Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

27.12.2018 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, оскільки відповідач відмовляється у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу. Заява мотивована тим, що 14.03.1998 року між нею та відповідачем було укладено шлюб у відділі РАГС Першотравневого району Донецької області. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний час навчається на 3 курсі Донецького юридичного інституту МВС України на факультеті підготовки фахівців для підрозділів Національної поліції України на денній формі навчання, де навчається на бюджетній основі. 29.02.2016 шлюб між сторонами розірвано. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, а позивач невзмозі самостійно його утримувати. Тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) до досягнення ним 23 років за умови, якщо він буде продвжувати навчання. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо задоволення позову. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленими статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин. Так, згідно рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 19.02.2016 у цивільній справі № 241/278/16-ц (провадження № 2/241/63/2016) [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.03.1998, який було розірвано 19.02.2016 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 053842 від 18.08.1998, зареєстрованого Першотравневим відділом РАГС Донецької області, де батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Згідно довідки Донецького юридичного інституту МВС України № 4/1-594 від 18.12.2018, [PERSON], [INFO], навчається на 3 курсі денної форми навчання Донецького юридичного інститутут МВС України за державним замовленням. Загальний термін навчання 4 роки, закінчується 01.01.2020 року (а.с.4). Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до доягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначення розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Незважаючи на те, що син відповідача\~[PERSON] досяг повнолітнього віку, він потребує матеріальної допомоги батька, оскільки з 06.08.2016 навчається в Донецькому юридичному інституті МВС України на денній формі, у звязку з чим не має можливості працювати та самостійно матеріально себе забезпечувати, знаходиться на утриманні позивача, яка самостійно не може забезпечити сина усім необхідним. Судом встановлено, що відповідач працездатний, працює фельдшером на станції швидкої допомоги м. Маріуполя відокремлений структурний підрозділ КЛПУ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», медичний працівник Збройних сил України частини А12/75, тим самим має постійний дохід, з розміром аліментів погодився і на даний час має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення ним 23 років за умови продовження ним навчання, задовольнивши позов у повному обсязі. Доказів того, що відповідач не може надавати сину матеріальну допомогу, суду надано не було. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1\~ст. 13 ЦПК України) і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень (ч. 3\~ст. 12 ЦПК України). Згідно зі\~ст.430 ЦПК України\~суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у відповідності до вимог ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved