Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

27 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить забезпечити позовну заяву, шляхом накладення арешту на кошти та все майно, в т.ч. - земельну ділянку, загальною площею 2, 0170 га, що розташована на території Білозірської сільської ради Черкаського району, Черкаської області і належить позичальнику на підставі свідоцтва про спадщину від 03 лютого 2016 року, стягнути з відповідача на його користь заборгованість у сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США та штраф в розмірі 40000 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05 червня 2016 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, яким надано відповідачу безвідсоткову позику у сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот ) доларів США, які остання зобов`язується повернути у визначений вказаним договором строк. Відповідно до п.2.1 договору позики, строк надання позики становить шість місяців з моменту реальної передачі всієї грошової суми. Підтвердженням отримання позики відповідачем є підписання вказаного договору (пункт 3.3. договору позики). Згідно п. 3.5 договору позики, позика повертається шляхом передачі готівки позичальником позикодавцю. Підтвердженням повернення позики, згідно п. 3.6 договору позики, є передача розписки позикодавцем позичальнику. Відповідно до п.4.2 договору позики, за порушення умов договору винна сторона відшкодовує збитки в порядку, передбаченому законодавством, штраф в розмірі 40 000 гривень. У встановлений договором строк відповідач отримані в позику грошові кошти позивачу не повернула. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 13 січня 2020 року у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено. Постановою Черкаського апеляційного суду від 05 березня 2020 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2020 року про відмову в забезпеченні позову залишено без змін. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 січня 2020 року відкрите спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, звернувся з заявою, в якій просить розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за договором позики та штрафу підтримує, на їх задоволенні наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, звернулась з заявою, в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги визнала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.1.1 договору позики від 05 червня 2016 року, укладеного між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , позивач в порядку і на умовах, визначених цим договором, надає відповідачу безвідсоткову позику у сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США а остання зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк.(а.с. 20). Згідно п.2.1 договору позики від 05.06.2016р., строк надання позики становить шість місяців з моменту реальної передачі всієї грошової суми. Відповідно до п. 3.3 договору позики підтвердженням отримання позики відповідачем є підписання цього договору. Згідно п. 4.1 договору позики, за порушення умов цього договору винна сторона відшкодовує збитки в порядку, передбаченому чинним законодавством, штраф в розмірі 40000 гривень. 15 жовтня 2019 року позивачем було направлено відповідачу вимогу про погашення простроченої заборгованості за договором позики від 05.06.2016р., яку відповідачем отримано 17 жовтня 2019 року, що підтверджується підписом останньої про отримання вказаної вимоги, (а.с. 7). Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 січня 2019 року у справі №357/11170/16-ц, провадження №61-40453ск18 зазначено наступне: «Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим. Договір позики вважається укладеним у момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої статті 1046 ЦК України). Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другій статті 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.» Аналогічний правовий висновок міститься в постановах Верховним Судом України у справі № 6-79цс14 від 02 липня 2014 року, у справі № 6-50цс16 від 24 лютого 2016 року. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої і другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач звернулась до суду з заявою, в якій позовні вимоги визнала, зазначила, що невиконання договірних зобов`язань обумовлене відсутністю грошових коштів у відповідача. Частиною першою статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно ч.2 ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до п. 4.1 договору позики від 05 червня 2016 року за порушення умов договору позики винна сторона відшкодовує збитки в порядку, передбаченому чинним законодавством, штраф у розмірі 40 000 гривень. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Відповідно до копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] , виданого 15 квітня 2014 року пенсійним фондом України, позивач - [PERSON] є інвалідом 2 групи. Відповідно до пп. 1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 відсоток від ціни позову, що з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати, становить 1006 гривень 25 копійок (1 % від ціни позову 100625 грн. (2500 доларів США (відповідно до курсу НБУ станом на день звернення з позовною заявою до суду становить 60625 гривень) + від 40000 гривень ). На підставі викладеного,

Outcome: approved