Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

27 грудня 2019 року [PERSON] здав на пошту позов до [PERSON] , [PERSON] про визнання недійними свідоцтв про право на спадщину за законом, визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування, в якому вказує, що [INFO] померла його мати [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на все її майно, у тому числі на земельну частку (пай) розміром 3,37 умовних кадастрових гектарів без визначення меж у натурі, із земель КСП АФ «Нива», розташовану на території Улянівської селищної ради Білопільського району, яку вона успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] . На день смерті [PERSON] разом з нею проживали та були зареєстровані її онуки [PERSON] та [PERSON] , а також він, що підтверджується будинковою книгою та довідкою селищної ради від 26 вересня 2016 року. З метою оформлення своїх спадкових прав він звернувся до приватного нотаріуса Бойко О.І., яка у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки та земельну частку (пай) відмовила у зв`язку з тим, що спадкову справу після [PERSON] було заведено 08 листопада 2013 року Улянівською державною нотаріальною конторою за заявою опікуна неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , на ім`я яких були видані свідоцтва про право на спадщину на належні померлій грошові вклади. При звернені до нотаріальної контори [PERSON] не повідомила про нього, як про спадкоємця першої черги. Відомості про його проживання та реєстрацію разом з матір`ю також відсутні в довідці Улянівської селищної ради від 08 листопада 2013 року про спадкоємців померлої, яка наявна в матеріалах спадкової справи. Посилаючись на викладене, а також на те, що про відмову від права на спадщину він не заявляв, просить визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, які видані Улянівською державною нотаріальною конторою 14 листопада 2013 року за №1551 та №1552 на ім`я відповідачів, а також визнати за ним право власності на вказану земельну частку (пай). 09 січня 2020 року судом отримана інформація щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання відповідачів. У зв`язку з тим, що позовна заява не відповідала вимогам ст. 177 ЦПК України, ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 10 січня 2020 року її було залишено без руху та надано термін для усунення недоліків протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали. 20 січня 2020 року ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області відкрито провадження в справі та призначено її до підготовчого судового засідання. Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 05 березня 2020 року продовжено строк проведення підготовчого провадження по справі на 30 днів. Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 27 березня 2020 року закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду. Позивач [PERSON] і його представник - адвокат Сивенко В.М. у судове засідання не з`явилися. Останній подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечує (а. с. 124). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання також не з`явилися. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання останні відсутні, інформації щодо своєї адреси суду не надали, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка вручена їм належним чином (а. с. 26, 115, 117). Представник Сумського обласного державного нотаріального архіву в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі (а. с. 122). У зв`язку з тим, що належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання відповідачі в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, відзиву не подали, за згодою позивача було проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , а [INFO] - [PERSON] , батьками яких у свідоцтвах про народження записані [PERSON] та [PERSON] (а. с. 15, 81). [INFO] народився [PERSON] , а [INFO] - [PERSON] , батьком яких у свідоцтвах про народженні записаний [PERSON] (а. с. 72 зв., 74 зв.). Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Бойко О.І. 06 лютого 2008 року, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності КСП «Нива» смт. Улянівка, Білопільського району, розміром 3,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яке належало померлій на підставі сертифікату серії СМ №0093633 від 12 липня 1996 року; право на пайовий фонд майна КСП «Нива» в сумі 2812 грн., яке належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER] від 29 січня 2008 року; грошові вклади в сумі 3540 грн. 40 коп. і 110 грн. 15 коп. на рахунках № [NUMBER] і № [NUMBER] у філії №021 у смт. Улянівка, Білопільського району, який належав спадкодавцю на підставі копії особового рахунку (а. с. 10). [INFO] [PERSON] померла (а. с. 9). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Улянівської селищної ради Білопільського району від 26 вересня 2016 року №1217 і довідкою Улянівської селищної ради від 12 березня 2020 року №282-02-25 [PERSON] по день смерті [INFO] проживала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті разом з нею були зареєстровані і проживали: син [PERSON] та онуки [PERSON] , [PERSON] . Заповіт від імені померлої виконкомом селищної ради не посвідчувався. Другий син [PERSON] - [PERSON] проживає у [ADDRESS] (а. с. 12, 97). Реєстрація позивача і відповідачів за вказаною адресою на час відкриття спадщини підтверджується також копією будинкової книги, а також витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця проживання [PERSON] (а. с. 13-14, 17). Як вбачається з копії спадкової справи, 08 листопада 2013 року до Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району звернулася опікун малолітніх [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а. с. 38-41). Інформація про реєстрацію місця проживання разом з померлою [PERSON] її сина [PERSON] в спадковій справі відсутня. На підстави заяви [PERSON] 14 листопада 2013 року державним нотаріусом Улянівської державної нотаріальної контори Білопільського району Бойко О.І. на ім`я [PERSON] та [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом з реєстраційними № 1551 та №1552, відповідно до яких останні в рівних частинах успадкували після [PERSON] грошові вклади, які вона успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] (а. с. 41). 02 вересня 2019 року представник [PERSON] - [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Білопільського районного нотаріального округу Бойко О.І. із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки 3,2193 га та 0,2797 га, розташовані на території Улянівської селищної ради, та на земельну частку (пай), розміром 3,37 умовних кадастрових гектарів без визначення меж у натурі, із земель КСП АФ «Нива», які належали матері [PERSON] - [PERSON] , однак нотаріус у вчиненні нотаріальних дій відмовила, вказавши при цьому, що після смерті спадкодавця вже заведена спадкова справа, відповідно до матеріалів якої єдиними спадкоємцями померлої є [PERSON] та [PERSON] , якій і оформили частину спадкового майна. Також нотаріус вказала, що сертифікат на вказану земельну частку (пай) не містить відмітки про перехід права на пай у порядку спадкування до [PERSON] (а. с. 20). Через вказані обставини [PERSON] позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкування в нотаріальній конторі. Відповідно до ст. ст. 1216, 217, 218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 статті 1223 ЦК України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. ст. 1261, 1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що він є спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON] , постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого законом не відмовився від спадщини, а тому є таким, що прийняв спадщину після смерті матері. Як вбачається з пунктів 1.12, 1.13, 3,21, 4.6 гл. 10 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, у редакції, яка діяла на час відкриття спадщини після [PERSON] , місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України. Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою житлово-експлуатаційної організації, довідкою правління житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця; записом у будинковій книзі про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця, довідкою адресного бюро, довідкою райвійськкомату про те, що спадкодавець до призову на військову службу проживав за відповідною адресою. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем. Спадкоємці закликаються до спадкування за законом у порядку черговості. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі: відсутності спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини або відмови від її прийняття. Факт проживання позивача разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , підтверджується довідкою Виконавчого комітету Улянівської селищної ради Білопільського району від 26 вересня 2016 року №1217, копією будинкової книги, довідкою Улянівської селищної ради від 12 березня 2020 року №282-02-25, а також витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця проживання [PERSON] (а. с. 12, 13-14, 17, 97). Таким, чином позивач, як спадкоємець першої черги за законом своєї матері [PERSON] прийняв спадщину, яка відкрилася після її смерті шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Онуки [PERSON] - [PERSON] і [PERSON] , хоч і проживали разом з останньою на час відкриття спадщини, але права на спадкування не отримали, у зв`язку з наявністю спадкоємця першої черги [PERSON] , який прийняв спадщину. Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, які видані Улянівською державною нотаріальною конторою 14 листопада 2013 року за №1551 та №1552 на ім`я [PERSON] та [PERSON] . Що стосується вимог позивача про визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Пленум Верховного Суду України у п. 11 своєї постанови «Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року роз`яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно з п.п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на земельну частку (пай) розміром 3,77 умовних кадастрових гектарів на території Улянівської селищної ради Білопільського району, КСП АФ «Нива». Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачів на користь позивача по 1152 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved