Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

27 грудня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому зазначила, що вона є власницею будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Севєрна, 18, в якому зареєстрований її син [PERSON] Влітку 2014 року відповідач разом із своєю родиною переїхав до Російської Федерації і в належному позивачці будинку не мешкає. Реєстрація [PERSON] в будинку має наслідком порушення прав позивачки як власниці, у звязку з чим позивач просить визнати відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку № 18 по вул.Севєрній в м.Костянтинівка Донецької області. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та зазначила, що реєстрація відповідача перешкоджає їй оформити субсидію на сплату вартості комунальних послуг та порушує права як власника будинку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. Свідки [PERSON] та [PERSON], які є тіткою та сестрою відповідача відповідно, в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] в 2014 році з власної волі змінив місце проживання і разом із своєю родиною переїхав до Російської Федерації, де мешкає до теперішнього часу. Перешкод у користуванні будинком № 18 по вул.Севєрній в м.Костянтинівка відповідачу з боку [PERSON] не чинилось. Зясувавши позицію позивачки, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26 грудня 2005 року є власницею будинку № 18 по вул.Північній (Севєрній) в м.Костянтинівка Донецької області (а.с.7-8). Відповідно до довідки КП «Служба єдиного замовника» № 4920 від 20 грудня 2018 року, будинкової книги, [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.6, 9-13). Частиною 1\~статті 317 ЦК України\~передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною 1\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі\~статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону. Приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] з власної волі з 2014 року не проживає в [INFO] (Севєрній) в м.Костянтинівка без поважних причин, власницею якого є позивачка [PERSON], відсутні підстави вважати, що між сторонами існують будь-які домовленості стосовно збереження за відповідачем права користування житлом, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] та визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням зазначеного будинку. В силу ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору по справі слід віднести на відповідача по справі. На підставі 150 ЖК України, ст.ст. 317,319,391, 405 ЦК України,

Outcome: approved