overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

27.10.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] року, відкрилась спадщина на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] Позивач звернулась із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом до приватного нотаріуса Чуднівського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON], однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Позивач у судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини нез'явлення суду не повідомила, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, у якій одночасно зазначила, що позов підтримує повнісю. Відповідач - Краснопільська сільська рада Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови [PERSON], згідно якої Краснопільська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

\~\~ \~ \~\~\~\~ 27.10.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 15.09.2012 року, вказавши у позові, що мають дитину [PERSON], [INFO]. В позові зазначила, що на даний час разом з чоловіком не проживають, дитина проживає разом з матірю. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, немає. В судове засідання позивач надала заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу повернути прізвище «Крилова». Проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 22). Відповідач в судове засідання не зявився, до суду повернуто конверти, направлені за місцем його реєстрації (а.с. 20, 24), заяв про причини неявки до суду та відзив не подав. Тому\~суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вбачає позов обґрунтованим і таким, що підлягає \~задоволенню з наступних підстав.\~\~ Судом встановлено, що сторони одружені з 15.09.2012 року, мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб, про народження дитини (а.с. 3, 8). На даний час сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, сторонами не заявлено. \~ \~\~\~\~ Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам \~їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ \~ \~ \~ \~ \~ На підставі зазначеного, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає необхідним\~шлюб розірвати.\~\~\~\~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

27.10.2017 року позивач звернулася з позовом до суду, в якому визначити їй додатковий строк на 1 місяць для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 10.05.2016 року. Мотивує це тим, що є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], але своєчасно в шестимісячний строк не звернувся до державної контори для оформлення спадщини, так як в період з 05.11.2016 року по 15.11.2016 року хворіла та знаходилася на амбулаторному лікуванні з приводу гіпертонічної хвороби. Позивач просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання ним судової повістки, причини неявки свого представника суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 10.05.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ТП №284861. На час смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Позивач є спадкоємцем за заповітом, що підтверджується копією заповіту від 24.12.2007 року посвідченого секретарем виконкому Ігнатпільської сільської ради Овруцького району Житомирської області. З повідомлення Овруцької ДНК № 1598/01-16 від 03.11.2017 р. видно, що після померлої 10.05.2016 року [PERSON] спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину до контори не зверталися. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. N 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК. З матеріалів справи видно, що постановою Овруцької ДНК №1459/02-31 від 24.10.2017 р. [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у звязку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.6). Крім того, як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. N 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. [PERSON] вчасно не звернулася до нотаріальної контори, оскільки хворіла та знаходилася на амбулаторному лікуванні з гіпертонічною хворобою у період з 05.11.2016 по 15.11.2016 року, про що свідчить довідка районної поліклініки Овруцької ЦРЛ від 25.10.2017 року, а тому суд вважає, що остання пропустила вказаний строк з поважної причини і їй слід надати додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640 грн., але вимог про їх відшкодування не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

27.10.2017 року позивач звернулася з позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 11 березня 2016 року відділом державної реєстрації Овруцького районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №20. Зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Відносини в сім»ї не склалися, відсутнє взаєморозуміння. З жовтня 2016 року припинили спільне проживання та на даний час проживають окремо. Вважає, що зберегти сім»ю не можливо, а тому має твердий намір розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, на примирення не погоджується, пояснивши, що під час спільного проживання, відповідач рідко з'являвся вдома, застосовував фізичну силу відносно неї. Відповідач надав заяву, в якій просив розгляд справи відкласти, так як бажає бути присутнім у судовому засіданні. Суд відхиляє дане клопотання, оскільки відповідач на даний час знаходиться в УВП №8, що не може бути поважною причиною для відкладення розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 11.03.2016 року серії [NUMBER]. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], про що свідчить копієя свідоцтва про народження серії [NUMBER] Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640 грн., але вимог про їх відшкодування суду не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

27.10.2017 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 04.10.1997 року з відповідачем зареєструвала шлюб. Від цього шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, з березня 2017 року шлюбні стосунки між сторонами припинилися, спільний бюджет не ведуть. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, офіційно ніде не працює, що і змусило позивачку звернутись до суду з позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяця до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву, якою прохала розглянути справу без її участі. Вимоги підтримала, прохаючи стягувати з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1000 грн. щомісяця. Відповідач у судове засідання не зявився. Проте, також надав суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнав, згоден сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання дитини 1000 грн., та прохав справу розглянути справу без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що сторони 04.10.1997 р. уклали шлюб. Сторони не оспорюють, що від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Сторони не оспорюють факт знаходження дитини на утриманні позивачки. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону При визначенні розміру аліментів суд враховує і вимоги ст. 182 СК України. Приймаючи до уваги, що відповідач отримує заробіток, який не можливо проконтролювати, є підстави для задоволення позову в частині визначення аліментів в твердій грошовій сумі. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивачки та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця, до її повноліття. При визначенні їх розміру суд враховує матеріальне становище сторін, а також те, що відповідач на утриманні інших осіб не має, є фізично здоровою людиною, тому може сплачувати аліменти на її утримання. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та ст. ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

27.10.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право на земельну частку (пай), у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]. У судове засідання сторони не зявились, при цьому позивачка просить розглянути справу без її участі, позов підтримує. Відповідач надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. 19.06.2005 року померла мати позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія 1-ЕЛ № 024544). [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 2,68 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі члена КСП «Україна» с. Вишеньки, Коропського району, Чернігівської області, що підтверджується дублікатом на втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серія РН № 970673 від 11 жовтня 2006 року. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.10.2017 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки дублікат сертифікату видано після смерті спадкодавця. Як вбачається з довідки відділу Держгеокадастру у Коропському районі в книзі реєстрації сертифікатів по колишньому КСП «Україна» с. Вишеньки, Коропського району Чернігівської області є запис про те, що на гр. [PERSON] 11 жовтня 2006 року на підставі розпорядження Коропської районної адміністрації № 156 від 15.07.1996 року зареєстровано дублікат сертифіката серія РН № 970673 взамін сертифіката серія ЧН № 030404 від 05.09.1996 року (реєстраційний номер 228). Площа в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної частки в натурі (на місцевості) 2,68 га. За повідомленням нотаріальної контори єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] є її донька [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи № 524/2005, отже суд вважає за можливе визнати за позивачкою право на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

27.10.2017 року позивачка звернулася із зазначеним позовом до відповідача, указав, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], донька мешкає з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), на утримання дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Позивачка в судовому засіданні не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні обставини: Відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, яка мешкає з позивачкою та знаходиться в неї на утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина не надає, що порушує права позивачки передбачені ст 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити з урахуванням матеріального становища сторін, стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

27.10.2017 року представник заявника звернувся із заявою до суду, в якій просить встановити факт родинних відносин між [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], який помер 03.12.2013 року та [PERSON], яка померла 01.02.2017 року, а саме, що [PERSON] та [PERSON] були рідними братом та сестрою та, що вона є рідною племінницею [PERSON], яка померла 01.02.2017 року. Мотивує це тим, що на день смерті тітки залишилось спадкове майно, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за правом представлення, оскільки не доведений факт родинних відносин між тіткою та її батьком, та між нею та тіткою. Заявник просить справу розглядати у її відсутність. Заінтересована особа про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки свого представника суду не повідомила. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що [PERSON] померла 01.02.2017 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ТП № 305644, а [PERSON] помер 03.12.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП № 230743. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Овруцького районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] від 26.10.2017 року №1159/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 01.02.2017 року [PERSON], у звязку з тим, що не встановлений факт родинних відносин між померлою та [PERSON]. З копії довідки про народження №32 [PERSON] видно, що її батьків не зазначено. Згідно копії довідки Державного архіву Житомирської області від 15.08.2017 року №Ц/2570, підтвердити дату народження [PERSON] неможливо, оскільки книга реєстрації актових записів про народження по с. Сорокопень Словечанського (нині Овруцького) району за 1932 рік на зберігання до архіву не надходила. З копії архівної довідки №Ц/1988 від 24.07.2017 року видно, що [PERSON] Тимохов народився 27 листопада 1927 року. Батьки : [PERSON] Іванів, 24 роки та Прося Миколаева, 20 років, обоє українці. Копія свідоцтва про народження заявника серії ІІ-ЯР №255777 (відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ТП №334909 прізвище змінено на - [PERSON]) видно, що її батьком вказано [PERSON]. Той факт, що [PERSON] дійсно є рідною сестрою [PERSON] та [PERSON] є рідною племінницею [PERSON] підтверджується довідкою Нововелідницької сільської ради Овруцького району Житомирської області від 27.10.2017 року №2577. У суду немає підстав не довіряти вказаним документам та поясненням заявника, викладених у заяві, а тому суд вважає факт родинних відносин доведеним, а саме, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON] та [PERSON] є рідною племінницею [PERSON]. Встановлення факту родинних відносин заявнику необхідно для подальшого оформлення спадщини після смерті [PERSON]. Заявником сплачено судовий збір в сумі 320 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

27.10.2017 року представник позивача звернулася з позовом до суду, в якому просить визначити [PERSON] додатковий строк на 1 місяць для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 02.04.2014 року. Мотивує це тим, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті матері, але своєчасно в шестимісячний строк не звернувся до державної контори для оформлення спадщини, так як в період з 27.09.2014 року по 07.10.2014 року знаходився на стаціонарному лікуванні. Представник позивача просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання ним судової повістки, причини неявки свого представника суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 02.04.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ТП №236054 та є матір»ю позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АВ №437369. На час смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. З повідомлення Овруцької ДНК № 1599/01-16 від 03.11.2017 р. видно, що після померлої 02.04.2014 року [PERSON] спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину до контори не зверталися. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. N 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК. З матеріалів справи видно, що постановою Овруцької ДНК №1460/02-31 від 24.10.2017 р. [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у звязку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.8). Крім того, як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. N 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. [PERSON] вчасно не звернувся до нотаріальної контори, оскільки знаходився на амбулаторному лікуванні в АЗПСМ с. Словечне з 27.09.2014 по 07.10.2014 року, про що свідчить довідка Словечансьокї амбулаторії загальної практики сімейної медицини №165 від 12.10.2017 року, а тому суд вважає, що останній пропустив вказаний строк з поважної причини і йому слід надати додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачем понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 640 грн..

Outcome: approved