overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

29.05.2017 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 17.04.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис№ 25. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.04.2007 року. Шлюб зареєстровано у ВРАЦС Золочівського РУЮ у Харківській області, актовий запис №25. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] доньку -[PERSON], [INFO] Причиною розірвання шлюбу виявилося те, що між ними постійно виникали конфліктні ситуації, внаслідок чого стосунки стали напруженими. Шлюбних відносин на теперішній час не підтримують. Збереження шлюбу позивач вважає недоречним і неможливим, а призначення будь-яких строків на примирення недоцільним, тому просить шлюб з відповідачем розірвати. Майнового спору на даний час немає, питання щодо проживання дітьми між ними узгоджено - діти мешкатимуть разом з позивачкою. В судове засідання позивач не з'явилася. Надала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність. На розірванні шлюбу наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність. З позовними вимогами позивача погодився. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 17.04.2007 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі РАЦС Золочівського РУЮ Харківської області, актовий запис №25, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки, не мають наміру поновити сімейні відносини, між ними склалися такі стосунки, при яких подальше спільне життя неможливе. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] та доньку -[PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.8,9). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд також приймає до уваги, що спору відносно проживання дітей між сторонами немає. Майнових претензій один до одного подружжя не заявляли. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що причини, які спонукали сторони розірвати шлюб, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

29.05.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що на праві приватної власності позивачу належить квартира [ADDRESS]. Відповідач комунальні послуги не сплачує та квартирою не користуються з 2012 року. В звязку із даними обставинами позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. В судове засідання позивач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у відсутність позивача та згоду на заочний розгляд справи. Представник позивача в судовому засіданні на позові наполягав, надав заяву про заочний розгляд справи. В судове засідання відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому Законом порядку. Представник третьої особи в судове засідання не з»явивс,я надав клопотання про ухвалення рішення на розсуд суду. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно свідоцтва № 932 про право власність на житло позивачу належить квартира [ADDRESS], а.с. 9. Актом від 12.05.2017 р. встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі з 2012 року, а.с. 11. Згідно довідки у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], онук [PERSON], [PERSON], а.с. 10. Згідно\~ст.405 ч.2 ЦК України\~- члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення,\~\~ яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином сукупністю досліджених доказів судом встановлено, що відповідач не проживає в квартирі понад один рік без поважних причин, та як член сім'ї власника житла можє бути позбавлений права користування житлом. На підставі ст. 405\~ч. 2 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

29.05.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], що зареєстрований 28.07.2012 року, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя не склалося, шлюбні стосунки припинені, збереження сім'ї неможливо. В судове засідання сторони не з'явились, подавши клопотання про розгляд позову без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 28.07.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER]). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що шлюбні стосунки припинені, сторони наполягають на розірванні шлюбу, клопотань про можливість збереження шлюбу не заявили, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

29.05.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви поданої позивачем, [PERSON] вбачається, що 31.08.2006 року в виконавчому комітеті Бурштинської міської ради було зареєстровано шлюб з відповідачем, [PERSON] У шлюбі народилася одна дитина: дочка, [PERSON], 18.06.2009р.н., яка проживає з нею. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, постійно виникають сімейні конфлікти. Чоловік зловживає азартними іграми, чим ставить в скрутне становище сім'ю. Все це негативно впливає на сімейну атмосферу, що і призвело до розпаду сім'ї. Тому подальше перебування в шлюбі неможливе. Просить шлюб розірвати та дочку залишити проживати з нею, залишити їй прізвище [PERSON], і стягнути з відповідача в її користь сплачений нею судовий збір. Ухвалою Галицького районного суду від 15.06.2017 року сторонам був наданий термін для примирення з можливістю зберегти сім'ю, однак примирення між подружжям не відбулося. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без її участі, не заперечує, щодо заочного розгляду справи. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач, [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся в установленому законом порядку, про що свідчать судові виклики та поштові повідомлення, причин своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31.08.2006 року в виконавчому комітеті Бурштинської міської ради Галицького району, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НМ № 025256 від 31.08.2006 року (а.с.7). У шлюбі народилася одна дитина: дочка, [PERSON], 18.06.2009р.н. (а.с.8). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, склалися неприязні стосунки, часто виникали конфлікти. Шлюбно-сімейні відносини припинилися, проживають окремо, сім'я розпалася остаточно. Примирення надане судом для збереження сім'ї не відбулося. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с.1, 4). На підставі викладеного та ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

