Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

27.10.2015 року представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 26.01.2007 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та відповідачем [PERSON] був укладений договір № 014/18/1758, відповідно якому останній на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності отримав споживчий кредит у сумі 19000,00 доларів США, строком з 26.01.2007 р. по 26.01.2017 р. на 120 місяців, зі сплатою 14,00 % річних. 26.03.2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду, відповідно до умов якої, збільшили строк користування кредитом на 120 місяців ( остаточна дата погашення кредиту 26.01.2027р.). В забезпечення виконаня зобовязань за кредитним договором між банком та гр. [PERSON] був укладений договір поруки від 26.01.2007 року відповідно до умов якого, поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед банком відповідати по зобовязанням позичальника, які виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі цих зобовязань ( договору поруки). Після отримання грошових коштів відповідач систематично порушував договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості. В звязку з цим позивач просить суд стягнути достроково на свою користь кредитну заборгованість у розмірі 13844,83 доларів США ( що еквівалентні за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 300966,72 гривень) та судові витрати в сумі 4514,50 гривень. В судовому засідання представник позивача [PERSON] змінив заявлені позовні вимоги, надавши заяву про уточнення позовних вимог в якій просив стягнути тільки прострочену заборгованість за кредитним договором № 014/18/1758 від 26.01.2007 року у сумі 1499,21 дол. США ( в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 32590,67 гривень) та сплачені судові витрати в розмірі 1378,00 гривень. Відповідачі повторно в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися у встановленому ч.5 ст.74 ЦПК України порядку. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідачів, в порядку заочного розгляду, відповідно до ст. ст. 224-225 ЦПК України. Суд, зясувавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 26.01.2007 року між ПАТ «[PERSON] Аваль» та відповідачем [PERSON] був укладений договір № 014/18/1758, відповідно якому останній на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності отримав споживчий кредит у сумі 19000,00 доларів США, строком з 26.01.2007 р. по 26.01.2017 р. на 120 місяців, зі сплатою 14,00 % річних. 26.03.2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду, відповідно до умов якої, збільшили строк користування на кредитом на 120 місяців ( остаточна дата погашення кредиту 26.01.2027р.). В забезпечення виконаня зобовязань за кредитним договором між банком та гр. [PERSON] був укладений договір поруки від 26.01.2007 року відповідно до умов якого, поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед банком відповідати по зобовязанням позичальника, які виникають з умов кредитного договору, в повному обсязі цих зобовязань ( договору поруки). Однак відповідачем не виконуються вказані умови договору, тому станом на 23.09.2015 року заборгованість - [PERSON] та його поручителя [PERSON] по кредиту становить 32590,67 грн., яка складається з наступного: -283,36 доларів США ( в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 6159,84 грн.) прострочена заборгованість за кредитом; -1215,85 доларів США ( в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку 26430,83 гривень) заборгованість по сплаті відсотків. Згідно ст. ст. 553, 554, 555, 559 ЦК України, відповідач [PERSON] є солідарним боржником на випадок порушення [PERSON] умов Кредитного договору. Відповідно до ст. 627-629, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позичку частинами (З розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позички, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу. На підставі викладеного та

Outcome: approved