overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

27 вересня 2017 року заявниця звернулася з даним позовом, в якому вказала, що вона народилася 17.12.1999 року і на даний час є неповнолітньою, їй виповнилось 17 років 9 місяців. Вона познайомилася з [PERSON], вони почали зустрічатись, покохали одне одного і прийняли рішення одружитися. На даний час вона є вагітною, бажає зареєструвати шлюб, однак їй було відмовлено в реєстрації шлюбу, оскільки вона не досягла шлюбного віку, тому просить задовольнити її заяву та надати право на шлюб в судовому порядку. В судове засідання заявниця подала письмову заяву про слухання справи у її відсутність,вимоги заяви підтримала. Заінтересована особа - відділ РАЦС по Коломийському району Коломийського міськрайонного управління юстиції в судове засідання надав письмове клопотання, в якому просить справу розглянути без участі представника, щодо задоволення заяви не заперечує. Заінтересована особа, [PERSON] в судове засідання подав письмову заяву,в якій просить справу слухати у його відсутність, вимоги заяви підтримав. Заінтересована особа, [PERSON] яка є матір`ю заявниці, в судове засідання подав письмову заяву,в якій просить справу слухати у його відсутність, вимоги заяви підтримав. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази та письмові заяви, суд вважає, що заява підлягає задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що заявниця не досягла шлюбного віку, на даний час їй виповнилось 17 років 9 місяців. Заявниця тривалий час зустрічалась з [PERSON], з яким вступила в інтимні стосунки, на даний час є вагітною термін вагітності 27-28 тижнів, що підтверджується довідкою №248 від 15 вересня 2017 року виданою Коломийським пологовим будинком. На даний час заявниця шлюб з [PERSON] не може зареєструвати, оскільки не досягла шлюбного віку. У відповідності до ст.22 СК України шлюбний вік для жінки встановлюється 18 років. Згідно із ст.23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку,а за заявою особи, яка досягла 16 років за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб. В судовому засіданні встановлено, що заявниці виповнилось 17 років, вона є вагітною, що підтверджується довідкою з лікувальної установи, тому відповідна реєстрація шлюбу буде відповідати інтересам осіб, які реєструють шлюб. Наведене підтверджується довідкою №248 Коломийського пологового будинку від 15 вересня 2017 року, копіями паспортів та ідентифікаційного коду. На підставі ст.22,23 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

27 вересня 2017 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення і до досягнення дітьми повноліття. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що від шлюбу з відповідачем у них народилося четверо дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачкою, а відповідач не займається вихованням дітей та належним чином не утримує їх. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. За таких обставин судом ухвалюється заочне рішення, відповідно до ч.1 п.1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі докази суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом обєктивно встановлено, що від шлюбу у сторін народилося четверо дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачкою, а відповідач не займається вихованням дітей та належним чином не утримує їх. \~ \~ \~ \~Вказані обставини підтверджуються: копією свідоцтва про шлюб; копією свідоцтв про народження дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ч.3\~ст.181\~цього Кодексу\~за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дітей, а тому на підставі ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивачки в розмірі 1/2 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення і до досягнення дітьми повноліття. При визначенні цього розміру суд враховує матеріальне становище дитини, позивачки, відповідача, а також те, що відповідач працездатний та інших утриманців не має. \~ \~ \~ \~Крім того, згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому необхідно стягувати з часу подачі позову, а саме з 11 липня 2017 року \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

27 вересня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона із відповідачем з 09 червня 2011 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі. Сімейні стосунки припинились у звязку із відсутністю взаєморозуміння , відмінність характерів та різних поглядів на життя та сімейні обовязки. Від спільного шлюбу дітей не мають. Спору про поділ майна що є спільною власністю немає. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати юридично, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу. Просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 червня 2011 року, який зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського управління юстиції у Донецькій області, свідоцтва про шлюб серії 1-НО №244857, виданого 09.06.2011 року, актовий запис за № 344.(а.с.5). Шлюбні відносини між сторонами припинились з жовтня 2016 року. Спорів про поділ спільно нажитого майна не виникає. Між сторонами склались стосунки, що виключають спільне проживання. За таких встановлених судом обставин, з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в звязку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. При розірванні шлюбу суд залишає позивачу прізвище [PERSON]. На підставі викладеного, ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

27 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, відзначаючи, що він зі своєю дружиною відповідачем по справі 18 вересня 1999 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. З самого початку у них з дружиною спільне життя складалося, проте останнім часом між ними стали виникати непорозуміння через несумісність характерів і різних поглядів на сімейне життя. На цьому підґрунті у них почали виникати сварки та скандали, які поступово призвели до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Свідком цих сварок стають їх неповнолітні діти, що негативно впливає на їх психічний та фізичний розвиток. Три роки вони не проживають разом. Діти проживають з відповідачем у справі, майнового спору між ними нема. Подальше спільне життя позивач вважає неможливим, у звязку з чим просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним і [PERSON] Про місце, дату і час розгляду справи сторони повідомлені належним чином. У судове засідання позивач надав письмову заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність. Позовні вимоги свої підтримує і просить їх задовольнити (а.с.16). У судове засідання відповідач надала письмову заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки з відповідачем не проживають разом три роки. Просить справу розглянути в її відсутність, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Мельник» (а.с.17). У звязку з заявами осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглядається за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, визнання позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Куйбишевського району Запорізької області 18 вересня 1999 року шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії I-ЖС №073372 (а.с.8). Сторони є батьками двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] народження 25 лютого 2000 року (а.с.9), дочки [PERSON] народження 28 січня 2013 року (а.с.10). З матеріалів справи вбачається, що між сторонами склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують протягом останніх трьох років і не мають бажання дійти примирення. Позивач на розірванні шлюбу наполягає і на примирення не згоден. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам кожного з них, а також їх неповнолітніх дітей, що має істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

27 вересня 2017 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 18.11.2000 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Московського району м.Харкова. Позивач зазначає, що сторони за час спільного мешкання зрозуміли, що вони по різному дивляться на питання, які виникали в їх сімейному житті, з цієї причини між ними виникали суперечки та в липні 2012 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву у якій просила слухати праву за її відсутності. Відповідач в судове засідання також не зявився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-БП №049323 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району м.Харкова 18.11.2000 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №1180. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Спір про розподіл спільного майна та місце проживання дітей у подружжя відсутній. Таким чином, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Після розірвання шлюбу залишити за позивачем прізвище «Єрьоміна». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

27 вересня 2017 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом. На підтвердження позовних вимог, [PERSON] зазначає, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 12 вересня 1987 року. Для них обох це перший шлюб. У подружжя спільних неповнолітніх дітей немає. [PERSON] в позовній заяві зазначила, що спільне життя між нею та [PERSON] не склалося у звязку з подружньою зрадою чоловіка. Спору майнового характеру між сторонами немає. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між сторонами припинено остаточно. Позивач [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином у відповідності до ч. 5 ст. 128 ЦПК України. Відповідно до положень ст. ст. 131, 280 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 1987 року. Шлюб зареєстровано Зуєвецькою сільською радою Миргородського району, актовий запис- № 12 (а.с.3). У подружжя спільних неповнолітніх дітей немає. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не надав суду жодних заперечень, позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

27 вересня 2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що 02.10.2013 року зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис №22. Від спільного життя мають дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з 2014 року. Причиною є різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Позивач з відповідачем не ведуть спільне господарство, мешкають окремо. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач до судового засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 02.10.2013 року виконавчим органом Артемівської міської ради міста Дзержинська Донецької області, актовий запис №22, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-НО №328698 (а.с.5). Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження (а.с.6). Шлюбні відносини припинені з 2014 року, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Наміру поновлювати шлюбні відносини позивач не має. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивачем не ставиться питання про зміну прізвища, а тому суд залишає прізвище «Потапова». Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

27 вересня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 18 липня 2015 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 18 липня 2015 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 1160 (а/с 5). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а/с 9). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

27 вересня 2017 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду невідомі. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справиу справі, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 19 травня 2015 року. Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

27 вересня 2017 року позивач звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з вказаним позовом в якому вказала, що в період з 23 червня 2009 року перебуває у фактичних шлюбних стосунках з [PERSON] У шлюбі народилися діти [PERSON] 14.08.2009 року та [PERSON] [INFO]. Відповідач участі у вихованні та утриманні дітей не приймає та всі витрати по забезпеченню дитини вона несе самостійно. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач відмовляється, хоча зобовязаний та має матеріальну можливість це робити. За таких обставин просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно, до повноліття дітей. В судове засідання позивач не зявилася. Надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі наполягала на його задоволенні. Просила справу розглянути за її відсутності. В судове засідання відповідач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. За таких обставин, суд,

Outcome: partial