Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

27 квітня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. У своїй заяві позивач зазначила, що вони з відповідачем мають спільного малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Шлюб з відповідачем не укладали, протягом останнього року проживають окремо. На даний час син повністю перебуває на її утриманні. Позивач самостійно піклується про сина, забезпечує його матеріально, оскільки [PERSON] ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обов`язку утримувати дитину, надавати кошти на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Єдиний дохід, який має позивач для забезпечення сина - одноразова щомісячна допомога до досягнення сином трирічного віку. Працевлаштуватися вона не має змоги, оскільки доглядає за дитиною самостійно, натомість відповідач не буре участі у вихованні сина. Як їй відомо [PERSON] аліменти нікому не сплачує, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків немає, а тому має можливість сплачувати аліменти на її утримання та їх спільного сина. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення [PERSON] , [INFO] трьох років. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину своєї неявки, належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України,якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Син проживає разом з матір`ю - [PERSON] та перебуває на її утриманні (а.с. 5). Як вбачається із довідки Глобинського УСЗН від 05 березня 2021 року [PERSON] знаходиться на обліку та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини у розмірі 860,00 грн. (а.с. 7). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 25 лютого 2021 року, [PERSON] за період з 1 кварталу 2020 року по 4 квартал 2020 року отримувала доходи з УСЗН Глобинської РДА в розмірі 2580,00 грн. за квартал (а.с. 8). Відповідач не надав суду доказів, що він в добровільному порядку виконує свій обов`язок по утриманню дитини та позивача. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.183 Сімейного кодексу України, розмір аліментів може бути визначено у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Як зазначено в ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не виконує свій обов`язок по утриманню дитини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина до досягнення ним повноліття є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Стосовно позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, суд зазначає наступне. Згідно ч.2 ст.91 Сімейного кодексу України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 81 цього Кодексу. Враховуючи те, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні, а відповідачем не надано суду доказів неможливості надавати матеріальну допомогу на утримання позивача до досягнення дитиною трирічного віку, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними та підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1816,00 грн. (908,00 х2). У відповідності до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved