overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

28 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачкою вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 березня 2016 року, актовий запис № 64, від якого дітей не мають. З грудня 2016 року сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивач вважав неможливим примирення і подальше збереження сімї, тому просив розірвати шлюб з відповідачкою. У судове засідання позивач не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримує позовні вимоги. (а.с. 24). Відповідачка у судове засідання не з*явилась надала заяву про розгляд справи за її відсутності, визнає позовні вимоги, вважаючи також неможливим збереження сімї та примирення з позивачем, просила залишити за нею право іменуватися шлюбним прізвищем (а.с. 25). З*ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 29 березня 2016 року зареєстрували шлюб (а.с. 7), від якого дітей не мають. З грудня 2016 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Судом вживалися заходи для примирення подружжя за клопотанням відповідачки [PERSON], для чого сторонам був наданий строк для примирення в один місяць ухвалою суду від 01 лютого 2017 року, однак його досягнуто не було. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї [PERSON] суперечить інтересам сторін, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

28 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із зазначеним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем [PERSON] знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 2008 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Фактично сімейні стосунки між подружжям припинені з 15 березня 2016 року, до чого призвели несхожість характерів та різні погляди на сімейне життя. Спір щодо поділу майна та місце проживання дитини відсутній. Вважає, що шлюб розпався остаточно, на примирення не згодна. Просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] до відкритого судового засідання не з,явилась, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі. Наполягає на задоволені позовних вимог. Відповідач [PERSON] до відкритого судового засідання також не з,явився, надавши суду заяву з проханням розглядати дану справу без його участі. На розірвання шлюбу згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 25 жовтня 2008 року, актовий запис № 676. Від даного шлюбу у сторін є дитина [PERSON], що народився 07 травня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО №271273, виданого 14 травня 2009 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області. Спір майнового характеру та про місце проживання дитини між сторонами на час вирішення справи по суті не виникав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Згідно ч.8 ст. 235 ЦПК України після розірвання шлюбу прізвище сторін залишити без змін. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 551,20 гривень. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

28 грудня 2016 року позивач звернувся до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 10.10.2003 року. Шлюб був зареєстрований в Маріупольському міському відділі реєстрації актів громадського стану Донецького обласного управління юстиції , актовий запис №903. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] Ельпіда, [INFO], [PERSON] Ніколоса, [INFO] Шлюбні відносини припинились у 2010 році, оскільки вони не розуміли один одного, не могли прийти до єдиного рішення в різних питаннях, що призвело до фактичного розпаду родини. Вважала, що сімя фактично розпалась, подальше збереження сімї неможливе. Примирення між ними не може бути. Просила розірвати шлюб. До судового засідання позивач не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

28 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 30.08.1996 року відділом реєстрації актів громадського стану Ленінської райадміністрації м. Запоріжжя , актовий запис № 575 розірвати. В обґрунтування позову він вказав на те, що від шлюбу вони дітей не мають. Сімейне життя між позивачем і відповідачем не склалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з жовтня 2016 року. Можливості зберегти сім'ю немає. З жовтня 2016 року сторони мешкають окремо. Спору про утримання дітей немає. Відповідачка [PERSON] проти розірвання шлюбу не заперечує, в судовому засіданні визнала позовні вимоги . Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 30 серпня 1996року. Від шлюбу вони дітей не мають. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

28 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про надання додаткового строку на прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 20.09.2016 року помер його брат [PERSON] Після смерті брата відкрилася спадщина. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки померлий [PERSON] не оформив спадщину після смерті матері [PERSON], яка померла 31.10.2015 року. Після смерті матері позивачка не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки відносини з нею були напружені та складні. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить суд задовольнити позов. Представник позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. 31 жовтня 2015 року померла мати позивача [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з усіма господарськими будівлями та побутовими спорудами, що знаходиться в м.Миколаєві по вул. Жовтневій,22-А, яку фактично прийняв брат позивача [PERSON] 20 вересня 2016 року помер брат позивача [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина. Позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але позивачу 05.10.2016 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкове майно після його смерті відсутнє, так як спадщину після смерті [PERSON], померлої 31 жовтня 2015 року він не оформив. Спадкові справи після смерті матері та брата не заводились, що підтверджується повідомленнями нотаріальної контори. Відповідно до ст. 1261, 1262 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин. За такого, позов [PERSON] підлягає задоволенню на підставі ст.1261, 1272, 1268-1270 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

