Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

27.09.2016 року перший заступник керівника Золочівської місцевої прокуратури звернувся до суду інтересах держави в особі Львівської обласної ради з позовом, в якому пославшись на порушення державного інтересу, а саме здійснення за рахунок державного бюджету витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, просив стягнути з відповідача [PERSON] витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення [PERSON] у розмірі 2953,56 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] 27.07.2014 року біля 23.00 години на сходах будинку № 5 по вулиці Галицькій м Перемишляни Львівської області, шо ведуть до кафе-бару «Ріо», перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, безпричинно пристав до [PERSON], кричав, обзивав нецензурними словами, з хуліганських спонукань разом з [PERSON] наносив [PERSON]. удари кулаками, ліктем та коліном. В результаті отриманих по вині [PERSON] тілесних ушкоджень, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні №1 Львівської обласної клінічної лікарні з 28.07.2014 року по 14.08.2014 року та на його лікування було затрачено 2953,56 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком. Таким чином, кошти, що були витрачені на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] від злочину, підлягають стягненню з [PERSON], який вчинив злочин, в розмірі фактичних збитків. Просить стягнути з відповідача на користь держави в особі Львівської обласної ради витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 2953,56 грн. Представник Золочівської місцевої прокуратури Львівської області в судове засідання не з'явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав відомості про визнання позовних вимог з проханням розгляд справи проводити у його відсутності. Враховуючи те, що відповідач скористався своїм правом врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи у його відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Проаналізувавши обставини та документальні докази по справі, суд вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає до задоволення мотивуючи це наступним. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частина 3 ст.10 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно вироку Перемишлянського районного суду Львівської області від 11.06.2015 року засуджено [PERSON] за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121 та ч.2.ст.296 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік. Судом встановлено, що по кримінальному провадженню по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1ст.122 та ч.2 ст.296 КК України, [PERSON] визнано потерпілим. У зв'язку з отриманими, середньої тяжкості тілесними ушкодженнями [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні №1 Львівської обласної клінічної лікарні з 28.07.2014 року по 14.08.2014 року та на його лікування було затрачено 2953,56 грн. Відповідно до ч.3ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 цього Кодексу. Згідно ст. 93-1КПК України кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, стягуються судом при постановленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я, органу Міністерства фінансів України або прокурора в порядку, передбаченому ст.28та частинами другою і третьою статті 93 цього Кодексу. У разі, коли при постановленні вироку рішення про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, не було прийнято, стягнення їх провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом осіб, зазначених у частині першій цієї статті. Положеннямист.1166 ЦК України передбачено відшкодування матеріальної шкоди при наявності складу правопорушення: протиправних дій особи, заподіяння шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою і наслідками, вини особи, що причинили збиток. Відповідно дост.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно абз. 2 п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого підлягає Згідно постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. З довідки, наданої Львівською обласною радою вбачається, що [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні №1 Львівської обласної клінічної лікарні з 28.07.2014 року по 14.08.2014 року та на його лікування було затрачено 2953,56 грн. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] Львівська обласна рада понесла витрати на лікування потерпілого від злочину, між діями [PERSON] та цими витратами є прямий причинний зв'язок, а тому обов'язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню та з відповідача належить стягнути на користь держави в особі Львівської обласної лікарні витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 2953,56 грн. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved