Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

27.09. 2018 року позивач звернулася до суду із зазначеною позовною завою (а.с. 3-5), яку згодом уточнювала (а.с. 160-162) та остаточно просила суд встановити факт її проживання однією сім`єю з [PERSON] з червня 2010 року до дня його смерті [INFO] , визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 47,3 кв. м., житловою площею 30,2 кв.м. у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] , який до дня смерті проживав у квартирі [ADDRESS] є брат її діда по материнській лінії. Близько 2010 року [PERSON] у зв`язку із частими хворобами та складнощами в обслуговуванні самого себе , став потребувати сторонньої допомоги та догляду. Його дочка, [PERSON] , проживає у м. Нова Каховка Херсонської області, часто хворіє. Доглядати батька чи переїхати до нього у [PERSON] не було можливості, тому , остання не заперечувала, коли в 2010 році вона, позивач, переїхала до його квартири [ADDRESS] , щоб мати змогу доглядати за дідусем. З того часу вони проживали разом з [PERSON] однією сім`єю, вели спільне господарство, на її ім`я була оформлена довіреність для здійснення від його імені будь-яких дій, пов`язаних з розпорядженням його банківськими рахунками, на підставі якої вони отримувала пенсію. Факт спільного проживання її з [PERSON] підтверджується актом № 114, складеним ТОВ «КК «ДомКом Нікополь» 14.05.2018 року. У його квартирі вона проживає до теперішнього часу. [INFO] [PERSON] помер. Його поховання здійснювала лише вона. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не склав, єдиним спадкоємцем першої черги спадкування після смерті [PERSON] є його дочка [PERSON] , відповідач по справі, яка у встановлений законом строк подала до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Іопеля С.О. заяву про відмову від права на спадщину на її користь. Вона , відповідно до ст. 1264 ЦК України є спадкоємцем четвертої черги за законом , оскільки проживала з [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Тому, вона у встановлений законом строк для прийняття спадщини звернулася до приватного нотаріуса Іопеля С.О. з заявою про прийняття спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.11. 2018 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] з причини, що не було надано документів, що підтверджують родинні відносини чи факт проживання однією сім`єю. Довести родинний зв`язок з померлим у неї немає можливості, оскільки відсутні свідоцтва про народження [PERSON] та її дідуся [PERSON] , які народилися у Російській Федерації. Точне місце їх народження їй не відоме, що унеможливлює її звернення до архівних установ для відновлення втрачених документів. Враховуючи викладене, вона вимушена звернутися з цим позовом до суду. 30.10.2018 року позовна заява за позовом [PERSON] до [PERSON] , Нікопольської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом залишена без руху. Ухвалою судді від 26.11. 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою суду від 26.04.2019 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду по суті на 30.05.2019 року на 10.00 годину. Від відповідачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, проти позову не заперечує (а.с. 155). 04.04.2019 року представник відповідача [PERSON] , яка діє за довіреністю № 2697 від 15.03.2019 року надала до суду відзив на позовну заяву, в якому виклала заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову. Так, представник відповідача зазначає, що надані позивачем документи, зокрема акт ТОВ «КК ДомКОМ Нікополь» від 14.05.2018 року, документи , що підтверджують смерть спадкодавця та які підтверджують витрати на організацію та поховання не є підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства з [PERSON] Факт спільного проживання повинен бути доведений і іншими доказами, з яких вбачається, що позивач та померлий [PERSON] мали взаємну права та обов`язки, вели спільний бюджет, облаштовували та вели сімейний побут, що і передбачає поняття «Сім`я». Також, зазначає, що є наступні черги спадкування : друга та третя, яка передує четвертій. Стосовно спадкоємців цих черг матеріали справи відомостей не містять. В судовому засіданні 18.09.2019 року позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] , яка діє на підставі довіреності № 2765 від 06.06.2019 року, в судовому засіданні проти позову не заперечувала, просила ухвалити рішення в межах діючого законодавства. Розглянувши подані документи, вислухавши позивача, представника відповідача, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з?ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. У судовому засіданні встановлено, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 20.09.2006 року Комітетом по управлінню комунальним майном Нікопольської міської ради, зареєстрованого за номером 8636 (а.с. 14, 15). При проведенні технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, НМБТІ складений технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] (а.с. 16 - 17). Як зазначила в своїй позовній заяві позивач, з 2010 року [PERSON] у зв`язку із частими хворобами та складнощами в обслуговуванні самого себе , став потребувати сторонньої допомоги та догляду. Тому, вона в 2010 році переїхала до його квартири [ADDRESS] та здійснювала догляд за братом дідуся по материнській лініі. Проживали вони разом однією сім`єю, вели спільне господарство, позивач здійснювала розпорядження його пенсією. Згідно довіреності від 16.11.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопелем С.О. , [PERSON] І. уповноважив [PERSON] представляти його інтереси в усіх органах та підприємствах, у тому числі в банківських та фінансових установах (а.с. 19). Факт спільного проживання позивача та [PERSON] підтверджується актом № 114, складеним ТОВ «КК «ДомКом Нікополь» 14.05. 2018 року за свідченням сусідів (а.с. 21). Згідно цього ж акту, вбачається, що [PERSON] з 2010 року та по момент складення акту проживає в квартирі спадкодавця . [INFO] [PERSON] помер (а.с. 9). В матеріалах справи міститься договір-замовлення № 397 на організацію та проведення поховання, згідно якого замовником на організацію поховання [PERSON] є [PERSON] , позивач по справі (а.с. 18). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не склав, єдиним спадкоємцем першої черги спадкування після смерті [PERSON] є його дочка [PERSON] , дошлюбне прізвище - [PERSON] (а.с. 11, 12), відповідач по справі. [PERSON] , у встановлений законом строк, подала до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Іопеля С.О. заяву про відмову від права на спадщину на користь внучатої племінниці спадкоємця - [PERSON] (а.с. 76). Згідно ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Позивач у встановлений законом строк для прийняття спадщини звернулася до приватного нотаріуса Іопеля С.О. з заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопель С.О. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.11.2018 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] з причини, що не було надано документів, що підтверджують родинні відносини чи факт проживання однією сім`єю із спадкодавцем (а.с. 49). Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В пункті двадцять першому постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - Пленум № 7) роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Пунктом шостим рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 передбачено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Отже, предмет доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім`єю передусім складає сукупність обставин, що є згідно із законом основними ознаками сім`ї; спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що позивач не має іншої можливості документально підтвердити факт свого проживання з померлим [PERSON] , але його встановлення породжує юридичні наслідки, оскільки з встановленням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини на підставі ст.1264 ЦК України. За таких обставин, оскільки факт проживання однією сім`єю, який просить встановити позивач, підтверджується письмовими матеріалами справи, показаннями в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , згідно яких позивач дійсно проживала однією сім`єю з померлим [PERSON] з 2010 року, вели спільне господарство, приймали участь у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї, мали добрі стосунки, суд вважає доведеним факт проживання позивача із спадкодавцем однією сім`єю . Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частиною 1 статті 1222 ЦК спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності зі статтею 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За правилами, встановленими статтями 1261 - 1264 ЦК, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Із листа приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Іопель С.О. № 947/01-14/56/2018 від 04.12.2018 року (а.с. 55) вбачається, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 56/2018. В матеріалах спадкової справи зберігається зареєстрована 19.04.2018 року за № 154 заява [PERSON] про прийняття спадщини (а.с. 56, 60). Також, зареєстрована 19.04.2018року за № 155 заява [PERSON] про відмову від належної їй частки спадкового майна, яке залишилось після смерті її батька - [PERSON] на користь внучатої племінниці спадкоємця - [PERSON] (а.с. 76). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 51646148 від 19.04.2018 року посвідчених заповітів від імені спадкодавця не встановлено (а.с. 61-74). Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.11.2018 року позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] відмовлено. (а.с. 134). Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Посилання представника відповідача щодо відсутності відомостей щодо спадкоємців інших черг, що передують четвертій, викладених в її відзиві, спростовуються матеріалами спадкової справи, згідно яких інші спадкоємці, окрім відповідачки, які зверталися із заявою про прийняття спадщини відсутні (а.с. 55-149). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що померлому [PERSON] дійсно належить квартира [ADDRESS] , позивач проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тому, зважаючи на відсутність спадкоємців попередніх черг, право на спадкування виникло лише у позивачки як спадкоємиці четвертої черги, яка єдина прийняла спадкове майно після смерті [PERSON] . Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved