Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

27.08.2014 року позивач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось до суду з позовом до Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції та просить скасувати арешт, накладений постановою про відкриття виконавчого провадження №24976360 від 03.03.2011 року старшим державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Стояновим Р.В. При цьому позивач посилається на те, що між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] 13.10.2006 року було укладено кредитний договір №к-2033, відповідно до якого [PERSON] отримала кредитні кошти у розмірі 70000,00 доларів США з оплатою 12% річних на строк до 13.10.2026 року. В якості забезпечення зобов'язань за вказаним кредитним договором 13.10.2006 року між банком та [PERSON] укладено Договір поруки №644, а також відповідно до Іпотечного договору від 13.10.2006 року [PERSON] передала в іпотеку банку квартиру [ADDRESS]. В зв'язку з виниклою заборгованістю рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.07.2010 року було стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість в розмірі 611263,24 грн. На даний час рішення суду не виконано та позивач змушений звернутись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі ПАТ « Банк «Фінанси та Кредит» права власності на предмет іпотеки. Дана справа №520/11964/13-ц розглядається Київським районним судом м. Одеси /головуючий - суддя Петренко В.С./. На теперішній час позивачу стало відомо про існування арешту, накладеного на предмет іпотеки постановою державного виконавця від 03.03.2011 року, що порушує інтереси банку як кредитора в частині погашення заборгованості по кредитному договору, в зв'язку з чим змушений звернутись до суду. До судового засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції до судового засідання не з'явилась, до суду надано заяву, в якій представник просить розглядати справу за її відсутності. Третя особа [PERSON] повідомлялась, до судового засідання не з'явилась. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 13.10.2006 року між філією «Одеське регіональне управління» банку «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №к-2033, згідно з умовами якого банк надає позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 70000,00 доларів США з оплатою по процентній ставці 12% річних на придбання 3-кімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] /а.с.5-7/. Відповідно до Іпотечного договору до кредитного договору №к-2033 від 13.10.2006 року іпотекодавець [PERSON] з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з кредитного договору, передає, а іпотекодержатель Банк «Фінанси та Кредит» приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим Договором, нерухоме майно житлового призначення, а саме: трьохкімнатну квартиру зі всіма об'єктами функціонально пов'язаними з цим нерухомим майном загальною площею 55,6 кв. м., житловою площею 35,1 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] /а.с.8-11/. Постановою ВП №24976360, винесеною 03.03.2011 року старшим державним виконавцем першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Стояновим Р.В., відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-233210, виданого Київським районним судом м. Одеси 26.10.2010 року, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» 611263,24 грн., а також накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], [INFO] року, зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] Таким чином, суд приходить до висновку, що арешт, накладений на майно, що належить [PERSON] та перебуває в іпотеці ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське регіональне управління» ПАТ «Банку «Фінанси та Кредит», перешкоджає банку як іпотекодержателю реалізувати своє переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Проаналізувавши надані докази в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, в зв'язку з чим вони підлягають задоволенню. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved