Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

28.11.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування, в якому вказав, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті матері - [PERSON]. Крім нього спадкоємцем, який має право на обов'язкову частку є його брат - [PERSON]. З 2006 р. у зв'язку з похилим віком та перенесеною хворобою їх матір знаходилась у безпорадному стані та потребувала стороннього догляду, який здійснював позивач. Відповідач від догляду за матір'ю ухилявся, не приймав участі фінансових витратах, у зв'язку з чим позивач вважає відповідача недостойним спадкоємцем та просить усунути його від права на спадкування після смерті матері. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, пояснили, що спадкодавець [PERSON], внаслідок перенесеного інсульту з 25.11.2006 року, перебувала у безпорадному стані та потребувала постійного стороннього догляду. Догляд за матірю потребував значних фізичних сил та матеріальних затрат, оскільки її пенсії не вистачало на придбання ліків, харчів, предметів гігієни та оплату послуг помічниць. Догляд за [PERSON] здійснював позивач. Відповідач інколи відвідував матір, але не надавав фінансової допомоги або іншої фізичної допомоги, тобто свідомо ухилявся від догляду за матірю, у зв'язку з чим просили задовольнити позовні вимоги. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, пояснили, що деякий час після хвороби матері відповідач та позивач самостійно доглядали її, а потім домовились скористатись послугами доглядальниці. Після того, як у матері стався інсульт відповідач передав братові (позивачу) 4000 грн. на той випадок якщо терміново знадобляться для матері гроші, а він буде у відрядженні. Також, у зв'язку з тим, що у матері була велика пенсія, вони домовились що послуги доглядальниці позивач буде сплачувати з пенсії матері, а також за ці кошти купувати необхідні ліки. Звернули увагу, що оскільки [PERSON] була учасником ВВВ, то окрім доплати до пенсії, користувалась пільгами по сплаті за комунальні послуги та на придбання ліків. Останні роки, у зв'язку з хворобою дружини та його хворобою, відповідач приходив до матері не дуже часто, однак майже кожну неділю навідував матір, здійснював роботи по догляду за будинком та прибудинковою територією. Позивач не звертався до нього за фінансовою допомогою по догляду за матір'ю. Вважаючи, що кожен з братів виконав свої обов'язки по догляду за матір'ю, та відповідач не ухилявся від догляду за нею, просив відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Так, судом встановлено, що 08.06.2014 р. померла [PERSON] (матір сторін), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП №202104. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 56/100 часток домоволодіння за адресою: м. Миколаїв, вул. Скороходова, 88. Позивач та відповідачі є синами померлої [PERSON] і звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщину після її смерті, що підтверджується матеріалами спадкової справи №5/2014, заведеної 17.07.2014 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК №038263 від 18.08.2008 року [PERSON] встановлено першу групу інвалідності та зазначено, що вона потребує постійного стороннього догляду. Аналогічно, у висновку із постанови ЛКК №178/6 від 12.05.2015 року зазначено, що [PERSON] потребує постійного стороннього догляду, не здатна до самообслуговування. Таким чином, в судовому засіданні встановлено та не оспорювалось сторонами, що [PERSON] з 25.11.2006 року по день смерті через похилий вік та хворобу знаходилась у безпорадному стані. Статтями 202, 203 СК України встановлено обов'язок повнолітніх дітей утримувати своїх батьків, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги, мають тяжкі хвороби, інвалідність або є безпомічними. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. За змістом вказаної норми закону лише при одночасному настанні двох обставин: ухилення від надання допомоги та безпорадний стан спадкодавця, і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від права на спадщину. Крім того, суд має зясувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу. У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування роз'яснено, що факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Отже, ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Положеннями ст. ст. 10, 60 ЦПК України передбачений обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підтвердження факту ухилення відповідача [PERSON] від надання допомоги спадкодавцю [PERSON] позивачем надані акти від 10.06.2014р., 14.02.2014р., 31.01.2013р., 04.04.2011р., 12.02.2009 року, в яких зазначено, що [PERSON] проживав разом зі своєю матірю [PERSON] та здійснював постійний догляд за нею; акт про не проживання від 04.06.2014р., відповідно до якого [PERSON] не проживав за адресою [INFO]; покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Між тим, вищевказані акти не містять жодної інформації про ухилення [PERSON] від надання допомоги матері. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що працювали доглядальницями хворої [PERSON], знаходились поряд з нею з 09-00 години до 18-00 год. При цьому вони виконували роботу по дому прибирали, прали, готували їжу та доглядали за хворою годували, купали, перевдягали, давали приймати ліки. За роботу їм сплачував [PERSON] в розмірі приблизно 500 грн. на місяць. Обидва свідки підтвердили, що [PERSON] забороняв їм впускати будь-кого до будинку у його відсутність. Померла [PERSON] ніколи не скаржилась на свого сина [PERSON] Крім того, свідок [PERSON] підтвердила, що у її присутності [PERSON] приходив провідувати мати, спілкувався з нею. Свідок [PERSON] підтвердив, що догляд за хворою [PERSON] здійснював її син [PERSON] та йому допомагали свідки [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] приїжджав на машині, але він жодного разу не бачив, щоб той заходив до будинку. Одного разу коли свідок разом з [PERSON] займалися ремонтом воріт приїхав [PERSON] та допомагав їм ремонтувати. Жодного разу він не бачив щоб брати [PERSON] та [PERSON] сварилися. Таким чином, жоден із заявлених позивачем свідків не підтвердили факту ухилення [PERSON] від надання допомоги [PERSON] Крім того, сам позивач підтвердив, що отримував пенсію матері та з неї сплачував помічницям, витрачав на продукти харчування, предмети гігієни, ліки для матері. Але стверджував, що пенсії матері не вистачало на всі її потреби, а тому для її догляду необхідна була додаткова матеріальна допомога. При цьому, позивач підтвердив, що жодного разу не звертався за допомогою до [PERSON] Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили , що [PERSON] постійно провідував хвору матір, спілкувався з нею, займався ремонтом фасаду будинку, допомагав у ремонті воріт, розчищав сніг узимку, доглядав за виноградом на подвірї. Підтвердили, що померла [PERSON] однаково ставилась до обох своїх синів. Крім цього, свідки [PERSON], [PERSON] повідомили, що на прохання [PERSON] підписували складені ним акти для отримання [PERSON] якихось пільг. Також допитані в судовому засіданні свідки підтвердили, що позивач постійно проживав з матір'ю та протягом дня догляд за нею здійснювали доглядальниці. Оскільки діюче законодавство не містить чіткого визначення поняття допомоги, яка повинна надаватися особі, що знаходиться у безпорадному стані, суд виходить із загально прийнятих засад та вважає, що така допомога може виражатися як у фінансовій допомозі, моральній підтримці, або допомозі по господарству. Щодо фінансової допомоги, то в судовому засіданні встановлено, що пенсія, яку отримувала за життя [PERSON] значно перевищує як розмір мінімальної пенсії так і розмір доходів відповідача. Доказів того, що пенсії [PERSON] не вистачало на її утримання, позивачем не надано. Наведене вказує на те, що матір сторін потребувала сторонньої допомоги та така допомога надавалась по мірі можливості обома сторонами. Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач фактично не ухилявся від догляду за матір'ю. В порушення вимог, ст. 60 ЦПК України, позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження факту умисного ухилення відповідача від утримання матері, та не встановлені вони і судом. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] не обґрунтований та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed