Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

28 травня 2014 року прокурор м. Славутича Київської області звернувся до суду із зазначеним позовом з вимогою вилучити автомобіль марки ЗАЗ 110206, номер кузова [NUMBER], 2006 року випуску, вартістю 30 788 грн., із незаконного володіння [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS], на користь Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації. Позов обгрунтовував тим, що 29.12.2005 р. інваліду війни I групи [PERSON] Головним управлінням праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації було безкоштовно надано автомобіль марки ЗАЗ 110206, номер кузова [NUMBER], 2006 року випуску, вартістю 30 788 грн. станом на 23.05.2014 р., який зареєстрований на його ім'я, однак є власністю держави. [INFO] [PERSON] помер, однак його дочка [PERSON] всупереч Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 р. № 999, відмовляється повернути автомобіль і продовжує незаконно ним володіти, чим завдається шкода майновим інтересам держави. У судовому засіданні прокурор просила задовольнити позов, пославшись на зазначені обставини. Суду пояснила, що відповідач протягом шести місяців після смерті батька повинна була або сплатити різницю його вартості і залишити автомобіль у своєму користуванні, або повернути його Головному управлінню праці та соціального захисту населення, чого вона не зробила, незважаючи на неодноразові вимоги останнього. На даний час сплата відповідачкою різниці вартості автомобіля неможлива, оскільки це не передбачено чинним Порядком забезпечення інвалідів автомобілями і проти цього заперечує Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації. Представник позивача у судове засідання не з'явився за наявності клопотання про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову прокурора. Відповідач позов визнала частково. Суду пояснила, що перед одержанням автомобіля в управлінні праці та соціального захисту населення її запевнили, що після смерті батька автомобіль залишиться членам сім'ї, оскільки закон зворотної дії не має. Вони сплатили 7% вартості автомобіля і вона отримала право керування ним, оскільки батько за станом здоров'я самостійно ним користуватися не міг. Після смерті батька переоформити автомобіль на матір, яка також була інвалідом I групи, відмовили, оскільки у неї не було права керування автомобілем. Сплатити різницю вартості автомобіля щоб залишити його у користуванні сім'ї вона не могла за своїм матеріальним становищем. На даний час вона має можливість сплатити різницю вартості автомобіля, у зв'язку з чим частково визнає позов і просить залишити автомобіль у її користуванні зі сплатою різниці його вартості. Перевіривши надані докази, з'ясувавши обставини справи та визначивши відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що інваліду Великої Вітчизняної війни I групи [PERSON], що прож. за адресою: [ADDRESS], Головним управлінням праці та соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, яке змінило найменування на Державний департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації, 29 грудня 2005 року було видано безкоштовно автомобіль ЗАЗ 110206, кузов № [NUMBER], двигун № [NUMBER], 2006 року випуску, повною вартістю 14840 грн., строком на 10 років, без права передачі і продажу іншій особі, з правом керування [PERSON], зареєстрований на його ім'я на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого Славутицьким РЕП ДАІ ГУ МВС України 01.08.2006 р., що підтверджено копіями акту приймання-передачі транспортного засобу серії МВЧ № 432999 від 29.12.2005 р., довідки Головного управління праці та соціального захисту населення КОДА від 16 січня 2006 р. № 03/2653, зобов'язання [PERSON] від 16 січня 2006 р., свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 01.08.2006 р., які долучені до справи (а.с.6, 7, 8, 10, 36, 37, 38, 49, 50, 51). 27 грудня 2005 року від імені [PERSON] сплачено Київському обласному відділенню фонду соціального захисту інвалідів доплата за автомобіль - 7% на суму 1246 грн. (а.с.18). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 23.05.2014 р. № 00013924977 (а.с.17). Управлінням праці та соціального захисту населення на адресу [PERSON] були надіслані листи від 09.11.2006 р. № 792, від 05.07.2007 р. № 3-03/753, від 05.09.2007 р. № 3-03/955, від 04.04.2008 р. № 3-03/885, від 23.06.2009 р. № 10-06/947 з вимогами щодо повернення автомобіля відповідно до Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 19.07.2006 р. (а.с.23, 24, 25, 26, 27). На час звернення прокурора до суду з цим позовом спірний автомобіль відповідачем [PERSON] не повернутий і перебуває у її володінні та користуванні, що підтверджено довідкою Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Славутича від 23.05.2014 р., інформаційними довідками системи ДАІ, письмовим поясненням [PERSON] від 23 травня 2014 року, реєстраційними документами, які перебувають у її розпорядженні і ця обставина нею не заперечувалась в судовому засіданні. Згідно довідки про вартість автомобіля ЗАЗ 110206, 2006 р.в., на 28.05.2014 р., становить 30788 грн. (а.с.11). Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (ч. 1). Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2). Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна з чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно п. 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 р. № 999, який визначає механізм забезпечення легковими автомобілями інвалідів, зокрема дітей-інвалідів, які мають право на їх отримання безоплатно або на пільгових умовах і місце проживання яких зареєстровано в Україні в установленому законодавством порядку (у редакції, яка була чинною на час смерті інваліда та виникнення спірних відносин), після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений через головне управління соціального захисту, залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, у разі: наявності медичних показань для забезпечення автомобілем, встановлених облМСЕК (ЦМСЕК, КрМСЕК); проживання і реєстрації на час смерті інваліда за місцем його проживання і реєстрації; відсутності іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту (абз. 1,2,3,4). Перереєстрація автомобіля на ім'я інваліда з числа членів сім'ї, законного представника дитини-інваліда проводиться підрозділом МВС на підставі письмової довідки, форма якої затверджується Мінпраці. Зазначена довідка видається інваліду, законному представнику дитини-інваліда головним управлінням соціального захисту, де інівалід перебував на обліку як отримувач автомобіля, а інваліду унаслідок трудового каліцтва - управлінням виконавчої дирекції (абз. 5). Член сім'ї померлого інваліда, який є також інвалідом, має право повторно стати на облік, але не раніше закінчення встановленого строку експлуатації автомобіля, отриманого померлим інвалідом чи законним представником дитини-інваліда (абз. 6). В іншому разі автомобіль повертається (вилучається) головному управлінню соціального захисту або управлінню виконавчої дирекції у повному комплекті для реалізації в установленому порядку (абз.7). Примусове вилучення автомобіля, отриманого інвалідом, законним представником дитини-інваліда, здійснюється відповідними органами державної виконавчої служби на виконання рішення суду за поданням головного управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції (абз. 8). Як встановлено судом, підстав для залишення автомобіля після смерті [PERSON] у користуванні його сім'ї, зокрема відповідача [PERSON], не було. У зв'язку з цим неповернення його відповідачкою головному управлінню праці та соціального захисту населення є неправомірним, а володіння спірним автомобілем - незаконним. За таких обставин позов прокурора необхідно задовольнити у повному обсязі. Часткові заперечення відповідачки не грунтуються на зазначених положеннях цивільного законодавства, які регулюють спірні відносини, не спростовують позову і не можуть бути підставою для залишення його без задоволення. Відповідно до правил ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, від сплати якого при зверненні до суду прокурор звільнений відповідно до закону, за ставкою, визначеною п.п.1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved