Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

26 лютого 2016 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулось ПАТ «УкрСиббанк» із вказаним позовом, його представник зазначає, що 04 травня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», і відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11150979000 з додатковими угодами №1 від 21.02.2009, №2 від 07.12.2011, №3 від 26.04.2013. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу [PERSON] кредит розмірі 30 000,00 долари США з кінцевим терміном повернення 04.05.2022. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника, 04.05.2007 були укладені також договір поруки №111150979000/2/п з [PERSON] та договір поруки №11150979000/1/п з [PERSON] . В зв`язку з тим, що відповідач не виконує свої обов`язки по погашенню кредиту і заборгував банку 15 911 доларів 18 центів США по процентах та кредиту і 23 108 гривень 06 коп. по пені, представник позивача просить солідарно стягнути на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за вказаним кредитним договором по процентах та кредиту у розмірі 15 911,18 доларів США і по пені у розмірі 23 108,06 грн. з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також, понесені судові виграти у розмірі 6 747 грн. 23 коп., а саме у рівних частках з кожного по 2 249 грн. 08 коп. Ухвалою судді від 11 березня 2016 року було відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» та призначено судове засідання. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з викладених у ньому підстав. Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. В обґрунтування своєї позиції посилався на те, що Корольовський районний суд м.Житомира, розглядаючи справу за позовом про визнання недійсним зазначеного кредитного договору, встановлення факту, яке має юридичне значення, визнання зобов`язання за договором поруки припиненим було встановлено та прописано в рішенні від 16.02.2018, що «не здійснення Банком письмового оприлюднення всіх суттєвих умов, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів» не може бути підставами для визнання Кредитного договору недійсним, оскільки на думку суду це свідчить про недотримання сторонами вимог щодо істотних умов договору, які є необхідними при його укладенні, а отже Кредитний договір, який оспорюється, не є укладеним, а тому не підлягає судовому захисту. …». Зазначене рішення було оскаржено ПАТ «Украсиббанк» лише в частині встановлення факту, що має юридичне значення та припинення договорів поруки. Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 05.06.2018 рішення суду було скасовано в частині встановлення факту, що має юридичне значення та припинення договорів, в частині що стосується визнання договору недійсним залишено без змін так, як сторони в цій частині рішення не оскаржували. Таким чином, посилаючись на те, що судовим рішенням у цивільній справі №296/1963/16-ц за участі тих самих сторін, яке набрало законної сили, встановлена обставина, що кредитний договір є неукладеним, представник відповідачів та відповідачі у відзиві від 13.08.2018 просили відмовити в задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Спірні правовідносини регулюються ст.ст.553, 625, 1050, 1054-1056 ЦК України (2004 року). Судом встановлено, що 04 травня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №11150979000 з додатковими угодами №1 від 21.02.2009, №2 від 07.12.2011, №3 від 26.04.2013. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу [PERSON] кредит розмірі 30 000,00 долари США з кінцевим терміном повернення 04.05.2022. За користування кредитними коштами відповідач [PERSON] зобов`язався сплачувати проценти у розмірі 13.00% річних. Процентна ставка підлягає перегляду (п.п.1.3.1, 1.2.2 кредитного договору). Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальникуза період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку і сплачуються у порядку, передбаченому п.1.3. кредитного договору. Згідно п.7.1. кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредит [PERSON] сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, починаючи з 32 календарного дня. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника, 04.05.2007 були укладені також договір поруки №11150979000/2/п з [PERSON] та договір поруки №11150979000/1/п з [PERSON] . Відповідачі не виконують взяті на себе зобов`язання за договором кредиту та поруки, в зв`язку з чим станом на 16.02.2016 заборгованість за кредитним договором №11150979000 від 04.05.2007 складає: по процентах та кредиту у розмірі 15 911,18 доларів США та по пені у розмірі 23 108,06 грн., а саме: 13 810,55 доларів США - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 2 040,22 доларів США за строк з 16.03.2015 по 16.02.2016, 2 100,63 доларів США - заборгованість за процентами, у тому числі прострочена заборгованість у розмірі 1 925.80 доларів США за строк з 01.02.2015 по 31.01.2016, 11 596,40 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 20.03.2015 по 16.02.2016, 11 511,66 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 20.03.2015 по 16.02.2016. Згідно ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Всупереч умов Кредитного договору відповідач [PERSON] не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Відповідно до ст.ст.553, 554 ЦК України, п.п.1.1.-1.5 договорів поруки поручителі зобов`язалися відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача, в зв`язку з чим задовольняє позов в повному обсязі. Суд не приймає до уваги заперечення відповідачів та їх представника виходячи з наступного. Судом встановлено, що Корольовським районним судом м.Житомира розглядалась цивільна справа №296/1963/16-ц за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, захист прав споживача шляхом визнання недійсним кредитного договору, зустрічною позовною заявою [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», [PERSON] , [PERSON] про визнання зобов`язання за договором поруки припиненим та зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», [PERSON] , [PERSON] про визнання зобов`язання за договором поруки припиненим. Рішенням суду від 16 лютого 2018 року позов задоволено частково і встановлено факт, що має юридичне значення, а саме - відсутність в кредитному договорі №11150979000 від 04.05.2007, укладеному між [PERSON] і АКІБ «УкрСиббанк», узгодження ціни договору як істотної умови договору споживчого кредитування. В частині визнання кредитного договору недійсним відмовлено. Визнано зобов`язання за договором поруки №11150979000/1/п від 04 травня 2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», [PERSON] та [PERSON] припиненими, визнано зобов`язання за договором поруки №11150979000/2/п від 04 травня 2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», [PERSON] та [PERSON] - припиненими. Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 05.06.2018 рішення суду першої інстанції було скасовано в частині встановлення факту, що має юридичне значення та припинення договорів, в частині що стосується визнання договору недійсним залишено без змін так, як сторони в цій частині рішення не оскаржували. Мотивувальна частина рішення суду від 16 лютого 2018 року дійсно містить висновок, про те, що «у вимозі про визнання недійсним договору споживчого кредиту від 04.05.2007 слід відмовити, оскільки договір не є укладеним через неузгодженість сторонами істотних умов, визначених законом для договорів споживчого кредиту». Із змісту даного рішення вбачається, що суд дійшов до такого висновку виходячи з того, що їм було встановлено факт, що має юридичне значення, а саме - відсутність в кредитному договорі №11150979000 від 04.05.2007, укладеному між [PERSON] і АКІБ «УкрСиббанк», узгодження ціни договору як істотної умови договору споживчого кредитування. Як вказано вище, рішення суду від 16 лютого 2018 року було скасовано в частині встановлення факту, що має юридичне значення, а тому, на думку суду, вказана обставина, що описана судом в рішенні від 16 лютого 2018 року не може мати преюдиціального значення при розгляді даної справи. В даному ж провадженні відповідачі та їх представник не висували вимог і не подавали доказів на підтвердження посилань неукладенності договору кредиту від 04.05.2007. Крім цього, встановлені судом обставини, а саме, обставини отримання відповідачем [PERSON] коштів за договором, часткового виконання умов договору, сплата платежів за графіком погашення кредиту, свідчать про укладеність договору та виконання його сторонами. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 6 747 грн. 23 коп., у рівних частках по 2 249 грн. 08 коп. з кожного.

Outcome: approved