Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-13 00:00:00

28.10.2015 року на адресу Шевченківського районного суду м.Києва надійшла позовна заява ПрАТ«Страхова компанія «Інтер-Поліс» до [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання недійсним договору страхування у вигляді полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС №9919791. В обґрунтування позовних вимог сторона позивача зазначає, що 09.04.2014 року між ним та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу серії АС №9917791. Згідно даного договору, відповідач здійснив обов'язкове страхування належного йому легкового автомобіля марки «BMW» модель «M6» 2005 року випуску, д.н. [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. 11.09.2014 року на перехресті вулиць Щербакова - В.Піка у м.Києва сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м.Києва від 26.09.2014 року винним у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення визнано [PERSON] Проте, враховуючи той факт, що на момент ДТП відповідачем не було сплачено страховий платіж, на думку позивача, даний правочин підлягає визнанню недійсним, а тому ПрАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з'явився, до канцелярії суду подав заяву, відповідно до якої просив слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач та третя особа заперечили проти позову, просили відмовити у задоволені позову. Вислухавши пояснення відповідача та третьої особи, дослідивши письмові докази зібрані в справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 09.04.2014 року між ПрАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» та [PERSON] було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу серії АС №9917791. Згідно даного договору, [PERSON] здійснив обов'язкове страхування належного йому легкового автомобіля марки «BMW» модель «M6» 2005 року випуску, д.н. [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. 11.09.2014 року на перехресті вулиць Щербакова - В.Піка у м.Києва сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] ДТП відбулося в результаті порушення [PERSON] п.13.1 Правил дорожнього руху, що підтверджується постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 26.09.2014 року, відповідно до якої [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП України та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Згідно повідомлення про ДТП, наданого [PERSON], цивільно-правова відповідальність останнього була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Інтер-Поліс» відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правова відповідальності власників наземних транспортн6их засобів АС/9917791 від 12.09.2014 року. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Частиною 2 статті 998 ЦК Українивизначені додаткові підстави для визнання недійсним договору страхування. Так, за змістом цієї норми договір страхування визнається судом недійсним, якщо: його укладено після настання страхового випадку; об'єктом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації. Наслідки недійсності договору страхування визначаються відповідно до положень про недійсність правочинів, встановлених цим Кодексом. Статтею 60 ЦПК України покладено на кожну із сторін обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Проте позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав, передбачених ст. ст. 203, 215, 998 ЦК України, для визнання недійсним договору обов'язкового страхування власників наземних транспортних засобів від 12.09.2014 року №АС/9917791, а фактична несплата страхувальником страхового платежу, не є підставою для визнання договору страхування недійсним. Дана обставина мало б значення лише щодо наявності обов'язку страховика здійснити виплату страхового відшкодування у разі якби момент набрання договором чинності збігався з моментом здійснення страхувальником сплати страхового платежу. Враховуючи, що суд прийшов до висновку, що обставин, які б свідчили про нікчемність, або недійсність укладеного договору страхування в межах заявлених позовних вимог та підстав позову судом не встановлено, а саме по собі питання фактичної сплати чи не сплати страхового платежу не впливає на дійсність договору, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є безпідставними, і такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, а тому відмовляє в їх задоволенні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed