Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

27 грудня 2018 року позивачі звернулися до суду з позовом до Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, третя особа: ЖКП «Керуюча компанія «Західна», про визнання права користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Свою позицію позивачі обґрунтовують тим, що спірна квартира знаходиться в міській комунальній власності та на підставі посвідчення про право зайняття службової жилої площі була виділена [PERSON]- квартиронаймач, [PERSON] - дружина квартиронаймача, [PERSON] - дочка квартиронаймача, [PERSON] - син квартиронаймача. Рішенням Виконкому міської ради від 19.04.1995 року № 121/1 спірна квартира виключена з числа службової житлової площі ВУ «Міськводоканал». [PERSON] зареєстрований з 07.04.1989 року та проживає у спірній квартирі постійно, [PERSON] проживала у квартирі постійно з 07.04.1989 року по 16.06.2015 року, у зв'язку з бойовими діями на сході України тимчасово виїжджала з міста, була знята з реєстрації місця проживання, але 22.02.2018 року повернулася та зареєструвалася у квартирі та постійно мешкає з сім'єю. [PERSON] зареєстрована в квартирі з 07.04.1989 року та проживає постійно з дочкою [PERSON], яка була зареєстрована 08.02.2006 року. Позивачі вирішили скористатися своїм конституційним правом набуття права власності на квартиру шляхом її приватизації, однак через відсутність ордеру на житло не мають такої можливості. Просять суд визнати за позивачами право користування квартирою [ADDRESS]. Від позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Від представника відповідача Матвієнко О.З. до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника виконавчого комітету та прийняти рішення на розсуд суду, відповідно до діючого законодавства. Третя особа ЖКП «Керуюча компанія «Західна» до суду не з'явилася за невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у встановленому законом порядку. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що за рішенням виконкому міськради №20/1 від 18.01.1989 року Виконавчим комітетом Жданівської міської Ради народних депутатів 08.02.1989 року видано посвідчення на право зайняття житлової площі [PERSON], який працює слюсарем «Міськводоканалу», [PERSON]- дружині, [PERSON] - дочці, [PERSON] - сину.(а.с.12). Згідно з довідкою, виданою [PERSON] юрисконсультом державного підприємства «Житловик» [PERSON] 19.05.1995 року, рішенням виконкому міської Ради народних депутатів від 19.04.1995 року №121/1 п.1.1, квартира [ADDRESS] з числа службової житлової площі ПУ «Міськводоканал». Копія рішення з копією наказу держпідприємства «Житловик» від 26.04.1995 року №155-ос вручена 10.05.1995 року начальнику філії №10 Соложаєвій. Рекомендовано прослідкувати за переоформленням особового рахунку головним бухгалтером філії №10. (а.с.13). Відповідно до копії особового рахунку [NUMBER], квартиронаймач - [PERSON], зареєстровані у квартирі - [PERSON],1958 р.н., [PERSON],1960 р.н., [PERSON], 1977 р.н., [PERSON], 1979 р.н., [PERSON], 1997 р.н.(а.с.14). Згідно з додатковим списком по ККП «УК «Західна», виданим директором ККП «УК «Західна» від 18.07.2018 року, за адресою [ADDRESS] проживають [PERSON],1958 р.н., [PERSON],1960 р.н., [PERSON], 1977 р.н., [PERSON], 1997 р.н.(а.с.15). Згідно з інформацією про кількість зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, наданою Центром надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 17.07.2018 року № 50-126-458, за адресою: м.Маріуполь, [ADDRESS], зареєстровані: [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.16). Згідно з довідкою, наданою [PERSON] 17.12.2018 року головою правління ОСББ «Західний 1» Гутниковою В.А., заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території по [ADDRESS], станом на 01.12.2018 року не має.(а.с.17). Відповідно до інвентаризаційної справи №37106 на [ADDRESS], технічний паспорт на квартиру, що знаходиться у власності громадянина оформлено на [PERSON] (а.с.18-19). Згідно зі ст. ст. 24, 33 Конституції України кожний громадянин має рівні права та свободи, має право на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, який ніким не може бути обмежений. Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен громадянин має право на житло, і держава створює умови, на підставі яких кожен має можливість побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусового позбавлений житла не інакше як за рішенням суду. Згідно зі статтею 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 8 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод закріплено право людини на повагу до свого житла. У статті 9 ЖК УРСР встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно з постановою №37 Ради міністрів Української СРСР від 04.02.1988 року, відповідно до статті 119 Житлового кодексу Української РСР ( 5464-10 ), затверджено Перелік категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення. Згідно з п.1 Переліку категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення, до таких відносяться: працівники житлово-комунального господарства: начальник житлово-експлуатаційної контори, керуючий будинками, головний інженер житлово-експлуатаційної організації, майстер технічної дільниці, особи, які прийняли на комплексне обслуговування за сімейним підрядом жилий будинок (жилі будинки), слюсар-сантехнік, слюсар-електрик, слюсар по обслуговуванню теплових мереж, слюсар по обслуговуванню теплових пунктів, слюсар по експлуатації та ремонту газового устаткування, монтажник санітарно-технічних систем і устаткування, покрівельник, електромеханік по ліфтах. Відповідно до статті 122. ЖК УРСР На підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане жиле приміщення. Згідно зі статтею 123 ЖК УРСР Порядок користування службовими жилими приміщеннями встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. До користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил, передбачених статтями 73 - 76, 79 - 83, 85, 90, частиною шостою статті 101, статтями 103 - 106 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, позивачу [PERSON] який працює слюсарем «Міськводоканалу», за рішенням виконкому міськради №20/1 від 18.01.1989 року Виконавчим комітетом Жданівської міської Ради народних депутатів 08.02.1989 року видано посвідчення на право зайняття житлової площі ним самим та членами його сім'ї: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Згідно зі статтею 125 ЖК УРСР без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено: зокрема, осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років. Згідно з трудовою знижкою [NUMBER], на ім'я [PERSON], [INFO], останній 11.10.1983 року прийнятий слюсарем аварійно-відновлювальних робіт водопроводу Приморського дільниці у Донецьке обласне виробниче об'єднання «Донецькводоканал», де працює і на теперішній час. Відповідно до ст.ст. 64, 65 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї. Згідно зі ст. 65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Як роз'яснено у п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 (з подальшими змінами) «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 11 липня 2012 року №6-60цс-12, яка в силу ст.360-7 ЦПК України, є обов'язковою для застосування судами України, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов'язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім'ї наймача (ч.ч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ч. 2 ст. 65 ЖК УРСР). Оскільки відповідно до вимог закону вселення та проживання в квартирі може бути здійснено лише у встановленому порядку, членом сім'ї наймача, в розумінні ч. 2 ст. 64 ЖК України, може бути визнано лише осіб, які вселилися у встановленому порядку та на відповідній правовій підставі постійно проживають в квартирі разом з наймачем. За змістом ст. 65 ЖК Україниза особою не може бути визнано право користування жилим приміщенням, якщо вона зберігає постійне місце проживання в іншому жилому приміщенні. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved