Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

28 вересня 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] , у якій остання прохає: шлюб, зареєстрований 12 липня 2014 року виконавчим комітетом Норинцівської сільської ради Народицького району Житомирської області, актовий запис № 2 між нею, [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] розірвати; після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». На обґрунтування позову [PERSON] \~ зазначає, що 12 липня 2014 року вони з відповідачем уклали зазначений шлюб, від якого мають двох спільних дітей: доньку [PERSON] , дата народження: [INFO] та сина [PERSON] , дата народження: [INFO] (який згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 26 січня 2021 року, який помер [INFO] ) яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. За твердженням позивачки, фактично їхня сім`я розпалася, шлюбні стосунки між ним та відповідачем припинені через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, поновлювати шлюбні стосунки вона не збирається. Ухвалою від 22 жовтня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін 11 листопада 2021 року. У судове засідання 11 листопада 2021 року сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. \~ 11.11.2021 позивачкою подана заява, відповідно до якої остання прохає розгляд справи проводити за її відсутності, прохає позов задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. 09.11.2021 відповідачем через електронний суд подана заява, відповідно до якої останній прохає справу розглянути за його відсутності, оскільки знаходиться за кордоном і немає змоги бути присутнім. Відповідно до частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За змістом речення 2 частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частин 4,5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 12 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 12 липня 2014 року, виданим виконкомом Норинцівської сільської ради Народицького району Житомирської області, актовий запис № 2. Від зазначеного шлюбу сторони мають двох спільних дітей: доньку [PERSON] , дата народження: [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 5) та сина [PERSON] , дата народження: [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.6), який, як вбачається зі свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] від 26 січня 2021 року, помер [INFO] (а.с.7). Відомостей про наявність спору про поділ майна між сторонами позовна заява не містить. Питання про місце проживання малолітньої дитини у позовній заяві не ставиться. Сторонами не заявлено клопотання про надання строку для примирення. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Позивач прохає задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. Відповідач не заперечував проти позову. Розірвати шлюб через органи державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки сторони мають малолітню дитину. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. На час розгляду справи перешкоди для розірвання шлюбу, визначені статтею 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлені. Відповідно до статті 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Разом з тим, суд вважає недоцільним надавати сторонам строк для примирення. Статтею 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладені обставини та з огляду на визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки перебування його у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Сторони не виявили бажання змінювати прізвища після розірвання шлюбу.

Outcome: approved