Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

27.02.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак однією сімєю не проживають з вересня 2018 року. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON] , яка проживає з позивачем. Донька є студентом 1 курсу денної форми навчання Навчально-наукового інституту менеджменту та підприємства, спеціальності «Економіка». Позивач не в змозі забезпечити дитину всім необхідним. Відповідач добровільно коштів на утримання доньки не надає, тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1500 грн., щомісячно до закінчення навчання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.03.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в судове засідання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення заперечувала. В наданих письмових додаткових поясненнях вказала та просила врахувати, що стипендію, яку отримує дочка вистачає лише на витрати при навчанні, а саме канцелярські товари, навчальні посібники. Разом з тим, при підрахунку, витрати на дитину в місяць складають приблизно 5510 грн., а тому якщо їх розділити між обома батьками порівну, то відповідач повинен сплачувати на утримання дитини 2755 грн. в місяць. Також просила врахувати, що з 05.04.2019 року її було звільнено з роботи, в зв`язку з чим вона доходів не має. В судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки № 287 від 15.02.2019 року, виданої директором Державного університету телекомунікацій, [PERSON] дійсно є студентом 1 курсу Навчально-наукового інституту менеджменту та підприємства, денної форми навчання, за спеціальністю «Економіка». Термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року. Згідно довідки про доходи виданої Державним університетом телекомунікацій від 15.05.2019 року № 31, [PERSON] , отримує з листопада 2018 року стипендію у розмірі 1300 грн., з послідуючим зростанням. Загальна суму доходу за період з 01.11.2018 року по 30.04.2019 року становить 7961,20 грн. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Частинами першою та третьою статті 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно роз`яснень, наведених в п. 17, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Ст. 182, 200 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки та сина. Заявляючи вимоги про стягнення аліментів щомісяця в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., позивач зазначила, що витрати на утримання дитини складаються з проїзду до навчального закладу, оплату за мобільний зв`язок, витрати на харчування, одяг, оплату стоматолога та очні лінзи, крім того власних доходів позивач не має, оскільки з квітня 2019 року звільнена з роботи, а тому вважає, що відповідач, як батько дитини на рівні із матір`ю зобов`язаний матеріально забезпечити доньку, яка потребує саме такого розміру допомоги. Відповідно до\~положень ст.\~81\~ЦПК України,\~кожна сторона\~зобов`язана\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях При вирішенні спору суд виходить з засад рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, а саме, що кожен з подружжя рівною мірою несе обов`язки по утриманню дітей і повинен їх виконувати, та враховує наступні обставини, що позивач [PERSON] мати дитини, хоч і звільнилася з роботи за власним бажанням, є особою працездатного віку, повнолітня дитина [PERSON] отримує самостійний дохід у виді стипендії, крім того, позивач не обґрунтувала заявлений нею до стягнення розмір аліментів та не надала доказів на підтвердження правильності і справедливості визначеного нею розміру аліментів саме в розмірі 1500 грн., а тому суд вважає, з врахуванням всіх наданих доказів, позов підлягає частковому задоволенню, визначаючи розмір аліментів в розмірі 700 грн. Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 768,40 гривень. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: partial