Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

27.08.2015 р. до Іллічівського міського суду Одеської області звернувся [PERSON] з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №11філії Одеське РУ «АТ Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживача та стягнення коштів (а.с. 2-4), який був уточнений (а.с. 35-37). Свої вимоги позивач мотивує тим, що 08.10.2014 р. між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №11філії Одеське РУ «АТ Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір №328823/80811/7-14 про банківський вклад (депозит) «Пенсійний» на 7 місяців у валюті долари США. Відповідно до п.1 договору він передав, а відповідач прийняв на депозитний рахунок №26358.8.042181.015 грошові кошти у сумі 200 доларів США. Відповідно до п. 2 договору за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного в п. 1 договору, банк нараховує і виплачує вкладникові проценти в розмірі 11,70 річних. Договір був укладений на строк з 08.10.2014 р. до 08.05.2015 р. Після спливу строку договору позивач звертався до відповідача з вимогою повернути суму внеску, але йому було відмовлено у поверненні суми внеску та процентів. В звязку з чим він змушений звернутися до суду з даним позовом та просить суд стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №11філії Одеське РУ «АТ Банк «Фінанси та Кредит» на його користь 279504,39 грн. з урахуванням курсу долара та завданої йому моральної шкоди. Позивач до суду не зявився, надав заяву (а.с. 49), в якій просив суд задовольнити позов в повному обсязі, та розглянути справу без його участі. Представник відповідача до суду не з'явився, був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи (а.с. 31), надав заперечення на позовну заяву (а.с. 40-41), в яких просив розглядати справу без участі їх представника та в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити у повному обсязі з урахуванням того, що відшкодування моральної шкоди не передбачено договором банківського вкладу та з урахуванням введення тимчасової адміністрації з 17.09.2015 р.. Судом винесено ухвалу про розгляд справи у відсутності незявившихся учасників судового розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) грошову суму (вклад), або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок надання послуг кожному, хто до неї звернеться. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що 08.10.2014 р. між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №11філії Одеське РУ «АТ Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір №328823/80811/7-14 про банківський вклад (депозит) «Пенсійний» на 7 місяців у валюті долари США (а.с. 5). Відповідно до п.1 договору [PERSON] передав, а ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №11філії Одеське РУ «АТ Банк «Фінанси та Кредит» прийняв на депозитний рахунок ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №11філії Одеське РУ «АТ Банк «Фінанси та Кредит» грошові кошти у сумі 200 доларів США. Договір був укладений на строк з 08.10.2014 р. до 08.05.2015 р. (а.с.5). Згідно із п. 2 договору нарахування процентів на рахунок ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення №11філії Одеське РУ «АТ Банк «Фінанси та Кредит» за вкладом здійснюється у порядку, визначеному п. 4.3.1 Основних умов. Капіталізація процентів, нарахованих на вклад не проводиться. Нараховані проценти зараховуються вкладнику на відкритий рахунок банку №2638.8.042181.015. Пунктом 4 договору передбачено, що вкладник має право неодноразово поповнити вклад протягом всього строку, визначеного п. 1 цього договору. Докази на а.с. 38-39 підтверджують перерахування (поповнення) коштів на депозитний рахунок позивача і наявність заборгованості перед [PERSON] у розмірі 13140,78 дол. США. В запереченнях відповідача на а.с. 40-41 розмір зазначеної заборгованості не спростовувався. Після спливу строку договору позивач звертався до відповідача з вимогою повернути суму внеску, але йому було відмовлено у поверненні вкладу (а.с.12), тобто кошти не повернуті у строки, передбачені договором. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд не бере до уваги заперечення відповідача, т.я. заборгованість виникла станом на 08.05.2015 р., а процедура виведення відповідача з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на три місяці розпочата 17.09.2015 р. (а.с. 42-43). При цьому суд бере до уваги і положення п. 1 ч. 6 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно якому обмеження, встановлене п.1 ч. 5 цієї статті, не поширюється на зобовязання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників та договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Крім того, суд вважає безпідставними посилання позивача на законодавство про захист прав споживачів, про відшкодування моральної шкоди. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved