Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

27.02.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених вимог просить розірвати шлюбу, зареєстрований 24.01.2014 року між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу залишити прізвище «Єрофєєва»; стягнути судовий збір 640 грн. Посилається на те, що протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини припинені в грудні 2015 року, відновлення шлюбу вважає неможливим, шлюб існує формально. Спору щодо поділу спільного майна подружжя не мають. Від сумісного проживання мають доньку Крістіна [INFO], яка проживає та залишиться проживати з нею. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, щодо розірвання шлюбу не заперечував, погодився, щоб донька після розірвання шлюбу залишилася проживати з позивачкою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 24 січня 2014 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №50. Подружжя має малолітню доньку [PERSON] Крістіну Іванівну, [INFO]. Як вбачається з заяв сторін, сторони погодилися, що донька залишаться проживати з матірю [PERSON] після розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені в грудні 2015 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved