Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

27 вересня 2019 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. 15 жовтня 2019 року до суду надійшла відповідь на запит суду від 01 жовтня 2019 року, направленого згідно з частиною першою статті 187 ЦПК України, щодо відомостей про адресу зареєстрованого у передбаченому законом місця проживання відповідача /а. с. 37, 39/. Ухвалою судді від 21 жовтня 2019 року у справі відкрито провадження для розгляду за правилами спрощеного позовного провадження /а. с. 41-42/. 27 січня 2020 року представником відповідача подано заяву про визнання позову та про погашення заборгованості на суму 4 218, 36 грн, тобто заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 3 410, 69 грн, 3% річних - 179, 75 грн, інфляційні втрати у розмірі 627, 92 грн, що підтверджується оригіналом квитанції 0.0.1597329347.1 від 27 січня 2020 року, поданим разом із заявою. У судове засідання представники сторін не з`явилися, будучи повідомленими належним чином, заяви з процесуальних питань від них не надходили до суду. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом від 23 жовтня 2012 року № 35955959 про державну реєстрацію прав. 26 квітня 2014 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10 квітня 2014 року № 1198, яким знесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції, що діяла на момент спірних правовідносин), який доповнено новими частинами. За пунктом 5 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Частиною сьомої статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір па надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. 05 серпня 2014 року у газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство Акціонерна компанія «Київводоканан», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) /а. с. 12/. Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов договору. Також визначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг. Разом з тим, після розміщення повідомлення та договору відповідач не надав жодних повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та договору. 28 серпня 2018 року сторонами укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) за вказаною адресою /а. с. 13-20/. Згідно з розрахунком, наданим стороною позивача, у період з 01 квітня 2016 року по 27 серпня 2018 року у відповідача як споживача послуг перед позивачем утворилася заборгованість з оплати централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за вказаною адресою на загальну суму у розмірі 4 218, 36 грн, що складається із суми боргу за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 3 410, 69 грн, 3% річних - 179, 75 грн, інфляційні втрати у розмірі 627, 92 грн /а. с. 22-23/. Відповідно до п. 1.1 договору від 28 серпня 2018 року, ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а відповідач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. За умовами п. 3.1 договору від 28 серпня 2018 року , розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Пунктом 5 частини третьої ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та частини першої ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, що кореспондуються з п.п. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2006 року встановлено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином відповідач, в порушення умов публічного договору (оферти) та договору від 28 серпня 2018 року та вимог, що передбачені наведеними вище нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 квітня 2016 року по 31 липня 2019 року послуг з водопостачання та водовідведення не виконав належним чином, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість у розмірі 3 410, 69 грн. Згідно з положеннями статей 526, 530, 611 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк (термін), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною першою ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора обов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга ст. 625 ЦК України). Через це, у зв`язку з простроченням щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, відповідач зобов`язаний сплатити на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» 3 % річних у розмірі 179, 75 грн та інфляційні втрати у розмірі 627, 92 грн. Відповідач визнав позов та, як встановлено, сплатив заборгованість перед позивачем на суму 4 218, 36 грн, тобто у повному обсязі, що підтверджується поданою ним заявою та оригіналом квитанції 0.0.1597329347.1 від 27 січня 2020 року. У відповідності до частини першої статті 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною четвертою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що обґрунтованість позову. Згідно з частиною першою ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до частини першої статті 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, решта 50 % сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача. На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: approved