Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

27.01.2021 заявник звернувся в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Вимоги заяви мотивував тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , після чого відкрилась спадщина на належне їй майно в тому числі Ѕ будинковолодіння по [ADDRESS] . Однак у зв`язку з розбіжностями у прізвищі бабусі як спадкодавця, та у заявника, як спадкоємця, приватним нотаріусом Угорчак Н.М. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. З урахуванням викладених обставин, заявник позбавлений права оформити право на спадщину. Представник заявника в судове засідання не з`явився, просив заяву задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, у поданій суду заяві просив здійснювати розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Оскільки сторони в судове засідання, призначене на 01.03.2021 не з`явилися, суд, з дотриманням положень ч. 6 ст.259 ЦПК України і ч. 5 ст.268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання і на виконання вимог ч. 4 ст.268 ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданим Тисменицьким РВ УМВС України в Івано-Франківській області [PERSON] народилась [INFO] в с. Ямниця Тисменицького району (а.с.17). 11.09.2019 року [PERSON] заповіла своє майно [PERSON] про що було складений заповіт та посвідчений секретарем Загвіздянської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тисменицького району (а.с.7). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.07.2020 року, виданого виконавчим комітетом Загвіздянської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тисменицького району, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , про що зроблено актовий запис №48 (а.с.6). Як вбачається з довідки Загвіздянської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тисменицького району за №58 від 25.01.2021 року на день смерті разом із [PERSON] проживав та був зареєстрований її внук - [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Крім того, суду надано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯІФ №018477 виданий [PERSON] 11.11.1997 року Загвіздянською сільською радою на земельну ділянку площею 0,4582 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства на території Загвіздянської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області (а.с.18). Згідно з наданою копією свідоцтва про право на спадщину за законом серії НБ 0424202 [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] Ѕ житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.9). Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 315 ч.2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року, перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно листа ВСУ 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Дослідивши копії паспорта громадянки України, Державного акту про право власності на земельну ділянку, свідоцтва про право на спадщину за законом, свідоцтва про смерть, довідку Загвіздянської сільської ради, суд дійшов висновку, що померлій [PERSON] належав правовстановлюючий документ на Ѕ будинковолодіння по [ADDRESS] . Вищевказані факти встановлюється судом з метою можливості оформлення заявником свідоцтва про право на спадщину.

Outcome: approved