Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

28 січня 2016 року Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Краснолиманська тепломережа» (далі ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Краснолиманська тепломережа») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надану теплову енергію за період з 01.10.2012 року по 01.05.2015 року в сумі 9613,14 грн., інфляційні збитки в розмірі 5602,81 грн., 3% річних в сумі 528,86 грн. та нарахованої пені в сумі 6345,71 грн., а всього 22090,52 грн. та судові витрати в розмірі 1378,0 грн., обґрунтувавши позовні вимоги наступним. На підставі договору № 65 від 01.10.2012 року та рішення Краснолиманського міського суду Донецької області № 0530/4454/2012 від 22.01.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про постачання теплової енергії до нежитлового приміщення, розташованого за адресою [ADDRESS], власником якого являється відповідач. Згідно Договору позивач в період опалювального сезону постачає відповідчу теплову енергію в потрібних йому обсягах, а відповідач оплачує її за встановленими тарифами у терміни, що передбачені Договором. Однак, незважаючи на своєчасне направлення позивачем відповідачу в період з 31.10.2012 року по 13.04.2015 року 18 рахунків на оплату наданої теплової енергії, відповідач не оплатив жодного з них. Тому просив позов задовольнити і стягнути з відповідача заборгованість, інфляційні, 3% річних, судовий збір та пеню в розмірі, встановленому п. 2.3 Договору. Представник ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Краснолиманська тепломережа» [PERSON], яка дії на підставі довіреності, належним чином повідомлена про дату час і місце розгляду справи телефонограмою, в судове засідання не з'явилася, надала заву про розгляд справи у її відсутністі в заочному порядку, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи був повідомлений в порядку ч.3 ст.76 ЦПК України, в судове засідання не з»явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. З огляду на це, за клопотанням позивача, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню на підставі наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу нежилого приміщення, посвідченого 27.09.2008 року державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори по реєстру № 5372, відповідачу на праві власності належить нежитлове приміщення, розташоване за адресою [ADDRESS](а.с.45-49). На підставі рішення Краснолиманського міського суду Донецької області № 0530/4454/2012 від 22.01.2013 року за позовом ОКП «Донецьктеплокомуненерго» до відповідача [PERSON] про зобов»язання укласти договорі на постачання теплової енергії, 01.10.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 65 на постання теплової енергії, відповідно до якого позивач зобов»ячався постачати відповідачу до нежилого приміщення [ADDRESS] теплову енергію. При цьому в п. 6.1,6.3,6.4 Договору сторони узгодили тариф на теплову енергію у розмірі 905,70 грн. за 1 Гкал, розрахунковий період, який складає 1 календарний місяць, порядок оплати послуг. Додатковою умовою до договору від 27.12.2012 року та додатком до неї встановлено, що у зв»язку з відсутності приладу обліку облік споживання теплової енергії відповідачем проводиться згідно норми споживання такої на централізоване опалення 1 кв.м площі, встановленої Розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації від 15.11.2012 року № 833, встановлені обсяги споживання відповідачем теплової енегії помісячно. Крім того п. 7.2.3, 7.2.4 Договору передбачена відповідальність споживача теплової енергії в разі несвоєчасного розрахунку за спожиту теплову енергію пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, зобов»язання сплат суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від суми боргу(а.с.7-14). Вказані правовідносини врегульовано Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України (НКРЕ) від 14.12.2010 року № 1831 «Про затвердження тарифів на теплову енергію ТОВ «ОКП «Донецьктеплокомуненерго». Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, плата за теплову енергію вноситься щомісячно, не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунком. При цьому оплата за послуги вноситься споживачем у відповідності до показань приборів обліку або за нормами споживання. Відповідно до ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про теплопостачання» (N 2633-IV від 02.06.2005р.) тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, затверджуються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, та органами місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законодавством. Згідно постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України (НКРЕ) від 14.12.2010 року № 1831 «Про затвердження тарифів на теплову енергію ТОВ «ОКП «Донецьктеплокомуненерго» затверджено тариф на теплову енергію по ОКП «Донецьктеплокомуненерго» за нежилі приміщення в розмірі 905,7 грн. за 1 Гкал. Норми споживання теплової енергії на централізоване опалення 1м кв. площі, що здійснюється підприємством встановлені Розпорядженням Донецької обласної державної адміністрації №833 від 15.11.2012 року. Позивачем наданий розширений розрахунок норми використання теплової енергії за особовим рахунком, відкритим на ім»я відповідача з 01.10.2012 року по 01.05.2015 року за адресою: [ADDRESS] (площею 16,1 кв. м.) з розшифровкою по місяцях(а.с.14). Надані позивачем докази свідчать про те, що в період з 22.10.2012 року по 14.04.2015 року позивачем відповідачу було направлено 18 рахунків на оплату спожитої ним у період з 01.10.2012 року по 01.05.2015 року теплову енергію на суму 9613,14 грн., жоден з яких оплачено не було(а.с.15-43). Згідно із ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За положеннями статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, якими є не тільки законні, а й підзаконні нормативно-правові акти. За відсутності таких умов та вимог зобов'язання виконується відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 17, 18, 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення…», затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005р. N630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до ч. 6 ст. 25 ЗУ «Про теплопостачання», у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Визначаючи розмір заборгованості, яка підлягає стягненню, суд виходить з того, що позивачем вірно обраховано розмір заборгованості за період з 01.10.2012 року по 01.05.2015 року в сумі 9613,14 грн., що підтверджується копіями рахунків та актів звірки заборгованості. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановленио договором або законом. Враховуючи те, що відповідач не виконав умови Договору № 65 від 01.10.2012 року, п.7.2.4 якого також перебачена зазначена ст. 625 ЦК України відповідальність, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь інфляційних збитків за період прострочення грошового зобов»язання з 01.11.2012 року по 19.01.2016 року в сумі 5602,81 грн., та 3% річних за цей же період в сумі 528,86 грн.(а.с.59-110) Крім того, п.7.2.3 Договору передбачена відповідальність споживача теплової енергії в разі несвоєчасного розрахунку за спожиту теплову енергію пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення. Тому вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені за прострочення грошового зобов»язання за період з 01.11.2012 року по 19.01.2016 року в розмірі 6345,71 грн. також являються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню(а.с.50-58). Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат суд доходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 сст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду позивачем були понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн. (а.с. 2). Враховуючи те, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, з відповідача підлягають стягненню вказані судові витрати на користь позивача повністю.

Outcome: approved