Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

28.05.2019 року до суду звернувся [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про зміну розміру аліментів, в якій просив суд зменшити розмір аліментів та щомісячно стягувати з нього на користь відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частини його щомісячного доходу (заробітку), а саме 1371 грн. 50 коп., до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначено, що 19.02.2019 року Московським районним судом м. Харкова було ухвалено судовий наказ, яким було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх сина - [PERSON] у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 18.02.2019 року до досягнення дитиною повноліття - [INFO] включно. Дитина [PERSON] продовжує проживати із матір`ю. Однак під час звернення [PERSON] із заявою про видачу судового наказу, остання не надала суду відомостей щодо перебування позивача у шлюбі із [PERSON] , від якого позивач має ще одну дитину [PERSON] , 2012 р.н. Зазначає, що не має постійного місця роботи та регулярного заробітку, не погоджується із розміром аліментів, які стягуються на підставі вищезазначеного судового наказу, у зв`язку з чим позивач і звернувся до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 29.05.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. Ухвала про відкриття провадження по справі, копія позовної заяви з додатками були направлені відповідачу на зазначену в позові адресу. Відповідач отримала вказаний пакет документів, що підтверджується повернутим на адресу суду рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзиву або інших клопотань з боку відповідача на адресу суду не надходило. У відповідності до ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи. При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. Так судовому засіданні було встановлено, що сторони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Судовим наказом Московського районного суду м. Харкова від 19.02.2019 задоволено заяву [PERSON] , та стягнуто з [PERSON] на користь заявника аліменти на утримання їх сина - [PERSON] у розмірі у розмірі 1 /4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 18.02.2019 року до досягнення дитиною повноліття - [INFO] включно (а.с.11). Відповідач стверджує, що приймає участь в утриманні дитини, надав копії квитанції щодо перерахування грошових коштів. 29.04.2015 року змінився сімейний стан позивача. Він уклав шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с.14). З [PERSON] [INFO] у позивача народилася друга дитина - [PERSON] . Тепер на утриманні позивача знаходиться ще один син . З огляду на вищезазначене, обставини свідчать про те, що у зв`язку з народженням дитини у новому шлюбі, позивач зобов`язаний забезпечувати належне матеріальне становище для обох своїх дітей, а, відповідно, сплата аліментів у встановленому судом розмірі утискує права на утримання другої дитини позивача. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. З позовної заяви вбачається, що заявляючи вимоги про зменшення розміру аліментів, стягнутих на користь відповідача, позивач посилається на зміну матеріального стану, оскільки після ухвалення судового наказу про стягнення аліментів на першу дитину у нього змінився сімейний стан і народилась друга дитина, що на думку суду є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки обов`язок утримувати двох дітей само по собі вказує на зміни матеріального стану, а саме його погіршення. Тому, розмір аліментів на дитину підлягає зменшенню, оскільки судом було прийняте судовий наказ без врахування наявності другої дитини. Отже, позивач надав суду належні і допустимі докази зміни свого матеріального стану, що у відповідності до ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру вже стягнутих аліментів до 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу). Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного та

Outcome: approved