Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-07 00:00:00

27 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної і моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 березня 2015 року було витребувано з чужого незаконного володіння шляхом вилучення у [PERSON] належний [PERSON] автобус ПАЗ-32054-07, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 119960 гривень та передання його [PERSON] Після набрання законної сили вказаним рішенням, позивачу був виданий виконавчий лист, який від передав на виконання до Жовтневого ВДВС. В період виконання судового рішення відповідач [PERSON] розукомплектував належний позивачу автобус, залишив його в практично розібраному стані, залишив лише кузов та шасі, тобто на теперішній час автобус до експлуатації не придатний, в зв'язку з чим вартість автобуса складає 24497 грн. відповідно до проведеної ТОВ Центр експертного дослідження» оцінки від 28 липня 2015 року. Отже вартість майна, яке не було повернуто позивачу складає 95463 грн. Внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу заподіяна матеріальну шкода на вказану суму, яку просив суд стягнути з відповідача, а також моральна шкода, яка полягає у відчутті моральних страждань позивачем, оскільки на протязі тривалого часу він не мав можливості витребувати належний транспортний засіб, пережив сильний стрес, були порушені звичайний уклад життя і нормальні життєві зв'язки позивача, моральну шкоду оцінив в розмірі 10 000 грн., які також просив стягнути з відповідача. Ухвалою суду від 03 травня 2017 року у зв'язку із закінченням повноважень судді Дехта Р.В., відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та розпорядження керівника апарату Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу № 71 від 28.04.2017 ця справа була прийнята до провадження суддею Колочко О.В. і призначена до судового розгляду. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Суду пояснили, що відповідач [PERSON] не виконав рішення суду і не передав транспортний засіб позивачу, натомість розукомплектував його, в зв'язку з чим [PERSON] 01 липня 2015 року відмовився від отримання такого автобусу, про що був складений відповідний акт державного виконавця. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка позивач [PERSON] суду показав, що він працював у [PERSON] на маршрутному таксі № 79, на автобусі, який придбав у кредит в 2007 році. В 2011 році він оформив довіреність на [PERSON] на розпорядження автобусом, а потім ще одну довіреність після спливу часу дії першої довіреності. В подальшому [PERSON] повідомив йому, що він заборгував певну суму і забрав транспортний засіб, який був у технічно справному вигляді. Він ([PERSON].) віддав автобус на стоянку, а також віддав [PERSON] ключі від автобусу. [PERSON] розукомплектував транспортний засіб і саме тому він відмовився від отримання розібраного транспортного засобу в присутності державного виконавця. До цього огляду він не бачив автобус, оскільки не мав до нього доступу на охоронювану стоянку. Також, пояснив, що не пам'ятає коли скасовував довіреності на розпорядження [PERSON] автобусом, а також не повідомляв його про скасування таких довіреностей. В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість і недоведеність, суду пояснив, що спірний транспортний засіб був переданий позивачем в розпорядження і користування відповідача на підставі нотаріально оформленої довіреності, яка в подальшому була скасована, але відповідач не був про це повідомлений і дізнався про це лише, коли звернувся до відповідних органів для зняття з обліку ТЗ. [PERSON] залишив автобус на території колишньої автобази, однак не повідомив про це [PERSON] При цьому позивач мав доступ до транспортного засобу і самостійно його розукомплектував на металобрухт. Після судового рішення в присутності державного виконавця [PERSON]. відмовився від отримання ТЗ, в зв'язку тим, що ТЗ був розукомплектований, але при огляді державним виконавцем не зазначено про відсутність деталей і яких саме. Доказів на підтвердження технічно справного стану при передачі автобуса від [PERSON] [PERSON] відсутні, експертиза була проведена станом на час розгляду справи, а не на час передачі як від [PERSON] [PERSON], так і навпаки. Крім того, зауважив, що в матеріалах справи присутні два звіти про оцінку транспортного засобу - від 26 червня 2015 року із різним переліком деталей, які відсутні на автобусі. