Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

28.08.2019\~ [PERSON] звернулась з вказаним позовом, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований \~28.06.2008\~ Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №\~239, посилаючись на те, що протягом останнього року між ними постійно виникали сварки. Вони втратили почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Подальше спільне життя з [PERSON] та збереження шлюбу неможливе. У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивачка надіслала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити. Відповідач не повідомив про причини неявки, будь-яких заяв, зокрема, відзиву на позовну заяву до суду не направляв. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Суд, з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого. Відповідно до свідоцтва про шлюб, 28.06.2008 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а.с. 8). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , який проживає із позивачкою ( а.с. 9, 11 ). Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад та збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, тобто на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення (частина друга статті 112 СК України). Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами розладналися, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, твердить, що шлюбні відносини припинені, а відповідач не спростував цього факту та не оспорив позову. За таких обставин суд доходить висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved