Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

28.07.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Голопристанської міської ради Херсонської області, ПАТ «Херсонгаз» про усунення перешкод у користуванні належною йому земельною ділянкою, посилаючись на те, що він є власником будинку та земельної ділянки по [ADDRESS]. Впродовж воріт на належній йому земельній ділянці прокладений газопровід, який є власністю Голопристанської міської ради та обслуговується ПАТ «Херсонгаз» через Голопристанську філію. Газопровід розташований на відстані 2,5 м від поверхні землі, що перешкоджає заїзду на земельну ділянку трейлера, бджолиного павільйону на базі тракторного причепу, вантажного автомобіля, мікроавтобуса «Газель», оскільки не дозволяє відстань від землі до газової труби. В 2013 році ПАТ «Херсонгаз» відмовив йому в піднятті газової труби, так як ПАТ «Херсонгаз» не є власником газопроводу. Так як він не є абонентом ПАТ «Херсонгаз», не користується газом, а газопровід перешкоджає належним чином користуватися його власністю, з посиланням на ст. ст. 41, 55 Конституції України просив задовольнити позов. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача (ПАТ «Херсонгаз») Малахова І. С. у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що будівництво газопроводу середнього тиску здійснювалося у повній відповідності до проекту, замовником будівництва була Голопристанська міська рада, яка і є власником газопроводу, а ПАТ «Херсонгаз», прийнявши газопровід на баланс, здійснює лише його обслуговування. При прокладанні газопроводу попередній власник будинку не висувала подібних вимог. ПАТ «Херсонгаз» готове здійснити роботи по підняттю газової труби, але за кошти позивача, що також відображено у письмових запереченнях. Представник відповідача (Голопристанська міська рада) Яцушко Є. І. у судовому засіданні позов не визнала, надала до суду письмові заперечення, які зводяться до наступного. Будинок [ADDRESS], який належить позивачу не газифікований. У період проектування та будівництва вуличного газопроводу попередній власник будинку [PERSON] не порушувала питання про облаштування компенсатора перед вуличним кооперативом, оскільки газопровід будувався за кошти громадян. Міська рада не заперечує проти підняття газової труби, але за кошти позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.12.1995 року позивач є власником житлового будинку та господарчих споруд за адресою: [ADDRESS] (а. с. 4). Даний будинок не газифікований. Також позивач є власником земельної ділянки площею 0,0951 га за зазначеною вище адресою, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності від 15.01.2014р. (а.с. 5). По [ADDRESS] прокладено газопровід середнього тиску, який був введений в експлуатацію 05.10.1993 року (а. с. 20), проходить впродовж воріт на належній позивачу земельній ділянці, який є власністю Голопристанської міської ради та обслуговується ПАТ «Херсонгаз» через Голопристанську філію, що не заперечувалося сторонами у судовому засіданні та не потребує доказуванню. Газопровід розташований на відстані 2,5 м від поверхні землі, що перешкоджає заїзду на земельну ділянку позивача трейлера, бджолиного павільйону на базі тракторного причепу, вантажного автомобіля, мікроавтобуса «Газель», що не заперечувалося сторонами у судовому засіданні та не потребує доказуванню. 18.06.2010 року позивач звертався до Голопристанської міської ради з проханням підняти газову трубу на відстань 5 м від поверхні землі, на що 21.06.2010 року отримав відповідь про те, що міська рада не заперечує проти цього при умові отримання позивачем відповідних погоджень у Голопристанській філії ПАТ «Херсонгаз» (а. с. 9). 17.06.2013 року позивач звертався з аналогічним проханням до ПАТ «Херсонгаз», на що отримав відповідь про те, що газопровід є власністю міської ради, а ПАТ «Херсонгаз» лише здійснює його обслуговування (а. с. 7-8). У відповідності до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно статей 316-317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. За ст. 319 ЦК України держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки вуличний розподільчий газопровід середнього тиску, який проходить по [ADDRESS] є комунальною власністю та належить Голопристанській міській раді, то саме міська рада, як власник майна, оскільки власність зобов'язує, повинна усунути перешкоди в користуванні власністю позивачу у вказаний позивачем у позові спосіб. На підставі викладеного,

Outcome: partial