Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

28 січня 2014 року на адресу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якої представник позивача посилався на те, що, між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк», найменування кого було змінено на ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», та [PERSON] 21 березня 2007 року був укладений кредитний договір № 5303754 про надання останньому кредитних коштів в розмірі 87 825,00 доларів США зі сплатою 11,50 % річних за користування кредитними коштами, з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 21 березня 2024 року. Оскільки відповідачем були порушені умови даного договору, у нього виникла заборгованість перед позивачем, у зв`язку з чим позивач змушений був звернутися до суду із позовом про стягнення заборгованості станом на 21 січня 2014 року у сумі 60 386,96 доларів США, з яких 3 445,76 доларів США просить стягнути у гривнях по курсу НБУ на день платежу, а також суму судового збору (а. с. 2-8). Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати дану цивільну справу за його відсутності, у заяві також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 77). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача та в матеріалах справи достатньо доказів для ухвалення по справі заочного рішення, суд на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача за правилами постановлення заочного рішення. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, судом були встановлені наступні факти. Так було встановлено, що між ЗАТ «Перший Український Міжнародний банк», найменування кого було змінено на ПАТ «Перший Український Міжнародний банк», та [PERSON] 21 березня 2007 року був укладений кредитний договір № 5303754 про надання останньому кредитних коштів в розмірі 87 825,00 доларів США зі сплатою 11,50 % річних за користування кредитними коштами, з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 21 березня 2024 року, що підтверджується копією зазначеного договору та графіку повернення кредиту, доданого до нього (а. с. 13-20, 21-28). Додатковою угодою № 8608131 від 19 січня 2010 року до кредитного договору № 2303754 від 21 березня 2007 року були внесені зміни до графіку повернення кредиту та сплати відсотків користування кредитом (а. с. 31-39). Позивачем належним чином були виконані зобов'язання, взяті на себе за даним кредитним договором, що підтверджується копією меморіального валютного ордеру №291659194 від 21 березня 2007 року про перерахунок коштів у розмірі 87 825,00 доларів США (еквівалент 443 516,25 грн.) на рахунок відповідача [PERSON] (а. с. 40). У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами кредитного договору № 5303754 від 21 березня 2007 року, у [PERSON] утворилась заборгованість перед позивачем, у зв'язку з чим останнім були надіслані на адресу відповідача вимога дострокового повернення всієї суми кредиту та процентів за користування кредитом від 03 липня 2013 року (а. с. 41-42), а також вимога про усунення порушення основного зобов'язання від 03 липня 2013 року (а. с. 43-44). Згідно з п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за договором кредитним договором № 5303754 від 21 березня 2007 року станом на 21 січня 2014 року, становить 63 832,72 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 04 березня 2014 року становить 637 842,07 грн., з яких 55 773,95 доларів США (еквівалент 557 315,62 грн.) - заборгованість за кредитом; 4 613,01 доларів США (еквівалент 46 095,04 грн.) - заборгованість за відсотками; 3 445,76 доларів США (еквівалент 34 431,41 грн.) - сума пені за порушення строків виконання зобов'язань за кредитним договором, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим представником позивача (а. с. 9-11). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладених між сторонами договорів. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання. Згідно з п. 3.5.7. кредитного договору № 5303754 від 21 березня 2007 року банк набуває право вимагати від позичальника дострокового повернення всього кредиту або частини кредиту разом із розрахованими процентами, а позичальник, відповідно, зобов'язаний виконати таку вимогу банку у випадках, передбачених договорами, якими забезпечується виконання зобов'язань позичальника за цим договором, а також при настанні будь-якої з подій перелічених нижче, а тому числі п. (1) - затримання сплати частини кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом порівняно з умовами цього договору на один календарний місяць, тощо. Відповідно до п. 5.2. кредитного договору № 5303754 від 21 березня 2007 року у разі порушення позичальником строків виконання зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобов'язань за кожен день прострочення. Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2012 року № 5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин роз'яснено, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч.3 ст. 533 ЦК України. Вирішуючи позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості з [PERSON] у розмірі 63 832,73 доларів США (еквівалент 637 842,07 грн.), враховуючи те, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт неналежного виконання відповідачем умов укладеного між нею та позивачем кредитного договору, внаслідок чого виникла зазначена сума заборгованості, а також рекомендації п. 14 Постанови Пленуму від 18 грудня 2009 № 14, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивача, а саме: стягнути з відповідача на користь банку всю суму заборгованості в доларах США; у задоволені вимог щодо стягнення еквівалента суми пені 3 445,76 доларів США - в гривнях по курсу НБУ на день платежу - суд вважає за необхідне відмовити. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з позовною заявою у розмірі 3 654,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial