Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

28 липня 2015 року позивач, Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» звернувся до суду з уточненими під час судового розгляду позовними вимогами до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (ціна позову 17527,63 доларів США) посилаючись на те, що Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» з усіма його правами та зобовязаннями. Відповідно до Кредитного договору №03-7540-К від 15.10.2007 року ВАТ „Банк Універсальний було надано кредит [PERSON]. Кредитний договір передбачає надання банком позичальнику грошових коштів (кредит) у тимчасове платне користування на наступних умовах: основна сума кредиту 21250 (двадцять одна тисяч двісті пятдесят); валюта кредиту долар США; процентна ставка 12,45%, термін кредиту 360 (триста шістдесят) місяців; дата сплати щомісячного платежу вважається останній робочий день, що передує 10 числу кожного календарного місяця строку кредитування. Дата сплати останнього платежу 14 жовтня 2037року. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору позивач зобовязаний видати позичальнику кредит на умовах передбачених даним договорами, а в свою чергу позичальник зобовязаний своєчасно сплачувати проценти за користування кредитами, повернути кредит у визначений Кредитним договором термін, а також виконати інші зобовязання згідно Кредитного договору. Позивач виконав свої зобовязання за Кредитним договором у повному обсязі, а саме: відкрив позичальнику позичковий рахунок, на який надав позичальнику кредит відповідно до умов Кредитного договору. З метою забезпечення вимог банку, 15 жовтня 2007 року Відкритим акціонерним товариством „Банк Універсальний було укладено договір поруки № 03-2/7540-П з [PERSON] та договір поруки № 03-2/7540/1-П від 15 жовтня 2007 року (надалі Договір поруки) з [PERSON], які зобов'язалися перед позивачем, відповідати за виконання [PERSON] зобов'язань по Кредитному договору за всіма зобовязаннями, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених Кредитним договором. Згідно п.4 Договору поруки відповідачі несуть перед позивачем солідарну відповідальність. Враховуючи порушення зобовязань, встановлених Кредитним договором щодо сплати процентів, сплати заборгованості по кредиту, позичальник повинен повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, незалежно від настання строку виконання зобовязання, а також сплатити штрафні санкції передбачені вказаним вище кредитним договором. Відповідачі до виконання умов Кредитного договору поставились недобросовісно, припинили виконувати свої зобовязання по поверненню кредитних коштів та процентів за їх користування в строки та розмірах вказаних у Кредитному договорі. Пунктом 10.3. Кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій, що передбачені даним Договором, у разі порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань за цим Договором. Таким чином станом на 20 травня 2015року, загальна сума заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Універсал Банк», за Кредитним договором №03-2/7540-К від 15.10.2007 року, складає 17523,63 доларів США (сімнадцять тисяч пятсот двадцять три доларів США 63 центи), в тому числі: прострочена заборгованість по кредиту 473,97 доларів США; сума дострокового стягнення кредиту 15937,33 доларів США; відсотки 844,59 доларів США; підвищенні відсотки(пеня) 271,74 доларів США, що в перерахунку за курсом НБУ у гривні складає 5775,18 грн. на дату розрахунку. В якості забезпечення виконання зобовязань по Кредитному договору було укладено договір іпотеки, а саме: 15 жовтня 2007 року було укладено договір іпотеки між ВАТ «Банк Універсальний» та громадянином України [PERSON], який в якості забезпечення передав наступне нерухоме майно: садовий будинок загальною площею 36,6 кв.м. та земельну ділянку загальною площею 0,0595 га., що знаходиться за адресою: м.Хмельницький садове товариство «Золота Нива» та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності. Враховуючи період, протягом якого відповідачі не здійснювали обовязкових платежів на користь позивача, та не виявляли бажання погасити заборгованість в добровільному порядку, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути солідарно дану кредитну заборгованість з [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також стягнути витрати, понесені у звязку із сплатою судового збору у розмірі 3654 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав в повному обсязі і вважав, що є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі, оскільки строки позовної давності основним позичальником [PERSON] перервані сплатою боргу (простроченої заборгованості). Укладенням додаткової угоди з позичальником кредиту, умови кредитного договору не змінилися і не збільшилися. 23.01.2015 року направлено відповідачам вимогу про сплату заборгованості по кредиту, де зазначено, що у випадку невиконання вимоги термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на шістдесят перший день з моменту отримання вимоги. Вимога отримана [PERSON] 30.01.2015 року. Останній платіж позичальник здійснив 10.05.2015 р. і перестав платити кредит взагалі. 23 .07.2015 року був поданий позов до суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся по день і час судових засідань відповідно до вимог ст. 74-76 ЦПК України, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надійшло, однак відповідачем було подано до суду заяву про застосування строку позовної давності, в якій зазначає, що між ним та ВАТ «Універсал Банк» 15 жовтня 2007 року укладено кредитний договір № 03-2/7540-К зі сплатою 12,45% річних, яка з 15 липня 2008 року була замінена на 12,95% річних за користування кредитними коштами. Згідно кредитного договору він отримав кредит у розмірі 21 250,00 доларів США ,терміном до 14 жовтня 2037р. В п. 10 кредитного договору зазначено про термін дії договору та його дострокове розірвання, де в п. 10.4 вказано, що шляхом підписання даного договору сторони прийшли до згоди про те, що у випадку виникнення у Позичальника простроченої заборгованості по погашенню кредиту та/або по сплаті процентів за користування ним чи інших платежів, Банк може змінити кінцевий термін, який встановлений для погашення кредиту, шляхом направлення повідомлення про сплату прострочки та наслідки її невиконання. У вимозі від 14.04.2009 року ВАТ «Універсал Банк» було вказано про сплату протягом тридцяти днів простроченої заборгованість за Кредитним договором, проценти, нараховані за користування коштами, та штрафні санкції за порушення зобовязань і зазначено, що у випадку невиконання цієї вимоги повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на тридцять перший день з моменту отримання цієї вимоги. Вказану вимогу він отримав 16.04.2009 року, однак кошти виплачено не було, тому строк виконання зобовязання змінився і вважається таким, що настав достроково на тридцять перший день з моменту отримання вимоги. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Перебіг позовної давності щодо даного кредитного спору вважається таким, що почався з 17.04.2009 року. У ст. 257 ЦК України вказано, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. З огляду на це, позивач звернувся до суду після спливу позовної давності, тому, враховуючи ч.4 ст. 267 ЦК України, це є підставою для відмови у позові. Представник відповідача [PERSON] по довіреності [PERSON] позов не визнав і в задоволенні просив відмовити посилаючись на те, що порука припинена і позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки відповідачка отримала вимогу про сплату простроченої заборгованості 16.04.2009 року і з 17.04.2009 року позов в шестимісячний термін банком до неї не предявлено, про що подав заяву від імені відповідачки про застосування строку позовної давності. Представник відповідача [PERSON] по довіреності [PERSON] позов не визнав і в задоволенні просив відмовити, оскільки порука є припиненою, подав заяву про застосування строку позовної давності і припинення поруки і зокрема пояснив, що 15 жовтня 2007 року між [PERSON] та ВАТ «Універсал Банк» укладено кредитний договір № 03-2/7540-К та надано кредит у сумі 21250 доларів США з строком погашення до 14 жовтня 2037 року. 15 жовтня 2007 року ВАТ «Універсал Банк» заключив з [PERSON] договір поруки №03-2/7540/1-П з строком дії - до повного погашення кредиту боржником чи поручителем. Позивач уклав з позичальником 25 березня 2008 року додаткову угоду до договору №03- 2/7540-К від 15 жовтня 2007 року. 14 квітня 2009 року ПАТ «Універсал Банк» направив боржнику [PERSON] вимогу за № 40/491 про дострокове погашення кредиту в тридцятиденний термін з моменту отримання даного повідомлення. [PERSON] отримав дану вимогу 29 квітня 2009 року, про що свідчить його підпис на вимозі. Таким чином, надіславши вимогу боржнику 14 квітня 2009 року, яку боржник отримав 29 квітня 2009 року, банк змінив строк виконання зобовязання відповідно до п.п. 10.3, 10.4 кредитного договору. 18 травня 2010 року ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] Т А. та [PERSON] про стягнення заборгованості за вказаним вище кредитним договором. 18 лютого 2011 року ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з уточненням позовнихвимог. 23 березня 2011 року ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з заявою про залишення даної цивільної справи без розгляду. 23 березня 2011 року Хмельницький міськрайонний суд виніс ухвалу про залишення без розгляду позов ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON] Т А. та [PERSON] про стягнення заборгованості за вказаним вище кредитним договором. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою прю захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За змістом частин 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Таким чином, предявлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності. Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня, зазначеного кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту як кінцевого строку виконання її умов, тобто з 30 травня 2009 року. Таким чином, якщо сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів, усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, і позичальник повинен звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права протягом трьох років саме від цієї дати, тобто до 30 травня 2012 року. Вказані вище висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 02 листопада 2016 року № 6-1174цс16, від 09 листопада 2016 року №6-2251цс16, від 11 листопада 2015 року № 6-205цс15, від 16 листопада 2016 року № 6-9О0цс16, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] Т А. та [PERSON] про стягнення заборгованості за вказаним вище кредитним договором лише у липні 2015 року. З урахуванням зазначених правових норм, виходить, що передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України строк предявлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум повинен обчислюватись від наступного дня після настання дати дострокового повернення заборгованості, та оскільки такі вимоги були заявлені до поручителя більше ніж через шість місяців (5 липня 2015 року) після настання строку виконання зобовязань, то в силу положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припинила свою дію. У постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року (справа № 6-53цс14), суд виходив з того, що закінчення строку, установленого договором поруки, так само, як сплив шести місяців від дня настання нового строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 жовтня 2007 року між ВАТ „Банк Універсальний, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №03-7540-К від 15.10.2007 року, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику грошові кошти у тимчасове платне користування на наступних умовах: основна сума кредиту 21250 (двадцять одна тисяч двісті пятдесят); валюта кредиту долар США; процентна ставка 12,45%; термін кредиту 360 (триста шістдесят) місяців; дата сплати щомісячного платежу вважається останній робочий день, що передує 10 числу кожного календарного місяця строку кредитування. Дата сплати останнього платежу 14 жовтня 2037року. Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обовязків за вказаним договором виникла заборгованість, яка на 20 травня 2015 року становила 17523,63 дол. США, з яких: прострочена заборгованість по кредиту 473,97 доларів США; сума дострокового стягнення кредиту 15937,33 доларів США; відсотки 844,59 доларів США; підвищенні відсотки (пеня) 271,74 доларів США , що в перерахунку за курсом НБУ у гривні складає 5775,18 грн. . Пунктом 4.4. кредитного договору передбачена сплата процентів за користування кредитом не пізніше 10 числа наступного за звітним місяцем. Пунктом 4.5 договору передбачено, що сплата позичальником заборгованості по кредиту здійснюється відповідно до графіку погашення заборгованості по кредиту (додаток №1), який є невідємною частиною даного договору щомісячно в розмірі 59,03 долара США. При порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів за користування коштами позичальник сплачує банку за кожен день прострочення платежу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу за весь час прострочення ( п.9.1 договору). Крім того, відповідно до пунктів 6.1-6.1.4 кредитного договору позичальник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит з нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями та при настанні випадків передбачених п.п. 10.3-10.4 договору, достроково погасити заборгованість по кредиту та процентах в повному розмірі, а також сплатити всі суми пені і штрафів. Невиконання позичальником зобовязань є підставою для примусового стягнення всієї заборгованості за даним договором. Пунктом 10.4 кредитного договору передбачено, що у випадку виникнення у позичальника простроченої заборгованості по погашенню кредиту та /або по сплаті процентів за користування ним чи інших платежів строком більше 10-ти календарних днів,банк надсилає позичальнику повідомлення, в якому зазначається сума прострочки та термін сплати. У випадку невиконання позичальником вимоги банку, в термін встановлений у повідомленні, дата погашення кредиту, вказана в п.1.1 договору,вважається такою, що настала на наступний день після дати зазначеної в повідомленні. В цю дату позичальник зобовязується повернути банку суму кредиту в повному обємі,проценти та інші платежі передбачені даним договором. В якості забезпечення виконання зобовязань по Кредитному договору було укладено договір іпотеки, а саме: 15 жовтня 2007 року було укладено договір іпотеки між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON], який в якості забезпечення передав наступне нерухоме майно: садовий будинок загальною площею 36,6 кв.м. та земельну ділянку загальною площею 0,0595га., що знаходиться за адресою: м.Хмельницький, садове товариство «Золота Нива» та належить Іпотекодавцю на праві приватної власності. 25 березня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору від 15.10.2007 року згідно якої сторони домовилися , що починаючи з 14 квітня 2008 року виконання сторонами своїх зобовязань має здійснюватися в порядку та умовах,визначених цією додатковою угодою. Пунктами 1.1 1.4 угоди встановлено, що проценти за користування кредитом нараховуються щоденно методом : факт/365 ; термін сплати процентів та погашення відповідної частини кредиту встановлюється : останній робочий день,що передує 10-числу кожного місяця. Сторони також погодили ,що протягом дії цього договору може бути змінено розмір процентної ставки в сторону збільшення,про що банк має повідомити позичальника письмово. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено і це підтверджується оглянутими в судовому засіданні матеріалами цивільної справи № 2-119/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON],[PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 27.05.2010 року ,що 14 квітня 2009 року ПАТ «Універсал Банк» направив боржнику [PERSON] вимогу за №40/491 про дострокове погашення кредиту в якій зазначив, що позичальник не сплачує заборгованість станом на 14.04.2009 року, а тому приймаючи значний строк невиконання зобовязань за кредитним договором банк вимагає сплатити протягом тридцяти днів з моменту отримання даного повідомлення прострочену заборгованість. [PERSON] отримав дану вимогу по пошті 16 квітня 2009 року, що підтверджується копією поштового повідомлення та один примірник отримав в банку 29.04.2009 року, про що свідчить його підпис на вимозі. Таким чином, надіславши вимогу боржнику 14 квітня 2009 року, яку боржник отримав 29 квітня 2009 року, банк змінив строк виконання зобовязання відповідно до п.п. 10.3, 10.4 кредитного договору. 18 травня 2010 року ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] Т А. та [PERSON] про стягнення заборгованості за вказаним вище кредитним договором. 18 лютого 2011 року ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з уточненням позовнихвимог, а 23 березня 2011 року ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з заявою про залишення даної цивільної справи без розгляду, в звязку з повним погашенням простроченої заборгованості по кредитному договору. 23 березня 2011 року Хмельницький міськрайонний суд виніс ухвалу про залишення без розгляду позов ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON], [PERSON] Т А. та [PERSON] про стягнення заборгованості за вказаним вище кредитним договором. Відповідачем [PERSON] подано до суду заяву про застосування строку позовної давності до заявлених вимог та просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки вважає, що перебіг позовної давності по даному кредитному договору почався з 17.04.2009 року і банк звернувся до суду після спливу трьохрічної позовної давності. Однак суд не може погодитися з таким твердженням відповідача [PERSON], оскільки судом встановлено і це підтверджується розрахунками заборгованості по кредитному договору та виписками по розрахунках по кредитному договору з 15.10.2007 року по 09.06.2017 року з яких вбачається, що відповідачем з січня 2011 року почалося погашення простроченої заборгованості по кредиту і до 10 квітня 2015 року відповідач вносив готівку на погашення кредиту, відсотків, що свідчить про те, що відповідач відновив платежі по кредиту в тим самим строк позовної давності переривається. Відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчить про визнання нею боргу або іншого платежу. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. 23 січня 2015 року відповідачу [PERSON] направлено вимогу про сплату простроченої заборгованості за кредитним договором. У випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на шістдесят перший день з моменту отримання вимоги. 18 липня 2015 року банк звернувся до суду з даним позовом. Враховуючи викладене суд не знаходить підстав для застосування строку позовної давності щодо заявлених позовних вимог до відповідача [PERSON] та відмови в позові в повному обсязі. Заявлений позов до відповідача [PERSON] є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. 15 жовтня 2007 року між [PERSON] та ВАТ «Банк Універсальний» було укладено договір поруки №03-2/7540-П, а також 15 жовтня 2007 року було укладено договір поруки №03-2/7540/1-П між [PERSON] та ВАТ «Банк Універсальний». Відповідно до укладених договорів поруки [PERSON] та [PERSON] поручилися перед кредитором відповідати по зобовязаннях [PERSON], що випливають з кредитного договору від 15.10.2007 року, за яким останній зобовязаний до 14 жовтня 2037 року повернути кредит в розмірі 21250 доларів США,сплатити проценти в розмірі 12,45% річних, комісію, штрафні санкції (п.1 договору), а у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором кредитор повідомляє про це поручителя шляхом направлення письмової вимоги із зазначенням суми грошових коштів та рахунків, на які поручитель зобовязаний перерахувати вказані кошти. Поручитель зобовязаний сплатити кредитору суму боргу не пізніше 10 діб після отримання вимоги Кредитора (п.6, 7 договору). Згідно п.12 договору цей договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання зобовязань по кредитному договору боржником чи поручителем. Відповідно до ч.1 ст. 553, ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку; у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Порука це строкове зобовязання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, сплив цього строку припиняє субєктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних. Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобовязання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обовязок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку ,кредитор вчиняти не може. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-2056цс15. В судовому засіданні встановлено, що 14 квітня 2009 року ПАТ «Універсал Банк» направив поручителям вимоги за №40/492 та №40/493 про виконання зобовязання позичальником [PERSON] в якій зазначив, що позичальник не сплачує заборгованість станом на 14.04.2009 року, а тому приймаючи значний строк невиконання зобовязань за кредитним договором банк вимагає сплатити протягом тридцяти днів з моменту отримання даного повідомлення прострочену заборгованість. У випадку невиконання цієї вимоги термін повернення кредиту визнається банком таким, що настав достроково на тридцять перший день з моменту отримання цієї вимоги . [PERSON] та [PERSON] отримали дану вимогу по пошті 16 квітня 2009 року, що підтверджується копіями поштового повідомлення. Тобто у звязку з порушенням боржником виконання зобовязання за кредитним договором банк відповідно до частини другої ст. 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, надіславши повідомлення про дострокове повернення всієї суми кредиту й повязаних із ним платежів, змінивши таким чином строк виконання основного зобовязання з 10 діб на 30 діб. В разі, якщо кредитор змінює на підставі ч.2 ст.1050 ЦК України строк виконання основного зобовязання, то передбачений ч.4 ст.559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від цієї дати. Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно зі ст. 251 ЦК України терміном є певний період у часі, після закінчення якого пов'язана дія чи подія, що має юридичне значення. Строком є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, що має юридичне значення. Зі змісту п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вбачається, що якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. При цьому сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Із матеріалів справи вбачається, що вимогою від 14.04.2009 року банк змінив строки виконання основного зобовязання і строк виконання настав 17 травня 2009 року. Перебіг шестимісячного строку для предявлення банком вимог до поручителів розпочався 18 травня 2009 року та закінчився 18 листопада 2009 року. У вказаний проміжок часу банк у будь-якій формі вимог до поручителів не предявив. Отже, позов до поручителів подано з пропуском встановленого шестимісячного строку. Висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постановах від 02 листопада 2016 року № 6-1174цс16, від 09 листопада 2016 року № 6-2251цс16, від 16 листопада 2016 року № 6-9О0цс16, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Враховуючи викладене і те, що позивач не звернувся з відповідною вимогою до поручителів в установлений строк, то порука припинилась, а тому позовна вимога кредитора до поручителів не підлягає задоволенню. Оскільки відповідачем [PERSON] порушено вимоги договору щодо виконання зобов'язань належним чином, то суд стягує з позичальника кредиту заборгованість за кредитним договором на користь банку в розмірі 17255,89 доларів США (що еквівалентно курсу долара США Національного банку України станом на день винесення рішення 449096,52 грн.), що складається із: простроченої заборгованості по кредиту 473,97 доларів США (що еквівалентно курсу валюти НБУ 12335,39 грн.), суми дострокового стягнення кредиту 15937,33 доларів США (що еквівалентно курсу долара США Національного банку України - 414780,09 грн.), заборгованості за відсотками в розмірі 844,59 доларів США (що еквівалентно курсу валюти НБУ - 21981,04 грн.), а також пеню за прострочення сплати кредиту та відсотків в розмірі 5775 (пять тисяч сімсот сімдесят пять) грн. 18 коп. і судовий збір в розмірі 3654 грн.

Outcome: partial