Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

29.05.2018 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. Також просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина за минулий рік за період з 17.05.2017 року по 17.05.2018 року в розмірі 36000 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстровано 02.12.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 731. Від сумісного життя мають сина - [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося. Більше ніж три року потому подружжя припинило шлюбні відносини і мешкають за різними адресами. З 2015 року відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. 07.09.2018 року представником позивача через канцелярію суду подано уточнену позовну заяву, в якій позивач просить стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття, від іншої частини позовних вимог фактично відмовляється. 18 вересня 2018 року Орджонікідзевського районного суду м. Харкова по зазначеній цивільній справі винесено заочне рішення. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 04 квітня 2019 року заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18 вересня 2018 року скасовано та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче засідання. 24 вересня 2019 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду в судове засідання. Позивач та її представник в судовому засіданні просили задовольнити в повному обсязі позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що [PERSON] повністю несе витрати по матеріальному забезпеченню дитини, [PERSON] навчається в середній школі №158, навчається за контрактом в ООО «Комп`ютерна академія ШАГ», має грамоти та подяки, з 2011 року займається у цирковій студії «Надежда», окремо займається з репетиторами з математики та української мови. З листопада 2016 року хлопчик періодично скаржився на біль у коленому суглобі, позивач неодноразово зверталася до травматологів та проводила лікування за свої кошти. Представник відповідача - адвокат Равницька Л.С., позовні вимоги визнала частково, посилаючись на те, що відповідач не має власного житла, постійного місця роботи, його матеріальне становище на даний час вкрай скрутне, коли він мав змогу надавав позивачу в добровільному порядку кошти на утримання неповнолітнього сина. Позивач не довела той факт, що позивач має змогу сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. Представник відповідача не заперечувала проти стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина аліменти у твердій грошовій сумі, але в розмірі не меньше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто, у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Судом встановлено, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який зареєстровано 02.12.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 731 (а.с. 5). Від сумісного життя мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 12.12.2006 року виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції, в якому батьками зазначено: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 6). Як вбачається з рішення (заочного) Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2018 року змінено прізвище дитини [PERSON] з « [PERSON] » на « [INFO] » (а.с. 95). Відповідні зміни внесено в свідоцтво про народження, в якому зазначено прізвище дитини « [INFO] » (а.с. 96). На даний час син проживає разом із матір`ю - [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Позивач [PERSON] є пенсіонером за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] , знаходиться на обліку в УПФУ Київського об`єднаного УПФУ м. Харкова і отримує пенсію за віком, розмір якої складає за період з січня 2019 року по вересень 2019 року в розмірі 24715. 31 грн. (а.с. 16, 20). З пояснень представника відповідача вбачається, що [PERSON] на даний час не працевлаштований, не має будь-якого постійного доходу. Позивач та її представник дані доводи не оспорювали. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною три статті 181 України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 грудня 2019 року складає 2218 гривень. При визначенні величини аліментного платежу суд враховує, відповідно до ст.182 СК України, матеріальне становище платника аліментів, той факт, що відповідач перебуває в працездатному віці, але на цей час не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей та вважає, що аліменти в розмірі 1200 грн. щомісячно на утримання сина є сумою, що відповідає обов`язку батька дитини забезпечити частину витрат на його утримання, з урахуванням мінімальних життєвих потреб дитини і матеріального стану відповідача. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 ч.1 п. 3 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави, відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial