Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

27 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з цією заявою про встановлення факту батьківства, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] року народила сина [PERSON] Фізіологічним батьком її сина є [PERSON], з яким заявниця перебувала у фактичних шлюбних відносинах до його смерті [INFO] року.Так як на час народження дитини [PERSON] не було в живих , то у свідоцтві про народження сина серії [NUMBER] виданого 12 серпня 2015 року виконавчим комітетом Комаргородської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 12 зазначила у графі «Батько» своє прізвище ім»я по батькові [PERSON] «[PERSON]». За життя [PERSON] визнавав своє батьківство щодо ненародженого сина. Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для отримання права на матеріальну допомогу у зв»язку із втратою годувальника. Оскільки будь-яким іншим чином ніж в судовому порядку заявник не має можливості встановити факт батьківства, вона змушена звернутися до суду з цією заявою в якій просить встановити факт батьківства, а саме, що [PERSON], який помер [INFO] року був батьком [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини зазначені в заяві. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що дійсно покійний [PERSON] був батьком [PERSON], [INFO], покійний проживав разом з заявницею. Представник зацікавленої особи - Томашпільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області в судове засідання не з'явився, одак надіслав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, при винесенні рішення покладється на розсуд суду. Заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення заяви з таких підстав. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно до ч. 1 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 цього Кодексу. Абзацом 3-5 п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 ркоу «Про застосування судами окремих нопм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття. Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту батьківства. Судом встановлено, що заявник проживала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], який [INFO] року помер ( а.с.7). Після смерті [PERSON] у заявниці народився син, якого вона записала на своє прізвище -[PERSON],[INFO] (а.с. 8). Крім того, як вбачається з експертного заключення № МG16-21620/С1GМ1 від 06.12.2016 року, вірогідність спорідненості складає 99,821528 %. Отже, враховуючи наведене, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, оскільки той факт, що покійний [PERSON] був батьком [PERSON], [INFO] підтверджується показами свідків, експертним заключенням, а також те що встановлення даного факту має для [PERSON] юридичне значення і впливає на оформлення заявником пенсії по втраті годувальника, суд вважає за необхідне заяву задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved