Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

27.11.2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом, який обгрунтувала так. 15.07.2010 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Синевирської сільської ради за актовим записом № 21. У сторін від шлюбу народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося з самого початку укладення шлюбу. Через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства сторони припинили спільне проживання та вже біля дев`яти років спільно не проживають як одна сім`я, подружжя. Сторонни не підтримують шлюбних стосунків, шлюб існує формально. Позивачка покликається на вимоги ст.ст.110-113 СК України, та просить шлюб укладений між нею та відповідачем розірвати. Згідно ухвали судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 06.02.2020 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 06.02.2020 року на підставі ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні до початку розгляду справи по суті заявлений позов [PERSON] про розірвання шлюбу визнав повністю. Підтвердив, що обставини зазначені в позові відповідають дійсності, згідний на розірвання шлюбу з гр. [PERSON] , оскільки він з позивачкою фактично не проживає спільно понад дев`ять років. Позивачка [PERSON] заявлений позов підримала, просить суд такий задовольнити. Оцінивши позиції сторін, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов [PERSON] задовольнити, виходячи з такого. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 15.07.2010 року у виконкомі Синевирської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, про що зроблений відповідний актовий запис за № 21. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] ; дружини - [PERSON] . Сторонни спільно у шлюбі не проживають, шлюбних відносин та стосунків з ознаками сім`ї не підтримують тривалий час, а саме дев`ять років, що підтверджено ними особисто в судовому засіданні. Неповнолітня дочка сторін [PERSON] , [INFO] , проживає разом із позивачкою. Спору щодо місця проживання дитини та її утримання між сторонами не має, оскільки відповідач бере участь у вихованні дитини та її утриманні. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. За наведених обставин, суд, вважає, що відновлення шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки жодна сторона не бажає примирення у шлюбі. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України. Судових витрат до стягнення чи повернення позивачкою не заявлено.

Outcome: approved