overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

28 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 серпня 2010 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №526. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з липня 2013 року в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. Позивач [PERSON]. в судове засідання не зявився, в наданій суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 серпня 2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ 314612(а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). З\~ матеріалів справи вбачається, що подружні\~ стосунки\~ сторони\~ фактично припинили з липня 2013 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх\~ відносин між сторонами є\~ справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних\~ причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних\~ відносин, в звязку з чим суд\~ прийшов\~ до\~ висновку, що у даний час шлюб носить формальний\~ характер,\~ подальше спільне\~ життя\~ сторін і\~ збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~ вважає, що\~ шлюб між сторонами\~ повинний\~ бути\~ розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

28 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29.10.2010 року він уклав шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 486 з відповідачкою по справі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину-дочку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, а тому позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 29 жовтня 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 486 (а.с.9). Від шлюбу мають неповнолітню дитину-дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу відповідач просить залишити прізвище - [PERSON]. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

28 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 05 грудня 1987 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом № 103 між ним та відповідачкою [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від подружніх відносин неповнолітніх дітей у сторін не має. Причиною розпаду сім'ї, є те, що сімейне життя не склалося в зв'язку з тим, що на протязі тривалого часу кожен з них перебував час від часу за кордоном України, а результаті чого між ними втрачено кохання та взаємоповагу. Позивач вказує, що вони не проживають разом з 1995 року. На розірвання шлюбу через органи ДРАЦС [PERSON] не погоджується і на пропозицію розлучитись не відповідала. Позивач заперечує щодо примирення з відповідачем. Спору щодо спільного майна подружжя немає. Подальше спільне проживання та збереження сім'ї неможливе, а тому підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, але представник позивача надав суду заяву в якій просить справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання на виклики до суду не з'являлась, хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи, заяви у її відсутності не надала, доводів позивача не спростувала. Тому суд ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 05 грудня 1987 року, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецькій області за актовим записом № 103 (а.с.3). Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має. Спору щодо спільного майна подружжя немає. Їх шлюб набув формального характеру і тому суд вважає, що його необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

28 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 1982 року. Сторони не мають неповнолітніх дітей. З січня 2014 року у родині [PERSON] виникали сварки, які призвели до втрати почуттів взаєморозуміння, поваги та любові один до одного. Відповідач застосовував до позивача фізичну силу та безпричинно її ображав. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені на початку жовтня 2015 року. Саме з цього часу сторони сумісне господарства не ведуть і мешкають окремо. Позивач вважає, що сімейні відносини припинені назавжди, їх поновлення і збереження не можливе, просить шлюб розірвати. Судом були вжиті заходи для збереження родини, сторонам надавався строк для примирення. У судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що за строк, наданий судом для примирення і збереження родини примирення між ними не відбулося. Наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. У судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що дійсно примирення між ними не відбулося, тому що позивач пасивно ставилась до їх примирення. Йому, як чоловікові, дуже складно було владнати ситуацію без її участі. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 18 вересня 1982 року сторони [PERSON] та [PERSON] у Стальненській сільській раді Джанкойського району Кримської області зареєстрували шлюб, актовий запис № 22. Сторони припинили спільне проживання з жовтня 2015 року, сторони разом не мешкають, спільним побутом та господарством не повязані. Суд вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторони проживають окремо один від одного і фактично сімейних відносин між ними не має. Протягом наданого судом строку примирення між сторонами не відбулося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

28 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 29 липня 2011 року. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача. З вересня 2014 року сімейні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо і спільне господарство не ведуть. Сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного домашнього господарства. Все це призвело до припинення шлюбних відносин. Позивач глибоко переконана, що сімейні відносини припинені назавжди, їх поновлення і збереження не можливе. Майновий спір між сторонами відсутній. Суперечок з приводу виховання доньки також немає. [PERSON] просить шлюб розірвати і стягнути з відповідача аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її присутності, на позовних вимогах наполягає, просить шлюб з [PERSON] розірвати та стягнути аліменти на утримання доньки. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином: телефонограмами. Надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його присутності. Не заперечив проти позовних вимог [PERSON] Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 29 липня 2011 року сторони [PERSON] та [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області зареєстрували шлюб, актовий запис № 147. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивача. Сторони припинили спільне проживання у вересні 2014 року, тому що в родині часто виникали непорозуміння з приводу різних характерів та поглядів на сімейне життя. Суд вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторони проживають окремо один від одного і фактично сімейних відносин між ними не має. Поновляти сімейні стосунки вони не бажають. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дитини у розмірі, передбаченому законом, тому аліменти підлягають стягненню з нього в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує матеріальне становище і стан здоровя відповідача, відсутність у нього на утриманні непрацездатних батьків і неповнолітніх дітей, і вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу на місяць, але не менше мінімального розміру аліментів, встановленого законом, до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 487,20 грн. на корить державного бюджету м. Дружківки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

28 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2011 року. Від даного шлюбу вони не мають дітей. Більше двох років вони не мешкають разом з чоловіком, шлюбні відносини припинили. Кожен з них має різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства. У відповідача склалися стосунки з іншою жінкою, він створив нову сімю. Позивач вважає, що збереження шлюбу немає сенсу, оскільки він носить лише формальний характер, сімя фактично розпалась. [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем, залишити їй прізвище «Клюєва». У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Отримавши згоду позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Сторони проживають окремо тривалий час, фактично сімейних відносин між ними не має. Спільним господарством вони не повязані, поновляти сімейні стосунки не бажають. Відповідач не проявив свого бажання зберегти родину. Суд вважає, що зобовязати сторони проживати у шлюбі неможливо, це суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

28 вересня 2015 року позивач звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовною заявою про розірвання шлюбу. В позові вказав, що з 04 вересня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають спільну доньку [PERSON] [INFO]. Шлюбне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки і різні погляди на життя. Від початку жовтня 2014 року вони припинили проживати разом та вести спільне господарство. В судовому засіданні представник позивача надав суду пояснення аналогічні поданій позовній заяві, просив задовольнити позов в повному обсязі, не надавати строк для примирення через його недоцільність. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, просила його задовольнити, підтвердила обставини викладені в позовній заяві. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з таких підстав. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що 04 вересня 2014 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, про що був зроблений актовий запис за №1748. Сторони мають спільну дитину [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ №251943. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо шлюбне життя у сторін не склалося, з початку шлюбу виникали постійні сварки та взаємне непорозуміння. Спільне господарство між сторонами не ведеться, спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя та спору відносно проживання дитини сторони не мають. За таких обставин, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

28 вересня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 17 вересня 2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Шлюб перший. У даному шлюбі дітей не мають. Фактично шлюбно-сімейні стосунки між подружжям припинені в серпня 2014 року, до чого призвели несхожість характерів та різні погляді на сімейне життя. Спору майнового характеру в них не має. Вважає, що шлюб розпався остаточно, на примирення не згідна. Просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] до відкритого судового засідання не з,явилась, але надала суду заяву з проханням розглядати дану справу без її участі. Наполягає на задоволені її позовних вимог. Не заперечує проти винесення рішення у заочному порядку. Прізвище після розірвання шлюбу просить залишити без змін. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не зявився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 17 вересня 2010 року, актовий запис № 371. Станом на день вирішення справи спору майнового характеру між сторонами відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

28 вересня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у звязку з її навчанням. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач проти задоволення позову заперечував, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини всіх його доходів. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони розірвали шлюб 10 серпня 1998 року. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO], яка навчається в Чернігівському юридичному коледжі Державної пенітенціарної служби України, термін навчання до липня 2017 року (а/с 4). Відповідач перебуває в шлюбі з [PERSON] з 05.07.2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЕЛ № 034315. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ № 078357. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Враховуючи вимоги закону, а також те, що відповідач має іншу сімю, на його утриманні знаходиться неповнолітній син, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісяця, на період її навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial