Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

28.10.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельні ділянки, площею 2,1108 га, та 0,5185 га. розташовані на території Великогорбашівської сільської ради Новоград-Волинського району (далі Земельні ділянки). В обґрунтування своїх вимог зазначив, що після смерті матері [PERSON], яка померла 22.07.2008 року, відкрилась спадщина, що, крім іншого, складалась з Земельних ділянок. Як спадкоємець за законом, прийняв спадщину, однак у видачі відповідного свідоцтва йому було відмовлено, у звязку з відсутністю державного акту на право власності на земельну ділянку. Інший спадкоємець за законом син померлої [PERSON] у встановлений законом строк не прийняв спадщини. За життя мати правомірно набула на землю право власності, зареєструвала її в державному земельному кадастрі та отримала державний акт, який в подальшому був втрачений. Сторони в судове засідання не прибули. До суду надіслали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просила їх задовольнити, відповідач позов визнав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибув з невідомих суду причин, про час та місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернути до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України. Судом встановлено, що 22.07.2008 року померла [PERSON], мати позивача, після смерті якої відкрилася спадщина на Земельні ділянки, яка, згідно копії Державних актів на право власності на земельну ділянку та Витягів з Державного земельного кадастру, належали померлій. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 29.05.2015 року відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.10.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Земельні ділянки у звязку з відсутністю державних актів на право власності на земельні ділянки. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за заповітом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, за життя [PERSON] правомірно набула на землю право власності та отримала Державні акти на неї. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та, враховуючи неможливість оформлення позивачем своїх спадкових прав у державній нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на Земельні ділянки. Відтак, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved