Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

28 березня 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 02 грудня 2010 року між позивачем і [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 15 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківський послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених укладеним договором. Свої зобов'язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач свої обов'язки за вказаним договором не виконала і станом на 31 грудня 2017 року сума заборгованості за кредитним договором складає 43 525,86 гривень, яка складається з наступного: - 14 665,45 гривень - заборгованість за кредитом; - 25 311,56 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1 000 гривень - заборгованість за пенею та комісією; - 500,00 гривень - штраф (фіксована частина) відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; - 2 048,85 гривень - штраф (процентна складова) відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; Тому просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом, а також понесені позивачем судові витрати. Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але до судового засідання не з'явився, проте у позовній заяві зазначив, що у разі неявки відповідача до судового засідання позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності його представника та винесення заочного рішення (а.с.4). Відповідач про дату, час та місце розгляду була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Словянського міськрайонного суду Донецької області, але до судового засідання не зявилась, про причини неявки суду не повідомила (а.с. 55). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, але в судове засідання не зявився без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив на позов та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено наступне. 02 грудня 2010 року між позивачем і [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 15 000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконала і станом на 31 грудня 2017 року сума заборгованості за кредитом складає 14 665,45 гривень, сума процентів за користування кредитом складає 25 311,56 гривень, сума заборгованості за пенею та комісією складає 1 000,00 гривень, штраф - в сумі 500,00 гривень (фіксована частина), 2 048,85 гривень (процентна складова). При вирішенні даного позову суд виходить з наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання недопустима. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобовязання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 02 грудня 2010 року, укладеного між ПриватБанком та [PERSON], вбачається, що станом на 31 грудня 2017 року сума заборгованості за кредитним договором складає 43 525 гривня 86 копійки, яка складається з наступного: 14 665 гривні 45 копійок заборгованість за кредитом; 25 311 гривень 56 копійки заборгованість по процентам за користування кредитом; заборгованість за пенею та комісією у розмірі 1 000 гривень 00 копійок; 500,00 гривень штраф (фіксована частина) відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; 2 048 гривень 85 копійок штраф (процентна складова) відповідно до п. 2.1.1.7.6. Таким чином, вимоги позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 14 665 гривень 45 копійок в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню. Що стосується вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 02 грудня 2010 року, укладеного між ПриватБанком та [PERSON], станом на 31 грудня 2017 року, заборгованість відповідача перед позивачем по процентам за користування кредитом становить 25 311 гривень 56 копійки. Що стосується вимог позивача про сплату відповідачем заборгованості за пенею та комісією в розмірі 1 000 гривень 00 копійок, штрафу (фіксованої частини) в розмірі 500 гривень та штрафу (процентної складової) в розмірі 2 048 гривень 85 копійок, то суд в цій частині керується наступним. Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014. Згідно з вимогами ст. 2 вказаного Закону України на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. На час розгляду справи в суді Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не прийнятий. Так, в ході судового розгляду цієї справи було встановлено, що зареєстрованим та постійним місцем проживання відповідача є: Донецька область, м. Словянськ вул. Свердлова, б. 64, кв. 25. В той же час м. Словянськ та Словянський район Донецької області входять до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02 грудня 2015 року. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 02 грудня 2010 року, укладеного між ПриватБанком та [PERSON], станом на 31 грудня 2017 року, слідує, що станом на 14 квітня 2014 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за пенею та комісією не нараховувалася, а отже стягненню не підлягає. Відповідно до вимог Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» штрафи не підлягають стягненню з відповідача. При вирішенні питання про стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з вимог ст. 141 ЦПК України, якою передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість за кредитом в розмірі 14 665 гривень 45 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 25 311 гривень 56 копійки, а всього 39 977 гривень 01 копійок. Також, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 618,34 гривень, що є пропорційним до задоволеної частини вимог, оскільки позов судом задоволено частково. Таким чином, суд приходить до висновку, що із [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають стягненню: заборгованість за кредитом в розмірі 14 665 гривень 45 копійки, заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 25 311 гривень 56 копійки, а також судовий збір в розмірі 1 618 гривень 34 копійки. На підставі викладеного,

Outcome: partial