Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

28.09.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ПрАТ СК «Галицька» в якій просить стягнути з приватного акціонерного товариства страхова компанія «Галицька» (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Василянок, 22, ЄДРПОУ 22186790) в користь [PERSON] 5 637,04 грн. відшкодування за завдану матеріальну шкоду. Позовні вимоги мотивує тим, що 24.03.2014 року в результаті ДТП за участі вантажного автомобіля «ЗІЛ 5301» реєстраційний номер 129-80ТА під керуванням [PERSON], який належить на праві приватної власності ДТГО «Львівська залізниця» він отримав тяжкі тілесні ушкодження, наслідок порушення [PERSON] правил дорожнього руху, і був доставлений у Комунальну 8-му клінічну лікарню м.Львова, де проводилися реанімаційні заходи із збереження життєво важливих функцій організму і відновлення здоровя. Внаслідок ДТП він отримав тупу травму грудної клітки та живота, відкритий перелом кісток правої гомілки, рвано-розчавлену рану правої гомілки з пошкодженнями, закритий перелом кісток тазу та лівого передпліччя. Внаслідок отриманих травм [PERSON] проходив лікування з 24.03.2014 по 13.05.2014року в Комунальній 8-ій клінічній лікарні м.Львова, 20.08.2014 року по 06.09.2014 року в комунальному закладі ЛОР «Львівська обласна лікарня відновлювального лікування, з 10.09.2014 року по 22.09.2014 року в Комунальній 8-ій клінічній лікарні м.Львова. Перебуваючи у лікувальних закладах він поніс витрати на придбання медичних препаратів для проведення реанімації, хірургічного втручання та відновлення здоровя, згідно лікарських призначень. Загальна сума понесених витрат становить 30098,40 грн., однак відповідачу відшкодовано лише суму у розмірі 24362,96 грн., а на пропозицію пояснити причини неповного відшкодування понесених ним витрат на лікування та повернути оригінали розрахункових документів відповідач відмовився надати інформацію, і тому він змушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявився, довіривши на підставі довіреності від 02.03.2016р. /а.с.5/ представлення своїх інтересів представнику [PERSON], яка будучи в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві мотиви та просила позов задовольнити. В останнє судове засідання представник позивача не прибула, просила слухати справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, та повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення, однак на адресу суду подав заперечення на позовну заяву про стягнення матеріальної шкоди та просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю з підстав наведених у письмовому запереченні /а.с.67-69/. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 24.03.2014 року в результаті дорожньо- транспортної пригоди за участі вантажного автомобіля «ЗІЛ 5301», реєстраційний номер [NUMBER], що є власністю Державного територіального галузевого обєднання «Львівська залізниця», під керуванням [PERSON] позивач [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження, наслідок порушення [PERSON] правил дорожнього руху, і був доставлений у Комунальну 8-му клінічну лікарню м.Львова, де проводилися реанімаційні заходи із збереження життєво важливих функцій організму і відновлення здоровя. Внаслідок ДТП [PERSON] отримав тупу травму грудної клітки та живота, відкритий перелом кісток правої гомілки, рвано-розчавлену рану правої гомілки з пошкодженнями, закритий перелом кісток тазу та лівого передпліччя. Внаслідок отриманих травм [PERSON] проходив лікування з 24.03.2014 по 13.05.2014року в Комунальній 8-ій клінічній лікарні м.Львова згідно довідки Комунальної 8-ої міської клінічної лікарні м.Львова , з 20.08.2014 року по 06.09.2014 року в комунальному закладі ЛОР «Львівська обласна лікарня відновлювального лікування» м.Винники, з 10.09.2014 року по 22.09.2014 року в Комунальній 8-ій клінічній лікарні м.Львова, згідно довідки Комунальної 8-ої міської клінічної лікарні м.Львова /а.с.54-58/ . Перебуваючи у лікувальних закладах він поніс витрати на придбання медичних препаратів для проведення реанімації, хірургічного втручання та відновлення здоровя, згідно лікарських призначень. Загальна сума понесених витрат становить 30098,40 грн. згідно долучених до матеріалів справи товарних чеків / а.с.24-52/. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Власником транспортного засобу є Державне територіально-галузеве обєднання «Львівська залізниця» цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПрАТ СК «Галицька» за Договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 12.12.2013 року № АС 8704131. Згідно ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст.22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно ст. 1187 ч. 2 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.23.1 ст.23 та п.24.1 ст.24 цього Закону, шкодою заподіяною життю та здоровю потерпілого внаслідок ДТП, є у тому числі шкода, повязана з лікуванням потерпілого. У звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. З письмового заперечення вбачається, що відмовляючи у виплаті витрат на лікування позивачеві, зазначають зокрема і про те, що частина фіскальних чеків видані позакінченню терміну лікування і не повинні враховуватись. Зокрема у запереченні зазначено два фіскальні чеки від 01.09.2014 № 0024469 та 0024472. Так, з листа від 22.04.2016 року головного лікаря комунального закладу ЛОР «Львівська обласна лікарня відновлювального лікування», вбачається, що [PERSON] пербував на стаціонарному лікуванні в ортопедичному відділенні лікарні з 20.08.2014 року по 06.09.2014 року та йому призначалися ліки: препарат [PERSON] 1т х 2р., повязка з Бетадином на н/3 правої гомілки та правого гомілково-ступеневого суглоба (а.с.54). З оглянутих та досліджених у судовому засіданні чеків за 01.09.2014 року вбачається, що придбавалися ліки квамател та леспефрил (33,37 та 83,52 грн.), які не зазначені у призначеному лікуванні. Судом також не приймається вимога про оплату чеків за придбання води: № 628 від 25.03.14 (25,65 грн.) та № 731 від 26.03.14 (20,33 грн.). А тому до стягнення належить 5464,17 грн. (5637,04 (33,37+ 83,52 + 25,65 +20,33 грн.)). Щодо відмови від оплати за придбання ліків на підставі інших чеків під час проходження лікування позивачем, то представник відповідача не навів доказів, що могли бути підставою у відмові у задовленні позовних вимог. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути 551 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави.

Outcome: partial