Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

28.04.2016 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття, починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду. В обґрунтування зазначених вимог посилається на наступне. Сторони перебували в шлюбі та від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] На даний час сторони мешкають окремо, та дитина проживає разом з позивачем. Відповідач матеріальної допомоги не надає, тому позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином та своєчасно, надала заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином та своєчасно, надав до суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги визнав повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі. Від шлюбу у подружжя народився син - [PERSON], [INFO]. (а.с. 4). За змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову та враховує, те, що відповідач є здоровим працездатним чоловіком, та не має інших аліментних зобов'язань. Тому, суд задовольняє позов та стягує з відповідача аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28.04.2016 року. У відповідності зі ст.367 п.1 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved