Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

27 лютого 2018 року позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з 23 серпня 2008 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Починаючи з березня 2017\~року з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, сімейні стосунки не підтримують. З цього ж часу відповідач припинив виконувати свій обовязок по утриманню дітей. На даний час подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. Між ними не досягнуто домовленості щодо утримання дітей, у звязку з чим, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 8). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.\~280 ЦПК України. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних обставин. Судом установлено, що з 23 серпня 2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.5,6). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Доказів на підтвердження домовленості між сторонами щодо способів виконання обов`язку утримувати дітей матеріали справи не містять, матеріалами справи підтверджено, що станом на день розгляду справи діти, які не досягли повноліття проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання дітей повинні бути стягнуті аліменти. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з наступного. За ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом установлено, що неповнолітні діти, проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст.182 СК України з відповідача на користь позивача на утримання дітей повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоровя дітей і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позов [PERSON] предявлено 27 лютого 2018 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved