Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

28.08.2015 року позивач, ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» звернулось до суду із позовом до відповідачів про виселення. В обґрунтування позовних вимог представник позивача, що діє на підставі довіреності, зазначила, що 14 серпня 2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Слобожанське РУ», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладений Кредитний договір № 240/08-Ф, за яким Позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 140000,00 доларів США строком користування до 14 серпня 2022 року із сплатою 11,5 відсотків річних. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором між [PERSON] та Банком укладено Іпотечний договір б/н від 14 серпня 2007 року, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Клопотовою Л.Ю. та зареєстровано в реєстрі за № 4181, згідно з яким в іпотеку Позивачу передано наступне майно: квартиру трикімнатну [ADDRESS]. У зв'язку із неналежним виконанням основного зобов'язання за кредитним договором, Позивач був змушений звернутися до Московського районного суду м.Харкова із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21.02.2012 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 240/08-Ф від 14.08.2007р. в розмірі 3698162,06 грн. звернути стягнення на трикімнатну квартиру [ADDRESS], яка є предметом іпотеки за договором іпотеки №4182 від 14.08.2007р. і належить на праві власності [PERSON] та надано право продажу зазначеної квартири з усіма повноваженнями, необхідними для здійснення продажу, Публічному Акціонерному Товариству «Банк Фінанси та Кредит» будь-якій особі - покупцеві, за ціною, встановленою на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Передано Публічному Акціонерному Товариству «Банк Фінанси та Кредит» в управління предмет договору іпотеки № 4182 від 14.08.2007 року, укладеного між Відповідачем-1 та Публічному Акціонерному Товариству «Банк Фінанси та Кредит»: трикімнатну квартиру [ADDRESS] до її реалізації. Як стало відомо Банку, Відповідачі зареєстровані та фактично проживають у квартирі, що є Предметом іпотеки, що підтверджується довідкою КП «Жилкомсервіс» №15 від 19.09.2011 року. Факт реєстрації місця проживання та фактичне проживання Відповідачів в спірній квартирі значно ускладнює можливість продати предмет іпотеки, надати його потенційним покупцям для огляду, а також здійснювати управління Предметом іпотеки Позивачем згідно рішення суду. В зв'язку із викладеним позивач змушений звернутися до суду із цим позовом. В судове засідання представник позивача, що діє на підставі довіреності, не з'явилась, до його початку звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги вона повністю підтримала та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення - у випадку відсутності відповідачів на судовому розгляді справи. Відповідачі на судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи неодноразово сповіщались своєчасно та належним чином, про причини неявки на судові засідання не повідомляли. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України. Третя особа - [PERSON] на судові засівдання не з'являвся, про причини неявки суд не повідомляв, про час та місце розгляду справи неодноразово сповіщався своєчасно та належним чином. Представник третьої особи - Московського районного відділу ГУ ДМСУ в Харківській області, на судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не сповістив, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. В матеріалах справи наявна заява начальника Московського РВ у м. Харкові ГУДМСУ в Х\\о (а.с. 42), про те, що вказана установа не є зацікавленою особою у даній справі, та просить розглядати справу за їх відсутності. Суд, ознайомившись із заявою представника позивача, третьої особи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14 серпня 2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Слобожанське РУ», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладений Кредитний договір № 240/08-Ф, копія якого є в матеріалах справи, за яким Позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 140000,00 доларів США строком користування до 14 серпня 2022 року із сплатою 11,5 відсотків річних. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за Кредитним договором між [PERSON] та Банком укладено Іпотечний договір б/н від 14 серпня 2007 року, копія якого є в матеріалах вивідної справи, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Клопотовою Л.Ю. та зареєстровано в реєстрі за № 4181, згідно з яким в іпотеку Позивачу передано наступне майно: квартиру трикімнатну [ADDRESS]. У зв'язку із неналежним виконанням основного зобов'язання за кредитним договором, Позивач був змушений звернутися до Московського районного суду м.Харкова із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки за кредитним договором. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21.02.2012 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 240/08-Ф від 14.08.2007р. в розмірі 3698162,06 грн. звернути стягнення на трикімнатну квартиру [ADDRESS], яка є предметом іпотеки за договором іпотеки №4182 від 14.08.2007р. і належить на праві власності [PERSON] та надано право продажу зазначеної квартири з усіма повноваженнями, необхідними для здійснення продажу, Публічному Акціонерному Товариству «Банк Фінанси та Кредит» будь-якій особі - покупцеві, за ціною, встановленою на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Передано Публічному Акціонерному Товариству «Банк Фінанси та Кредит» в управління предмет договору іпотеки № 4182 від 14.08.2007 року, укладеного між Відповідачем-1 та Публічному Акціонерному Товариству «Банк Фінанси та Кредит»: трикімнатну квартиру [ADDRESS] до її реалізації. Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК Української РСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення. Частина третя статті 109 ЖК Української РСР регулює порядок виселення громадян. За змістом частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» та частини третьої статті 109 ЖК Української РСР після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Зі змісту зазначених норм убачається, що вимога письмового попередження про добровільне звільнення житлового приміщення стосується лише такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки, як позасудове врегулювання на підставі договору, і не застосовується в порядку звернення стягнення за рішенням суду. Задоволення позову про виселення мешканців із переданого в іпотеку житлового приміщення не залежить від дотримання іпотекодержателем ч. 2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку». З урахуванням ч. 2 ст. 39 цього Закону відповідне рішення може бути прийняте судом (за заявою іпотекодержателя) одночасно з прийняттям рішення про звернення стягнення на предмет Іпотеки. Як вбачається з матеріалів справи, з метою сприяння поінформованості Відповідачів про наявні порушення умов кредитного договору, звернення стягнення на предмет іпотеки та його наслідки Позивачем було направлено Відповдіачам вимоги № 10020/3037 від 09.01.2013 року, про добровільне виселення та зняття з реєстраційного обліку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду, наприклад, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, виселення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Відповідачами до суду не надано жодного належного доказу, якій би спростовував вимоги позивача та свідчив би про неможливість задоволення позовних вимог про виселення. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про виселення відповідачів є обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Документально підтверджені судові витрати, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved