Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

28 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документа та визнання права власності у порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що [INFO] року в смт. Веселинове Миколаївської області померла його матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, ввійшло житловий будинок, розташований в [ADDRESS] право власності на який було посвідчено свідоцтвами про право власності та про право на спадщину за законом, виданими Веселинівською державною нотаріальною конторою 24 вересня 1992 року, зареєстрованими за реєстровими №№ 1266,1269, та земельна ділянка площею 0,1026 га., передана для обслуговування цього житлового будинку, право власності на яку було посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серія МК № 00536, виданим Веселинівською селищною радою 02 березня 1994 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 82. За життя [PERSON] заповіту не залишила, тому у відповідності зі ст. 529 ЦК Української РСР право на спадкування за законом у першу чергу набув позивач, як син спадкодавця. Після поховання матері позивач звернувся до Веселинівської державної нотаріальної контори та 29 вересня 1998 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 950, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку, оскільки Державний акт був виданий на ім'я «[PERSON]», коли правильними особистими даними спадкодавця в той час були «[PERSON]». Крім того, неможливо ідентифікувати спадкову земельну ділянку, оскільки в Державному акті відсутнє зазначення місця розташування земельної ділянки (населений пункт, вулиця), а також Державний акт містить помилки в розділі «Кількісна характеристика земель, переданих у приватну власність». В зв'язку з цим він звернувся до суду, просить встановити факт належності [PERSON], [INFO], Державного акта на право приватної власності на землю серії МК № 00536, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 82, виданого Веселинівською селищною радою 02 березня 1994 року на ім'я [PERSON], а також визнати у порядку спадкування за ним право власності на земельну ділянку площею 0,1026 гектара, розташовану за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер земельної ділянки 4821755100:03:003:0309, передану для обслуговування житлового будинку, успадковану ним після [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовну заяву підтримали повністю в тому ж обсязі і з тих же підстав. Просять встановити факт належності [PERSON], [INFO], Державного акта на право приватної власності на землю серії МК № 00536, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 82, виданого Веселинівською селищною радою 02 березня 1994 року на ім'я [PERSON], а також визнати у порядку спадкування за позивачем право власності на земельну ділянку площею 0,1026 гектара, розташовану за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер земельної ділянки 4821755100:03:003:0309, передану для обслуговування житлового будинку, успадковану позивачем після [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області, при цьому позивач суду пояснив, що після смерті матері відкрилася спадщина, зокрема на право на земельну ділянку площею 0,1026 га., передану для обслуговування цього житлового будинку, право власності на яку було посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії МК № 00536, виданим Веселинівською селищною радою 02 березня 1994 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 82. Оскільки матір заповіту не залишила, то він набув право на спадкування за законом у першу чергу. Коли звернувся до нотаріальної контори, то йому було у відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкову земельну ділянку із - за помилок в Державному акті та рекомендовано звернутися до суду. Просить суд задовольнити його вимоги повністю. Представник відповідача Веселинівської селищної ради Улусян В.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], представника відповідача Улусяна В.В., дослідивши матеріали справи, суд в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області померла матір позивача [PERSON], про що було зроблено актовий запис № 130, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 4). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, ввійшло житловий будинок, розташований в [ADDRESS] право власності на який було посвідчено свідоцтвами про право власності та про право на спадщину за законом, виданими Веселинівською державною нотаріальною конторою 24 вересня 1992 року, зареєстрованими за реєстровими №№ 1266,1269, та земельна ділянка площею 0,1026 га., передана для обслуговування цього житлового будинку, право власності на яку було посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії МК № 00536, виданим Веселинівською селищною радою 02 березня 1994 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 82. (а.с. 8-10). За життя [PERSON] заповіту не залишила, тому у відповідності зі ст. 529 ЦК Української РСР право на спадкування за законом у першу чергу набув позивач, як син спадкодавця. Після поховання матері позивач звернувся до Веселинівської державної нотаріальної контори та 29 вересня 1998 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за № 950, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкову земельну ділянку та надано роз'яснення № 837/01-16 від 20.08.2014 року, оскільки Державний акт був виданий на ім'я «[PERSON]», а відповідно до особистих даних спадкодавця вона була «[PERSON]». Крім того, неможливо ідентифікувати спадкову земельну ділянку, оскільки в Державному акті відсутнє зазначення місця розташування земельної ділянки (населений пункт, вулиця), а також Державний акт містить помилки в розділі «Кількісна характеристика земель, переданих у приватну власність», згідно з яким у приватну власність передано 1026 кв.м землі, з яких: 524 кв.м складають сільськогосподарські угіддя, 130 кв.м знаходяться під будівлями, лісами та іншими угіддями: 524 кв.м+130 кв.м =654 кв.м. Разом з тим, тут же зазначено, що з 524 кв.м земель сільськогосподарських угідь, 524 кв.м займає рілля та 372 кв.м займають кормові угіддя, тобто земельні ділянки, зайняті природними або культурними сінокосами і пасовищами, рослинний покрив яких використовується на корм сільськогосподарським тваринам (а.с. 11) . Відповідно до п.6 ст.256 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, що зазначене в документі, не збігається з прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оцінивши докази в сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності державного акта на право приватної власності на землю серії МК № 00536, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 82, виданого Веселинівською селищною радою 02 березня 1994 року, померлій [PERSON]. Відповідно до технічної документації із землеустрою місцем розташування земельної ділянки є: [ADDRESS], площа земельної ділянки 0,1026 га., кадастровий номер земельної ділянки 4821755100:03:003:0309. Враховуючи, що позивач прийняв спадщину на спадковий житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом 29.09.1998 р., виготовив технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, гоподарських будівель і споруд по [ADDRESS] його право на спадщину ніким не оспорюється, то з врахуванням досліджених доказів суд вважає, що є підстави для задоволення вимоги про визнання за позивачем у порядку спадкування права власності на земельну ділянку площею 0,1026 гектарів, розташовану за адресою: [ADDRESS] кадастровий номер земельної ділянки 4821755100:03:003:0309, передану для обслуговування житлового будинку, успадковану ним після [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved