Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

29.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 14500 грн., завдану внаслідок злочину. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що згідно постанови Люботинського міського суду Харківської області від 16.01.2013 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та звільнений від кримінальної відповідальності на підставі Закону України «Про амністію у 2011 року». Як зазначає позивач, порушення водієм [PERSON] Правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що він керуючи автомобілем Ауді-100, в умовах необмеженої видимості і оглядовості, проявив неуважність, при виникненні небезпеки у вигляді автомобіля УАЗ-3962 під керуванням водія [PERSON], який здійснював маневр розвороту вліво, якого він об'єктивно спостерігав, не прийняв негайних заходів для зменшення швидкості руху керованого ним автомобіля аж до повної зупинки транспортного засобу та допустив зіткнення з автомобілем УАЗ-3962, в результаті чого був смертельно травмований пасажир автомобіля УАЗ-3962 - [PERSON], яка на час смерті перебувала в зареєстрованому шлюбі з позивачем. Внаслідок неправомірних дій відповідача позивачу спричинена моральна шкода, яку сторони визначили за взаємною згодою в розмірі 15000 грн., що підтверджується розпискою від 16.01.2013 року, згідно якої відповідач зобов'язався сплатити 15000 грн. в рахунок моральної шкоди протягом 2 років, але сплатив лише один раз - 16.01.2013 року на користь позивача 500 грн. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON], що діє на підставі довіреності, позов підтримали. Підтвердивши викладені в позовній заяві обставини, просили його задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляду справи за його відсутності не направив. За таких обставин суд вирішує справу за відсутності відповідача, зі згоди позивача при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача і його представника, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Постановою Люботинського міського суду Харківської області від 16.01.2013 року, ухваленій у кримінальній справі № 2026/1-179/11 [PERSON] звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на підставі Закону України «Про амністію у 2011 року», провадження в кримінальній справі закрито. Відповідно до постанови суду [PERSON] [INFO] близько 14-15 год., керуючи належним [PERSON] технічно справним автомобілем Ауді-100, д.н. [NUMBER], на якому рухався по автошляху Київ-Харків-Довжанський, зі сторони м. Харків в напрямку м. Києва, в районі 466 км + 49 м, грубо порушив вимоги п.п.10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України та допустив зіткнення з автомобілем УАЗ-3962 під керуванням водія [PERSON], який здійснював маневр розвороту вліво поза межами перехрестя, в результаті чого пасажиру автомобіля УАЗ-3962 [PERSON] були спричинені тяжкі тілесні пошкодження, небезпечні для життя, від яких потерпіла загинула на місті дорожньо-транспортної пригоди. За змістом ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у кримінальному провадженні, що набрало законної сили, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, згідно ч.2 ст.1168 ЦК України відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Як вбачається із наданих позивачем доказів, на день смерті за викладених вище обставин 26.12.2013 року [PERSON], позивач перебував з померлою в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 27.06.2006 року ВРАЦС Валківського РУЮ Харківської області, актовий запис № 18. Згідно розписки, підписаної сторонами у справі 16.01.2013 року, [PERSON] зобов'язався передати [PERSON] протягом 2 років 15000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди у справі № 2026/1-179/11. При цьому в цей же день - 16.01.2013 року він передав позивачу 500 грн., про що свідчать підписи сторін. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідачем не надано доказів щодо неспроможності сплати грошових коштів в рахунок відшкодування спричиненої позивачу моральної шкоди у заявленому ним розмірі. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, оскільки досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що неправомірними діями відповідача, вина якого встановлена постановою суду, позивачу завдано моральну шкоду, розмір якої визначено за домовленістю сторін з урахуванням вимог розумності і справедливості, що відповідає загальним засадам цивільного законодавства, передбаченим ст.3 ЦК України, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати у справі відповідно до положень ч.3 ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved