Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

28.09.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 07.08.2004 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Від спільного подружнього життя мають двоє дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, так як він зловживав алкогольними напоями, не дбав про сім`ю, не займався утриманням та вихованням дітей. Через це у сім`ї виникали конфлікти, вони втрачали почуття поваги та любові, стали чужими людьми. У 2014 році подружні стосунки припинили, а у 2015 році відповідач утворив нову сім`ю, тому прийшла до висновку, що шлюб зберегти недоцільно. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07.08.2004 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №1729. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні, викладеним в позовній заяві та просила їх задовольнити, а також додатково пояснила, що втратила почуття любові, поваги до відповідача, так як він не забезпечував сім`ю матеріально, не займався вихованням дітей. Вони проживають окремо, у відповідача нова сім`я та народжена дитина у цій сім`ї. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, повідомлення про причини неявки суду також не надав. В матеріалах справи знаходяться докази того, що відповідач був належно повідомлений про час та місце слухання справи, що підтверджується повідомленням про вручення йому поштового відправлення (а.с.24, 33) . А тому, при таких обставинах, суд вважає, що неявка у судове засідання відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони одружилися 07.08.2004 року, зареєструвавши шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №1729 (а.с.3). Від спільного подружнього життя мають дочку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.4-5). Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, вони проживають окремо з 2014 року, не підтримують подружніх відносин, стали чужими, позивач втратила почуття любові та поваги до відповідача. На даний час відповідач проживає у цивільному шлюбі з іншою жінкою, з якою має дитину, що підтверджується довідкою виконкому Міженецької сільської ради (а.с.37). Позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі. Згідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на стійке волевиявлення позивачки, та беручи до уваги наведені обставини, які свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторонам та стало неможливим. Також формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за невизначеності їх соціального статусу, неможливості вирішувати особисте життя, а тому шлюб при таких обставинах слід розірвати. Неповнолітніх дітей сторін залишити на вихованні з матір`ю, з огляду на те, що вони проживають з позивачкою. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивачки понесені нею судові витрати - судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок (а.с.1). А тому,

Outcome: approved