Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

28.11.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] , [INFO] . Свій позов [PERSON] обґрунтувала тим, що 08.09.2007 року між нею та відповідачем [PERSON] . ВРАЦС по м. Черкаси Черкаського МУЮ Черкаської області зареєстровано шлюб, актовий запис за № 1560. Під час шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 08.04.2019 року шлюб було розірвано. Починаючи з 2018 року вони з відповідачем проживають окремо один від одного, та вона займається вихованням дітей та їх розвитком. Наразі донька проживає разом із нею у трикімнатній орендованій квартирі, а син лише з 16.11.2019 року проживає у відповідача, однак завжди висловлював почуття любові та прихильності до неї як до матері. Обґрунтовуючи необхідність визначення місця проживання дітей разом із нею позивач зазначила, що має фактичне місце проживання у трикімнатній квартирі, яку орендує на законних підставах, активно бере участь у вихованні та розвитку дітей, а саме придбала путівки до дитячого табору КП «Обласний дитячо-молодіжний санаторно-оздоровчий комплекс «Перлина Донеччини»», водить дітей особисто до школи, відвідує батьківські збори, бере участь у шкільному житті дітей, з боку педагогів користується повагою та характеризується з гарного боку. Вона офіційно працевлаштована - проходить військову службу у Донецько-Луганському регіональному управлінні Державної прикордонної служби України, отримує стабільну заробітну плату, на службі характеризується позитивно, постійно працює над собою та підвищенням свого професійного рівня, користується заслуженим авторитетом серед колег, має достатню загальну культуру, стягнень не має, до відповідальності не притягувалася, є учасником бойових дій та приймає участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Росії в Донецькій і Луганській областях, нагороджена неодноразово відзнаками та грамотами, тобто є позитивним прикладом для наслідування для дітей. Алкогольної або наркотичної залежності не має, на обліку в наркологічному або психіатричному диспансері не перебуває. Діти мають прихильність до неї як до матері, оскільки вона є єдиною особою із батьків, яку вони бачать кожного дня, їх виховує, годує, матеріально забезпечує, тощо. Вона ніколи не перешкоджала та не перешкоджає відповідачу спілкуватися та брати участь у вихованні дітей в рамках вимог закону. Відповідно до наведених доводів [PERSON] вважає за можливе визначити місце проживання дітей разом із нею, що відповідатиме їх законним правам та найкращим інтересам, сприятиме нормальному розвитку та становленню як особистостей. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності та підтримали позовні вимоги. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутності та визнали позовні вимоги [PERSON] .. Представник Органу опіки та піклування Краматорської міської ради Остроушко В.В. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. У зв`язку із визнанням позову відповідачем, суд за результатами підготовчого провадження, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України, ухвалює рішення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заявлених позовних вимог [PERSON] з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 08.09.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] .. Від шлюбу сторони у справі мають сина [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 08.04.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Звертаючись до суду з позовом про визначення місця проживання дітей разом з матір`ю, позивачка, в обґрунтування підстав для позову зазначила, що вона має фактичне місце проживання у трикімнатній квартирі, яку орендує на законних підставах, активно бере участь у вихованні та розвитку дітей, матеріально забезпечена та є фізично здоровою людиною, тому визначення місця поживання дітей з нею буде відповідати їх законним правам та найкращим інтересам, сприятиме нормальному розвитку та становленню як особистостей. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги [PERSON] про визначення місця поживання дітей разом із матір`ю. Як видно зі змісту преамбули Конвенції про контакт з дітьми, визнаючи, що, як передбачено в різних міжнародних юридичних документах Ради Європи, а також у статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, перш за все повинні враховуватися найвищі інтереси дитини. Відповідно до ст. ст. 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини; держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За правилами ст. ст. 29, 291 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає; фізична особа незалежно від віку та стану здоров`я має право на сім`ю; фізична особа не може бути проти її волі розлучена з сім`єю, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. ст. 7, 19, 141, 155, 161 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї; дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї; при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою; орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи; мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення; орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України» йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. З огляду на встановлені судом обставини, а саме зазначені позивачкою підстави в обґрунтування можливості забезпечення нею розвиток дітей в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, а також з урахуванням того, що батько дитини, який є відповідачем у справі визнав зазначені позивачкою підстави для позову і не заперечує проти проживання дітей з матір`ю, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені позовні вимоги та визначити місце проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] .. На підставі викладеного,

Outcome: approved