28 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 30 вересня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 93. Свої вимоги мотивує тим, що з 30 вересня 2014 року вони перебувають у зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області шлюбі, актовий запис № 93. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалося, оскільки між ними постійно виникають конфліктні ситуації, стосунки напружені, що негативно впливає на виховання дитини. Сторони шлюбні відносини не підтримують. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу, примирення та спільне проживання неможливе. У судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду подав письмову заяву, у якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач у судове засідання також не з'явилася, проте надала до суду письмову заяву, відповідно до якої просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до наданого суду свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №244926, 30 вересня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 93. Після реєстрації шлюбу подружжя обрало прізвище [PERSON]. За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові та поваги одне до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї стало неможливим. Спільне господарство не ведеться. Спір стосовно розподілу майна та визначення місця проживання дитини наразі відсутній. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, з огляду на те, що обоє з подружжя наполягають на розірванні шлюбу, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між сторонами. Крім того, враховуючи задоволення судом позовних вимог у повному обсязі, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України на користь [PERSON] з відповідача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 551 гривня 20 копійок. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

28 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування квартирою № 96 по вул. Пятницька, будинок 63 у м. Чернігові. У судовому засіданні позивач дав згоду на заочний розгляд справи, просив задовольнити позов. Відповідач та третя особа до суду не зявилися, про час і місце розгляду справи оповіщалися, причин неявки суду не повідомили, у звязку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 11). Позивач [PERSON] є власником 1/2 частки квартири [ADDRESS] (а.с. 28-29). Власником іншої 1/2 частки цієї квартири була [PERSON], яка згідно матеріалів спадкової справи померла 15.08.2016. 12.12.2016 до Першої чернігівської державної нотаріальної контори звернувся відповідач [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Як убачається з акта від 22.06.2016 в квартирі [ADDRESS] [PERSON] не проживає з лютого 2015 року та по теперішній час (а.с. 2). Частиною 1 ст. 319 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено право власника володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини першої ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як убачається з положень ст. ст. 383, 391 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки відповідач прийняв спадщину, в силу вимог ст. ст. 1296, 1297 ЦК України до нього перейшли права і обовязки спадкодавця [PERSON], в т.ч. і право власності на частку у квартирі [ADDRESS]. За таких обставин, підстав для позбавлення [PERSON] одного з невідємних елементів права власності, а саме права користування житловим приміщенням, у суду немає, а тому у задоволенні позову належить відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

28 грудня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. Аргументуючи заявлені вимоги, вказав, що перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 14.10.1999 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом №186. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині різних поглядів на сімейне життя, мешкають окремо з червня 2016 року. Майнового спору не має. Позивач до судового засідання не зявився, представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що на позові наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи в порядку ст.224 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду від відповідача не надходило. Відповідно до ч.1\~ст.224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, відповідно до\~ст..224 ЦПК України\~дійшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечував. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] - перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14.10.1999 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом №186 (а.с.11). Проголошена ст.51 Конституції України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд зясував фактичні взаємини подружжя, які фактично припинили шлюбні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

28 грудня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з підстави несумісності характерів. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач\~надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 23 серпня 2003 року, від якого мають доньку Анну, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки сторони мають різні погляди на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

28 грудня 2016 року позивач звернулася до Самарського районного суду м.\~Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 10 жовтня 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від спільного життя мають доньку [PERSON]. В літку 2015 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини, у звязку з тим, що відповідач почав вживати наркотичні засоби, крав речі з квартири, перестав цікавитися питаннями життя сім'ї, став виявляти до неї неповагу почалися постійні сварки, донька проживає з позивачкою, подальше спільне життя вважає не можливим і намагання збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.2,3,). Позивач в судове засідання не зявилася надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, в якій просить задовольнити позов, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 13). Відповідач в судове засідання на слухання по справі не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Судом встановлено, що з 10 жовтня 2014 року позивач [PERSON] ( до шлюбу Тітова) К.Ю. та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії 1-КИ № 293265 від 10 жовтня 2014 року, актовий запис 351 (а.с.4). Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки судом було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача, зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі викладеного і

Outcome: approved