Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

28.08.2015 ПАТ «Страхова Компанія «Країна» (ПАТ «СК «Країна») направило до Бориспільського міськрайонного суду Київської області поштою даний позов, який надійшов до суду 04.09.2015, та відповідно до якого позивач просить стягнути х відповідача [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 13216 гривень 51 копійку та понесені судові витрати на оплату судового збору (а.с.2-3). Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. 30.11.2013 0 12 год. 15 хв. в м.Києві по вул.Межигірська Оболонська, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ЗАЗ 110557» державний номерний знак [NUMBER], що належить ВАТ «Ковельмолоко» під керуванням [PERSON], транспортного засобу «Suzuki» державний номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «Кіа» державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON] під її керуванням. Причиною ДТП стало те, що [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] в м.Києві, рухаючись по другорядній дорозі, на перехресті вулиць Оболонський та Межигірської, не надала дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрестя, що призвело до зіткнення з автомобілем [NUMBER], що спричинило пошкодження транспортних засобів. 20 грудня 2013 року Подільським районним судом м.Києва була винесена постанова, якою [PERSON] визнано винною у вчинені правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Позивач зазначає, що в результаті вказаної ДТП було пошкоджено застрахований в ПАТ «СК «Країна» згідно з умовами договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №ТЗ0008483 від 10.06.2013 року транспортний засіб «КІА» державний номерний знак [NUMBER], який належить [PERSON] на праві приватної власності. Позивачем було виплачено страхове відшкодування страхувальнику [PERSON], розмір якого був визначений на підставі звіту №1936, ремонтної калькуляції, рахунку №СА-000155145 від 12.12.2013 року, в суміі 63216 гривень 51 копійок. Позивач також зазначає, що цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПАТ «УСК «Гарант-Авто» згідно полісу №АС/5311758, а також, що різниця між розміром завданої [PERSON] шкодою і розміром страхового відшкодування, виплаченого ПАТ УСК «Гарант Авто» становить 13216 гривень 51 копійка (63216,51 грн. (розмір завданої шкоди) -49490 грн. (страховий платіж який оплачується ПАТ УСК «[PERSON]) +510,00 (франшиза, передбачена полісом №АС/5311758)). В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала заявлені позовні вимоги та вважає, що заперечення відповідача щодо укладеного з ПАТ УСК «Гарант Авто» договору добровільного страхування відповідальності, про який позивачу стало відомо після звернення з даними позовом до суду, не можуть бути враховані, оскільки за їх вибором вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, так як відповідач не повідомила страховика про страховий випадок у визначений законом термін, а відповідно до статті 1191\~ЦК\~особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги регресу до винної особи. Представник позивача звертає увагу суду, що відповідні розяснення містяться в постанові пленуму Верховного Суду України. Вони звертались з позовом до ПАТ УСК «Гарант-Авто» та мають рішення господарського суду, яким стягнуто на їх користь 13216 гривень 51 копійка Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент скоєння ДТП була застрахована в ПАТ «УСК «Гарант-Авто» за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності та за договором добровільного страхування відповідальності, ліміт відповідальності за кожним з яких становить по 50000 гривень, що в сукупності покривають виплачену позивачем суму страхового відшкодування. Відповідач вчасно повідомила ПАТ УСК «Гарант-Авто» про страховий випадок, який є належним відповідачем. Вони також звертають увагу, що обстеження пошкодженого застрахованого позивачем транспортного засобу проводилось без повідомлення та без участі відповідача, в звязку з чим вони позбавлені можливості визначити необхідність та обґрунтованість проведених ремонтних робіт, а також, що оскільки в матеріалах справи наявна вимога позивача, адресована ПАТ «УСК «Гарант-Авто» про відшкодування усієї суми виплаченого позивачем страхового відшкодування, позивачем не надано доказів, що фактично відшкодовано лише визначену в позовній заяві суму. Представник залученого до участі в справі в якості співвідповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (ПАТ «УСК «Гарант-Авто) в судове засіданні не зявився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, заперечень по суті позову до суду не подав. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 10.06.2013 між позивачем ПАТ «СК «Країна» (Страховик) та громадянином [PERSON] (Страхувальник) був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту №ТЗ0008483, предметом якого було страхування транспортного засобу «КІА СЕЕD» реєстраційний номер [NUMBER]. Строк дії договору страхування з 12.06.2013 по 11.06.2014 включно за умови сплати страхових платежів в сумі 1604 гривні 50 копійок до 12.06.2013 року та 1604 гривні 50 копійок до 10.12.2013 (а.с.7). 30 листопада 2013 року о 12 год. 15 хв. в м.Києві на перехресті вулиць Оболонської та Межигірській водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по другорядній дорозі на перехресті нерівнозначних доріг, не надала дорогу транспортному засобу, який наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, внаслідок чого допустила зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічні пошкоджень, що підтверджується Відомостями про дорожньо-транспортну пригоду №931042, сформованими АІПС ДТП станом на 04.12.2013 (а.с.17), в тому числі застрахований автомобіль [NUMBER] отримав пошкодження: передня центральна частина. Встановити перелік отриманих механічних пошкоджень застрахованого транспортного засобу з долученої до позовної зави Довідки УДАІ ГУ МВС України в м.Києві (а.с.18) не можливо внаслідок низької якості виготовленої та долученої до позовної заяви копії документу. Відповідно до постанови Подільського районного суду м.Києва від 20 грудня 2013 року встановлено що вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія [PERSON] внаслідок порушенням п.16.11 Правил дорожнього руху (а.с.-16). Встановлено, що результаті ДТП, що сталась з вини відповідача [PERSON], був пошкоджений застрахований позивачем автомобіль [NUMBER], внаслідок чого власнику автомобіля [PERSON] завдана матеріальна шкода, розмір якої був встановлений в Звіті №1936 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного 23.01.2014 ТОВ «Естімейт Плюс», та складав 78243 гривні 98 копійок (а.с.25-34). Фактично вартість ремонту вказаного застрахованого позивачем транспортного засобу в ТОВ «СВІТ-АВТО» склала 63991 гривня 51 копійка (21-24,78-80). 02.12.2013 потерпілий страхувальник [PERSON] звернулась до позивача із повідомленням про настання страхового випадку, а 16.12.2013 із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с.19,13). За змістом долученого до позовної заяви страхового акту №49/30909/2.1.5.1 від 18 грудня 2013 року, розмір належного власнику застрахованого транспортного засобу страхового відшкодування визначався на підставі рахунку №СА -000155145 від 12 грудня 2013 року ТОВ «СВІТ-АВТО», а саме: 63991,51 грн.( вартість відновлювального ремонту) - 775,00грн.( франшиза за Договором страхування) = 63126,51грн. (а.с.20). Згідно з платіжними дорученнями №2867 від 18 грудня 2013 року та №50 від 23 січня 2014 року позивач перерахував ТОВ «СВІТ-АВТО» страхове відшкодування за страховим актом №49/30909/2.1.5.1 від 18.12.2013 в сумі 29000,00 грн. та 34216,51 грн., а всього на загальну суму 63216,51 грн. (а.с.36,37). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] застрахувала свою цивільно-правову відповідальність в ПАТ «УСК «Гарант-Авто» відповідно до умов Полісу №АС/5311758 від 20.08.2013 (а.с.12,76) та Договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту №16-07/00003622/1.3.1.01 від 20.08.2013 (а.с.55-60), застрахованим транспортним засобом за якими є належний відповідачу автомобіль [NUMBER]. Строк дії обох договорів з 21.08.2013 по 20.08.2014 включно, розмір ліміту відповідальності за заподіяну матеріальну шкоду третім особам за кожним з укладених відповідачем договорів становить 50000 гривень. З долученої до позовної заяви досудової претензії, направленої позивачем в адресу відповідача ПАТ «УСК «Гарант-Авто», датованої 13 березня 2014 року, вбачається, що позивач просив ПАТ «УСК «Гарант-Авто» компенсувати в порядку регресу виплачену ПАТ «СК «Країна» суму страхового відшкодування у розмірі 63216 гривень 51 копійка (а.с.14). Будь-які належні докази на підтвердження того, чи була вказана сума виплачена позивачу ПАТ «УСК «Гарант-Авто», або стягнута на користь позивача за рішенням суду, а також в якій саме сумі, суду надано не було та не зазначено джерел їх здобуття. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачені ст..1166 Цивільного кодексу країни. Відповідно до вимог ч.1 якої, м айнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ч.2, 5 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. За змістом ч.1 ст.1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Так відповідно до ст..27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За змістом ч.1 ст.1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Виходячи з вищенаведених вимог чинного законодавства обставини, що мають бути встановлені і доведені належними і допустимими доказами є фактичний розмір шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди власнику пошкодженого транспортного засобу «КІА» державний номерний знак [NUMBER], фактично виплачений позивачем ПАТ «СК «Країна» розмір страхового відшкодування, а також різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, здійсненою співвідповідачем ПАТ «УСК «Гарант-Авто». З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, а також встановлених судом обставин справи та відповідних правовідносин, які виникли між сторонами, суд прийшов до переконання, що враховуючи ліміт страхового відшкодування за укладеними між відповідачем [PERSON] та співвідповідачем ПАТ «УСК «Гарант-Авто» договорами страхування цивільної відповідальності (обовязкового та добровільного страхування), які у своїй сукупності перевищують розмір фактично виплаченого позивачем страхового відшкодування, в тому числі з урахуванням франшизи, яка підлягала утриманню за договором обовязково страхування цивільно-правової відповідальності №АС/5311758, суд прийшов до переконання, що позивачем предявлено позов до неналежного відповідача. При цьому суд також враховує, що доводи позивача щодо його права предявлення позову до позивача як до винної особи у заподіянні шкоди, не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, оскільки це суперечить ст.ст.979, 1194 ЦК України, ст.16 Закону України «Про страхування» та встановленим судом вищенаведеним обставинам справи, а непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі\~страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та позивачем недоведені, в звязку з чим в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до вимог ст..88 ЦПК України у звязку з відмовою у задоволенні позову, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору (а.с.1) відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed