно Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 29 листопада 2019 року, актовий запис № 16. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції Донецької області 09 лютого 2007 року, в якому в графі «батьки» зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , актовий запис № 37. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 18, п. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст. 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін. Згідно із ч. 1 ст. 136 ЦПК України, п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved