Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

28 січня 2020 року позивачка [PERSON] , звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просила стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 28.01.2020 до досягнення сином повноліття, та аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача з 28.01.2020 до досягнення дитиною трирічного віку. Мотивуючи свою заяву тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Відповідач разом з позивачем та дитиною не проживає, спільне господарство не веде, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, ігнорує свої обов`язки по утриманню дитини. Також зазначила, що у зв`язку з тим, що дитина не досягла трьох років, вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, отримує допомогу по догляду за дитиною в розмірі 860 гривень на місяць, тому потребує матеріальної допомоги чоловіка, який працює ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», газівником доменної печі і має змогу сплачувати аліменти на дитину та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 лютого 2020 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Позивачка [PERSON] до судового засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позові. Справу просила розглядати за її відсутності Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від неї не надходило. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 листопада 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Металургійним районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 587 (а.с. 3) Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, актовий запис № 411 (а.с. 4). Позивачка [PERSON] разом із малолітньою дитиною [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Покровської районної у місті ради (а.с. 5) [PERSON] перебуває на обліку в Покровському УПСЗН м. Кривий Ріг та останній призначено допомогу при народженні дитини з 01.04.2018 до 01.05.2021 у щомісячному розмірі 860 гривень (а.с. 6). Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, проголошено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та обов`язку обох батьків по утриманню дитини, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів на дитину, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, починаючи стягнення з 28 січня 2020 року і до досягнення сином повноліття. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Встановлені в справі обставини, зокрема те, що відповідач працює, не має зобов`язань зі сплати аліментів, позивач не працює, дозволяють суду зробити висновок, що позов в частині стягнення аліментів на дружину підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивачки потрібно стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку, починаючи стягнення з 28 січня 2020 року. Згідно із ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved