Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

28.05.2015 року [PERSON]М звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на наступні обставини. Позивачка з відповідачем по справі певний час проживали однією сімєю без укладення шлюбу. 11 жовтня 2014 року у них народився син [PERSON]. Позивачка зазначає що на даний час відповідач, з його слів, не має часу зустрітися з нею та обговорити питання щодо її утримання, яке він має їй надавати, відповідно до ст.84 СК України. Відповідач офіційно не працює, займається підприємницькою діяльністю і має постійний, хоча і мінливий прибуток, отже, на думку позивачки, має можливість надавати їй матеріальну допомогу, тому позивачка просить стягнути аліменти на своє утримання в розмірі 1 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка до суду надала заяву, згідно якої просила справу розглянути за її відсутності, підтримала позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України (а.с.21,24,27) за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, заяву про причину неявки до суду не надіслав. Судом не можуть бути прийняті до уваги телеграми та заява, подані від імені відповідача, згідно яких він ніби то визнає позовні вимоги та просить розглянути справу у його відсутності (а.с.12,18,22), оскільки вказані документи не завірені в установленому законом порядку, та не можуть бути підтвердженням того, що направлені до суду саме вказаною особою, а тому суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.5) у сторін по справі народився син [PERSON] [PERSON], [INFO]. З довідки №198 від 26.03.2015 року, виданої виконкомом Тузлівської сільської ради (а.с.8), вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає разом з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч.2 ст.75 Сімейного Кодексу України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст.80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу)другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.84 ч.2 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що у сторін по справі є малолітній син [PERSON], 11.10.2014 року, якому не виповнилося трьох років та який перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач на теперішній час є працездатним та спроможним надавати матеріальну допомогу дружині, яка займається вихованням їх малолітнього сина та повністю утримує його матеріально. Доказів свого матеріального стану та неможливості надавати допомогу дружині чи перебування на його утриманні інших осіб відповідач суду не надав, а тому суд вважає, що вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 28.05.2015 року, підлягають задоволенню.

Outcome: approved