Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

26 січня 2016 року ДП «Вигодське лісове господарство» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] боргу в сумі 8959 гривень. Заяву обґрунтовано тим, що 09 січня 2013 року відповідачеві було відпущено лісопродукцію в кількості 21,74 м3 на суму 8959 грн., що підтверджується Наказом на відпуск лісоматеріалів № 22 та товарно-транспортною накладною № 080115 від 09.01.2013 р., а оплату за дану лісопродукцію не проведено і станом на 31.12.2015 р. заборгованість становить 8959 грн. На неодноразові претензії про погашення заборгованості відповідач не реагує. Посилаючись на зазначені обставини та на порушення відповідачем норм цивільного законодавства в частині зобовязаного характеру позивач просив в судовому порядку стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] позовні вимоги заперечив повністю і пояснив, що ніякої лісопродукції 09.01.2013 р. він у ДП «Вигодське ЛГ» не одержував , лісопродукцію не виписував, заяву від 09.01.2013 року про виписку лісу у позивача не писав, з Наказом № 22 від 09.01.2013 р. позивача на відпуск лісоматеріалів не ознайомлений і йому за такий наказ нічого не відомо. Вислухавши пояснення відповідача, перевіривши позов та додані до нього матеріали справи, оцінивши висновок почеркознавчої експертизи у сукупності з іншими матеріалами суд вважає, що позов позивача до задоволення не підлягає виходячи з такого. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, інших представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 цього Кодексу суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Як убачається із встановлених судом обставин справи, що позивач - ДП «Вигодське ЛГ» в обґрунтування своїх вимог до відповідача про стягнення суми боргу зіслався як на докази на Наказ № 22 на відпуск лісоматеріалів від 09.01.2013 р. та на товарно-транспортну накладну № 080115 від 09.01.2013 р. Суд оглянувши та перевіривши докази позивача відхиляє такі як належні і допустимі докази виходячи з такого. В зазначеному Наказі № 22 на відпуск лісоматеріалів міститься запис, що нібито між ДП «Вигодський лісгосп» та [PERSON] був укладений договір № 1 від 09 січня 2013 року на відпуск лісопродукції в кількості 21,74 м3, однак такого договору до матеріалів справи не додано. Окрім того як на оригіналі Наказу так і на його копії відсутній підпис [PERSON] про одержання лісопродукції 09.01.2013 р. від ДП «Вигодське ЛГ». Окрім цього у товарно-транспортній накладній № 080115 виданій ДП «Вигодське ЛГ» в графі «Вантаж одержав» навпроти прізвища Стець стоїть підпис виконаний не [PERSON], а іншими особами, що підтверджується Висновком № 2169 криміналістичної експертизи з дослідження почерку та підписів Львівського НДІСЕ від 13.06.2016 р. Крім цього з метою перевірки обґрунтувань позовної заяви судом було витребувано від позивача рукописний текст заяви, яку нібито писав [PERSON] на відпуск лісоматеріалів відповідачу від 09.01.2013 р. і на підставі якої нібито відпускалась лісопродукція останньому. Згідно проведеної криміналістичної експертизи даного тексту заяви із висновку цієї експертизи вбачається, що дану заяву писав не [PERSON], а інша особа. Відповідач повністю заперечив позов і пояснив, що ніяку заяву позивачу на відпуск лісу 09.01.2013 року він не писав, ніякого лісу 09.01.2013 р. він не одержував від позивача, з наказом № 22 від 09.01.2013 р. на відпуск лісопродукції він не ознайомлювався і не підписував, а також йому не відома товарно-транспортна накладна № 080115 від 09.01.2013 р. і таку він не підписував про одержання лісопродукції. З огляду на вищевстановлене суд приходить до висновку, що вимоги позивача є безпідставні, належними і допустимими доказами не доведені в суді і тому у позові ДП «Вигодське ЛГ» до [PERSON] про стягнення боргу слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 3 п. 4) ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати повязані з проведенням судових експертиз. Згідно платіжного доручення № 613 від 03 червня 2016 р. [PERSON] за проведення криміналістичної експертизи сплатив Львівському НДІСЕ 6090,40 грн. Оскільки суд ухвалив рішення на користь [PERSON] то з ДП «Вигодське лісове господарство» на користь [PERSON] слід стягнути понесені ним судові витрати повязані з проведенням криміналістичної експертизи в сумі 6090,40 грн. Інших витрат немає.

Outcome: approved