Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

28 березня 2017 року [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю більше п'яти років до часу відкриття спадщини. В обґрунтування заяви зазначив, що з дружиною проживав у м. Володимир-Волинський, проте у звязку з тим, що сімейне життя не склалося, змушений був в червні 2011 року залишити сімю. З цього часу він почав проживати із [PERSON] однією сімєю, переїхав до неї на постійне місце проживання за адресою: [INFO]. Єдина дочка [PERSON] померла, тому він здійснював догляд за останньою, так як вона часто хворіла. 25 листопада 2016 року [PERSON] померла. Заповіт вона не складала, а спадкоємців за законом першої, другої та третьої черги немає. Він здійснив її поховання, взявши на себе всі необхідні витрати. Зазначив, що з цього часу продовжує проживати у квартирі [PERSON], сплачує комунальні послуги. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй на праві приватної власності майно. Просить встановити факт, що він в період з червня 2011 року по 25 листопада 2016 року спільно проживав однією сімєю з [PERSON] за адресою: вул. Св.Володимира, 25/5, м. Нововолинськ Волинської області, що необхідно для належного підтвердження його права на спадкування, прийняття спадщини та визнання за ним права власності на спадкове майно. В судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] заявупідтримали з підстав, наведених у ній, просять її задовольнити. Заінтересована особа Нововолинська міська рада в судове засідання не зявилась, подала письмове заперечення, просила відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування заперечень посилається на те, що заявник з 09 вересня 2007 року по 11 березня 2014 року перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], тому згідно законодавства не міг проживати з 2011 року із спадкодавцем однією сімєю до часу відкриття спадщини, а також на те, що при поданні декларації про доходи заявник не вказував [PERSON] як члена своєї сімї. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання про те, що вона є матірю заявника [PERSON], який проживав з дружиною і дочкою у м. Володимир-Волинський, внаслідок того, що його сімейне життя не склалось, у червні 2011 року повернувся у м. Нововолинськ, проте через конфлікт із батьком не зміг проживати у квартирі батьків, за цих обставин її знайома [PERSON], яка потребувала стороннього догляду і допомоги, запропонувала [PERSON] проживати разом з нею. [PERSON] та [PERSON] проживали, харчувалися, оплачували комунальні послуги разом, під час відсутності заявника у м. Нововолинськ догляд за [PERSON] здійснювала [PERSON] Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання про те, що є сусідкою заявника, бачила, що приблизно протягом пяти років після того, як [PERSON] придбала квартиру за адресою: вул. Св.Володимира, 25/5, м. Нововолинськ, [PERSON] приходив до останньої, провідував, допомагав. Повідомила, що [PERSON] зловживала алкогольними напоями, коли свідок заходила в квартиру останньої, не звертала уваги, чи були там речі заявника, стверджувати, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом як сімя не може. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] дав показання про те, що він є сусідом заявника, який приблизно протягом пяти років проживав у квартирі разом із [PERSON], у квартиру до них не заходив. Повідомив суду, що протягом цього періоду [PERSON] виїжджав до зони АТО. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання про те, що вона є колишньою дружиною заявника, влітку 2011 року вони посварились і [PERSON] переїхав жити до батьків, а згодом до подруги її колишньої свекрухи [PERSON] У січні 2014 року, коли вона мала намір зареєструвати шлюб з іншим чоловіком, вони з [PERSON] розлучились. Допитаний в судовому засіданні як свідок заявник [PERSON] показав суду, що разом із дружиною та донькою проживав у м. Володимир-Волинський, оскільки сімейні відносини у них не склались, з літа 2011 року переїхав у м. Нововолинськ до батьків, проте у звязку з погіршенням стану здоровя батька, щоб уникнути конфліктів з останнім, він погодився на пропозицію подруги своєї матері [PERSON], яка потребувала постійного стороннього догляду і допомоги, та переїхав жити у її квартиру. Стверджує, що вів із [PERSON] спільне господарство, доглядав її, а саме виводив на вулицю, допомагав їй, оплачував комунальні послуги. У 2014 році офіційно розлучився із своєю дружиною [PERSON] Також влітку згідно Указу Президента України від 05.08.2014 був мобілізований на службу у Збройних силах України, 27.07.2015 був демобілізований; з 27.02.2016 по 09.10.2017 проходив службу у Збройних силах України на контрактній основі, у вказані періоди він не проживав у м. Нововолинськ, догляд за [PERSON] здійснювала його мати [PERSON] Після смерті [PERSON] у 2016 році здійснив її поховання. Також [PERSON] показав суду, що, заповнюючи декларацію про доходи, не вказував [PERSON] як члена своєї сімї. На питання суду [PERSON] повідомив, що основним мотивом переїзду і проживання із [PERSON] було його бажання уникнути конфлікту із батьком. Заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, показання заявника як свідка, показання свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла 25 листопада 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ №197057 від 26.11.2016 (а.с.5). Згідно договору купівлі-продажу, укладеного 10 липня 2010 року, та витягу про державну реєстрацію прав №27731365, померлій [PERSON] належала на праві приватної власності квартира [ADDRESS] (а.с.6-7, 8). З копії будинкової книги слідує, що заявник [PERSON] з 08.08.2011 був зареєстрований за місцем проживання [PERSON] за адресою: вул. Св.Володимира, 25/5, м. Нововолинськ Волинської області (а.с.10-11). Даний факт підтверджується також довідкою з місця проживання про склад сімї, виданою ЖКП №1 Нововолинської міської ради (а.с.63). Заявник звертався до виконавчого комітету Нововолинської міської ради та був поставлений на загальну чергу квартирного обліку у звязку з проживанням в одній кімнаті двох осіб різної статі та включений в список осіб, які потребують поліпшення житлових умов в першочерговому порядку як учасник бойових дій (а.с.72, 73). За правилами ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року роз'яснено, що до спадкоємців четвертої черги належить не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю за спадкодавцем без шлюбу, таке право також можуть мати інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] надала суду інформацію про те, що вона дійсно бачила, що [PERSON] провідував, допомагав [PERSON], проте свідок вказала, що не може стверджувати про їх проживання однією сімєю. Суд критично ставиться до показань свідка [PERSON], який повідомив, що заявник проживав із [PERSON], оскільки [PERSON] вказав, що не заходив до квартири останньої, не бачив умов їх проживання та ведення господарства. Таким чином, показаннями свідків не підтверджено факту постійного проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON], того, що вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Крім того, із показань допитаного в якості свідка заявника [PERSON] встановлено, що основним мотивом йогопереїзду і проживання із [PERSON] було його бажання уникнути конфлікту із батьком, а не прагнення доглядати подругу своєї матері [PERSON] Незазначення [PERSON] [PERSON] як члена сімї у своїй декларації про доходи суд також розцінює як показник ставлення заявника до характеру відносин між ним та [PERSON] Абзацом другим ч. 2 ст. 3 СК України встановлено, що подружжя вважається сімєю і тоді, коли дружина та чоловік у звязку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Також у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року розяснено, що до числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. В судовому засіданні встановлено, що заявник з 09 вересня 2007 року перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], рішенням Рівненського міського суду від 27.02.2014, яке набрало законної сили 11.03.2014, шлюб між ними було розірвано (а.с.68). Відтак, у період з червня 2011 року по 10 березня 2014 року заявник не може вважатись таким, що проживав однією сімєю із [PERSON] Також із показань заявника як свідка та оглядом в судовому засіданні оригіналу військового квитка заявника встановлено, що у період з серпня 2014 року по липень 2015 року [PERSON] був мобілізований та проходив службу у Збройних силах України, з 27 лютого 2016 року по 09 жовтня 2017 року проходив службу у Збройних силах України на контрактній основі, у вказані періоди він не проживав у м. Нововолинськ, догляд за [PERSON] здійснювала його мати [PERSON] У звязку з наведеним суд не приймає до уваги твердження заявника про те, що у періоди з серпня 2014 року по липень 2015 року та з лютого 2016 року по день смерті [PERSON] 25 листопада 2016 року, він проживав однією сімєю з останньою. Надані заявником копії медичної карти №1674, № 2357 стаціонарного хворого [PERSON], рахунки на оплату ритуальних послуг, квитанції про оплату комунальних послуг за період з листопада 2016 року по квітень 2017 року у сукупності з іншими встановленими обставинами справи суд не вважає беззаперечними доказами спільного проживання [PERSON] з [PERSON] однією сімєю (а.с. 12-20, 50-53). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Предметом доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання осіб однією сім'єю є сукупність обставин, що згідно із законом становлять основні ознаки сім'ї: спільне проживання, пов'язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов'язків. Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що факт проживання заявника [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON], яка померла 25.11.2016, однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини, не знайшов свого підтвердження, у звязку з чим відмовляє у задоволенні заяви.

Outcome: dismissed