Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

27.10.2017 позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з ПАТ «Європейський страховий союз» на свою користь 49000 грн. страхового відшкодування, стягнути з відповідача в особі [PERSON] на свою користь 82 305,68 грн., 1811 витрат на експертне дослідження, а разом :83 311,68 грн., а також стягнути з ПАТ « Європейський Страховий Союз» судові витрати на його користь в розмірі 1499,39 грн. В обґрунтування позову вказує на те, що 01.12.2016 о 19:40 год. мала місце дорожньо- транспортна пригода в якій було пошкоджено належний йому на праві приватної власності автомобіль марки «Пежо 3008», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28.12.2016 водія автомобіля « Мерседес Бенц», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] було визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано адмінітсртаивне стягнення. Цивільна відповідальність винуватого [PERSON] у скоєнні ДТП застрахована у ПрАТ «Європейський Страховий Союз» згідно полісу АЕ №5740086 діючого станом на 01.12.2016. У встановлений законом строк, він звернувся до вказаної страхової компанії з письмовим повідомлення про ДТП від 05.12.2006, реєстраційний №2016/1097 та заявою про виплату йому страхового відшкодування. 21.07.2017 згідно відповіді №06-02/132 відповідача в особі ПАТ « Європейський страховий союз», той визнав ДТП та прийняв рішення при виплату страхового відшкодування в розмірі 49000 з урахуванням франшизи. Однак таке відшкодування так і не виплачено. Крім цього, за результатами проведеної перевірки рішенням Нацкомфінпослуг від 29.08.2017, прийнято рішення про анулювання ліцензій на проведення страхової діяльності ПрАТ « Європейський страховий Союз». При цьому, зазначено, що анулювання ліцензій не звільняє страхову компанію від обов`язку виконувати свої обов`язки за укладеними договорами. Також, оскільки на проведення огляду його пошкодженого автомобіля експертом страховик свого представника не направив, він був вимушений звертатись для проведення експертного авто-товарного дослідження в ліцензовану організацію. З висновку №95 від 11.03.2017 експертного авто-товарознавчого дослідження вбачається, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля « ПЕЖО 3008», д.н.з. [NUMBER] з урахуванням відсутності зносу складових складає :131 305, 68 грн. Згідно з висновком №105 від 11.03.2017 експертного авто- товарознавчого дослідження, величина втрати товарної вартості автомобіля «ПЕЖО 3008» в цінах станом на час ДТП 01.12.2016,с становить :16823,10 грн. 28.11.2017 від відповідача [PERSON] надійшло заперечення на позов. Таке заперечення мотивоване тим, що в даній ДТП частково також винен водій автомобіля «Пежо3008» [PERSON] , який зупинив свій транспортний засіб у неосвітленому місці в темну пору доби та відповідно не ввімкнув аварійних сигналів. Такий автомобіль отримав незначні пошкодження. Впродовж грудня 2016-2017 він неодноразово спілкувався з позивачем щодо пошкоджених транспортних засобів. Позивач завжди пояснював, що особисто до нього він не має матеріальних претензій, так як усю заподіяну шкоду йому повинна відшкодувати страхова компанія. З таким він був згідний, оскільки знав, що автомобіль « Мерседес Бенц», яким він керував є застрахованим на випадок настання цивільно-правової відповідальності, а також оскільки він є учасником бойових дій, то відшкодування збитків від ДТП, проводиться МТСБ, тим більше, що заподіяні збитки є незначними, та відповідно повинні були бути відшкодовані страховиком або МТСБУ. Проте, на початку листопада 2017 він дізнався, що позивач подав даний позов. Також, відповідачем зазначено, що схема ДТП складена з порушенням, йому навіть не пропонували підписати схему. Ступінь і характер пошкоджень автомобіля позивача у схемі ДТП не зазначено. Тому така схема не може бути належним доказом, як і додані позивачем висновки експертного дослідження. З долучених матеріалів справи не вбачається, щоб позивач письмово повідомляв страхову організацію про ДТП. Позивач не забезпечив збереження пошкодженого транспортного засобу , а також не зазначено, що транспортний засіб оглядався представником відповідача. Зафіксовані у висновках експертного авто товарознавчого дослідження пошкодження автомобіля під керуванням [PERSON] частково не відповідають пошкодженням цього транспортного засобу, які зафіксовані у схемі місця ДТП, яка долучена до справи про адміністративне правопорушення. 26.12.2017 до участі в справі в якості відповідача було залучено Моторне ( транспортне) страхове бюро України. 09.02.2018 та 02.03.2019 надійшов відзив від відповідача Моторне ( транспортне) страхове бюро України про те, що відносно перебування [PERSON] на дату ДТП у статусі учасника бойових дій, то його цивільно-правова відповідальність була застрахована у Страхова компанія « Європейський страховий союз». Страхова компанія « Європейський страховий союз» не визнана банкрутом і не ліквідована, а отже, у МТСБУ відсутні підстави для відшкодування шкоди за рахунок коштів фонду захисту потерпілих. 29.03.2019 позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, ухвалою суду від 02.04.2018 така заява задоволена - накладено арешт на нерухоме майно [PERSON] 29.05.2018 від відповідача [PERSON] та його адвоката Сисина С.В. надійшло клопотання про призначення судової авто-товарознавчої експертизи. 28.09.2018 прийнято ухвалу про призначення експертизи, провадження зупинено. 08.08.2019 надійшов висновок експерта, ухвалою суду провадження у справі відновлено. 11.09.2019 від відповідача надійшла заява, в які він просить відмовити у позові. Зазначено, що позивач у своїй позовній заяві та долучених до неї документах детально не обґрунтовує і не розшифровує усі понесені ним витрати для відновлювального ремонту автомобіля, а підставою для стягнення цих коштів зазначає лише висновки експертного авто-товарознавчого дослідження. Витрати позивача щодо придбання, згідно його пояснень, 4 задніх датчиків паркування на загальну суму 9280 грн. і днища багажника вартістю 8480 грн. взагалі не пов`язані з наслідками ДТП, а тому у позивача відсутні підстави з приводу стягнення таких коштів. Також, вважає, що згідно акту виконаних робіт №01/04-17 від 27.04.2017, який надав позивач у судовому засіданні, вбачається, що фізичною особою -підприємцем [PERSON] , виконані роботи по ремонту автомобіля на загальну суму 16 179, 50. Проте відповідно до висновку судової авто товарознавчої експертизи №5561 від 05.08.2019 вартість проведених ремонтних робіт є меншою і становить 10 093, 40 грн. Позивач та його представник - адвокат Богнюк І.В. у вступному слові позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити з мотивів, які викладені у позові. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Сисин С.В. проти позову заперечили з підстав, які викладені у відзиві. У позові просили відмовити. Представник відповідача ПАТ « Європейський страховий союз» не з`явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник відповідача Моторне ( транспортне) страхове бюро України не з`явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Вислухавши вступне слово сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 01.12.2016 о 23 год. 10 хв. по вул. Грушевського, 70, в м. Дрогобич Львівської області [PERSON] керуючи автомобілем марки «Mercedes Bens», д.н.з. [NUMBER] , будучи неуважним, не врахувавши дорожню обстав ноку та стан транспортного засобу, не вибравши безпечної швидкості руху, здійснивши наїзд на автомобіль марки «Пежо», 3008, д.н.з. [NUMBER] під керування [PERSON] , чим завдав шкоду останньому. Викладені фактичні обставини ДТП, а також вина [PERSON] в її скоєнні встановлені постановою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 грудня 2017 року, якою [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124., ч.1 ст. 130 КУпАП. Оскільки дана постанова суду набрала законної сили в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, викладені в ній фактичні обставини спричинення майнової шкоди та вина [PERSON] у її спричиненні відповідно до ст.82 ч.6 ЦПК України є преюдиційно встановленими та не підлягають доказуванню. (а.с. 109). Постановою Апеляційного суду Львівської області від 30.03.2017 провадження в частині притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 274 КУпАП ( а.с.130-133). При цьому автомобіль марки « PEUGEOT», 3008, р.н. [NUMBER] на момент вищевказаної ДТП і на теперішній час належить на праві власності позивачу, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого Центром ДАІ 4601 (а.с.40 ). Згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця №95 від 11.03.2017 з визначення майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, вартість відновлювального ремонту автомобіля [PERSON] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових КТЗ ( який становить 0,00 відсотків), в цінах станом на час огляду 28.02.2017 становить 131305, 68 грн.. Дана сума і становить розмір майнової шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП. Вартість проведення вказаного експертного дослідження склала 1600 гривень та була сплачена позивачем, про що свідчить відповідна квитанція. (а.с.6-50). Величина втрати товарної вартості автомобіля марки « PEUGEOT», 3008, р.н. [NUMBER] на момент пошкодження в ДТП 01.12.2016 становить 16823,10 грн. ( а.с. 51-102). Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] перед третіми особами на час вищевказаної ДТП була застрахована у відповідача на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що видано відповідний поліс №АЕ/5740086 з терміном дії від 28.07.2016 по 27.07.2017. Забезпеченим транспортним засобом є «Mercedes Bens», д.н.з. [NUMBER] . Розмір страхової суми (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 49 000 гривень. 05.12.2016 позивач звернувся до відповідача ПрАТ « Європейський Страховий Союз» із повідомленням та відповідною заявою про виплату страхового відшкодування, а в подальшому із заявою від 14.02.2017 про виплату страхового відшкодування ( а.с.110-111). Докази наявності відповіді відповідача на вказане звернення позивача матеріали справи не містять. Викладене підтверджується копіями поштової документації (а.с.152-155) 31.08.2017 відповіддю № 6795/13-12 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, зокрема [PERSON] повідомлено, що анулювання ліцензії не звільняє ПрАТ «Європейський страховий союз» від обов`язку виконувати свої зобов`язання за укладеними договорами ( полісами) страхування ( а.с.108) Правовідносини, які виникли між сторонами, окрім положень зазначеного вище договору (полісу), врегульовані нормами ЦК України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 09 липня 2010 року №566 (далі Розпорядження). Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм ст.ст.11, 629 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір, який є обов`язковим для виконання, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Положеннями ст.22 ЦК України закріплено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До збитків належать і витрати, яких особа зазнала зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо інше не встановлено законом або договором. Нормою ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є в тому числі діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Положеннями ст.1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної особи бути страхувальником майна або відповідальності перед іншими особами. Відповідно до ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Положеннями ст.ст.3, 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.979, 980 ЦК України передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників (страхувальників) наземних транспортних засобів здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. За змістом ст.17 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.981 ЦК України договір обов`язкового страхування, яким особа страхує свою цивільно-правову відповідальність, укладається у письмові формі, зокрема, шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва поліса. Відповідно до ст.9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.9 Закону України «Про страхування» страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін. Пунктом 1 Розпорядження встановлено, що розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням (після 19 лютого 2016 року) за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 100000 гривень на одного потерпілого. За змістом ст.ст.12, 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.9 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (страхове відшкодування). Різновидом шкоди, завданої майну, є шкода, пов`язана із пошкодженням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розмір якої не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Згідно ст.ст.35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (подається причетним до ДТП водієм в письмовій формі невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП) подає страховику заяву про страхове відшкодування та долучає до неї визначені законом документи. В свою чергу, страховик, за умови настання страхового випадку, подання йому повного пакету документів та повідомлення про ДТП із дотриманням вимогу закону, протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку. Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Окрім того, нормою ст.36 п.36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Згідно ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі недостатності коштів та майна страховика-учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. У відповідно до ст.52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» членство страховика в МТСБУ припиняється у разі виключення такого страховика із членів МТСБУ або втрати цим страховиком статусу асоційованого члена МТСБУ. Виключення страховика з членів МТСБУ та/або позбавлення статусу повного члена МТСБУ здійснюється рішенням загальних зборів членів МТСБУ за поданням дирекції МТСБУ в тому числі внаслідок відсутності у страховика ліцензії на обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності або її анулювання. Страховик, членство (у тому числі повне) якого припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Нормою ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Положеннями ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини в контексті викладених норм законодавства, суд приходить до висновку наступного висновку на підставі слідкуючого. Так, наведене вище судом чинне на час виникнення та існування спірних правовідносин сторін законодавство визначає порядок, підстави та розміри відшкодування винною особою збитків (шкоди), завданих потерпілій особі. При цьому, законом передбачена певна особливість врегулювання тих деліктних правовідносин, за якими шкода майну потерпілої особи завдана внаслідок ДТП транспортним засобом (джерелом підвищеної небезпеки). Така особливість полягає, зокрема, в участі у врегулюванні правовідносин третьої сторони страховика (страхові організації, що має право на здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) власника транспортного засобу, винного у заподіянні майнової шкоди (пошкодженні транспортного засобу) потерпілої особи. Такий страховик, за умови обов`язкового за законом попереднього укладення з винним у ДТП власником авто (страхувальником) договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим (власником іншого транспортного засобу,пошкодженого звини страхувальника) та здійснює відшкодування в межах ліміту своєї відповідальності (страхової суми) завданої страхувальником майнової шкоди потерпілій особі. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За таких обставин, згідно положень закону покладення на застраховану винну у ДТП особу обов`язку відшкодувати потерпілому майнову шкоду можливе лише у випадку обґрунтованої, законної відмови страховика здійснити таке відшкодування за свого страхувальника (у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування) або у випадку, якщо виплачене страховиком страхове відшкодування (страхова виплата) є меншою від розміру фактично завданих збитків. В останньому випадку на винну особу (страхувальника) може бути покладено обов`язок з відшкодування різниці між страховою виплатою та фактичним розміром шкоди. При цьому, в такому випадку розмір здійсненої страхової виплати (страхового відшкодування) має бути максимально наближеним до встановленого ліміту відповідальності страховика (страхової суми) і може бути зменшений лише на розмір франшизи та/або розмір відповідного податку (ст.ст.29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), а також розрахований з урахуванням фізичного зносу замінюваних при відновлювальному ремонті запчастин пошкодженого в ДТП авто. Покладання ж обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Наведений правовий висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постанові від 04 липня 2018 року по справі №755/18006/15-ц, від 03 жовтня 2018 року по справі №760/15471/15-ц. В контексті наведеного вище правового висновку суду щодо підстав першочергового покладення на страховика завдавача шкоди в межах суми страхового відшкодування обов`язків боржника у деліктному зобов`язанні слід також відзначити, що з огляду на положення Глави 50 ЦК України та норми ст.52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язання такого страховика із виплати страхового відшкодування потерпілій особі за вже укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не припиняється і у випадку анулювання ліцензії цього страховика за умови, якщо страховика не ліквідовано як юридичну особу. Щодо обставин даної цивільної справи, то вході її судового розгляду знайшли своє повне і належне підтвердження заявлені позивачем факти, обов`язкові для встановлення і доведення з метою з`ясування наявності всіх елементів складу цивільного правопорушення (делікту), а саме: настання ДТП, внаслідок якої автомобілю позивачу завдано механічних пошкоджень, а позивачу майнової шкоди в заявленому позивачем розмірі; вказана ДТП сталася з вини [PERSON] внаслідок порушення останнім вимог п.12.1 Правил дорожнього руху. Разом з тим, цивільно-правова відповідальність [PERSON] перед третіми особами, а отже і перед позивачем, на час вищевказаної ДТП була застрахована у відповідача на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в зв`язку із чим позивач звернулась із відповідною заявою та необхідним пакетом документів до відповідача задля виплати їй страхового відгодування, що, в свою чергу, дає достатні підстави суду для висновку, що саме відповідач в межах ліміту своєї відповідальності за вказаним деліктним зобов`язанням є боржником зобов`язаним суб`єктом перед потерпілою, якій він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди [PERSON] Щодо розміру завданої позивачу шкоди, суд бере до уваги висновок експерта №5561 Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 05.08.2019, за яким вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу PEUGEOT 3008, реєстраційний номер [NUMBER] , станом на задану дату оцінки -26.10.2017, виходячи з даних в матеріалах справи становить 140568,15 грн. Вказаний розмір завданої шкоди відповідачами належними та допустимими доказами не спростовано. За таких обставин, оскільки страхове відшкодування позивачу відповідачами дотепер не виплачено, а підстави для не виникнення у відповідачів обов`язку сплатити таке страхове відшкодування в заявленому позивачем розмірі, який не перевищує ліміту відповідальності страховика, відсутні, зокрема з огляду на положення Глави 50 ЦК України та норми ст.52 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд з урахуванням на наведену вище правову позицію дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення суми невиплаченого страхового відшкодування в розмірі 49 000 гривень (враховуючи ліміт відповідальності) з ПАТ «Європейський страховий союз», а різниці матеріальних збитків, тобто 140 568,15 грн. - 49 000 грн.= 91568,15 грн. з винуватця ДТП [PERSON] , що є обґрунтованими та доведеними, а отже підлягають задоволенню. Про належність відповідачів у даній справі, якими є саме страховик та МТСБУ, не зважаючи на анулювання ліцензії відповідача ПАТ «Європейський страховий союз» на провадження страхової діяльності, тобто про правомірність пред`явлення позовних вимог про стягнення суми страхового відшкодування саме з відповідача ПАТ «Європейський страховий союз», свідчать і положення пп.«ґ» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно яких МТСБУ відшкодовує в повному обсязі шкоду, завдану внаслідок ДТП, за страховика, виключно, якщо останнього вже визнано банкрутом та ліквідовано. Натомість, як встановлено судом, ні матеріали справи, ні дані Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не містять відомостей про перебування відповідача в процесі припинення/визнання його банкрутом/ліквідацію. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року по справі №342/134/16-ц. Разом з тим,за змістом ст.ст. 139,141 ЦПК України, слід стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» та [PERSON] в рівних частинах витрати на експертне дослідження в розмірі 1811 грн. ( сплачене позивачем згідно з квитанціями від 13.03.2017 (а.с. 118-120) та 1499 грн. сплаченого судового збору. Слід зазначити, що відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи Враховуючи положення п.8 ч.1 ст. 264 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжитті ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 02.04.2018 залишити без змін.

Outcome: approved