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка відповідач [PERSON] суду показав, що він працював разом із [PERSON] за трудовим договором. Коли у [PERSON] виникали труднощі із користуванням транспортного засобу, він завжди допомогав: 3 рази відновлював автобус, надавав на це кошти. Спірний автобус [PERSON] придбав у кредит, який він ([PERSON].) погасив, в зв'язку з чим [PERSON] оформив на нього довіреність. В подальшому коли транспортний засіб зламався, [PERSON] привіз його на територію колишньої автобази і залишив його там, при цьому віддав [PERSON] ключі і документи на автобус. За період перебування автобусу на території автобази [PERSON] неодноразово приїжджав і розукомплектовував автобус: знімав з нього запчастини, і коли державний виконавець оглядав цей автобус [PERSON] відмовився забирати його через його неукомплектованість. Однак транспортний засіб був саме в такому стані як залишив його [PERSON], була відсутня лише коробка передач. Йому ([PERSON]) розповідали охоронці автобази, що [PERSON] приходив і знімав запчастини з автобусу. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що він проводив оцінку транспортного засобу за замовленням [PERSON], для чого виїжджали на місце стоянки автобусу на території автобази № 20, яка, на його думку, охороняється. Автобус на час огляду був розукомплектований: відсутній двигун, вікна. На підставі огляду був зроблений звіт про ринкову вартість ТЗ. Він разом з [PERSON] проводили огляд ТЗ в кінці червня 2015 року. Автобус був не «на ходу». Він проводив огляд лише один раз і складав один раз протокол огляду. Пояснити розбіжності в актах огляду не зміг. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що в період з 2013-2015 роки він працював сторожем на колишній автобазі № 20, де розташовані ремонтні бокси, у тому числі і бокс [PERSON] В 2013 році на території автобази приїхав на автобусі [PERSON] і залишив транспортний засіб, віддавши ключі [PERSON], при цьому сказав, що йому цей автобус не потрібен. В подальшому він неодноразово бачив [PERSON], який приїжджав на території автобази і знімав запчастини з автобусу. Територія автобази не охороняється, лише під охороною бокси з автомобілями. Свідок [PERSON] суду показав, що в 2013 році [PERSON] привіз автобус, залишив його на території колишньої автобази № 20, віддав ключі [PERSON] В подальшому [PERSON] приходив неодноразово на територію автобази, але що він робив не знає. Охорона території почалася в кінці 2015 року - початок 2016 року, а до цього охорони не було. Зі слів інших користувачів автобази йому відомо, що [PERSON] знімав запчастини і здавав їх на металобрухт до пункту прийому, який розташований неподалік від автобази. Свідок [PERSON] суду показав, що в 2015 році його залучили в якості понятого при огляді автобуса, який був розташований на території автобази. Салон цього автобусу був укомплектований, колеса також були на автобусі, відсутня була коробка передач, яку зняв сам [PERSON] При огляді були присутні господарі автобусу, держвиконавці. В ході огляду між [PERSON] і ще однім чоловіком виник спір, оскільки вона говорила забрати ТЗ, але чоловік відмовлявся, говорив, що в подальшому надасть якусь експертизу. Крім того, пояснив, що територія автобази не охоронялася, пропускного режиму не було, територія відкрита, охороняються лише бокси, в яких знаходяться автомобілі. Допитаний в судовому засіданні сідок [PERSON] суду пояснив, що він займає посаду заступника начальника ВДВС. На виконання рішення суду про вилучення автомобіля у [PERSON] було відкрито держвиконавцем Сокол Г.Л., яка перебуває на теперішній час в декретній відпустці, виконавче провадження. Стягувач відмовився отримувати транспортний засіб, оскільки на останньому чогось не вистачало, деяких комплектуючих, в зв'язку з чим 06 липня 2015 року виконавче провадження було закрито. Свідок [PERSON] суду показала, що вона працює в «Центрі експертного дослідження», проводить оцінку майна. Вона не пам'ятає за чиїм замовленням було проведено оцінку ТЗ. [PERSON] зверталася потворно за проведенням оцінки, але з яких підстав вона не пам'ятає. Розбіжності в протоколах огляду ТЗ пояснити не може. Зазначила, що в звіті оцінки повинно бути вказано дату огляду ТЗ, але чому в цьому звіті вона не вказана, пояснити не змогла. Крім того, пояснила, що вона лише підписала протокол огляду ТЗ, але оглядав автомобіль директор Центру [PERSON] і які саме деталі були відсутні вона також не пам'ятає. Дата проведення оцінки ТЗ - 28 липня 2015 року, але огляд автобусу міг бути днем раніше. Суд, заслухавши сторони та їх представників, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 24 березня 2015 року, ухваленому у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про витребування майна із чужого незаконного володіння, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], ПАТ «ВіЕйБі Банк» про визнання права власності та стягнення безпідставно отриманих коштів, первісний позов був задоволений частково, в задоволенні зустрічного позову - відмовлено (а.с. 12-14). Вказаним рішенням було витребувано з чужого незаконного володіння шляхом вилучення у [PERSON] належний на праві приватної власності [PERSON] автобус ПАЗ-32054-07 реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 119960 грн. та передано [PERSON] Рішення набрало законної сили 26 травня 2015 року. Як вбачається зі Звіту про оцінку автомобіля ПАЗ 32054-07, реєстраційний номер [NUMBER], складеного суб'єктом оціночної діяльності ТОВ «Центр експертного дослідження», оцінка проведена на дату - 28 липня 2015 року, підписана директором [PERSON] та оцінщиком [PERSON] та визначена ринкова вартість ТЗ станом на 28 липня 2015 року 24 497 гривень без ПДВ (а.с. 58-85). Відповідно до ідентифікації об'єкту оцінки визначено його технічний стан, а саме зазначено в звіті, що автомобіль розукомплектований - відсутні автозапчастини: 1.Двигун Д-245 ЙЕ2 2.Коробка передач 3.Карданний вал 4.Радіатор 5.Інтеркулер 6.Проміжний вал 7.Натяжний ролик 8.Ремені 9.Всі патрубки 10.Головне зчеплення 11.Робоче зчеплення 12.Гальмівний кран 13.Кран стоячого гальма 14.Гальмівні камери 15.Тріскачки 16.Повітрясушитель 17.Панель приладу 18.Вимикачі 19.Прилади зовнішнього освітлення 20.Реле поворотів 21.Реле зарядки 22.Перемикач покажчиків поворотів 23.Замок запалювання 24.Аварійний вимикач 25.Лівий та правий очищувачі скла 26.Ліхтарі внутрішнього освітлення 27.Блок запобіжників 28.Пневмопривод дверей 29.Електропривод дверей 30.Лобові стекла 31.Передній і задній люки 32.Водійське сидіння і 6 пасажирських 33.Акумулятор, гідравлічний силовий циліндр 34.Запасне колесо 08 січня 2016 року судовим експертом Чивчиш О.П. було проведено судову авто товарознавчу експертизу визначення ринкової вартості автомобіля ПАЗ 32054-07, реєстраційний номер [NUMBER], відповідно висновку № Д3/01/16, складеному за результатами проведення експертизи і на підставі, зокрема протоколу огляду транспортного засобу від 17 листопада 2015 року, визначено ринкову вартість автомобіля на час проведення експертизи в розмірі 18596,52 грн., вартість запасних частин та ремонтних робіт - 314127,27 грн. (а.с. 100-130). Як вбачається з копії акту державного виконавця від 01 липня 2015 року, складеного державним виконавцем Сокол Г.Л. з примусового виконання виконавчого листа 2/212/142 від 09 червня 2015 року про витребування та передачі майна на користь [PERSON], в присутності 2 понятих стягувач відмовився приймати автобус ПАЗ 32054-07 [NUMBER], недоліки під час вилучення транспортного засобу стягувач відмовився зазначити. Відмову прийняти ТЗ стягувач мотивував тим, що державний виконавець відмовився проводити опис ТЗ та відсутніх запчастин, від підпису акту [PERSON] відмовився (а.