Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

27 січня 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Кропивнянській сільській раді Золотоніського району Черкаської області за актовим записом № 1. Після одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . Сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що майнового спору між сторонами не існує на час подачі даного позову. Сторони проживають окремо та не підтримують шлюбних відносин із серпня 2020 року. Причиною розпаду сім`ї, на думку позивача, стало те, що подружжя мають різного складу характери, різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, зловживання чоловіком алкогольними напоями, його зради з іншими жінками, в зв`язку з чим між сторонами виникали часті сварки та непорозуміння, які негативно впливають на стан здоров`я позивача та формування світогляду дітей. Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають нарізно, а тому вважаючи, що збереження шлюбних відносин неможливе, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Позивач у судове засідання не прибула, у письмовій заяві, направленій на адресу суду, позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила суд розглядати справу за її відсутності, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання втретє не прибув, не повідомивши суд про причину неявки, відзиву на позов чи заперечень щодо розірвання шлюбу до суду не направив. Враховуючи постійні неявки відповідача та те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи думку сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Нормами ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Згідно із роз`ясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують більше року, мір до примирення не приймають, вільної згоди позивача на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам позивача та спільних дітей подружжя, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Суд також приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судових витрат. На підставі зазначеного та

Outcome: approved