Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

28 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] збитки внаслідок неналежного виконання зобов'язання у вигляді 3% річних у сумі 4179,00 грн.. інфляційне збільшення в сумі 15645,85 грн., стягнути судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 10.02.2016 року з [PERSON] стягнуто на його користь борг за розпискою в сумі 66 тис. грн.., 3% річних за період з 31.12.2012 року по 19.10.2015 року в розмірі 5544 грн., інфляційні втрати за період з 31.12.2012 року по 19.10.2015 року розмірі 49790,71 грн. Рішення суду набуло чинності 22.02.2016 року, після чого звернувся до ВДВС Комсомольського РУЮ м. Херсона для виконання зазначеного рішення. Постановою державного виконавця від 23.03.2016 року відкрито виконавче провадження, однак станом на день подання позову відповідачем рішення суду не виконується, він ухиляється від його виконання. В судове засідання представник позивача не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. В зв'язку з цим суд на підставі ст. ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України постановляє заочне рішення. За приписами ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 10.02.2016 року позов [PERSON] задоволено, стягнуто з [PERSON] на його користь основний борг у сумі 66 тис. грн.., три відсотки річних в розмірі 5544 грн., інфляційне збільшення в розмірі 49790,71 грн. та судовий збір у розмірі 1213,34 грн. Вказане рішення суду набуло чинності 22.02.2016 року. Постановою державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ м. Херсона від 23.03.2016 року відкрито виконавче провадження №50572850 з примусового виконання виконавчого листа №667/8439/15-ц виданого 17.03.2016 р. Комсомольським районним судом м. Херсона. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір проценті не встановлений договором або законом. Тобто, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК підставою застосування передбаченої цією нормою відповідальності є прострочення боржником виконання грошового зобов'язання. Вирішуючи питання про наявність вини як умови застосування відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України, так само слід враховувати особливість правової природи цієї відповідальності. Наслідки прострочення боржником виконання грошового зобов'язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних за ст. 625 ЦК України не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та в отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Це правило ґрунтується на засадах справедливості і виходить з неприпустимості безпідставного збереження грошових коштів однією стороною зобов'язання за рахунок іншої. Саме до таких правових висновків щодо застосування ст. 625 ЦК України дійшов Верховний Суд України у постанові від 01.10.2014 року №6-113цс14. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, сума втрат від інфляції за період з 20.10.2015 року по 12.12.2016 року становить 15645,85 грн., 3% річних від простроченої суми становить 4179,00 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, а тому він підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України понесені позивачем документально підтверджені судові витрати підлягають відшкодуванню позивачеві відповідачем.

Outcome: approved