Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

29.06.2016 року позивач звернулася з вказаним позовом до відповідача та просить суд визнати за нею право власності по праву спадкування за законом на житловий будинок з господарчими спорудами, які розташовані по провулку Овражний, 6, смт. Лиманське. Роздільнянського району Одеської області, що складаються з: «А» - житловий будинок та «а» - веранда, загальною площею 60,70 м2 в тому числі житловою площею 42,50 м2, «Б» - сарай, №1 огорожа, №2 хвіртка, які належали [PERSON], який помер 07 травня 2007 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 07.05.2007 року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої, зокрема, входить житловий будинок з господарчими спорудами по провулку Овражний №6, в селищі Лиманське Роздільнянського району Одеської області. 1963 року побудови, що підтверджується технічним паспорт та довідкою. Земельна ділянка площею 0,15 га, на якій розташоване домоволодіння не приватизована. Спадкоємцями першої черги є позивач [PERSON], [INFO]- донька померлого, а також [PERSON], [PERSON], [PERSON] діти померлого, які відмовились від спадщини, шляхом подачі відповідних заяв до нотаріальної контори. [PERSON] за життя не залишив заповіт, тобто має місце спадкування за законом. Позивач звернулася до нотаріальної контори за оформленням своїх спадкових прав та частину спадку прийняла. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на це спадкове майно та державної реєстрації договору купівлі-продажу. Тому позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. Позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити повністю, справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] селищна рада Роздільнянського району Одеської області в судове засідання не прибув, надав заяву про визнання позову та просив розглядати справу у відсутності свого представника. Розглянувши матеріали справи, в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу технічними засобами, оглянувши матеріали спадкової справи №37/2016 до майна померлого 07.05.2007 року [PERSON], дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] /дошлюбне прізвище [PERSON]/ [PERSON], народилася 03 липня 1975 року у [PERSON] та [PERSON], які перебували у шлюбі. Від шлюбу у них також народилися діти: донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. У період шлюбу батьки у 1963 році побудували житловий будинок з господарчими спорудами за адресою: пров.Овражний,6, смт. Лиманське, Роздільнянського району, Одеської області. Згідно технічного паспорту на домоволодіння дійсно рік його побудови 1963. Згідно довідки [PERSON] селищної ради за №364 від 06.04.2016 року вказаний будинок є власністю [PERSON]. [PERSON] померла 02 липня 2006 року. 07 травня 2007 року помер [PERSON], актовий запис №46 від 07.05.2007 року, місце реєстрації [PERSON] селищна рада Роздільнянського району Одеської області. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить житловий будинок і господарчі споруди, а саме: житловий будинок літ. «А», загальною площею 60,70 м2, у тому числі житловою площею 42,50 м2, з надвірними спорудами веранда під літ «а», сарай під літ «Б», №1 огорожа, №2 хвіртка, за адресою провулок Овражний,6, селище [PERSON], Роздільнянського району Одеської області, що розташовані на земельній ділянці площею 0,15 га, яка не приватизована. Згідно Звіту по визначенню ринкової вартості спадкового майна, вказаного вище, його вартість складає 129011 гривень. Позивач прийняла спадщину шляхом вступу в володіння спадковим майном, оскільки проживала зі спадкодавцем на день його смерті у вказаному будинку, що встановлено рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 18 лютого 2016 року, яке набрало законної сили. Позивач звернулася із заявою до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька, про що було відкрито спадкову справу №37/2016. Ніхто інший не звертався із заявами про прийняття спадщини до майна померлого, а навпаки - [PERSON], [PERSON], [PERSON] діти померлого, відмовились від спадщини, шляхом подачі відповідних заяв до нотаріальної контори. 23.06.2016 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 3,41 га, що розташована за адресою Одеська область, Роздільнянський район, [PERSON] селищна рада, масив за №4, ділянка за №239, що належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ОД №092181, виданого на імя спадкодавця [PERSON] Роздільнянською райдержадміністрацією 28 грудня 2004 року та зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010453000088, кадастровий номер земельної ділянки; 5123955400:01:002:0021, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Свідоцтво про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок їй не видано, оскільки відсутня державна реєстрація вказаного майна. Право власності спадкодавця [PERSON] на вказаний житловий будинок підтверджується документами, а саме: технічним паспортом на житловий будинок, довідкою [PERSON] селищної ради, та іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Право спадкодавця на вказане майно ніким не піддавалося сумніву при його житті, не піддається сумніву і тепер. Суд також враховує, що нерухоме майно створене у 1963 році, коли, згідно діючого на той час законодавства, для власника цього майна не було обовязковим отримання відповідного свідоцтва про право власності та його державна реєстрація. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України позивач вважається таким, що прийняв спадщину. Позов оснований на законі, не порушує ні чиїх прав та законних інтересів та підлягає задоволенню. Підстав для відмови у його задоволенні у суду немає. На підставі ст..ст.182, 355, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved