Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

27.07.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, прийнятих судом під час розгляду справи 15.09.2015 року, просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання їх повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі ? частини його заробітку та половину додаткових витрат на оплату навчання доньки щомісячно до закінчення її навчання або до досягнення нею донькою 23 років. В обґрунтування позову зазначила, що донька є студенткою комунального вищого навчального закладу «Новоград-Волинський медичний коледж» (далі - медичний коледж), повністю знаходиться на її утриманні і для продовження і здобуття освіти потребує значних матеріальних витрат та допомоги. Сторони в судове засідання не прибули. Позивач надіслала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримала. Відповідач надіслав до суду письмові заперечення, в яких позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що має іншу сім'ю та малолітню доньку, крім того офіційно працює і отримує заробітну плату на рівні мінімальної. Дослідивши письмові матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками повнолітньої [PERSON], [INFO], яка навчається на платній основі в медичному коледжі. Строк навчання до 01.07.2017 року. Шлюб між сторонами був припинений 22.01.2002 року, їх донька проживає спільно з позивачем, окремо від відповідача і повністю знаходиться на утриманні матері, що не було спростовано відповідачем, а відтаксвідчить про погодження ним з даним фактом. Домовленості про утримання дорослої доньки, яка продовжує навчання, сторони не досягли. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу і право на звернення до суду з таким позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вказана стаття покладає обов'язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, на обох батьків. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. У зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Як встановлено в судовому засіданні і слідує з матеріалів справи, спільна донька сторін [PERSON], яка на момент розгляду справи досягла повноліття, навчається в медичному коледжі на платній основі, їй не виповнилось 23 роки та вона додатково потребує матеріальної підтримки з боку батьків. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. Позивачем не було надано доказів, які б свідчили про придбання у зв'язку навчанням доньки навчального приладдя, вартість проїзду до навчального закладу тощо і не заявлялися клопотання про витребування таких доказів. Відповідач - здоровийта працездатний, працює в приватному підприємстві «Комсервіс-безпека» на посаді охоронника, де отримує заробітну плату в сумі 1300 грн., не надає добровільно позивачу матеріальну допомогу на утримання доньки, позовні вимоги визнав частково, а тому суд приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти. На думку суду, уточнені позовні вимоги безпідставно завищені. А тому враховуючи визначений розмір прожиткового мінімуму на одну особу (1 176 грн. - ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік»); наявність у відповідача на утриманні нової сім'ї та малолітньої дитини [PERSON], [INFO]; розміру його заробітку, який наближений до розміру мінімальної заробітної плати; місце розташування навчального закладу за місцем проживання [PERSON]; а також відсутність у позивачки інших джерел фінансування та потребу фінансової допомоги з боку відповідача, який є людиною працездатного віку; ту обставину, що навчання платне і його загальна вартість становить 30 800 грн., - суд задовольняє позов частково та стягує з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки на період її навчання в розмірі 1/5 частини його доходу щомісячно. Це відповідатиме як інтересам доньки, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів, а також засадам розумності, виваженості і справедливості. Є безпідставними доводи позивача про те, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти, незалежно від його матеріального стану, оскільки лише та обставина, що на батьків покладено обов'язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для повного задоволення позовних вимог. Закон рівною мірою покладає обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина на обох батьків. Позивачем не було надано доказів, які б давали підстави для встановлення розміру аліментів у сумі більшій, ніж визначеній судом. Вимога про стягнення з відповідача додаткових витрат на оплату навчання доньки задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Статтею 185 СК України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Із матеріалів справи вбачається, що на момент звернення до суду донька сторін [PERSON] досягла повноліття. Ст. 201 СК України визначено, що до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми ст.187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, які не передбачають стягнення додаткових витрат на навчання повнолітніх дітей. Крім того, оплата навчання у вищому навчальному закладі не є додатковими витратами, що пов'язані з розвитком здібностей дитини в розумінні ст. 185 СК України. Також суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: partial