Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

29.05.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що за договором від 07.12.2010 року за № б/н Банк «ПриватБанк» надав відповідачу, [PERSON] кредит в розмірі 25000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг та тарифів банку, з якими відповідач був ознайомлений та підтвердив свою згоду та підписав дану заяву разом з умовами та правилами надання банківських послуг та з тарифами банку. Позивач виконав свої зобовязання, надавши відповідачу кредит в розмірі встановленому договором в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідно до п.2.1.1.5.5. договору позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах договору. П.2.1.1.12.1 договору сторонами також погоджено зобовязання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговим зобовязанням. У разі невиконання зобовязань за договором згідно п.2.1.1.12.2 клієнт до 25 числа місяця, що слідує за місяцем в якому були здійснені трати з користування кредиту повинен сплатити банку проценти в розмірі зазначеному в тарифі, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 договору. А у разі виникнення прострочених зобовязань за кредитом згідно п.2.1.1.12.2.1. договору клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі, що діють на дату нарахування. Також при непогашені суми простроченого кредиту повинна бути сплачена пеня відповідно до встановлених тарифів. Згідно п.2.1.1.7.6 договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, більш ніж на 30 днів, нараховується штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, взяті на себе зобовязання так і не були виконані позичальником. Так, станом на 26.04.2017 року утворилася заборгованість в розмірі 47\~533,24 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту 16\~939,12 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 14\~667,99 грн., нарахованої пені 13\~186,45 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6. умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штрафу фіксована частина та 2\~239,68 грн. штрафу процентна складова. Відповідно до п.1.1.7.11. договору він діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору він автоматично лонгується на той же строк. Пунктом 1.1.7.43. договору сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку клієнта відкритого в рамках договору. За наявності в клієнта непогашеної заборгованості перед банком по договору, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості. На даний час відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків і не погашає заборгованість по договору, що є порушенням законних прав і інтересів банку, а тому були змушені звернутися з даним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи без його участі, а також у заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав (а.с.32). 15.09.2017 року на адресу суду скеровано пояснення позивача по поданому позову, в якому викладено, що при укладанні договору сторони досягли згоди щодо його умов відповідно до ст. 638 ЦК України. Таким чином розумною вважається сума неустойки, яку сторони визначили та погодили при укладенні договору. Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Дане положення про зменшення розміру неустойки може бути застосоване судом лише за заявою відповідача. Отже, пеня за неналежне виконання зобовязань за договором в частині погашення сум кредиту та відсотків кредиту підлягає стягненню з відповідача. Відповідач здійснював погашення кредиту з порушенням термінів і термінів повернення, що підтверджує намір відповідача про злісне ухилення від виконання взятих на себе зобовязань до договору. У звязку із цим позовні вимоги банку підлягають до задоволення в повному обємі. [PERSON] в судове засідання призначене на 17.08.2017 року з'явився, пояснивши, що заявлений позов визнає частково, так він уклав з банком кредитний договір і це не заперечує, однак не визнає надто завищену суму нарахованої пені та штраф. Просив взяти до уваги при прийнятті рішення по справі подані раніше документи, а саме те, що він не працює, на утриманні в нього троє неповнолітніх дітей, що він є батьком шести дітей, його сім'я багатодітна, коштів не вистачає, роботу знайти важко, а тому змушений був звернутися за кредитом. Однак не міг подумати, що банк нарахує таку пеню та штрафи. Окрім того додав, що постарається сплати отриманий кредит, однак на даний час в його сім'ї скрутне становище, в звязку із тим що 10 квітня цього року сталася пожежа під час якої згорів повністю дах, а при гасінні пошкоджено стіни будинку, одяг та предмети побуту. Має на утриманні повнолітнього сина, який є інвалідом дитинства і потребує стороннього догляду та матеріальних затрат. На підставі цього просив звільнити його від нарахованої пені та штрафу. В судове засідання на 20.09.2017 року відповідач не з'явився, однак направив суду заяву про перенесення розгляду справи в звязку із тим, що він призваний на навчальні збори (а.с.58-59). Про наступне судове засідання,тобто 09.10.2017 року повідомлений належним чином. Взявши до уваги письмові пояснення позивача та заяву про розгляд без участі представника та заперечення і подані документи в судовому засіданні відповідачем, проаналізувавши матеріали в справі, суд вважає що позов підлягає до задоволення частково з таких підстав.\~\~\~\~\~ Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, \~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ч. 2 ст. 639 ЦК Украни, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно\~ ст. 207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернувся до ПАТ КБ\~ПриватБанк\~з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав анкету-заяву від 07.12.2010 року (а.с.10) , згідно якої отримав кредит у розмірі 25000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач\~\~підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та Банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Заявою відповідач підтвердив факт про проінформованості щодо умов кредитування в ПАТ КБ\~ПриватБанк, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с.5-7). У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 26.04.2017 року має заборгованість в розмірі 47\~533,24 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту 16\~939,12 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 14\~667,99 грн., нарахованої пені 13\~186,45 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6. умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штрафу фіксована частина та 2\~239,68 грн. штрафу процентна складова, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.8-9). Відповідно до п.п.2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 договору Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх зобов'язань за Договором. Згідно п.2.1.1.5.5 договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Пунктом 2.1.1.12.1. договору сторонами погоджено, що зобов'язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов'язаннями. Пунктом 1.1.7.11. договору передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до ст. 526 ЦК України,\~зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлений законом строк. Згідно з ч.2 ст. 651\~ЦК України та ст. 1052 ЦК України,\~договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором. Вимоги позивача не були виконані відповідачем та погашення на підставі договору не відбулось. Таким чином, загальна заборгованість по кредитному договору разом з заборгованістю по процентам за користування кредитом; заборгованістю за пенею та штрафами, станом на 26.04.2017 року складає 47\~533,24 грн. Врахувавши наведене, суд вважає доведеним той факт, що відповідачем порушено умови кредитного договору, а тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 07.12.2010 року, а саме: - 16\~939,12 грн. тіло кредиту, - 14\~667,99 грн. відсотки за користування кредитом. За правилами ч.1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ст. 611 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.2, ч.3 ст. 549). За положеннями\~ст. 61 Конституції України,\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами договору передбачено застосування пені (комісії) як виду цивільно-правової відповідальності та передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань. Отже, вбачається, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором - свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що в задоволенні вимоги про стягнення штрафів слід відмовити, оскільки одночасне застосування подвійної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення суперечить вимогам закону. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012р.\~Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин\~істотними обставинами в розумінні ч.3 ст. 551 ЦК України,\~можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть учать у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу - відсутність негативних наслідків для позивача. Розмір нарахованої пені 13\~186,45 грн. за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором\~слід зменшити, та стягнути з відповідача пеню в розмірі 100 грн. із-за наявності обставин, які мають істотне значення для справи, так як відповідач є не працюючим, його сім'я є багатодітна (а.с.48), і у зв'язку з його тяжким матеріальним становищем внаслідок пожежі, яка сталася 10.04.2017 року внаслідок якої пошкоджено повністю дах будинку, пошкоджені стіни, одяг та предмети побуту, що підтверджується копією акта пожежі, акта обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] (а.с.44, 45, 49). Визначаючи таку суму стягнення пені, суд вважає за необхідне взяти до уваги співмірність вимог із розміром заподіяних збитків, розміром отриманої суми кредиту та неможливістю сплати нарахованої Банком заборгованості, оскільки така сума пені є непомірним тягарем для відповідача. Суд вважає, що наведені вище обставини є істотними, тому є всі підстави для зменшення нарахованого розміру пені в розмірі 100 грн. з нарахованих відповідачу, [PERSON] Отже, ч.3 ст. 551 ЦК України, з урахуванням положень ст. 3 ЦК України\~щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст. 10\~ЦПК України, щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір пені. Тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Окрім того з відповідача слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України На підставі вищевикладеного, ст.ст. 525, 526, 551, 554, 610-612, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: partial