Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

28 липня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом з вимогою розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. У своїй заяві позивач зазначила, що вони з відповідачем з 28 червня 2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося через розлад стосунків, відсутність взаєморозуміння та поваги, часті сварки. Спільно як сім`я не проживають з березня 2020 року. Подружнє життя суперечить її інтересам, збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, шлюб укладений між нею та відповідачем у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №43 - розірвати, стягнути з відповідача на її користь судові витрати. У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримувала. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України,якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. 28 червня 2008 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , повторно виданим Глобинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) 06 жовтня 2020 року, актовий запис №43 (а.с. 32). Від вказаного шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9,10). Крім того, судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають за різними адресами. Подружнє життя не склалося через розлад стосунків, відсутність взаєморозуміння та поваги, часті сварки. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач відзиву на позовну заяву не надав, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, примирення між сторонами неможливе, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно зі ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у сумі 840,80 грн.

Outcome: approved