Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

29.01.2018 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області через свого представника [PERSON] звернулась позивач [PERSON] із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказав, що між ним та відповідачем 02.06.2012 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб, про що було видано свідоцтво про шлюб серії І-КИ № 226040. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, втрату взаєморозуміння, що в свою чергу призвело до припинення фактичних шлюбних відносин між позивачем та відповідачем, тож з квітня 2016 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, не мають взаємних прав та обовязків, не спілкуються між собою, тому подальше збереження цього шлюбу суперечить інтересам позивача. З огляду на викладене позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 02.06.2012 року у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського МУЮ у Дніпропетровській області. Після розірвання шлюбу відновити позивачу дошлюбне прізвище [PERSON]. Покласти всі судові витрати, (судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу адвоката) на відповідача. Позивач до суду не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягає на їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить відновити йому дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач до суду не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Всебічно та повно вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову і наявність підстав для його задоволення через наступне. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02 червня 2012 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 355 та видано свідоцтво про шлюб серії І-КИ № 226040 від 02.06.2012 року. Подружжя має сина [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження, серії І-КИ № 470488, виданого Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 12.11.2013 року із відповідним актовим записом № 1447. Розглядаючи дані позовні вимоги суд виходить із наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. У ч. 3 ст. 105 СК України встановлено, шо шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Згідно зі ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею сторін, фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відновити позивачу дошлюбне прізвище [PERSON]. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат повязаних з розглядом справи, а саме на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України) Згідно зі\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. При цьому, розмір витрат на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Так, факт надання правової допомоги підтверджено: копією ордеру на надання правової допомоги, копією свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю, копіями договору про надання адвокатських послуг адвокатом [PERSON] клієнту [PERSON], складеного 26.01.2018 року з додатком № 1 до зазначеного договору, де визначено гонорар за надання правової допомоги клієнту (написання та подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу) у розмір 500.00 грн./1 година роботи, та погоджено загальні витрати часу, що становлять три години, за що клієнт має сплатити суму 1\~500.00 грн.; рахунком № 14 від 26.01.2018 року на загальну суму 1\~500.00 грн. за вивчення ситуації по взаємовідносинах щодо розірвання шлюбу, підготовку позовної заяви та доданих документів; квитанції до прибуткового касового ордеру № 26/02 від 26.01.2018 року, згідно якої [PERSON] сплатила суму 1\~500.00 грн. за надання адвокатських послуг. З огляду на викладене, враховуючи відсутність з боку відповідача клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат повязаних з розглядом справи, а саме на професійну правничу допомогу слід задовольнити у повному обсязі, та стягнути з відповідача на користь позивача суму судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу, що становить 1\~500.00 грн. У ч. 1 ст. 142 ЦПК України, встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч.3\~ст.7 Закону України «Про судовий збір» Позивачем сплачено судовий збір за подання даного позову до суду, у сумі 704.80 грн. що підтверджено квитанцією № ПН2837 виданою Акціонерним банком «Південний» від 26.01.2018 року. Оскільки відповідач позов визнав під час підготовчого судового засідання, до початку розгляду справи по суті, позивачу з державного бюджету слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду, що становить 352.40 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, враховуючи те, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а позивачу з державного бюджету слід повернути лише 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду, з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків судового збору, що становить 352.40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved