Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

27.06.2017 року [PERSON], діючи в інтересах своєї малолітнього сина [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення останнього батьківських прав по відношенню до їх спільної дитини [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають спільну вищевказану дитину. Шлюб між ними було розірвано 09 вересня 2015 року та син залишився проживати з нею. Не зважаючи на відсутність перешкод від часу припинення шлюбних відносин відповідач сином не цікавиться, не бачиться і не спілкується з ним, ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, не приймає участі у виховані, не цікавиться його здоров'ям та розвитком, не піклується про його фізичний і духовний розвиток. Таким чином, на думку позивачки, відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що є законною підставою для позбавлення його батьківських прав щодо сина. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши заяву про підтримання позову з клопотанням розглядати справу за її відсутності проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, будучи належно повідомленим, в судове засідання не з'явився. Заперечень/пояснень щодо позову суду не подав. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився. При цьому надав суду заяву про підтримання позовних вимог і розглядати справу без його присутності та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] Дослідивши письмові докази по справі, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачка і відповідач є батьками [PERSON], [INFO], уродженця [INFO]. (а.с. 6) Заочним рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09 вересня 2015 року, шлюб між [PERSON] і [PERSON] зареєстрованний Киряківською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області 26 грудня 2011 року - розірвано. Цим же рішенням вирішено стягувати з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 800 грн., щомісяця, починаючи з 30.07.2015 року і до повноліття дитини(а.с. 7) Відповідно копії свідоцтва про шлюб позивачка уклала шлюб з [PERSON] 10 січня 2017 року. (а.с. 8) Після припинення шлюбних відносин сторони проживають окремо. При цьому дитина проживає разом із позивачкою за адресою: вул. Набережна 39, с. Петрово-Солониха, Миколаївського району Миколаївської області. Згідно довідки ВДВС Миколаївського РУЮ від 13.09.2017 р. відповідач має заборгованість перед позивачем з аліментів на утримання дитини з 01.08.2015 року по 01.09.2017 року в загальній сумі 21600,00 грн. З цієї ж довідки вбачається, що за весь цей період аліменти відповідачем не сплачувались жодного разу. Судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, оскільки він не піклується про стан здоров'я дитини, його розвиток, а також не забезпечує необхідний догляд і матеріальне утримання. Зокрема це виразилося в тому, що він повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків передбачених ст. 150 СК України. Відповідач також не бере участі в утриманні дитини. У зв'язку з цим дитина знаходиться на утриманні та вихованні лише позивачки. Зазначені обставини свідчать про наявність в діях відповідача стійкої і систематичної безвідповідальної поведінки по відношенню до своєї дитини, а також нехтування своїми батьківськими обов'язками. Суд враховує, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У своєму висновку від 11.04.2017 р. Миколаївська райдержадміністрація Миколаївської області як орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав. Ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України визначено, що батько може бути позбавлений батьківських прав якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Визначені законом обставини, що передбачені ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні щодо відповідача. Таким чином відповідача слід позбавити батьківських прав по відношенню до його дитини [PERSON], [INFO]. У зв'язку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved