Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

27.08.2020 року позивач звернувся з позовом до відповідача та просить стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 грн, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до повноліття дитина, а також аліменти на утримання дружини в розмірі 1500 грн, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягнення дитиною трирічного віку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 09.02.2019 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу [INFO] в них народився син [PERSON] . Відповідач добровільно коштів на утримання сина та дружини не надає, є працездатним, отримує дохід з нерухомого майна. 25.09.2020 року відповідачем було надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач частково визнав позовні вимоги та зазначив, що просить задовольнити позов про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1000 грн, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. В іншій частині позову просить відмовити. Свої заперечення обґрунтовує тим, що він хворіє на тяжке невиліковне захворювання, яке потребує постійного лікування та регулярного прийому ліків. Крім того, відповідач зазначає, що він офіційно працевлаштований, має на утриманні неповнолітнього сина від першого шлюбу, [PERSON] , [INFO] , та літню непрацездатну мати [PERSON] , [INFO] , яка потребує постійного догляду через відсутність нирки. 06.10.2020 року позивачем надано відповідь на відзив. Позивач зазначила, що крім заробітної плати за місцем роботи відповідач має додатковий дохід: відповідач має неофіційний підробіток, а також передав в оренду свою квартиру за адресою: [ADDRESS] , а сам проживає разом зі своєю мамою. Відповідач, хоча і має вказане захворювання, проте він є працездатною особою. Щодо матері відповідача, то вона себе обслуговує самостійно, отримує пенсію за віком та субсидію. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, вважає що відповідач може сплачувати аліменти в зазначеному розмірі. Позивач стверджує, що відповідач неофіційно працює та здає свою квартиру в оренду, з чого має дохід. Крім того, позивач зазначила, що відповідач має кошти для оплати послуг адвоката та послуг приватного лікаря. Представник відповідача позов визнала частково, просить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн, в іншій частині позову просить відмовити. Свої заперечення обґрунтовує хворобою відповідача, наявністю на утриманні дитини від першого шлюбу та непрацездатної матері. Обставини щодо неофіційного працевлаштування відповідача заперечує, зазначає, що через свій стан здоров`я відповідач не може працювати на декількох роботах. Єдиним джерелом доходу є ТОВ «Квіти», де він працює сторожем. Обставини щодо отриманні доходу від передачі майна в оренду заперечує. Представник підтвердила, що відповідач дійсно у літній період проживав разом з мамою у її приватному будинку та допомагав по господарству. У цей період у його квартирі проживав його друг, проте житло йому відповідач надавав безкоштовно. Дослідивши матеріали справи,заслухавши сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] . Від шлюбу мають сина: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , відповідно до якого [PERSON] є батьком [PERSON] . Сторони визнають, що дитина проживає разом з матір`ю. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідно до довідки №1007 висновків лікарсько-консультативного комісії - ЛКК, [PERSON] встановлений діагноз істинна полицитемія, рекомендовано постійне працевлаштування без дії теплового випромінювання, високої температури, шкідливих речовин. Потребує постійного контролю стану здоров`я та періодичного лікування. Відповідно до копії трудової книжки 28.04.2020 року [PERSON] було звільнено у зв`язку зі станом здоров`я з ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» та прийнято на посаду сторожа у ТОВ «Квіти» з 28.07.2020 року. Відповідно до довідок про доходи ТОВ «Квіти» від 21.09.2020 року [PERSON] отримав заробітну плату у липні 2020 року - 3343,40 грн.,у серпні - 2361,50 грн. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] є дочкою [PERSON] , та [PERSON] є сином [PERSON] . Кожна зі сторін посилається, що їх утриманні перебуває також дитина від першого шлюбу, проте позивачем не надано доказів, що донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Представник відповідача повідомив, що син від першого шлюбу проживає разом з матір`ю, аліменти відповідач не сплачує, допомагає добровільно, проте доказів цього суду не надано. За таких обставин, немає підстав вважати, що [PERSON] перебуває на його утриманні. Суд не приймає до уваги медичні довідки щодо стану здоров`я [PERSON] , оскільки у матеріалах справи відсутнє свідоцтво про народження відповідача, тому суд не може встановити, що [PERSON] є матір`ю відповідача. Крім того, сам по собі факт, що на його утриманні перебуває непрацездатна матір не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, а також не звільняє його від обов`язку утримувати до досягнення повноліття дитину, батьком, якої він є. Щодо обставин про отримання доходу відповідачем, крім заробітної плати, суд відноситься критично - позивач зазначає про неофіційне працевлаштування відповідача та отримання доходу від майна, проте доказами це не підтверджено, а відповідач ці обставини заперечує. Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. За таких обставин, враховуючи майновий стан відповідача та стан його здоров`я, суд приходить до висновку, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення дитиною трьох років, а розмір аліментів на утримання дитини в розмірі 3000 грн є надмірним, тому з врахуванням балансу інтересів дитини та матеріальних можливостей батька, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути аліменти в розмірі 1500 грн щомісячно.

Outcome: partial