Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-11 00:00:00

27 квітня 2021 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що її батько [PERSON] постійно проживав у с. Березовичі Володимир-Волинського району Волинської області. Згідно рішення Березовичівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 12.12.2003 року № 12/5 йому було надано безоплатно в приватну власність земельні ділянки, а саме земельну ділянку загальною площею 0,08 га в межах згідно з планом для обслуговування житлового будинку та земельну ділянку загальною площею 0,85 га в межах згідно з планом для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Березовичівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. Зазначає, що батько користувався даними земельними ділянками, обробляв їх та сплачував податок. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина за законом на належне йому майно. Вона є спадкоємцем першої черги за законом майна свого батька та прийняла частину спадкового майна у встановленому законом порядку отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.02.2018 року. Крім того, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на зазначені земельні ділянки, проте за життя спадкодавцем не було належним чином оформлено правовстановлюючих документів на дане майно. Окрім неї, в покійного [PERSON] є інший спадкоємець за законом [PERSON] . В даний час виникла необхідність оформити право власності на вказані земельні ділянки, однак у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальному порядку. У зв`язку з цим просить суд визнати за нею, як спадкоємцем за законом, право власності на земельну ділянку площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованої в селі Березовичі Володимир-Волинського району Волинської області та земельну ділянку площею 0,85 гектара для ведення особистого селянського господарства, розташованої в селі Березовичі Володимир-Волинського району Волинської області, які вона успадкувала за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 28 квітня 2021 року відкрито провадження у даній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] , не з`явилась, до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої позов визнав повністю та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно рішення Березовичівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 12 грудня 2003 року № 12/5, [PERSON] було надано безоплатно у приватну власність земельну ділянку, площею 0,08 гектара для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованої в селі Березовичі Володимир-Волинського району Волинської області та земельну ділянку площею 0,85 гектара для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в селі Березовичі Володимир-Волинського району Волинської області. З наявної у матеріалах справи довідки, виданої старостою Зимнівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 23.04.2021 року № 364 вбачається, що житловий будинок та господарські споруди по [ADDRESS] належать на праві приватної власності [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ). Земельні ділянки загальною площею 0,85 га для ведення особистого селянського господарства та 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, які належали її батькові [PERSON] , на даний час перебувають її користуванні. [INFO] у с. Березовичі Володимир-Волинського району Волинської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Березовичівської сільської радиВолодимир-Волинського району Волинської області 01 серпня 2013 року . Згідно наявних в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] та свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , позивач являється дочкою померлого [PERSON] , а отже у відповідності ст.1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом. Судом, з матеріалів справи та наданої для огляду в судове засідання приватним нотаріусом Володимир-Волинського районного нотаріального нотаріального округу у Волинській області Велемчаниці А.І. спадкової справи № 4/2014, заведеної після смерті [PERSON] , встановлені наступні обставини. Відповідно до заповіту від 29 січня 2007 року, посвідченого секретарем Березовичівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, [PERSON] все майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті, заповів онуці [PERSON] . У відповідності до копії заяви [PERSON] від 24 січня 2014 року вона відмовилася від прийняття спадщини за заповітом після померлого діда [PERSON] . Згідно договору про поділ спадкового майна від 22.03.2016 року спадкоємці померлого [INFO] [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] домовились про поділ спадкового майна. Відповідно до заяв, наявних в матеріалах спадкової справи та поданих до нотаріуса, позивач [PERSON] прийняла спадщину за законом, нотаріусом 22 червня 2016 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] отримав спадщину за законом після смерті батька, що складається з грошових заощаджень та земельної ділянки площею 2,5339 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема на земельну ділянку площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованої в селі Березовичі Володимир-Волинського району Волинської області та земельну ділянку площею 0,85 гектара для ведення особистого селянського господарства, розташованої в селі Березовичі Володимир-Волинського району Волинської області, через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесена відповідна постанова від 09.04.2021 року. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Матеріалами справи доведено право спадкодавця [PERSON] на земельну ділянку площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованої в селі Березовичі Володимир-Волинського району Волинської області та земельну ділянку площею 0,85 гектара для ведення особистого селянського господарства, розташованої в селі Березовичі Володимир-Волинського району Волинської області. Із заяви, поданої відповідачем до суду вбачається, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Таким чином суд приходить до переконання, що зазначені земельні ділянки входять до складу спадщини, на яку у позивача виникло право після смерті спадкодавця [PERSON] (в силу вимог статті 1218 ЦК України), а тому є всі законні підстави для визнання за нею права власності на це майно в порядку спадкування. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачем [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 0,08 га для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованої в селі Березовичі Володимир-Волинського району Волинської області та земельну ділянку площею 0,85 гектара для ведення особистого селянського господарства, розташованої в селі Березовичі Володимир-Волинського району Волинської області, що залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved