Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

27 листопада 2013 року позивачка [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, вона та [PERSON] є співвласниками 1/2 частки однокімнатної квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті її чоловіка та дядька [PERSON] - [PERSON], померлого [INFO]. Вона постійно проживає в спірній квартирі, оскільки іншого житла не має. [PERSON] навчається у м. Кривий Ріг, де тимчасово зареєстрована та проживає, а після закінчення навчання має намір проживати у вищевказаній квартирі. Відповідачка [PERSON] також є власницею 1/2 частки спірної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно рішення виконкому Очаківської міської ради Миколаївської області № 7 від 28 березня 1993 року. Шлюб між [PERSON] та відповідачкою було розірвано у 2006 році, однак остання не проживає в квартирі з 1992 року по теперішній час, не несе витрати по утриманню квартири. З причин неприязних відносин з відповідачкою [PERSON], їх спільне проживання в квартирі є неможливим. Квартира є неподільною і частка відповідачки, яка є незначною, не може бути виділена в натурі. Посилаючись на викладені обставини, просить припинити право [PERSON] на її частку в спірній квартирі. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Пояснили, що відповідно до експертної оцінки ринкова вартість квартири складає 51294 грн., а тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 365 ЦК України позивачкою внесено на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі вартості ? частки квартири, а саме 25647 грн. 00 коп., які підлягають перерахуванню відповідачці в рахунок грошової компенсації її частки у разі задоволення позову. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, пояснили, що частку [PERSON] у праві власності на квартиру не можна вважати незначною, і припинення її права власності на частку квартири завдасть істотної шкоди її інтересам. [PERSON] також зазначила, що вона після розлучення з [PERSON] проживає в орендованих квартирах, інше житло у неї відсутнє і вона має намір проживати у спірній квартирі. На отримання грошової компенсації за належну їй частку квартири не згодна. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, та зазначила, що згодна з позовом [PERSON] та з виплатою відповідачці вартості 1/2 частки квартири. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 13 серпня 2013 року державним нотаріусом Першої Очаківської державної нотаріальної контори Чорною Л.С., зареєстрованого в реєстрі за №336, спадкоємцями по 1/2 частки майна [PERSON], померлого [INFO], є його дружина [PERSON] та [PERSON] Спадщина складається з 1/2 частки однокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13 серпня 2013 року № 7887577, за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/4 частку спірної квартири. Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 жовтня 2013 року, яке набрало законної сили згідно ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 04 грудня 2013 року, відповідачка [PERSON] вселена у зазначену вище квартиру. Вказаними судовими рішеннями встановлено, що [PERSON] є власницею 1/2 частки цієї квартири на підставі свідоцтва про право власності від 28 березня 1993 року №0023, виданого виконкомом Очаківської міської ради на підставі рішення № 7 та згідно витягу з реєстру про право власності на нерухоме майно від 03 квітня 2007 року № 14128054. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо яких встановлені ці обставини. З довідки Очаківського РС УМВС України Миколаївської області від 12 грудня 2013 року №3241 вбачається, що відповідачка [PERSON] зареєстрована у спірній квартирі з 14 січня 1992 року. Відповідно до висновку приватного підприємства «Експертний центр «Поділля» в особі оцінювача [PERSON] від 30 жовтня 2013 року, ринкова вартість квартири [ADDRESS], складає 51294 грн. Платіжним дорученням № 35316743 від 06 лютого 2014 року [PERSON] перерахувала вартість 1/2 частки спірної квартири, що складає 25647 грн. на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Миколаївській області в рахунок грошової компенсації відповідачці за її частку квартири. Відповідно до ч.1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Згідно ч. 2 ст. 365 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. У судовому засіданні позивачка та її представник, посилаючись на те, що спірна квартира є неподільною та частка відповідачки не може бути виділена в натурі, не надали належних доказів на підтвердження цих обставин та відмовилися від проведення судової технічної експертизи для встановлення вказаних фактів. Твердження позивачки та її представника про незначний розмір частки відповідачки, суд вважає безпідставними, оскільки ця частка складає 1/2, тобто є значною по відношенню до частки позивачки, яка складає лише 1/4. Також неспроможними суд вважає посилання позивачки на намір третьої особи [PERSON] проживати в квартирі, оскільки остання не зверталася до суду з самостійними позовними вимогами до [PERSON] Приймаючи до уваги зазначені вище обставини, а також те, що відповідачка іншого власного житла не має, суд вважає, що припинення права власності на її частку у спірній квартирі завдасть істотної шкоди її інтересам. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про припинення права [PERSON] на частку у спільному майні є безпідставними і в їх задоволенні слід відмовити. Кошти у розмірі 25647 грн., внесені позивачкою на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Миколаївській області, підлягають поверненню [PERSON]

Outcome: dismissed