Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

28 березня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що на вул. Ковпака, 11 смт. Зарічне, Рівненської області в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка [PERSON] На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що 20 серпня 2015 року помер її чоловік [PERSON]. Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що на вул. Ковпака, 11 смт. Зарічне, Рівненської області. Вона є спадкоємцем за законом, та прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Покликаючись на те, що вона не має можливості оформити право власності на будинок в нотаріальній конторі, у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] предявлений позов підтримала, просила визнати за нею право власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні предявлений [PERSON] позов визнала. Суду пояснила, що є дочкою [PERSON], на спадщину не претендує, від спадщини відмовилася про що подала заяву нотаріусу, позов просить задовольнити. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що 20 серпня 2015 року помер чоловік позивача [PERSON] (а.с.5). Внаслідок смерті останньої відкрилась спадщина на належне йому майно. За технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 11 на вул. Ковпака, селища Зарічне, Рівненської області, власником будинку зазначений спадкодавець [PERSON] (а.с.10-12). Судом встановлено, що позивач є дружиною померлого [PERSON], що стверджується свідоцтвом про шлюб серії VI-УР № 413318 від 17 липня 1966 року (а.с.13), а тому згідно ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги за законом. Відповідач [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ № 266562 від 26 лютого 1975 року. Згідно письмової заяви від 17 лютого 2016 року складеної у нотаріуса, відповідач [PERSON] відмовилася від спадщини, що залишилася після смерті її батька [PERSON] (а.с.34). З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 17 лютого 2016 року вбачається, що після смерті [PERSON], 17 лютого 2016 року заведено спадкову справу № 33 (а.с.9). Позивач [PERSON] прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем (а.с.15), та протягом строку для прийняття спадщини не відмовилася від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою від 21 березня 2016 року державний нотаріус Зарічненської державної нотаріальної контори Рівненської області відмовив позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: смт. Зарічне, вул. Ковпака, 11 Зарічненського району, Рівненської області, з підстав відсутності правовстановлюючого документа на цей житловий будинок (а.с.4). У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки [PERSON] при житті не оформив та не отримав правовстановлюючий документ на це майно, що є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні спадщини. Таким чином вимога позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, присудивши з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати (а.с.1). На підставі ст.ст. 328, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved