Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

27 травня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, в якій прохає встановити факт смерті її свекра [PERSON], який помер 21 травня 2016 року на тимчасово окупованій території України в місті Донецьк. Ухвалою суду від 30 травня 2016 року за вказаною заявою відкрито провадження у справі. Заявник в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду. Представник зацікавленої особи Новосанжарського районного відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області не зявився, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 234 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Розглянувши заяву [PERSON] та дослідивши приєднані до неї докази, судом встановлено, що вимоги заявника про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоровя або судово-медичної установи, - не пізніше пяти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до розяснень, даних в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], який мешкав за адресою: [ADDRESS], помер 21 травня 2016 року на тимчасово окупованій території в населеному пункті Моспине Пролетарського району міста Донецька, про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть серії № 1596 від 23.05.2016 року та свідоцтво про смерть серії ДНР № 025536 від 26.05.2016 року. Причиною смерті є злоякісне новоутворення передміхурової залози (а.с. 8-13). З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті [PERSON], визначає датою його смерті 21 травня 2016 року та місцем смерті населений пункт Моспине Пролетарського району міста Донецька. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р, місто Донецьк входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція та згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Приписами п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, наявного в матеріалах справи, померлий 21.05.2016 року [PERSON] є свекром заявниці [PERSON] (а.с. 5-7). Згідно зі ст.14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обовязковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у звязку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті її свекра. З огляду на викладене та враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved