Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

27.01.2017 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Представник позивача вказав, що відповідно до укладеного договору № LGK0RX07410056 від 22.10.2006 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 9900 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення діючого законодавства та Умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав і станом на 28.11.2016 рік заборгованість складає 237912,54 грн., яка складається: з заборгованості за кредитом в сумі 5799,13 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 75431,06 грн., комісії в сумі 4138,20 грн. та пені в сумі 152544,15 грн. Згідно судового наказу Артемівського районного суду Луганської області від 19.10.2007 року з відповідача на користь позивача було стягнено суму боргу у розмірі 14110,21 грн., проте фактично відповідачем було сплачено лише 3826,23 грн. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору позивач й звернувся з дійсним позовом до суду та просить стягнути з відповідача частину заборгованості за кредитним договором в сумі 105463,40 грн та витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання 20 лютого 2017 року, 24 березня 2017 року та 27 березня 2017 року не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений. 27.03.2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до укладеного договору № LGK0RX07410056 від 22.10.2006 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 9900 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення діючого законодавства та Умов договору відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав і станом на 28.11.2016 рік заборгованість складає 237912,54 грн., яка складається: з заборгованості за кредитом в сумі 5799,13 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 75431,06 грн., комісії в сумі 4138,20 грн. та пені в сумі 152544,15 грн. Згідно судового наказу Артемівського районного суду Луганської області від 19.10.2007 року з відповідача на користь позивача було стягнено суму боргу у розмірі 14110,21 грн., проте фактично відповідачем було сплачено лише 3826,23 грн. У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст.11 того ж кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (позика) цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Стаття 629 ЦК України наголошує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності зі ст. 1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до положень ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов'язання між сторонами за загальним правилом мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності і справедливості. На підставі викладеного,

Outcome: approved