Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

28.07.2015 р. позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила збільшити розмір щомісячно стягуваних з [PERSON] за рішенням Гайсинського районного суду від 24.02.2015 р. аліментів на користь [PERSON], [INFO], на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 400 грн., посилаючись на те, що відповідач після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів влаштувався на неофіційну роботу, отримує заробітну плату і його матеріальний стан значно покращився. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути без неї (а.с.20). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово проти позову заперечив, вказав, що на час вирішення справи і по теперішній час він являється непрацюючим, з часу ухвалення рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], обставини, що враховувались судом при їх вирішенні, не змінились і його матеріальне становище не покращилося, просив справу розглянути без нього (а.с.21). З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне у задоволенні позову відмовити повністю з таких міркувань. Доведено, що за рішенням Гайсинського районного суду від 24.02.2015 р. з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], щомісячно стягуються аліменти в розмірі 400 грн., [PERSON] на даний час являється непрацюючим, під час розгляду Гайсинським районним судом справи про стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], усвідомлюючи законний обовязок надавати їй матеріальну допомогу, письмово погодився на щомісячне стягнення з нього аліментів в розмірі 400 грн., що свідчить про наявність у нього можливості надавати допомогу своїй дитині у визначеному судом розмірі; з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів матеріальне становище [PERSON] не змінилось і докази на підтвердження цих обставин відсутні. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, 182 ч.2, 184, 192 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; суд може визначити розмір аліментів у частці від доходу платника аліментів або в твердій грошові сумі у разі мінливості доходу платника аліментів; за рішенням суду визначений судом розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено у разі зміни матеріального становища, зокрема, платника аліментів. Оскільки з часу ухвалення рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], його матеріальне становище не змінилося, то підстав для збільшення розміру стягуваних аліментів немає, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - справкою про заробітну плату № 190 від 27.07.2015 р., згідно якої [PERSON] отримала в Українському ДП поштового звязку «УКРПОШТА» за період з січня 2015 р. по червень 2015 р. заробітну плату у розмірі 5673,39 грн. (а.с.4); - довідкою Немирівського коледжу будівництва та архітектури ВНАУ № 204 від 24.07.2015 р., відповідно до якої [PERSON] навчається на 2 курсі у Немирівському коледжі будівництва та архітектури ВНАУ терміном навчання до 30.06.2017 р.(а.с.6); - довідкою Немирівського коледжу будівництва та архітектури ВНАУ № 117 від 24.07.2015 р., відповідно до якої [PERSON] отримує стипендію у розмірі 550 грн. на місяць (а.с.8); - копією рішення Гайсинського районного суду від 24.02.2015 р., з якого видно, що [PERSON] під час розгляду Гайсинським районним судом справи про стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], усвідомлюючи законний обовязок надавати їй матеріальну допомогу, письмово погодився на щомісячне стягнення з нього аліментів в розмірі 400 грн. (а.с. ).

Outcome: approved