Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

27 серпня 2019 року з вищевказаною позовною заявою до Миргородського міськрайонного суду звернулася [PERSON] . На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що вона є співвласником житлового будинку [ADDRESS] , розмір частки якої складає 1/2. Власником іншої частини є [PERSON] . В січні 2012 року відповідач виїхав на постійне проживання в с. Шишаки Хорольського району. Вказує, що [PERSON] внаслідок розірвання укладеного між ними шлюбу перестав бути членом її сім`ї, не несе витрати по утриманню будинку. Наявність реєстрації відповідача за вказаною адресою, перешкоджає позивачу в отриманні субсидії. Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідач не бажає. Тому за захистом своїх прав, позивач вирішила звернутися до суду. Прохала визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] . Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 31 серпня 2019 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.27). У встановлений судом строк відповідач правом на подання відзиву не скористався. У судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала та прохала задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився,про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не подав. Представник Миргородського міськрайонного відділу Управління державної міграційної служби України в Полтавській області в судове засідання не з`яивився, до суду подав заяву в якій прохав провести розгляд справи без його участі. Представник Зубівської сільської ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву в якій виклав прохання провести розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Ухвалою суду від 31.10.2019 суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до суду та, зазначаючи, що вона є співвласником житлового будинку [ADDRESS] , просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування зазначеною квартирою. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, співвласниками житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] та\~відповідач \~ [PERSON] в рівних долях (а.с. 17). У спірному житловому будинку зареєстровані: позивач [PERSON] та відповідач - [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад зареєстрованих осіб (а.с.14) та довідкою про реєстрацію місця проживання [PERSON] (а.с.26) Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. З матеріалів справи вбачається та зазначено у позовній заяві, що відповідач є співвласником [ADDRESS] . Відповідно до частин 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з частинами 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Таким чином, відсутні підстави для задоволення позову про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Факт того, що відповідач був відсутній в житловому будинку за місцем своєї реєстрації понад один рік не позбавляє його як співвласника квартири права на користування нею. З огляду\~на наведене,\~у задоволенні\~позову слід\~відмовити.

Outcome: dismissed