Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

27.10.2015 року до суду звернулася позовом [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві в обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 27.09.2014 року уклала з відповідачем шлюб, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції у Запорізькій області, про що складено відповідний запис № 79. Далі в позові зазначила, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, оскільки останній перестав піклуватися про побудову сімейних відносин між ними на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, не надає матеріальної та жодної іншої допомоги сім'ї, тому їхня сім'я розпалась. Від шлюбу дітей не мають. Добровільно з'являтись для реєстрації розлучення до органу РАЦС відповідач не бажає. Як зазначила в позовній заяві позивач, на протязі 2015 року відповідач декілька разів йшов з дому та кожного разу не проживав там більше місяця. Останнього разу з кінця вересня 2015 року відповідач покинув сім'ю та не з'являвся до теперішнього часу. Спільне життя з відповідачем не склалося, вона намагалася декілька разів зберегти сім'ю, але примирення з відповідачем вже неможливе, збереження сім'ї не має сенсу. Після розірвання шлюбу має намір залишити своє дівоче прізвище «[PERSON]». Ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 03.12.2015 року було зупинено провадження у справі та надано сторонам строк для примирення до 03.03.2016 року включно на підставі письмової заяви відповідача від 03.12.2015 року (а.с. 16). Ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 04.03.2016 року було відновлено провадження у справі, сторонами заяв, клопотань надано не було, відомостей про примирення між сторонами суду не надано. Справу призначено до розгляду в судовому засіданні. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала через канцелярію суду письмові заяви від 16.03.2016 року та від 24.03.20156 року, в яких зазначила, що примирення між нею та відповідачем не відбулося, прохає проводити розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу виявила бажання надалі іменуватися своїм дошлюбним прізвищем «[PERSON]» (а.с. 22, 27). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення (а. с. 26). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем [PERSON] пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами укладено 27 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 79, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 27 вересня 2014 року (а.с. 7). Від шлюбу дітей сторони не мають. З матеріалів справи вбачається, що подружні відносини між [PERSON] і [PERSON] фактично припинилися з вересня 2015 року. З'ясовано, що подружжям втрачено почуття любові і поваги один до одного. На даний час сторони не намагаються зберегти сім'ю. Сторони зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали, тому у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає. Відповідно до ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В своїх письмових заявах сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, заперечували проти надання подружжю строку для примирення. За такої сукупності обставин у справі, суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст. 55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище, про що зазначила в позові та в заяві. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач в позові прохала стягнути на її користь половину витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved