Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

28 березня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою до [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та місця відкриття спадщини. В заяві зазначив, що [INFO] помер його дід [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,60 гектарів, що розташована на території Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області та належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії II-МК № 015559, виданого Березнегуватською районною державною адміністрацією Миколаївської області 22 січня 2003 року. 21 березня 2006 року дід склав заповіт, яким зазначену земельну ділянку заповів йому. Проте, завідувачем Березнегуватської нотаріальної контори Миколаївської області відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за відсутності документів, що підтверджують місце проживання спадкодавця та осіб, які фактично прийняли спадщину. Просить суд ухвалити рішення, яким встановити факт того, що будинок [ADDRESS] є місцем відкриття спадщини та встановити факт того, що земельна ділянка після смерті діда фактично прийнята ним у спадок. У судове засідання заявник [PERSON] та його представник [PERSON] надали письмові заяви, в яких правові вимоги про встановлення фактів підтримали, а справу просив розглянути без їх участі. Заінтересована особа [PERSON] до суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить квитанція про направлення повістки рекомендованим листом з повідомленням, і його неявка не є перешкодою для розгляду справи. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в ній докази, доходить наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,60 гектарів, що розташована на території Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області та належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії II-МК № 015559, виданого Березнегуватською районною державною адміністрацією Миколаївської області 22 січня 2003 року ( а. с. 6, 10 ). 21 березня 2006 року, тобто ще за свого життя, [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем Калузької сільської ради Березенгуватського району Миколаївської області, яким розпорядився на випадок своєї смерті належну йому земельну ділянку площею 6,60 га передати у власність [PERSON] ( а. с. 13 ), який на момент відкриття цієї спадщини був неповнолітнім ( а. с. 4 ). У відповідності з ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Оскільки заявник, будучи неповнолітнім, не відмовлявся від спадщини за заповітом, то вважається таким, що фактично прийняв її. Крім цього, згідно акту депутата Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області вбачається, що [PERSON] на момент смерті проживав в будинку [ADDRESS] ( а. с. 12 ), що також узгоджується із свідоцтвом про його смерть, Державним актом про право власності на землю та заповітом, в яких зазначена така ж адреса ( а. с. 6, 10, 13 ). Частиною 1 ст.1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення фактів прийняття спадщини та місця відкриття спадщини, які для заявника мають юридичне значення, оскільки завідувачем Березнегуватської державної нотаріальної контори Миколаївської області було відмовлено йому в оформленні спадкових прав після смерті діда ( а. с. 22 ).

Outcome: approved