Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

27 вересня 2016 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом в якому просили визнати за ними в рівних долях в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 14 серпня 2012 року, право власності на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер 2324586200:02:004:0092, цільове призначення - для ведення індивідуального садівництва, яка розташована на території [PERSON] Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області. Позов обґрунтований тим, що 14.08.2012 року померла [PERSON]. Відповідно до даних відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшла 1/2 частка земельної ділянки, кадастровий номер 2324586200:02:004:0092, цільове призначення - для ведення індивідуального садівництва, яка розташована на території [PERSON] Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області. Позивачі є єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON] З метою отримання свідоцтв про право на спадщину за законом вони звернулися до нотаріальної контори з відповідними заявами. Однак, нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтв про право на спадщину через відсутність у них правовстановлюючого документу на зазначену земельну ділянку - державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на ім'я [PERSON] [PERSON] районною державною адміністрацією Запорізької області 19.08.2006 року. Позивачі, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] Перша сільська рада Приазовського району Запорізької області, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не зявилась, голова [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради на підставі матеріалів справи. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Під час розгляду справи судом встановлено, що 14 серпня 2012 року померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 238966 від 15.08.2012 року. Після смерті спадкодавця, відкрилась спадщина, до складу якої увійшла 1/2 частка земельної ділянки площею 0,1140 га для ведення індивідуального садівництва, кадастровий номер 2324586200:02:004:0092, яка розташована на території [PERSON] Першої сільської ради Приазовського району Запорізької області. Позивач [PERSON] є сином померлої, а позивач [PERSON] - онукою, мати якої померла 23.10.2004 року, а отже на підставі ст. 1261 та ст. 1266 ЦК України, позивачі є спадкоємцями першої черги за законом. Згідно досліджених судом копій матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON], позивачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину шляхом подання заяви до нотаріальної контори, і отримали в рівних частках свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. Відомості про інших спадкоємців в матеріалах спадкової справи відсутні. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.11.2015 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на земельну ділянку площею , у звязку з відсутністю у них правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності спадкодавця. Згідно інформаційної довідки № 71178084 від 24.10.2016 року, відомості про реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, відсутні. На підставі інформації відділу Держгеокадастру у [PERSON] районі Запорізької області від 04.11.2016 року № 9-28-0.2-3397/2-16, отриманої на запит суду, земельна ділянка, яка знаходиться на території [PERSON] Першої сільської ради, площею 0,1140 га, кадастровий номер 2324586200:02:004:0092 зареєстрована в рівних долях по ? частині за [PERSON] та [PERSON] на підставі державного акта ЗП № 148041, виданого 19.08.2016 року. Наведена інформація підтверджена також витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-2300008762013 від 07.02.2013 року. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В розумінні ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Суд вважає, що оскільки позивачами було підтверджено наявність у них прав на спадкування після смерті [PERSON] та належність померлій на праві власності спірного майна, позовні вимоги слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved