Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

28 січня 2016 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася [PERSON] із зазначеним вище позовом та просила суд визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила що [INFO] року померла її мати - [PERSON], яка була власницею квартири, розташованою за адресою: [ADDRESS]. де була зареєстрована та постійно проживала. За життя матір позивачки склала заповіт який було нотаріально посвідчено яким заповідала усе належне їй майно доньці - позивачці [PERSON] позові також зазначено, що її мати тяжко захворіла і з січня 2014 р. потребувала постійного стороннього догляду і тому позивачка в січні 2014 р. до неї переселилась та проживала разом із нею, піклувалась, доглядала до смерті. Після смерті матері [PERSON]. так і залишилась проживати в її квартирі де й у теперішній час мешкає разом із чоловіком та трьома неповнолітніми дітьми. З метою отримання Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, яка належить померлій матері 18.11.2014 р. позивачка звернулась до державної нотаріальної контори отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій з тих підстав, що нею пропущений 6-ти місячний строк на прийняття спадщини оскільки [PERSON] не була зареєстрованою за однією адресою зі спадкодавцем. Передбачений законом шестимісячний строк пропустила через свою юридичну необізнаність та отримання некваліфікованої юридичної допомоги не зверталася до нотаріальної контори оскільки вважала що фактично прийняла спадщину через фактичне сумісне проживання зі спадкодавцем на момент смерті. За таких обставин просить суд надати їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 18 березня 2016 року про залучення співвідповідача, залучено в якості співвідповідача [PERSON]. В судовому засіданні під час розгляду справи [PERSON] позовні вимоги підтримала, просили їх задовольнити та пояснили суду обставини, викладені в позовній заяві. Також додатково пояснила суду що має хвору дитину [PERSON] [INFO] яка згідно довідки, виданої ОКЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер » перебуває на обліку в медичному закладі з діагнозом епілепсія 2 ступеню і тому поклавшись на поради юриста займалася виключно вихованням та лікуванням доньки і тому не зверталась до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини за заповітом. На підставі зазначеного просили суд визнати поважною причину пропуску строку прийняття спадщини та надати додатковий строк для її прийняття. Представник відповідача - Виконкому Жовтневої районної у місті ради в судове засідання не з'явився. До початку розгляду справи [PERSON] надала до суду клопотання згідно якого просила розглянути справу без її участі та прийняти рішення згідно чинного законодавства України. [PERSON] в судове засідання не з'явився, оскільки на час розгляду справи перебуває в місці позбавлення волі - у КВК № 80 де відбуває покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.10.2013 року за ч.2 ст. 186 КК України. За письмовим дорученням суду через адміністрацію місця ув'язнення [PERSON] ознайомившись зі змістом позовних вимог надав до справи письмові пояснення згідно яких заперечував проти їх задоволення оскільки він є зареєстрованим у квартирі що є об'єктом спадщини після смерті [PERSON] і він планує повернутися до цієї квартири після закінчення строку ув'язнення. Вислухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішення суду повинно відповідати вимогам ст. 213 та ст.215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ч.3 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. В судовому засіданні під час розгляду справи встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] згідно свідоцтва про смерть, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби КМУЮ в Дніпропетровській області (актовий запис № 564 від [INFO] року) За життя 07.03.2014 року [PERSON] склала заповіт який був посвідчений приватним нотаріусом Бурлак Р.О. згідно якого [PERSON] на випадок своєї смерті розпорядилася що все майно , де б воно не було , та з чого б воно не складалося на день смерті заповідала [PERSON] [INFO] року народження. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] що належала померлій на праві власності на підставі договору купівлі - продажу , посвідченого 25.10.2001 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Растєгаєвим В.М. Судом встановлено, що дитина позивача за період з 20.09.2014 року по 25.10.2014 року знаходилась в лікарні на обстеженні та проходження курсу лікування. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). 18.11.2014 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що належало померлій [INFO] року [PERSON] однак отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій оскільки не була зареєстрована з померлим спадкодавцем на момент його смерті і тому пропустила строк прийняття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно довідки, виданої КП «ЖЕО № 6 » [PERSON] проживала і була зареєстрована за адресою [ADDRESS]. з 04.01.2003 року на момент смерті внаслідок чого 04..04.2014 року була знята з реєстраційного обліку у зв'язку зі смертю. Відповідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом та згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Верховним Судом України в Постанові від 26 вересня 2012 року по справі № 6-85цс12, що опубліковано на офіційному веб-сайті Верховного Суду України встановлено наступну правову позицію, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то положення ч.3 ст.1272 ЦК України не застосовуються. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.3 ст.1272 ЦК України не застосовуються. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Допитана в судовому засіданні у якості свідків [PERSON]. та [PERSON] суду пояснили, що позивачка разом проживала з померлою матір'ю та ії доглядала, а також поховала після смерті. Син померлої не доглядав свою матір. Отже, під час розгляду справи, всебічно та об'єктивно дослідивши та оцінивши докази що подані сторонами суд дійшов висновку про те що хвороба дітей позивачки, що підтверджується матеріалами справи, а саме медичними довідками, призвели до того, що [PERSON] пропустила строк прийняття спадщини з поважних причини і тому причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини суд вважає поважними, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved