Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

26 серпня 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивує тим, що 29 травня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 002-02037-290513. Згідно з п.п. 2.1, 2.2, 2.5 частини 1 вказаного договору банк відкриває клієнту картковий рахунок для погашення заборгованості [NUMBER] в національній валюті України - гривні. Відповідно до п. 1 частини 3 договору - обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною угоди. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, відкривши відповідачу картковий рахунок в національній валюті Україні - гривні та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 9965 грн. 90 коп. Відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, що становить 12785 грн. 88 коп., яка складається із: тіла кредиту - 8035 грн. 40 коп., простроченого тіла кредиту - 1930 грн. 50 коп., заборгованості за відсотками - 2819 грн. 98 коп. Посилаючись на викладені обставини, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитною лінією в сумі 12785 грн. 88 коп. та судові витрати по справі. Представник позивача Духота І.В. в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Підтвердила, що укладала з представником ПАТ «Дельта Банк» кредитний договір. Також визнала, що зняла всі перераховані їй на платіжну картку кошти в сумі 10 000 грн. Крім того, пояснила, що погашення кредиту здійснювала щомісячно платежами по 200-300 грн. Всього повернула коштів в сумі до 3000 грн. Однак, коли в неї виникли труднощі з поверненням кредиту, представники банку відмовили їй у наданні кредитної відпустки. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав. Пояснив, що строк дії кредитного договору співпадає зі строком дії кредитної картки, який у даному випадку триває до грудня 2015 року. Тому позивач не вправі вимагати дострокового повернення кредиту та процентів за його користування. Заслухавши пояснення відповідача, її представника, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до повного задоволення. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановленим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом установлено, що 29 травня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 002-02037-290513 (а.с. 3). Невід'ємною частиною даної угоди є Правила банківського обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Дельта Банк» та Тарифи банку. В силу ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. У відповідності до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором. На виконання пунктів 2.1, 2.2, 2.5 частини 1 вказаної угоди банк відкрив клієнту картковий рахунок для погашення заборгованості [NUMBER] в національній валюті України - гривні. У відповідності до п. 2.3 частини 3 угоди позивачем встановлено кредитний ліміт у розмірі 10 000 грн. Згідно з п. 1 частини 3 угоди обслуговування карткового рахунку здійснюється відповідно до Тарифів на обслуговування платіжних карток. Таким чином, позивач свої зобов'язання за договором виконав повністю. Відповідач [PERSON] у свою чергу умов договору не виконала, порушила строки погашення кредиту. Даний факт вона визнала в судовому засіданні, вказавши, що в певний період часу не мала змоги сплачувати кошти за кредитним договором та ініціювала надання кредитної відпустки. Згідно розрахунку ціни позову (а.с. 8) сума боргу [PERSON] перед позивачем за договором кредиту № 002-02037-290513 становить 12 785 грн. 88 коп., з яких: тіло кредиту - 8035 грн. 40 коп., прострочене тіло кредиту - 1930 грн. 50 коп., відсотки - 2819 грн. 98 коп., які підлягають стягнення з відповідача на користь позивача. Разом з тим, суд, дотримуючись меж позовних вимог, не стягує з відповідача зазначену в розрахунку заборгованості суму пені - 225 грн. Доводи представника відповідача про те, що позивач не має права вимагати від відповідача дострокового стягнення коштів за кредитним договором, оскільки строк його дії не закінчився, суд вважає необґрунтованими. Відповідно до п. 2.4 частини 2 договору, який відповідач власноручно підписала, а отже й погодилася з ним, строк ліміту кредитної лінії складає 364 дні. В даному випадку вказаний строк закінчився 29 травня 2014 року. Тому заявлені позивачем вимоги про стягнення заборгованості за кредитною лінією не можуть розглядатися як дострокове повернення кредиту. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: approved