с. 144). В своєму листі від 08.07.2015 за № 19216 Жовтневий ВДВС повідомив [PERSON] про те, що 01 липня 2015 року державним виконавцем був здійснений вихід за місцем знаходження ТЗ ПАЗ 320-54-07 [NUMBER], де було складено акт державного виконавця про відмову стягувача прийняти транспортний засіб, в зв'язку з тим, що останній розукомплектовано. У виконавчому документі не зазначено технічний стан та комплектацію автобуса, який потребує передачі, оцінка майна проводиться державним виконавцем для подальшої реалізації оцінюваного майна в рахунок погашення боргу. У даному випадку вартість майна, що потрібно передати зазначено судом. Враховуючи такі обставини, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 4 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 145). З доданої до матеріалів цивільної справи копії Протоколу огляду транспортного засобу, проведеного ТОВ «Центр експертного дослідження» і підписаного експертом [PERSON] вбачається, що огляд проведений 26.06.2015, однак в місті проставляння дати огляду наявні затертості в місяці - «06». Відповідно до цієї копії протоколу під час огляду ТЗ ПАЗ 32054-07 експертом було встановлено, що колісний транспортний засіб розукомплектований - відсутній двигун, коробка, навісне обладнання, прилади, радіатор, запаска, фари і так далі (а.с. 142). Також в цій копії протоколу огляду зазначено, що ТЗ має сліди відновлювального ремонту більше 3 деталей, має інформативні ознаки несправності вузлів, елементи кузову мають корозійні пошкодження: панель пола кузова, пороги кузова, щиток передка, бризговик облицювання радіатора, арка боковин (бризговики боковини), двері, елементи жорсткості (лонжерони, поперечини), передок кузова, панелі передка, крило знімне, крило незнімне, забарвлення кузова, скло (потертості, пошкодження) (а.с. 142 зворотній бік). З доданого до матеріалів цивільної справи оригіналу Протоколу огляду транспортного засобу, проведеного ТОВ «Центр експертного дослідження» і підписаного експертом [PERSON] вбачається, що огляд проведений 26.06.2015 (а.с. 152). Відповідно до цього протоколу під час огляду ТЗ ПАЗ 32054-07 експертом було встановлено, що транспортний засіб розукомплектований: відсутній двигун, електрообладнання, коробка передач, генератор, стартер, система охолодження, світлові прибори. Також в цьому протоколі огляду зазначено, що елементи кузову мають корозійні пошкодження: панель пола кузова, пороги кузова, щиток передка, бризговик облицювання радіатора, арка боковин (бризговики боковини), двері, полка задка з перегородкою (моторний відсік) панель боковини задня, елементи жорсткості (лонжерони, поперечини), передок кузова, панелі передка, крило знімне, крило незнімне. Також зазначено, що ТЗ експлуатувалося в режимі міського автобусу (а.с. 152 зворотній бік). Згідно з висновком з оцінки вартості транспортного засобу, складеному суб'єктом оціночної діяльності ПП «Персей» від 20 жовтня 2014 року, ринкова вартість автобусу ПАЗ 32054-07, 2006 року випуску реєстраційний номер [NUMBER] станом на 20.10.2014 складає 80738 грн. без ПДВ (а.с. 153-161). 15 червня 2016 року на ім'я суду надійшло повідомлення від судового експерта Чивчиша О.П. про неможливість надання висновку судової товарознавчої експертизи у справі, оскільки у звіті про оцінку ТЗ, складеного 28.07.2015 ТОВ «Центр експертного дослідження», не вказаний технічний стан ТЗ; в копії протоколу огляду ТЗ від 26.06.2015, складеного в присутності [PERSON] (а.с. 142), зазначено технічний стан ТЗ, перелік елементів кузову, що мають корозійні пошкодження, перелік відсутніх складових, відмінних від того, що вказано в звіті, складеного тим самим оцінювачем; протокол огляду ТЗ від 26.06.2015, складеного в присутності [PERSON] (а.с. 152), відрізняється від копії протоколу від 26.06.2015 (а.с. 142); в акті державного виконавця Сокол Г.Л. від 01.07.2015 (а.с. 144) не зазначений технічний стан та комплектацію автобуса (а.с. 173-174). Як вбачається з копії нотаріальної довіреності від 04.02.2013, доданої до матеріалів цивільної справи, [PERSON] уповноважив [PERSON] та надав йому право експлуатувати та продати ТЗ ПАЗ 32054-07 реєстраційний номер [NUMBER], визначати на власний розсуд місце стоянки автомобіля, укладати від імені Довірителя договори цивільно-правового характеру щодо розпорядження та користування автомобілем тощо. Довіреність дійсна протягом десяти років до 04.02.2023 (а.с. 227 зворотній бік). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Проаналізувавши пояснення учасників справи, зокрема покази сторін, надані в судовому засіданні в якості свідків, покази свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до переконання про недоведеність позовних вимог щодо відшкодування шкоди. Як встановлено судом за рішенням суду від 24.03.2015, яке набрало чинності 26.05.2015, було витребувано у [PERSON] з чужого незаконного володіння шляхом вилучення транспортного засобу ПАЗ-32054 р.н. [NUMBER] вартістю 119 960 грн. та передано [PERSON] При цьому в даному судовому рішенні не встановлено, коли саме [PERSON] заволодів спірним транспортним засобом і скільки часу транспортний засіб перебував у відповідача без правових підстав. Також зазначеним рішенням суду в резолютивній частині було визначено вартість ТЗ 119 960 грн. Натомість відповідно до звіту про оцінку вартості спірного ТЗ, проведеного 20 жовтня 2014 року, визначено ринкову вартість автобусу ПАЗ-32054 р.н. [NUMBER] в розмірі 80 738,00 грн. Крім того, суд звертає увагу на розбіжності, які мають письмові докази - копія протоколу огляді від 26.06.2015 та оригінал протоколу огляду від 26.06.2015, надані позивачем на підтвердження позовних вимог в частині комплектації транспортного засобу, зокрема розбіжності в найменуванні запчастин, які відсутні, в найменуванні елементів кузову, які мають корозійні пошкодження, навіть наявні відмінності щодо характеристики транспортного засобу, який оглядається. При цьому суд бере до уваги покази свідка [PERSON], яка показала, що до експертів представник позивача зверталася двічі за звітом про оцінку ТЗ, але не могла пояснити в зв'язку з чим. Крім того, той же свідок показала, що огляд транспортного засобу проводився за день до складення звіту про оцінку, який в свою чергу складений 28 липня 2015 року. У суду викликає сумніви щодо достовірності цих письмових доказів, якими підтверджує свої позовні вимоги позивач в частині розміру відшкодування шкоди із тих підстав, що при вилученні транспортного засобу державним виконавцем позивач відмовився від отримання автобусу, але не зазначив про його недоліки під час вилучення, про що зазначено в копії акту державного виконавця від 01 липня 2015 року, а тому у суду обґрунтовано виникає сумнів щодо наявності факту проведення огляду ТЗ саме 26 червня 2015 року «Центром експертного дослідження». При цьому суд враховує, що оцінка автобусу ПАЗ-32054 р.н. [NUMBER] була проведена ТОВ «Центр експертного дослідження» саме на підставі протоколу огляду транспортного засобу, а тому суд не приймає як належний та достовірний доказ Звіт ТОВ «Центр експертного дослідження» від 28.07.2015, яким визначено суму ринкової вартості автобусу в розмірі 24497 грн. Крім того, суд вважає неналежним доказом і висновок експерта № Д3/01/16 від 08.01.2016, яким визначено ринкову вартість автобусу ПАЗ-32054 р.н. [NUMBER] в розмірі 18596,52 грн., оскільки огляд вказаного транспортного засобу був проведений вже після факту відмови позивача від отримання ТЗ 01 липня 2015 року в присутності державного виконавця, в зв'язку з чим виконавче провадження було закрито. При вирішенні справи, суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, зокрема рішення «Бочаров проти України», відповідно до якого суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що під час судового розгляду не доведено «поза розумним сумнівом» спричинення позивачу матеріальної і моральної шкоди діями відповідача та не доведено, що саме в період виконання рішення суду, яким було витребувано транспортний засіб з незаконного володіння [PERSON] та передано [PERSON], відбулося розукомплектування спірного транспортного засобу, саме в такому обсягу, як зазначено в позові, і що розукомплектував тарнспортний засіб саме [PERSON] З огляду на наведене суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України представником позивача було зроблено заяву про надання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат протягом п'яти днів після ухвалення рішення по суті позовних вимог, в зв'язку з чим на підставі ст. 246 ЦПК України суд буде вирішувати питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог, для чого призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed