Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

28.01.2016 р. до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою по спору, виниклому до [PERSON], в якій просить стягнути з відповідача на свою користь у відшкодування суми заподіяних збитків 7426,83 грн., моральної шкоди 3000 грн., пославшись на те, що їй на праві власності належить будинок 1-А по вул. Джерельна (Чапаєва) у с. Ілліча Костянтинівського району. 25.03.2014 р. о 23 годині з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої відповідач, керуючи автомобілем [NUMBER], вїхав в огорожу належного їй вище згадуваного будинку, пошкодивши при цьому десять метрів огорожі (потрощив шифер). На ремонтні роботи нею було затрачено 5426,83 грн., сама робота коштувала 2000 грн. загальна сума збитків становить 7426,83 грн. Крім матеріальних збитків їй була спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що їй довелося немало нервувати через відсутність грошей на ремонт огорожі, а винна у пошкодженні огорожі особа не вжила жодних заходів до того, щоб в добровільному порядку вирішити питання збитків. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги, просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином, у судове засідання не зявився, заперечень проти позову суду не надав. Заслухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, суд дістає таких висновків: У відповідності до статті 22 ЦПК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч.1). Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п.1 ч.2). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі <…> (ч.3). У відповідності до статті 23 ЦПК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч.1). Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна (п.3 ч.2). Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3). Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування (ч.4). Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.5). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 ЦК України, зокрема: 1. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 2. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені статтею 1167 ЦК України, зокрема, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч.1). У відповідності до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2). Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.5). Судом встановлені такі обставини і відповідні їм правовідносини: Позивачка [PERSON] є власником житлового будинку №1-А по вул. Джерельна (до перейменування - Чапаєва) с. Ілліча в Костянтинівському районі Донецької області, що підтверджено витягом про державну реєстрацію прав КП «Костянтинівське міське БТІ Костянтинівської міської ради» (а.с.16-17). 25 березня 2014 року о 23 годині 00 хвилин в Костянтинівському районі с. Ілліча по вул. Джерельна (до перейменування - Чапаєва) сталася дорожньо-транспортна пригода за таких обставин: Відповідач [PERSON], керуючи автомобілем NISSAN ALMERA CLASSIC, номерний знак [NUMBER], в порушення п.12.1 ПДР України не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого автомобіль зїхав за межі проїзної частини та отримав механічні ушкодження. Зїжджаючи за межі проїзної частини, автомобіль наїхав на огорожу належного позивачці будинку, чим пошкодив її. Обставини скоєння ДТП відповідачем встановлені постановою Судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15.04.2014 р., якою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП (а.с.25), що набрала законної сили, та факт пошкодження огорожі будинку 1-А по вул. Джерельна (Чапаєва) у с. Ілліча Костянтинівського району Донецької області підтверджений поясненнями допитаного у судовому засіданні в якості свідка інспектора ВДАІ [PERSON], яким на місці скоєння [PERSON] ДТП був складений відповідний протокол про адміністративне правопорушення і який пояснив у судовому засіданні, що внаслідок ДТП була пошкоджена огорожа одного з будинків по вул. Чапаєва у с. Ілліча. На придбання матеріалів для відновлення пошкодженої огорожі позивачкою було витрачено 4014,26 грн. за товарним чеком від 09.05.20144 р. (а.с.26), а також 1412,57 грн. за накладною № 2165 від 03.05.2014 р. (а.с.28). Понесені позивачкою витрати у розумінні п.1 ч.2 ст.22 ЦК України є витратами, які позивачка зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Факт сплати 2000 грн. за роботи по відновленню пошкодженої огорожі позивачем будь-якими належними та допустимими доказами не підтверджений. Тож, з відповідача як винного в заподіянні позивачці шкоди, підлягає стягненню 5426,83 грн., позов в цій частині частковому задоволенню. В частині вимог відшкодування моральної шкоди позов підлягає також частковому задоволенню. Так, суд, з огляду на приписи ст.ст.23,1167 ЦК України, вважає доведеним факт заподіяння позивачці моральної шкоди. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходив з характеру правопорушення, обґрунтування позивачем глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини відповідача, яка завдала моральної шкоди, а також вимог розумності і справедливості. Тож, розмір відшкодування визначений судом у сумі 600 грн. За наведених підстав позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial