Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

28 квітня 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення боргу за розпискою, вказавши наступне. 07 липня 2012 р. він надав відповідачці [PERSON] у борг гроші в сумі 1000,00 грн., які вона зобов'язалася повернути протягом двох місяців. На підтвердження одержання від нього вищевказаної суми, відповідачка власноручно написала та підписала розписку. Але до теперішнього часу відповідачка в повному обсязі суму, зазначену нею у розписці, не повернула, тому позивач вимушений був звернутися до суду з цим позовом, в котрому просить суд стягнути з відповідачки на його користь 1000,00 грн., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 243,60 грн. В судове засідання позивач не з'явився по заяві про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася з невідомих суду причин. На її адресу судом було направлено судову повістку, яка повернута до суду з відміткою «за відмовою адресата від одержання». У відповідності до ч. 8 ст. 76 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку, робиться відповідна помітка на повістці і повертається до суду, а особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ч. 1 ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 07 липня 2012 р. відповідачка [PERSON] отримала у борг від позивача [PERSON] 1000,00 грн. строком на два місяці, що підтверджується наданою розпискою від 07 липня 2012 р. ( а.с. 7). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 1 ст. 1046, ст. 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Суд вважає, що зазначеного обов'язку відповідачка своєчасно не виконала, а тому з неї необхідно стягнути на користь позивача гроші, які вона отримала від нього у борг в розмірі 1000, 00 грн. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню і понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 243,60 грн. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved