Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

28 січня 2019 рокупозивач звернувся до суду із вказаним позовом. Як підставу позову позивач зазначає, що відповідно до кредитного договору від 19 квітня 2018 року за відповідачами рахується заборгованість у розмірі 19 080,87 грн., яку позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів. Ухвалою суду від 19 лютого 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, хоча вчасно та належним чином повідомлялися про час, дату та місце розгляду справи. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав. Судом встановлено, що 19 квітня 2018 року між Кредитною спілкою військовослужбовців України у Волинській області (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) був укладений кредитний договір № 8-18, за умовами якого останній надано кредит в розмірі 18 600 грн. (п.1.1 Договору) на споживчі цілі (п.2.1 Договору) з терміном погашення до 19.04.2019 року. У відповідності до Додатку 1 Договору сторонами було погоджено графік погашення кредиту та виплати відсотків (а.с. 8-10). Позивач свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором виконав, що стверджується видатковим касовим ордером від 19.04.2018 року та видатковим чеком (а.с.23). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за вказаним договором, 19 квітня 2018 року між Кредитною спілкою військовослужбовців України у Волинській області (кредитодавець), [PERSON] (позичальник) та [PERSON] , [PERSON] (поручителі) були укладені договори поруки, відповідно до умов якого поручителі зобов`язалися перед кредитором в повному обсязі солідарно відповідати за виконання [PERSON] обов`язків, що виникли на підставі кредитного договору (а.с.11-18). Як визначено ст. 638 ЦК України сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору поруки, про що свідчать підписи кредитора, поручителів. Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається із матеріалів справи, 20.12.2018р. та 11.12.2018 року на адресу позичальника та поручителів направлялися вимоги про усунення порушень, відповідно до яких кредитодавець вимагав від останніх сплатити заборгованість по кредиту та нараховані проценти, які в добровільному порядку задоволені не були (а.с. 24-26). У відповідності до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі й сплата неустойки. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 23.01.2019 р. заборгованість за кредитним договором становить 12 959,79 грн. заборгованість за кредитом, заборгованість за процентами 3 632,28 грн. (а.с.5), що є істотним порушенням умов кредитного договору, ст. 526, 527, 1048, 1050, 1054 ЦК України. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Позивачем нараховано позичальнику 2 488,80грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом відповідно до умов договору, зокрема, розділу 8. Враховуючи викладене, а також те, що позичальник свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту виконував неналежним чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про солідарне стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] 12 959,79 грн. заборгованості за кредитом, 3 632,28 грн. заборгованості за процентами, 2 488,80грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом є законними та обґрунтованими, та підлягають до задоволення. Згідно ст.141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 1 921,00 грн. підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved