Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 28 березня 2017 року [PERSON] звернулась до Розівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON], в якому просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб, зареєстрований 28.03.2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Бердянського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 105. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 28.03.2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Бердянського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 105, вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З квітня 2016 року сімейні відношення між сторонами припинились. З червня 2016 року сторони почали проживати окремо. Позивач вважає одруження з відповідачем невдалим через різність характерів. За таких обставин, позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. В судове засідання позивач не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити. Разом з тим, Позивач заперечувала проти надання судом строку для примирення з відповідачем та категорично заперечувала проти збереження шлюбу (а.с.19). Відповідач в судове засідання не зявився, відомостей про вручення йому судової повістки в матеріалах справи відсутні. Проте, до суду надійшла його письмова заява, відповідно до якої [PERSON] просить розглядати справу у його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечує, обставини, викладені позивачем в позовній заяві визнає. Окрім цього заперечував проти надання судом строку для примирення з позивачем, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечував (а.с.18). Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 2 ст. 158, ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у\~ справі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, зясувавши позицію сторін, викладену в письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 28.03.2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Бердянського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 105 (а.с. 3). Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження: І-ЖС № 011470 від 11.07.2001 року, І-ЖС № 115647 від 09.04.2003 року, І-ЖС № 115917 від 29.07.2009 року, І-ЖС № 185327 від 03.11.2011 року, І-ЖС № 230787 від 10.07.2013 року, І-ЖС № 289878 від 10.07.2015 року (а.с. 4-8). З матеріалів справи вбачається, що причиною розірвання шлюбу стала відсутність взаєморозуміння між сторонами та різність характерів. Шлюбно-сімейні відносини між подружжям фактично припинені з квітня 2016 року. З червня 2016 року сторони почали проживати окремо. Сторони зазначені обставини у справі не заперечували, фактично їх визнали, тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Згідно положень ст. 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, у поданих до суду письмових заявах заперечували проти надання подружжю строку для примирення (а.с. 18, 19). Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач, як особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, у поданій суду позовній заяві просила суд залишити їй після розірвання шлюбу прізвище «Коновал» (а.с. 2 зворотній бік). Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «Коновал». Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Питання про стягнення судових витрат позивачем в позовній заяві не ставилось.

Outcome: approved