Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

28 липня 2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду в порядку окремого провадження із спільною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування заяви зазначили, що 03 серпня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області між ними зареєстровано шлюб, актовий запис №112. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: дочку - [PERSON] , 2013 року народження, та дочку - [PERSON] , 2015 року народження. Фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться, кожен живе своїм життям, шлюб носить формальний характер. Причиною розпаду сім`ї стали різні погляди на життя. Між ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, участі у вихованні дитини батьком. За таких обставин заявники дійшли згоди, що шлюб необхідно розірвати. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 липня 2020 року відкрито провадження в справі та призначено судове засідання на 27 серпня 2020 року. В судове засідання заявники [PERSON] та [PERSON] не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, заяву підтримали та просили шлюб між ними розірвати. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи та у відповідності до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши думки учасників справи, викладенні у письмових заявах, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3,4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Як встановлено в суді, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області 03 серпня 2012 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №112. Від спільного проживання у сторін є малолітні діти: дочка - [PERSON] , [INFO] , та дочка - [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт втрати фактичних шлюбних відносин та відсутність спільного побуту сторін суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Із спільної заяви [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу подружжя, які мають неповнолітніх дітей, від 28 липня 2020 року слідує, що між ними досягнуто згоди щодо здійснення ними батьківських прав та визначення місця проживання малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] разом з матір`ю, а батько братиме участь у вихованні дітей. В поданій до суду [PERSON] та [PERSON] заяві про розірвання шлюбу заявники наполягають на розірванні шлюбу. За таких обставин у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України, такий шлюб розривається судом. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються. На підставі ст.ст. 24, 56, 109, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved