Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

27.10.2015 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог під час попереднього судового засідання від 09.12.2015 року, просили визнати за ними право власності в 1/2 частині кожному в порядку спадкування за законом на житловий будинок з усіма господарськими будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] (далі - Будинок). В обґрунтування своїх вимог зазначили, що після смерті [PERSON], який помер [INFO], відкрилась спадщина, що складається з Будинку. Як спадкоємці за законом прийняли спадщину, однак нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на Будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Хоч на Будинок і не виготовлялось свідоцтво про право власності, однак він належав померлому. Сторони в судове засідання не прибули, надіслали до суду письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позивачі - позовні вимоги підтримали з підстав, викладених в позові, відповідачі - визнали позов, не заперечили щодо його задоволення /а.с.36, 46, 47, 56/. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] - батько позивача [PERSON] та чоловік позивача [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на Будинок, який не був зареєстрований у встановленому законом порядку, однак належав померлому, що підтверджується договором про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку від 18.06.1970 року; актом про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію особистого домоволодіння, затвердженого виконкомом Новоград-Волинської міської ради 10.07.1974 року; реєстраційним записом Новоград-Волинського міського бюро технічної інвентаризації від 14.12.1974 року про реєстрацію Будинку за померлим [PERSON] Позивачі є спадкоємцями померлого за законом першої черги та в межах шестимісячного строку після його смерті ([INFO]) звернулись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці за законом першої черги, доньки померлого [PERSON] та [PERSON], відповідачі по справі, протягом встановленого ст. 1270 ЦК України строку, з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини не зверталися. 19.10.2015 року позивачем [PERSON] на Будинок було виготовлено технічний паспорт, з якого слідує, що він побудований до 1974 року та має наступні господарські будівлі: два сараї, гараж та убиральню. Листом приватного нотаріуса Татарбунарського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О.П. від 28.09.2015 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів та рекомендовано звернутись до суду. З повідомлення державного нотаріуса від 31.12.2015 року слідує, що спадкова справа до майна померлого [PERSON] була заведена [INFO] приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О.П. за № 223/2015. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 328 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Виходячи зі змісту ч.1, 2 ст. 331, ч. 1 ст. 182 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон) право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації. Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, за життя [PERSON] правомірно набув на Будинок право власності,відкрито користувався ним, та зареєстрував його в органах державної реєстрації в порядку, визначеному на час будівництва Будинку. Останній був збудований на відведеній у встановленому порядку земельній ділянці на підставі наданого виконавчим комітетом дозволу на його будівництво (тобто не є самовільним будівництвом в розумінні ст. 105 ЦК Української РСР) і на момент смерті спадкодавця він був повністю збудований і прийнятий в експлуатацію. З введенням в дію з 1 січня 2013 року нової редакції Закону державна реєстрація права власності на нерухоме майно проводиться за заявочним принципом і, крім інших, лише тих речових прав, які виникли до 01.01.2013 року та не були зареєстровані відповідно до законодавства України, яке діяло на час їх виникнення. Так як до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та, враховуючи неможливість оформлення позивачами своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом на Будинок, що залишився після смерті [PERSON] Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved