Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

28.07.2020 року позивач звернулася до суду з даним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що їй на підставі договору купівлі - продажу від 22 липня 2020 року належить квартира [ADDRESS] . На момент продажу квартири в квартирі значились зареєстрованими відповідачі - [PERSON] та [PERSON] . Оскільки відповідачі не проживають у вказаному житловому приміщенні; у добровільному порядку зняти з реєстрації відповідачів неможливо, а їх реєстрація в квартирі створює перешкоди в реалізації позивачем своїх прав, як власниці майна, вона вимушена була звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою [ADDRESS] . Позивач та його представник - адвокат Овчаренко О.О. в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі, не заперечували проти винесення заочного рішення (а.с.33). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, у тому числі, через оголошення на сайті суду (а.с.31). За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 217387104 від 22.07.2020 року, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.9). З довідки № 69 від 27.07.2020 року, виданої житлово-будівельним кооперативом № 9 «Маяк», вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.20). Згідно Акту, складеного головою ЖБК-9 «Маяк», вбачається, що з червня 2014 року по теперішній час [PERSON] та [PERSON] у спірній квартирі не мешкають (а.с.19). Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст.ст. 391, 396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Судом встановлено, що відповідачі не проживають у спірній квартирі, самостійно покинули зазначену квартиру та перестали у ній мешкати. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, а тому, відповідачі [PERSON] та [PERSON] мають бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки їх право користування спірною квартирою перешкоджає позивачу, як власниці житла, розпоряджатися даним житлом на свій розсуд. Позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved