Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

28 листопала 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього аліментів на її користь на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 750 (сімсот п'ятдесят) грн. на кожну дитину, починаючи від дня пред'явлення нею позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що шлюб між нею та [PERSON] розірвано рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 серпня 2011 року. Від шлюбу вони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. [PERSON] після розірвання шлюбу припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, діти перебувають на повному утриманні у позивачки, тим самим ухиляється від покладених на нього обов'язків по утриманню дітей, тому просила суд позов задовольнити. До судового засідання позивачка подала до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині розміру аліментів та просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 500 (п'ятсот) грн. на кожну дитину, про що надала суду письмову заяву, в якій також просить розглянути справу за її відсутності, проти заочного порядку розгляду справи не заперечує. Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання повторно не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив, заперечень проти заявлених позовних вимог не надав, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому з підстав ч. 4 ст. 169 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалив про розгляд справи в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. З підстав ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії паспорта [PERSON], шлюб між сторонами розірвано 12 серпня 2011 року. Згідно свідоцтв про народження, від шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які, згідно доводів позивачки, проживають разом з нею. Відповідач після розірвання шлюбу припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, діти перебувають на повному утриманні позивачки. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач не подавав заперечення проти позовних вимог. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що позивачем доведено позовні вимоги, з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. на кожну дитину. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в розмірі 229 грн. 40 грн. в дохід держави.

Outcome: approved