Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

28 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] посилався на те, що 17 липня 1999 року виконавчим комітетом Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між ним і відповідачем, актовий запис № 15. Від даного шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначив, що відносини з дружиною поступово погіршувалися, він та відповідач не підтримують сімейні стосунки з грудня 2013 року, не ведуть сумісне господарство, мають різні погляди на життя, внаслідок чого виникали конфлікти, сварки, які призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного, подальше спільне життя та збереження шлюбу він вважає неможливим, таким, що суперечить його інтересам. В зв`язку з наведеним, в позовній заяві позивач просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Ухвалою суду від 01 квітня 2020 року відкрите провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про проведення судового розгляду без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просив суд задовольнити заявлені вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнала, просила суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 17 липня 1999 року виконавчим комітетом Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровській області зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] , актовий запис № 15, після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєне прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження від 17 липня 1999 року. Сторони від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з грудня 2013 року, не ведуть спільне господарство, позивач втратив почуття любові та поваги до дружини, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв`язку з наведеним, [PERSON] має право надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладено та

Outcome: approved