Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

27 вересня 2017 року з вищевказаною позовною заявою до Миргородського міськрайонного суду звернувся [PERSON]. На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що він є власником будинковолодіння № 85, по вул. Садова в с. Зубівка Миргородського району Полтавської області. У вказаному будинку зареєстрований [PERSON], який не є співвласником вказаного будинковолодіння та не проживає в ньому протягом останніх кількох років. На даний час наявність реєстрації відповідача в будинку обмежує права позивача, що стало підставою для звернення до суду. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином у відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України. Відповідно до положень ст. ст. 77, 224 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є одноособовим власником будинковолодіння № 85, по вул. Садова в с. Зубівка Миргородського району Полтавської області. Його право власності підтверджується свідоцтвом про право на спадщину по закону від 12.09.2017, зареєстрованим в реєстрі за № 561 (а.с.4). [PERSON] зареєстрований в будинку позивача, що підтверджується довідкою № 888 від 19.09.2017 (а.с. 10). Згідно з довідкою № 893 від 21.09.2017 виданою Зубівською сільською радою Миргородського району, [PERSON] зареєстрований але не проживає протягом останніх років в с. Зубівка по вул. Садова, 85, особисте майно за місцем реєстрації відсутнє (а.с.3). Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Оскільки відповідач [PERSON] не проживає у будинку протягом останніх кількох років, то він, відповідно до ст. 72 ЖК України, втратив право на користування вищевказаним житловим приміщенням. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, а тому [PERSON] необхідно визнати таким, що втратив право на користування приміщенням будинковолодіння № 85, по вул. Садова в с. Зубівка Миргородського району Полтавської області. Згідно ч. 1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved