Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

27 грудня 2019 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення сином навчання, та додаткові витрати в сумі 3 680,00 грн, які понесла позивач у зв`язку з навчанням сина. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29.01.2020. 29.01.2020 підготовче засідання відкладено на 24.02.2020, у зв`язку з неявкою сторін. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 лютого 2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 12.03.2020. 12.03.2020 розгляд справи відкладено на 30.03.2020, у зв`язку з неявкою сторін. Позивач у судове засідання 30.03.2020 не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій позов підтримала та просила провести розгляд справи без її участі у порядку заочного провадження. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав. За письмовою згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України). У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] (а.с. 10). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 лютого 2007 року позов [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] - задоволено. Позбавлено батьківських прав [PERSON] , 1975 року народження, відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень, №00018040789 від 12.05.2017, підтверджено відомості про зміну прізвища дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 11-12). На теперішній час, [PERSON] є студентом 1 курсу навчально-наукового інституту менеджменту, харчових технологій та торгівлі Чернігівського національного технологічного університету, денної форми навчання. Термін навчання з 01 вересня 2019 року до 30 червня 2023 року (а.с. 15, 16). Відповідно до частин першої та третьої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з частиною першою статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Враховуючи вимоги закону, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на повнолітнього сина - [PERSON] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, на період його навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років. Щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на повнолітню дитину суд виходить з наступного. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 Сімейного кодексу України визначаються декілька видів виконання обов`язку утримувати дитину, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). Відповідно до статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). А статтею 199 Сімейного кодексу України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 Сімейного кодексу України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц. Таким чином, суд не знаходить правових підстав для задоволення позову в частині стягнення додаткових витрат на дитину. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: partial