Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

26 червня 2020 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаним позовом. На підтвердження позовних вимог зазначив, щопостановою Апеляційного суду Полтавської області від 10.07.2018 року з відповідача на його користь стягнуто 100 743,04 грн. Вказане судове рішення набрало законної сили 10.07.2018 року. Остаточний розрахунок за судовим рішенням проведено відповідачем лише в червні 2020 року, шляхом сплати періодичних платежів. У зв`язку з несвоєчасним поверненням коштів, позивач зазнав матеріальних втрат від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів, а тому на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України, прохав стягнути з відповідача 3% річних від простроченої суми, що складає 4 195,17 та інфляційних втрат в розмірі 9341,38 грн. Окрім того позивач прохав стягнути на його користь судові витрати, що складаються з витрат по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02 липня 2020 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. У встановлений судом строк відповідач правом на подання відзиву не скористався. В судове засідання позивач не з`явився, до суду подав заяву в якій прохав позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представником, адвокатом Павелко Р.С. подано до суду клопотання, де він визнав позовні вимоги в повному обсязі, проте прохав зменшити заявлений розмір витрат на правничу допомогу. Розгляд справи прохав провести у його відсутність та відсутність відповідача [PERSON] . Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що постановою Апеляційного суду Полтавської області від 10.07.2018 року з відповідача [PERSON] користь позивача [PERSON] стягнуто 98 304 грн. як безпідставно набуті та 2439,04 грн. витрат по оплаті судового збору, а всього 100 743,04 грн. Вказане судове рішення набрало законної сили 10.07.2018 року (а.с.17-18). У відповідності до ч.5 ст. 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Таким чином, з моменту набрання законної сили постановою Апеляційного суду Полтавської області від 10.07.2018 року у відповідача [PERSON] виникло зобов`язання повернути стягнуту суму коштів. Судове рішення звернуто до примусового виконання, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 06.09.2018 ВП № 57149267. (а.с.29) Виконавче провадження № 57149267 від 06.09.2018 завершено 11 червня 2020 року повним фактичним виконанням (а.с.35). Отже зобов`язання [PERSON] виконано несвоєчасно. Сплата коштів здійснювалося періодичними платежами, що підтверджується копіями квитанцій (а.с.24-28). Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності до ч.ч.1,2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку поданого позивачем розмір 3% річних від простроченої суми складає 4 195,17 грн. (а.с.8), а розмір інфляційних втрат складає 9341,38 грн. (а.с.9-11). Розмір позовних вимог відповідачем не оспорюється. Представником відповідача, адвокатом Павелко Р.С. подано до суду клопотання, в якому ним визнано позовні вимоги у повному обсязі. Згідно ордеру на надання правової допомоги серії ВІ № 1018225 від 25.08.2020 року, адвокат Павелко Р.С. при наданні правничої (правової) допомоги [PERSON] обмежень у здійсненні процесуальних прав не має. У відповідності до ч.1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. У відповідності до ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи законність та обгрунтованість позовних вимог [PERSON] , визнання позову відповідачем, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення вимог позовної заяви. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим ч.1 ст. 142 ЦПК України, вказує, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Матеріалами справи підтверджується здійснення позивачем [PERSON] витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору за подання відповідного позову у розмірі 840,80 грн., що підтверджується копією квитанції №1442-САК1МНКТ-86Р9 від 18.06.2020 року (а.с.1) Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд на підставі ч.1 ст. 142 ЦПК України, повертає з державного бюджету позивачу 50 % сплаченого ним судового збору, що складає 420,40 грн. Окрім того, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 420,40 грн. Попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат (а.с.7) містить клопотання позивача про не здійснення розподілу витрат на професійну правничу допомогу в разі визнання позову відповідачем. В зв`язку з визнанням позову відповідачем, суд,

Outcome: approved