Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

27.06. 2013 року Пустомитівським районним судом Львівської області ухвалено рішення у цивільній справі за первісним позовом [PERSON], [PERSON] до Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування, визнання нечинним державного акту на право власності на земельну ділянку, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, про визнання права власності у порядку спадкування за законом. Зазначеним рішенням суду вирішено: у задоволення первісного позову [PERSON], [PERSON], - відмовити; у визнанні за [PERSON], [PERSON] права власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] [PERSON], який помер 30.12. 2007 року по 1 / 2 ідеальної частини за кожним на будинковолодіння, що складається з 1 / 3 частини житлового будинку загальною площею 33, 2 кв.м., сходів, сараю, навісу, вбиральні, огорожі, двох хвірток, воріт та 1 / 2 частини колодязя, що розташований за адресою: Львівська область, Пустомитівського району, с. Лисиничі, вул. Замкнена, 5а; у визнанні нечинним Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0, 0856 га, розташована у с. Лисиничі, Пустомитівського району, Львівської області по вул. Замкнена 5, на імя [PERSON], - відмовити; у задоволенні зустрічного позову [PERSON],- відмовити; у визнанні за [PERSON] права власності на будинковолодіння, що розташоване за адресою: вул. Замкнена, № 5 а, с. Лисиничі, Пустомитівського району, Львівської області, яке рахується за [PERSON], який помер 24.10. 2000 року, - відмовити. Судом встановлено, що 27.12.2010 року у процесі судового розгляду справи, позивачі за первісним позовом уточнили позовні вимоги та крім іншого просили суд встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], яка померла 13.06. 1985 року. Факт прийняття [PERSON] [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], який помер 24.10. 2000 року /а.с. 22 - 23/. Зазначені позовні вимоги судом вирішено не було. Такі обставини згідно п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України є підставою для ухвалення судом додаткового рішення. Про обґрунтування уточнених позовних вимог заявлених позивачами за первісним позовом про встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], яка померла 13.06. 1985 року; прийняття [PERSON] [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], який помер 24.10. 2000 року, останні не покликаються на будь які істотні обставини справи. Учасники процесу на розгляд питання про ухвалення додаткового рішення суду у судове засідання не зявилися. Згідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України їх присутність у судовому засіданні не є обовязковою. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, дослідивши всі докази у справі в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного ухвалення додаткового рішення: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 27.06. 2013 року у справі № 2-1316/414/11 законної сили не набрало, строк на виконання такого не закінчився. Встановлено, що [PERSON] померла 13.06. 1985 року, що стверджується Свідоцтвом про смерть серії ІІ СГ № 356397 від 15.06. 1985 року /а.с. 75/. [PERSON] помер 24.10. 2000 року, що стверджується Свідоцтвом про смерть серії І- СГ № 179864 від 26.10. 2000 року /а.с. 10/. До відносин, що виникли між сторонами з приводу встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], яка померла 13.06. 1985 року та прийняття спадщини [PERSON] [PERSON] після смерті [PERSON], який помер 24.10. 2000 року, підлягають застосуванню норми ЦК України, що діяли на час смерті [PERSON] та [PERSON], тобто на час виникнення спірних правовідносин. В силу вимог ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 124 Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами затверджена наказом № 45/5 від 31.10.75 МЮ Української РСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 Цивільного кодексу УРСР). Доказом вступу в управління чи володіння майном можуть бути: довідка управління будинками, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради депутатів трудящих про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взяте майно спадкодавця; довідка фінансового органу, органу держстраху чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому окладному страхуванню або збори; квитанція про сплату податку, платежу, збору; копія рішення суду, яке вступило в законну силу, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис в паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку в період шести місяців після дня смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може служити наявність у спадкоємців ощадної книжки, квитанції про здані в ломбард речі, технічного паспорту на автомобіль чи мотоцикл або свідоцтва на моточовен та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користуватися яким можливо лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Суд критично оцінює Довідку № 1828 від 15.08. 2008 року, що видана виконавчим комітетом Лисиничівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області /а.с. 5/ у якій вказано, що після смерті [PERSON] прийняв його брат [PERSON] [PERSON], шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Такий висновок суду слідує із того, що сільська рада не вправі давати правову оцінку факту прийняття спадщини, оскільки такі повноваження, при виникненні спору між спадкоємцями, належать виключно до компетенції суду. Всупереч ч. 1 ст. 60 ЦПК України позивачами за первісним позовом не доведеного перед судом існування обставин визначених законом та зазначених вище, що стали б підставою для задоволення вимог про встановлення факту прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON], яка померла 13.06. 1985 року та прийняття спадщини [PERSON] [PERSON] після смерті [PERSON], який помер 24.10. 2000 року. У звязку із наведеним зазначені позовні вимоги, щодо яких судом ухвалюється додаткове рішення, задоволенню не підлягають. Розподіл документально підтверджених судових витрат понесених сторонами вирішено рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.06. 2013 року. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed