Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

28.01.2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Свої позовні вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить будинок за адресою [ADDRESS] . У належному їй житловому будинку зареєстрований як такий, що там постійно проживає відповідач [PERSON] .. Зазначену особу, яка доводиться позивачці далеким родичем, вона на його прохання зареєструвала у власному житлі, оскільки він мав намір деякий час проживати в м .Новгород - Сіверський . Проте через декілька днів після реєстрації з`їхав і ніколи не повертався. Наявність реєстрації відповідача в належном їй житловому приміщенні перешкоджає позивачці користуватися житловим приміщенням (зокрема, отримувати субсидії на оплату комунальних послуг). В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити посилаючись на те, що відповідач зареєструвавшись у позивачки з 03.09.2014 року, прожив в будинку близько 1 місяця і виїхав у невідомому напрямку і його місце перебування позивачці невідомо. Проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання шляхом публікації оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав. Беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав та враховуючи, щопозивачка не заперечує проти вирішення справи без присутності відповідача з постановленням заочного рішення, суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних доказів по справі. Заслухавши вступне слово позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії договору дарування домоволодіння від 21.04.2003 року [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла у дар домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с.7). 17.10.2003 року даний будинок був зареєстрований Новгород-Сіверським міжміським бюро технічної інвентаризації за [PERSON] , реєстраційний номер 792335, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права вланості на нерухоме майно (а.с.8). Відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 03.09.2011 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Відділу Державної реєстрації Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області та копією домової книги (а.с.3-4,10). Також встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації, що підтверджується актом депутата Новгород-Сіверської міської ради Ковальчуком В.М .. Акт сформовано на підставі свідчень сусідів [PERSON] , [PERSON] (а.с.5). Зідно зі ст.163 Житлового кодексу Української РСР - у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 71 Житлового кодексу Української РСР - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу Української РСР- визнання особи такою, що втратила право користуваннян жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням і задовольняє позов повністю. Оскільки відповідач за вказаною адресою відсутній, не користується і не проживає в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] вже більше 4 років, тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням і задовольняє позов повністю. Крім того, суд вирішує питання розподілу судових витрат та стягує судовий збір з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved