Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

29.03.2017 року до суду надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання особи недієздатною, встановлення піклування та призначення піклувальника. В обґрунтування вказаної заяви заявник посилається на те, що його рідна сестра страждає на психічне захворювання понад 15 років, є інвалідом 2 групи, внаслідок захворювання у неї часто бувають різкі зміни настрою, її поведінка повністю непередбачувана, інколи вона проявляє агресію, її переслідують страхи. Вона перебуває на обліку в Київській міській психоневрологічній лікарні №2, декілька разів на рік проходить стаціонарне лікування в Київській міській психоневрологічній лікарні №2, за станом здоров`я потребує постійного догляду, нагляду та допомоги. Просив визнати її недієздатною, встановити над нею опіку та за поданням Органу опіки та піклування Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації призначити опікуном його, як брата [PERSON] . Ухвалою судді [PERSON] від 03.04.2017 року відкрито провадження у даній цивільній справі. Протоколом попереднього відбору присяжних від 05.04.2017 року визначено присяжних Семенчук С.М. та [PERSON] Відповідно до розпорядження голови суду від 10.08.2017 року увільнено [PERSON] від виконання обов`язків присяжного Деснянського районного суду м. Києва на підставі п. 4 ч. 2 ст. 66 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року. Відповідно до протоколу автоматичного визначення присяжних від 07.09.2017 року визначено присяжних Семенчук С.М. та Садовенка В.М. Протоколом повторного автоматичного розподілу справи між суддями від 26.12.2017 року проведено повторний автоматичний розподіл справи за заявою [PERSON] , заінтересована особа: орган опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею піклування та призначення піклувальника, у зв`язку із звільненням судді [PERSON] . Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. від 28.12.2017 року вищевказану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду. У процесі розгляду справи заявник звернувся з клопотаннями про проведення психіатричної експертизи відносно його сестри [PERSON] 04.06.2018 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва, занесеною до протоколу судового засідання - відмовлено у задоволенні клопотання заявника [PERSON] щодо призначення відносно [PERSON] судово-психіатричної експертизи, у звязку з тим, що не вислухавши пояснення учасників судового процесу з приводу вимог, заявлених заявником, пояснення самої особи, відносно якої заявник просить призначити судову психіатричну експертизу та яка заперечує проти призначення такої відносно неї. Заявник та його представник в судовому засіданні підтримали вимоги заяви з підстав викладених в ній, просили суд її задовольнити. [PERSON] та її представники в судовому засіданні заперечували проти задоволення поданої заяви. [PERSON] суду пояснила, що повністю усвідомлює значення своїх дій, не страждала та не страждає на психічний розлад. Викладені у заяві її брата обставини є надуманими. Вважає, що він намагається її позбавитися, віддати на лікування в психіатричну клініку і особисто володіти всім майном, що залишилося в спадок після смерті батьків, в тому числі квартирою. Крім того, звертала увагу суду на ту обставину, що її брат силоміць в травні 2017 року завіз її на обстеження до ТМО «Психіатрія», де її оглядали лікарі. Звернення до суду із заявою про визнання її недієздатною, встановлення піклування та призначення піклувальника, пов`язане лише з тим, що вона та її брат знаходяться у поганих відносинах. Брат використовує всі методи для обмеження її цивільної дієздатності, надумуючи різні факти розмов та нападів з її боку. У зв`язку з вищевикладеним просили відмовити у задоволенні заяви. Представник заінтересованої особи: органу опіки та піклування Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації Петренко Г.В. в судовому засіданні просила суд про задоволення заяви поданої [PERSON] . Суд, заслухавши пояснення заявника, представника заявника, заінтересованої особи, її представника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що не підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] має другу групу інвалідності з 01.06.2016 року, причина інвалідності - загальне захворювання (а.с. 4). [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з нею в квартирі зареєстровані її брат, заявник у справі, її два сини, племінник (а.с. 9). Відповідно до відповіді на запит суду ТМО «Психіатрія», згідно перевірки меддокументації та архівних даних за період з 07.07.2017 року [PERSON] на стаціонарному лікуванні в лікарні не значиться (а.с. 33). Крім того, даним закладом було надано виписки з медичної карти хворого про те, що остання в період з 12.05.17 р. по 13.06.17 р., та з 15.06.17 р., по 06.07.17 р. перебувала на лікуванні в даному медичному закладі, скарги на тривогу, безсоння, наплив важких думок, пригніченість. (ас 34-35). Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина 1 стаття 300 ЦПК України). Що стосується вимог про встановлення опіки та призначення опікуна, то судом встановлено наступне. Відповідно до п. 5 ст. 63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Відповідно до п. 3 ст. 67 ЦК України опікун вчинює правочин від імені та в інтересах підопічного. Суд досліджуючи матеріали справи, зокрема надані у судовому засіданні пояснення сторін по справі, надані у сукупності докази та оцінюючи факт відсутності оригіналів медичних документів, а саме індивідуальної програми реабілітації інваліда №737, медичних висновків, складених на [PERSON] (а.с. 21-24, 26-27), копії яких були надані заявником до суду, вважає, що у суду немає достатньо підстав для висновку про те, що остання перебуває у стані психічного розладу, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, що в свою чергу виключає необхідність застосування до неї примусового направлення на проходження судово-психіатричної експертизи та не є достатньою підставою для прийняття рішення про визнання особи недієздатною, встановлення над нею піклування та призначення [PERSON] піклувальником над [PERSON] . Суд також вважає, що навіть наявність у людини психічної хвороби не є достатньою підставою для прийняття рішення про визнання її недієздатною. Питання щодо встановлення психічного розладу, який істотно впливає на здатність людини усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними віднесено до повноважень лікаря-психіатра, який має проводити судово-психіатричну експертизу, в задоволенні якої судом на певній стадії судового процесу було відмовлено, повторного письмового належно оформленого клопотання про проведення такої експертизи заявником до суду не подавалося. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (частина 1 ст. 79 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 стаття 81 ЦПК України). Отже, оцінюючи докази надані заявником на підтвердження своїх вимог при розгляді даної справи не вбачається, що на даний час [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує встановлення над нею опіки чи піклування, отже, не може бути визнаною судом недієздатною, а тому заявлені [PERSON] вимоги задоволенню не підлягають, як безпідставні, необґрунтовані та не підтверджені належними доказами. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed