Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

27.11.2017 р. позивач звернувся у суд з позовом до відповідача, у якому просить визнати за ним право власності на гараж [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначив, що земельну ділянку під будівництво цього гаражу йому виділено ще у 1993 р., а у 2015 р. він оформив право власності на останню. Вказав, що на цій ділянці побудував гараж, будівельні вимоги дотримано, внески в кооператив ним внесені, з часу будови гаражу і по цей час постійно користується даним гаражем для зберігання автотранспорту, займається його обслуговуванням та підтриманням у технічно справному стані. Однак у зв'язку із тим, що останній побудований без відповідної проектної документації, не має можливості оформити право власності. З огляду на наведене просить визнати за ним право власності на даний гараж. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав. Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Вислухавши представника позивача, оцінивши докази у справі, суд прийшов до наступного висновку. Згідно виписки з протоколу засідання членів гаражного кооперативу № 5, що у м. Червонограді, від 15.05.1993 р., позивача було прийнято у члени цього кооперативу та закріплено за ним земельну ділянку [NUMBER] для будівництва гаражу. Як видно із свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.07.2015 р. [NUMBER], вище вказана земельна ділянка належить позивачеві на праві приватної власності. Згідно даних технічного паспорта від 26.06.2017., позивачем збудовано цегляний гараж [NUMBER] у гаражному кооперативі № 5, що на вул. Б.Хмельницького у м. Червонограді Львівської області. Згідно довідки гаражного кооперативу № 5, за позивачем відсутня заборгованість по цьому гаражу. Відповідно до технічного висновку № 84 від 27.09.2017 р., проведеного експертом [PERSON], останньою було здійснено технічне обстеження приміщення вказаного гаражу з метою визначення його фактичного технічного стану та надано висновок про те, що будівля гаражу відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації та передбачає можливість подальшої експлуатації гаражу. Окрім цього, ОП Львівським обласним проектно-виробничим архітектурно-планувальним бюро, в особі виконавця - [PERSON], надано висновок від 29.09.2017 року про те, що архітектурно-планувальні рішення збудованого гаража відповідають вимогам ДБН В.2.3.-15:2007 «Автостоянки і гаражі для легкових автомобілів», санітарним та пожежним нормам і правилам, а також надано висновок про можливість легалізації самочинно збудованого гаража. Відповідно до витягу з протоколу № 14 засідання постійно діючої узгоджувальної комісії по плануванню і забудові населених пунктів при виконавчому комітеті Червоноградської міської ради від 18.10.2017 року комісія не має застережень щодо визнання права власності на самочинно збудований гараж. Згідно із ст. 321 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В силу ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За змістом ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На підставі частини третьої статті 376 ЦК суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу. Окрім цього, як передбачено ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Беручи до уваги наведене а також, враховуючи те, що гараж позивачем побудований на земельній ділянці, яка була надана йому з цією метою, останній відповідає державним будівельним нормам та стандартам, санітарним та протипожежним нормам, вимогам надійності і безпечної експлуатації та не порушує прав інших осіб, тому суд приходить до висновку, що вимоги за даним позовом є підставними і такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved