Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

26 червня 2019 року позивач звернувся з вищеназваною позовною заявою, в якій зазначили, що відповідачка [PERSON] , та відповідач [PERSON] , від участі у вихованні і утриманні дитини самоухиляються, не турбуються про здоров`я і розвиток дитини. Поведінка та спосіб життя відповідачів негативно впливали на психічний стан малолітньої дитини, що загрожувало її життю та здоров`ю, а тому позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно малолітньої дитини. В ході судового розгляду позивач позов підтримав та направив заяву в якій зазначили, що на позові наполягають, просять справу розглянути в його відсутність. Відповідачка [PERSON] до суду не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважних причин протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Так , судом встановлено, що відповідачка [PERSON] , [INFO] (код [NUMBER] ), яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , не працює, є матір`ю малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.6,7). Відповідач [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , не працює, є батьком малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідачі від участі у вихованні і утриманні дитини ухиляються, при цьому малолітня дитина перебуває на утриманні та вихованні КЗ «Кароліно-Бугазька загальноосвітня санаторна школа інтернат І-ІІ ступенів», за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, село Кароліно-Бугаз, вулиця Приморська, 186, що підтверджується листом від 17.04.2019 року та обстеження умов проживання від 30.03.2018 року ( а.с.9,10). Згідно письмових матеріалів справи видно, що відповідачі фактично не займаються вихованням та утриманням дитини. Відповідно до вищеназваних документів видно, що відповідачі маючи постійне проживання та можливість працевлаштуватись, але фактично вихованням дитини не займаються. Суд вважає, що ці обставини шкідливо впливають на дитину. Відповідно до висновку районного органу опіки та піклування Овідіопольської РДА від 19.06.2019 року, суд вважає, доцільно позбавити відповідачів батьківських прав (а.с.4). Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню. Суд прийшов до висновку, що відповідачів необхідно позбавити батьківських прав, а тому відповідно до ст. 17 ЗУ «Про охорону дитинства», суд вважає необхідним накласти заборону на відчуження майна та житла, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , в якому зареєстровані належним чином відповідачі. Відповідно до ст. 166 ч.3 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішення суду. В ході судового розгляду було встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір`ю чотирьох дітей, в тому числі [PERSON] [INFO] . Відповідно до ст.ст. 166 ч.3,182,184 СК України та враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідачів на користь установи та або опікуна аліменти в розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з дня подання позову. В ході судового розгляду було встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] є батьком дитини [PERSON] [INFO] . Відповідно до ст.ст. 166 ч.3,182,184 СК України та враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідачів на користь установи та або опікуна аліменти в розмірі ј частки з усіх видів заробітку, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з дня подання позову. Відповідно до ст.430 ч.1п.1 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу. При поданні позову позивач не сплатив судовий збір, у зв`язку з тим, що звільнений від сплати судового збору, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1681.60 грн. (840.80+840.80=1681.60) грн. в повному обсягу з кожного.

Outcome: approved