Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

28.09.2015 [PERSON] звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області із позовом до [PERSON] про виключення відомостей про нього, як батька, з актового запису № 3135 складеного Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції 20 вересня 2012 року про народження [PERSON]. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач у позовній заяві посилається на те, що у вересні 2015 року йому стало відомо про те, що [PERSON] народилась від іншого чоловіка, з яким зустрічалась відповідач [PERSON], і [PERSON] цій дитіні батьком фактично не доводиться. У судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засілання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти позовних вимог. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов такого. 07 квітня 2012 року сторони уклали шлюб (а. с. 2). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилась 28 серпня 2012 року, про що 20 вересня 2012 року складено актовий запис № 3135 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. У цьому актовому записі сторони по справі зазначені як батьки дитини (а. с. 3). Відповдіно до ст. 136 Сімейного Кодексу України (далі СК України) Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статтей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. У пункті 11 Постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз'яснено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 4 ст. 60 Цивліьного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Факт про те, що позивач не є батьком дитини [PERSON] позивачу став відомий у вересні 2015 року. Сторонами по справі визнається той факт, що позивач не є батьком [PERSON], яка народилась 28 серпня 2012 року. Отже в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України зазначена обставиина не підлягає доказуванню. Таким чином, враховуючи визнання сторонами факту відсутності кровного споріднення позивача [PERSON] із малолітньою [PERSON], між сторонами відсутній спір про біологічне походження дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заява відповідача про визнання позову, яка подана до суду, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно з положеннями ст. 134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а права та законні інтереси позивача підлягають захисту у відповідності до ст. 136 СК України, шляхом виключення відомостей позивача як батька [PERSON] з актового запису про народження останньої.

Outcome: approved