Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

27.12.2017 року позивач звернулася до суду із зазначеною позовною завою, мотивуючи наступним. З 24.03.2000 року по 28.02.2009 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від цього шлюбу дітей вони не мали. Після розівання шлюбу 28.02.2009 року, вони з разом [PERSON] проживали разом у її будинку за адресою Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Чистопіль, вул. Поповича, буд. 1. За час сумісного проживання вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, за спільні гроші робили необхідні покупки, купляли харчі, предмети домашньої обстановки, побутової техніки, сумісно робили у будинку ремонти, сплачували комунальні послуги. [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ДП № 054710 від 28.12.2001 року належала земельна ділянка площею 7, 080 гектарів в межах згідно з планом, розташована на території Кіровської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 18.02.2010 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з вищевказаної земельної ділянки. За життя [PERSON] заповіту не склав.Спадкоємців першої, другої та третьої черги за законом після його смерті немає. Зазначає, що вона у встановлений законом строк звернулася до Першої Нікопольської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] та отримала повідомлення, про неможливість видати свідоцтво, оскільки вона була прописана менш 5 років до часу відкриття спадщини, а також нею не предявлено документ, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. Для вирішення питань запропоновано звернутися до Нікопольського міськрайонного суду. Вона відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] померлого 18.02.2010 року як особа, що проживала зі спадкодавцем однією родиною не менше пяти років, що підтверджується довідками № 695, 696, 696/1, виданими Виконавчим комітетом Першотравненської (Чистопільської) сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 21.08.2017 року. На підставі викладеного, просить встановити факт її сумісного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу разом з [PERSON] з 23 березня 2000 року за адресою - Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Чистопіль, вул. Поповича, буд. 1 та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 7, 080 гектарів в межах згідно з планом, кадастровий номер 1222982200-01-002-0512, що розташована на території Чистопільської (Кіровської) сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 18.02.2010 року. Позивач у судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. (а.с. 30). Від Виконкому Першотравненської (Чистопільської) сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області надійшла на адресу суду заява про розгляд справи без участі представника сільської ради (а.с. 31). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст. 315 ЦПК України, ст.ст. 1216,1218,1220-1223, 1225, 1258,1264,1268-1270 ЦК України. У судовому засіданні встановлено наступне. З 24.03.2000 року по 28.02.2009 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а. с. 6-7) . Від цього шлюбу дітей вони не мали. Після розівання шлюбу 28.02.2009 року, позивач з разом [PERSON] проживали разом у її будинку за адресою Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Чистопіль, вул. Поповича, буд. 1. За час сумісного проживання вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, за спільні гроші робили необхідні покупки, купляли харчі, предмети домашньої обстановки, побутової техніки, сумісно робили у будинку ремонти, сплачували комунальні послуги. [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ДП № 054710 від 28.12.2001 року належала земельна ділянка площею 7, 080 гектарів в межах згідно з планом, розташована на території Кіровської сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 11). 18.02.2010 року [PERSON] помер (а.с. 9). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з вищевказаної земельної ділянки. За життя [PERSON] заповіту не склав. Після смерті [PERSON] спадкоємців першої, другої та третьої черги за законом немає, тому відповідно до\~статті 1264 ЦК України\~право на спадщину після його смерті отримують особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім?єю не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини. Позивач відноситься до четвертої черги спадкоємців за законом після смерті [PERSON] померлого 18.02.2010 року як особа, що проживала зі спадкодавцем однією родиною не менше пяти років, але оформити своє право та розпорядитись спадковим майном не має можливості через недоведеність родинних відносин з [PERSON] Факт проживання позивача однією сім?єю з померлим [PERSON] підтверджується довідками № 695, 696, 696/1, виданими Виконавчим комітетом Першотравненської (Чистопільської) сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 21.08.2017 року, згідно яких [PERSON] дійсно зареєстрована за адресою - Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Чистопіль, вул. Поповича, буд. 1 та проживала за цією адресою з 17.05.1997 року по теперішній час. [PERSON] також був зареєстрований за вищезазначеною адресою з 23.03.2000 року і до дня смерті 18.02.2010 року. (а.с. 12-13). 05.05.2015 року Першою Нікопольською державною нотаріальною конторою позивача було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] померлого 18.02.2010 року, оскільки вона була прописана менш 5 років до часу відкриття спадщини, а також нею не предявлено документ, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно (а.с. 8). Як вбачається з листа Першої Нікопольської державної нотаріальної контори за вих. № 152/01-16 від 02.02.2018 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 50765532, виданої 01.02.2018 року, після смерті [PERSON], померлого 18.02.2010 року спадкова справа не заводилась (а.с.27-29). Відповідно до пункту 21 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої\~статті 3 СК України\~про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо. Отже, суд вважає встановленим факт спільного проживання однією сім?єю [PERSON] з [PERSON] з 23 березня 2000 року року по день його смерті, тобто по 18.02.2010 року за адресою - Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Чистопіль, вул. Поповича, буд. 1. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Судом встановлено факт спільного проживання [PERSON] з померлим спадкодавцем [PERSON] з 23 березня 2000 року року по день його смерті - 18.02.2010 року, тобто понад п?ять років, тому суд вважає, що [PERSON] набула право на спадкування після смерті [PERSON] як спадкоємець четвертої черги по закону. На підставі викладеного, суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved