Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

29.04.2015 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на таке, що 07.02.2008 року між сторонами було укладено договір займу на суму 1066000грн. на строк повернення грошей до 07.02.2009 року. В разі того, що відповідачі не виконали свої зобов'язання, між сторонами 07.02.2012 року було знов укладено договір займу вже на суму 1572000грн., про що свідчить розписка , строк повернення грошей вказано до 07.02.2013 року. Гарантією повернення боргу було наявність у відповідачів акцій АОЗ «Електротерм». Оскільки до теперішнього часу відповідачі не виконали свої зобов'язання, тому [PERSON] просить стягнути на його користь борг за договором займу від 07.02.2012 року та передати в його власність акції АОЗТ «Електротерм» в кількості 55 шт., які належать [PERSON] та у кількості 85шт., які належать [PERSON] Позивач в судовому засіданні підтримав свої вимоги та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, відповідно до заяви від 18.05.2015 року просили справу розглянути без їх участі, а відповідно до заяви від 19.05.2015 року позовні вимоги визнають в повному обсязі. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. У відповідності з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачами позовних вимог, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так згідно розписки від 07.02.2012 року [PERSON] взяла в борг у [PERSON] 1066000грн., та зобов'язується повернути 1572000 грн. у строк до 07.02.2013 року . Повернення боргу гарантує акціями АОЗТ «Електротерм», які належать їй у кількості 55шт. та акціями ,що належать її чоловіку [PERSON] у кількості 85шт. Таким чином, між сторонами у письмовій формі було укладено договір позики. За правилами ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором, згідно ст.1049 ЦК України. Як вбачається зі змісту розписки, строк повернення боргу в сумі 1572000грн. [PERSON] визначено 07.02.2013 рік. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 04.04.1986 року. Частиною 4 статті 65 СК України встановлено, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. За таких обставин підлягає стягненню з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] 1572000 грн.- боргу за договором займу від 07.02.2012 року. Стосовно позовних вимог [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про передачу у власність акцій АОЗТ «Електротерм», суд вважає, що позов в цій частині не підлягає задоволенню, оскільки за договором позики від 07.02.2012 року акції АОЗТ «Електротерм», які повинні бути визначені родовими ознаками, не передавалися позичальником позикодавцеві . Відповідно до чинного цивільного законодавства, договір позики є укладеним з моменту передання інших речей, визначених родовими ознаками. Акції відносяться до речей з індивідуальними ознаками. Таким чином, суд вважає необхідним в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про передачу у його власність акції АОЗ»Електротерм» в кількості 55 шт., які належать [PERSON] та у кількості 85шт., які належать [PERSON] відмовити. За правилами п.3 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачів в дохід держави судовий збір у сумі 1827грн. з кожного.

Outcome: partial