29.05.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу мотивуючи тим, що з травня 2016 року шлюбні відносини між ними були фактично припинені, через неприпустиму поведінку відповідача, його негідного ставлення до їх спільного життя, у звязку з чим вона була змушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала і просила його задовольнити, також не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. За згодою позивача суд ухвалив розглядати справу відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.06.2010 року (свідоцтво про шлюб серії 1-ФП №060772 від 19.06.2010 року, видане [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №383 від 19.06.2010 року). Шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2016 року, через неприпустиму поведінку відповідача, його негідного ставлення до їх спільного життя, тому подальше спільне життя стало неможливим. Від шлюбу сторони мають двох синів [PERSON], [INFO] та Марка, [INFO]. Відповідно до статей 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, а також те, що їх примирення неможливе, взявши до уваги встановлені судом обставини життя подружжя та відсутність підстав, які перешкоджали розірванню шлюбу в судовому порядку, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

29.05.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.12.2003 року. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вказує, що останнім часом відносини між подружжям не складаються. Тривалий час подружжя проживає окремо. Просить суд шлюб розірвати. Позивач та відповідач до суду не прибули. В письмових заявах просили справу розглянути без їх участі. Позивач позові підтримала. Відповідач позов визнав та просив шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Галась) [PERSON], [INFO], укладений 06.12.2003 року та зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 3847. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися негативні стосунки, оскільки сторони по справі мають різні погляди на життя, різні вподобання, внаслідок чого між подружжям не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки, сторони по справі мають кожен свій бюджет, не ведуть спільного господарства, не проживають, практично їх сімя повністю розпалася і її збереження стало неможливим та не суперечить інтересам подружжя. У відповідності до вимог ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Згідно зі ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Шлюб між сторонами фактично розпався і примирення між ними неможливе в звязку з чим, суд, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також у їх взаємному зв'язку, приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, ґрунтовані на вимогах закону, у зв'язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути суму сплаченого нею судового збору у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

29.05.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 03.10.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутності спільних інтересів, протилежних понять щодо розуміння сім'ї та відносин між чоловіком та дружиною. Відповідач зловживає спиртними напоями, не утримує сім'ю матеріально. Тривалий час сторони не підтримують шлюбних стосунків, ведуть окремо свої господарства. Вважає, що спільне проживання та примирення і збереження сім?ї є неможливим. Оскільки сторони мають неповнолітню дитину, і не можуть розірвати шлюб через відділ РАЦС, тому позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає. В судовому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, які тривалий час не живуть однією сім'єю, не підтримують подружніх взаємин, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

29.05.2017 року [PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов'язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

29.05.2017 року [PERSON] (надалі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 08 серпня 2010 року вони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання народилася дочка [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Через непорозуміння у сімї постійно напружена ситуація, через що виникають сварки. Протягом останніх двох років спільно не проживають. Просила шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявився, згідно поданої до суду заяви просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Курносова». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомила, про час та місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове рекомендоване повідомлення. Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення на підставі доказів наданих позивачем та матеріалів справи, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Справа розглянута за відсутністю сторін та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись із письмовою заявою позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини фактично припиненні, зберегти сімю не бажає жоден із подружжя. При таких обставинах зберегти шлюб неможливо. Позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

29.05.2017 року головний лікар Обласної психіатричної лікарні м. Берегово звернулася в суд з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON]. Заява мотивована тим, що остання 28.05.2017 року поступив до Обласну психіатричної лікарні м. Берегово за направленням лікаря психіатра Мукачівської ЦРЛ [PERSON], у звязку з тим, що в неї наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює її небезпеку для оточуючих та суттєву шкоду її здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо не буде надана психіатрична допомога. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня. Оскільки [PERSON] страждає психічним захворюванням та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, тому необхідне рішення суду про його госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку. Представник обласної психіатричної лікарні [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та пояснила, що 28.05.2017 року [PERSON] була доставлена до обласної психіатричної лікарні для обстеження та лікування. Остання страждає на гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії, що являє собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Її згода на госпіталізацію на даний час відсутня. Доставлена в судове засідання [PERSON] пояснила, що психічним розладом не хворіє та непотрібно її госпіталізувати. Заслухавши пояснення представника Обласної психіатричної лікарні, думку прокурора, яка вважала за доцільним задовольнити заяву та думку особи, щодо якої розглядається питання про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Із заяви головного лікаря Обласної психіатричної лікарні м. Берегово вбачається, що [PERSON] виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих і згідно висновку комісії лікарів психіатрів № 1332 від 29 травня 2017 року, страждає на гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії, що являє собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановлені в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Оскільки [PERSON] добровільно не погодилася на госпіталізацію в психіатричний заклад та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, тому суд вважає за необхідне госпіталізувати [PERSON] в психіатричний заклад в примусовому порядку. На підставі наведеного,

Outcome: approved