Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

28 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовано тим, що 03 грудня 1999 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] шлюб розірвано. Від шлюбу мають трьох дітей, одна з них неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що фактично неповнолітня дитина знаходиться на її утриманні, самостійно власними силами намагається матеріально забезпечити її усім необхідним і згоди щодо добровільної сплати аліментів між ними не досягнуто. Вказала, що відповідач, хоч і зареєстрований у житловому будинку, де вони проживають, однак фактично з ними не проживає більше трьох років, є фізично здоровим, має можливість заробляти кошти та надавати належну матеріальну допомогу для утримання неповнолітньої дочки [PERSON]. Оскільки відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, змушена звернутися до суду для примусового стягнення аліментів. Ухвалою судді від 13 вересня 2018 року в справі відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений ухвалою строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та клопотання про проведення судового засідання з викликом сторін. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення за наступних обставин. Відповідно до ст.180\~Сімейного\~кодексу\~України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст.141\~цього\~Кодексу мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Виходячи з цього, відповідач як батько, зобовязаний брати участь у вихованні та утриманні своїх дітей наряду з позивачем. У відповідності до ч.3 ст.181\~СК України за\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що сторони по справі 03 грудня 1999 року шлюб розірвали. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №033398 від 11 вересня 2006 року. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, даною нормою на законодавчому рівні визначено мінімальний гарантований розмір аліментів, привязкою якого є прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який визначається Законом. Відповідно до ст.182 СК України, враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоров'я відповідача, його матеріальне становище, відсутність інших утриманців, суд, дотримуючись меж позовних вимог, визначає аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, вважаючи, що такий їх розмір буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК рішення у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. У відповідності до ч.1 ст.141\~ЦПК\~України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved