Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

29.01.2021 року [PERSON] звернулася до суду з повною заявою, в якій просить суд: розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 18.05.2013 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №155. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 18.05.2013 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу мають дітей сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу стало те, що з відповідачем вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені з вересня 2020 року. Ухвалою суду від 16.02.2021 року прийнято до розгляду цивільну справу та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 15.03.2021 року [PERSON] подав через канцелярію суду клопотання про надання сторонам строку для примирення. Подружжю [PERSON] та [PERSON] був наданий строк для примирення тривалістю в 3 (три) місяці до 15 червня 2021 року. Позивач у судове засідання не з`явиласяся, поза межами судового засідання надала заяву відповідно до якої вона просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час, місце слухання справи повідомлялася належним чином. Про поважність причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про задоволення позову за таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 18 травня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] Саксаганським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Криворізького\~міського управління\~юстиції у\~Дніпропетровській області,\~зареєстровано шлюб,\~актовий запис\~№155 (а.с.10), від сумісного проживання мають дітей, сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.11-12). У сторін спору про розподіл майна та визначення місця проживання неповнолітньої дитини на даний час немає. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї (стаття 51 Конституції України). Частинами третьою, четвертою\~статті 56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті\~104, частиною третьою статті\~105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 СК України. За змістом частини третьої\~статті 109 СК України\~передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Позивач в заяві вказала, що сторони шлюбні відносини фактично припинили, спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. З огляду на викладене, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб. За таких обставин суд дійшов висновку, що сім`я сторін по справі розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, за таких обставин, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. (а.с. 13). На підставі викладеного та

Outcome: approved