Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-21 00:00:00

27 лютого 2018 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення (повернення) грошових коштів в сумі 10000 гривень та судових витрат. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що в період перебування у шлюбі з відповідачем вони придбали спільну квартиру [ADDRESS], оформили договір купівлі-продажу в Вознесенській філії Універсальної біржі «Південь» 11 січня 2001 року. 17 червня 2004 року їх шлюб було розірвано. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 31 травня 2006 року їй в користування було виділено кімнату площею 14,8 кв. м., а її колишньому чоловіку - 12,7 кв.м. Кухню, коридор, ванну кімнату та туалет залишено у спільному користуванні. 27 березня 2007 року [PERSON] отримав кредит в ПАТ КБ «ПриватБанк», який належним чином не сплачував та утворилась заборгованість, яку рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області в сумі 21851,11 грн. було стягнуто з відповідача. Однак [PERSON] всю суму заборгованості не виплатив, тому ВДВС Южноукраїнського міського управління юстиції 25 травня 2014 року проведено опис й арешт 1/2 частки двокімнатної квартири [ADDRESS]. ПАТ КБ «ПриватБанк» запропонував їй, як колишній дружині [PERSON] підписати генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до умов правил надання банківських послуг. Відповідно до цієї угоди заборгованість становить 9833,44 грн. З листопада 2016 року по липень 2017 року нею була погашена сума заборгованості 10000 грн. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений шляхом розміщення оголошення на сайті Судова влада України. За таких обставин відповідно до вимог ч. 4\~ст. 223 ЦПК України\~суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення. Заслухавши позивача, дослідивши докази в сукупності, суд \~вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого міським управлінням юстиції Миколаївської області /а.с. 9/ розірвано. Під час перебування сторін у шлюбі, а саме 11 січня 2001 року ними було придбано квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі продажу вказаної квартири в Вознесенській філії Універсальної біржі «Південь» /а.с. 37/, рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 11 січня 2006 року за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] /а.с. 10/. Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта /а.с. 42/ 1/2 частки квартири [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] Заочним рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 31 травня 2006 року /а.с. 11/ визначено порядок користування квартирою № 85 по вул. Набережній Енергетиків, 5 в м. Южноукраїнську Миколаївської області, так [PERSON] в користування було виділено кімнату площею 14,8 кв. м., а [PERSON] - 12,7 кв.м. Кухню, коридор, ванну кімнату та туалет залишено у спільному користуванні. Як видно з копії акту опису й арешту майна від 20 травня 2014 року, складеного державним виконавцем Южноукраїнського міського управління юстиції [PERSON] /а.с. 39/ на примусовому виконанні в ДВС знаходиться виконавчий лист 486/2454/13-ц, виданий 15 січня 2014 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 21831,11 грн. Вказаним державним виконавцем того ж дня було описано і накладено арешт на 1/2 частку двокімнатної квартири [ADDRESS]. Відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання банківських послуг від 21 жовтня 2016 року /а.с. 16, 41/ ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] уклали вказану угоду про зменшення боргу за кредитним договором до 9833,44 грн. Згідно з копією довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 07 серпня 2017 року, а також копій заяв на переказ готівки /а.с. 17, 18-19/ [PERSON] погасила заборгованість [PERSON] за кредитним договором перед ПАТ КБ «ПриватБанк». Згідно ч. 1\~ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. В силу п. 3 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобовязанні. Відповідно до ч.1\~ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Сторонами не було надано суду доказів того, що [PERSON] була поручителем за кредитним договором, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] Таким чином, судом достовірно встановлено, що грошові кошти в сумі 10000 грн. в якості повернення заборгованості, яка виникла у [PERSON] перед ПАТ КБ «ПриватБанк» були перераховані позивачем [PERSON] та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача\~ підлягає є судовий збір в розмірі 704,80 гривень, сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом /а. с. № 1/.

Outcome: approved