Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

28 серпня 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, в обґрунтування якого зазначила, що 18 вересня 2018 року о 12:20 год. відповідач, керуючи мопедом « Леопард », без реєстраційного номеру, рухався в Самарському районі м. Дніпра по вул. 20 річчя Перемоги з боку вул. Електричної в напрямку вул. Космонавтів. Під час руху, [PERSON] , проявляючи крайню неуважність дорожньої обстановки та її змін, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою «зебра», та дорожнім знаком, розташованого в районі перехрестя з вул. Роторною, перед яким зупинилися транспортні засоби в сусідніх смугах праворуч, не переконався у відсутності на пішохідному переході пішоходів, заходів для зменшення швидкості або зупинки для наданні їй дороги не прийняв та продовживши рух скоїв на неї наїзд. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вона отримала тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла, синця в завушній області ліворуч, закритого перелому лівої ключиці в середній третині зі зміщенням уламків, синця в надключичній області ліворуч з переходом вниз на грудну клітину, синця на тильній та долонній поверхні 3-го пальця правої кісті по всім фалангам, що за своїм характерам відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більше ніж 21 день), що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №2935е від 24.09.2018. Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.03.2019, що набрав законної сили 09.04.2019, [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 3400 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами. Внаслідок завдання їй вказаних тілесних ушкоджень для лікування та подальшої реабілітації їй довелося понести матеріальні витрати у загальному розмірі 18012,43 грн., які відповідачем у добровільному порядку відшкодовані не були. Окрім матеріального збитку їй також було завдано моральної шкоди, яка виразилась у моральних стражданнях, порушенні нормального режиму життя, розлуці з маленькими дітьми на період лікування, тощо, яку вона оцінює у 30000 грн. На підставі викладеного, просила суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 18012,43 грн. гривень, моральну шкоду у розмірі 30000,00 гривень, а також витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. Ухвалою суду від 13 вересня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 23 жовтня 2019 року провадження у справі зупинено до перебування відповідача на строковій військовій службі. Ухвалою суду від 27 квітня 2020 року провадження у справі відновлено та призначено до судового розгляду. Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав частково та суду пояснив, що 24 вересня 2018 року він передав чоловікові позивача грошові кошти у сумі 8000 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої позивачу спричиненою ДТП. У зв`язку з цим, відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди лише з урахуванням раніше виплачених коштів у сумі 10012,43 грн. Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди визнав також частково, а саме вважав справедливою суму відшкодування у розмірі 15000 грн. Заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до наступного. Так, судом встановлено, що 18 серпня 2018 року близько 12:20 год. в Самарському районі м. Дніпра по вул. 20 річчя Перемоги сталася дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача [PERSON] , який керував мопедом « Леопард », без реєстраційного номеру та здійснив наїзд на пішохода позивача [PERSON] , внаслідок чого останній було спричинено тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні. Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами (а.с.7-8). Вказаним вироком суду також встановлено, що внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] , згідно висновку судово-медичної експертизи №2935е від 24 вересня 2018 року, спричинено тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла, синця в завушній області ліворуч, закритого перелому лівої ключиці в середній третині зі зміщенням уламків, синця в надключичній області ліворуч з переходом вниз на грудну клітину, синця на тильній та долонній поверхні 3-го пальця правої кісті по всім фалангам, що за своїм характерам відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більше ніж 21 день), що також узгоджується з копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1155918 /840 та копією виписки з медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] (а.с.24-23) У судовому засіданні також встановлено, та підтверджено копіями відповідних рахунків, сертифікатів, рахунку-фактури, квитанцій, фіскальних чеків, товарного чеку, які долучені до матеріалів цивільної справи та були оглянути у судовому засіданні, що витрати на лікування позивача [PERSON] склали у загальному розмірі 18012,43 грн. (а.с.9-21) Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 12 лютого 2011 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 7. Після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище « [PERSON] » (а.с. 24) Також судом встановлено, що позивач має двох малолітніх дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно (а.с. 25-26) Як вбачається з розписки від 24 вересня 2018, оригінал якої було оглянуто судом та долучено до матеріалів цивільної справи її копію, [PERSON] 24.08.2018 отримав від [PERSON] грошові кошти у сумі 8000 гривень на лікування дружини [PERSON] , яка потрапила в ДТП 18.09.2018. (а.с. 55) Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно п. 8-9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 1166 ПК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка їх завдала за наявності її вини. Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. За статтею 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює Таким чином, суд повно та всебічно дослідивши обставини справи приходить до висновку, що відповідач [PERSON] , як безпосередньо винна особа у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 18 вересня 2018 року, зобов`язаний відшкодувати позивачу [PERSON] матеріальну шкоду завдану внаслідок ушкодження її здоров`я, спричинену вказаною дорожньо-транспортною пригодою. Однак, з урахуванням того факту, що відповідачем вже було здійснено часткове відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з лікуванням позивача у розмірі 8000 грн., що підтверджено належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах та не заперечувалось представником позивача у судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума матеріальної шкоди з урахуванням раніше виплачених сум у розмірі 10012,43 грн. Вирішуючи спір в частині відшкодування моральної шкоди суд виходить із наступного. У відповідності до ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних чи душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів Позивач вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 30000,00 гривень мотивує тим, що внаслідок ДТП у неї було порушено нормальний спосіб життя, втрачено багато особистого часу, довелось докладати зусилля для захисту своїх прав, вона зазнала фізичного болю, який приносить їй моральні страждання по теперішній час, а також те, що вона тривалий час була позбавлена спілкування зі своїми малолітніми дітьми у зв`язку із лікуванням. Однак на думку суду зазначена сума є завищеною та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, не ґрунтується на засадах розумності та справедливості, а тому розмір її відшкодування слід визначити у розмірі 15000,00 гривень. Визначаючи саме такий розмір компенсації позивачу моральної шкоди, суд виходив з характеру та обсягу душевних страждань, яких позивач зазнав та враховує, що мова йде про розумне і справедливе відшкодування (компенсацію) моральної шкоди, якої б вистачило для морального задоволення, а не про покарання відповідача за його неправомірні дії, що не відповідало б завданням та засадам цивільного судочинства, визначеним статтею 2 ЦПК України. Судом також враховано, що відповідач у судовому засіданні також не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 15000 грн., та вважав саме таку суму справедливою компенсацією завданих позивачу моральних страждань. Крім того, згідно з положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Так, судом встановлено, що позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу, згідно договору про надання правової (юридичної) допомоги від 14 серпня 2019 року, укладеному між позивачем та адвокатом Кузьміною Н.О. та додатку №1 до вказаного договору від 14.08.2019 (а.с.28-29) Зокрема, адвокатом Кузьміною Н.О. надано обсяг правової допомоги позивачу у вигляді складання позовної заяви та участі у судових засіданнях, згідно акту прийму-передачі виконаних робіт щодо надання правової допомоги від 21.08.2019 (а.с.30), за що позивачем було сплачено адвокату 5000,00 гривень, на підтвердження чого суду надано квитанцію б/н від 14.08.2019 (а.с.32). Таким чином, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 5000 грн., витрачені позивачем, є документально підтвердженими, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому зазначені судові витрати також підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] . Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 гривень.

Outcome: partial