Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

27.09.2019 року до суду звернулася позивач [PERSON] , з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] 28.11.2019 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. 29.11.2019 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовчому судовому засіданні на 13.01.2020 року. 13.01.2020 року розгляд справи відкладений в зв`язку з неявкою сторін в судове засідання. Справа призначена до розгляду на 28.02.2020 року. 28.02.2020 року розгляд справи відкладений в зв`язку з неявкою сторін в судове засідання. Справа призначена до розгляду на 28.04.2020 року 28.04.2020 року проведено підготовче судове засідання, справа призначена до розгляду на 28.04.2020 року Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. В судовому засіданні 28.04.2020 року оголошена вступна та резолютивна частина рішення Згідно заявлених позовних вимог позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 09 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 112. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 09.10.2015 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 112. В період шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] Їх одруження виявилось невдалим. Протягом останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Їхня сім`я припинила своє існування з жовтня 2017 року Причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що вони мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю, між ними відсутні спільні інтереси, припинені почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги, що й стало причиною звернення до суду. В судовому позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити. Пояснивши, що з відповідачем вона припинила шлюбні відносини та спільне проживання 2 роки тому, на даний час відповідач проживає на території іншої держави. Відповідач має іншу жінку, з якою перебуває у фактичних шлюбних відносинах. Строк для примирення просить не надавати. Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що 09 жовтня 2015 року позивач уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 112, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В період спільного проживання у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, в якому сторони записані батьками дитини. Судом встановлено, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства та спільне проживання сторони припинили у жовтні місяці 2017 року, що відповідачем не заперечується. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що між сторонами відсутнє взаємопорозуміння в результаті діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, що створило неможливі умови для подальшого спільного проживання сторін та збереження шлюбних стосунків, втрати любові та взаємоповаги одне одного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, - чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознаками раси, національності або релігії одружуватись і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання шлюбу. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим, шлюб між сторонами потрібно розірвати так як подальше перебування сторін у шлюбі на думку суду суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. Позивач в судовому засіданні заперечувала проти надання строку для примирення, посилаючись на те, що питання припинення шлюбних відносин вирішене ними остаточно. Відповідач згідно поданої заяви також згоден на розірвання шлюбу. З чого суд приходить до висновку, що припинення шлюбних відносин між сторонами має стійкий характер і шлюбні відносини та спільне проживання сторони не бажають відновлювати та протягом тривалого періоду часу спільно не проживають і не підтримують шлюбних відносин. Тому відповідно до обраного позивачем способу захисту цивільних прав у вигляді припинення шлюбних правовідносин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Так як позивач не змінювала прізвища при укладенні шлюбу, питання щодо присвоєння позивачці прізвища після розірвання шлюбу судом не розглядається та не вирішується. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та враховуючи вину обох сторін у припиненні шлюбних відносин, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки 384 грн. 20 коп., на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору. В іншій частині понесені судові витрати по сплаті судового збору покласти на позивачку. Витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану, суд вважає за можливе покласти на відповідача. На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved