Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

28 лютого 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дніпрі Дніпропетровської області про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу, зобов'язання вчинити дії. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у липні 2016 року від нещасного випадку на виробництві загинув колишній чоловік позивачки - [PERSON] Позивачка звернулася до відповідача із заявою про призначення їй страхової виплати, проте їй було відмовлено, що стало причиною її звернення до суду з позовом про встановлення факту її проживання з [PERSON] однією сім'єю без шлюбу, зобов'язання відповідача виплатити їй одноразову допомогу у зв'язку зі смертю члена сім'ї (а.с.а.с. 2 - 4). 23 березня 2017 року ухвалою суду до участі у справі в якості третьої особи було залучено [PERSON] - матір [PERSON] У судовому засіданні позивачка підтримала заявлений позов, а представниця відповідача - заперечувала проти його задоволення. Третя особа до суду не з'явилася, звернувшись з клопотанням про розгляд справи за її відсутності (а.с. 48). Заслухавши пояснення позивачки, представниці відповідача, показання свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали цивільної справи №203/5018/16ц, суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом було встановлено, що 09.07.1983 року між позивачкою та [PERSON] було укладено шлюб (а.с. 10). Від шлюбу у позивачки та [PERSON] народилася дочка, [PERSON] (а.с. 11). Від 29.09.1987 року [PERSON] був зареєстрований і фактично мешкав з родиною за адресою: [ADDRESS] 10 червня 2015 року рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська шлюб, укладений між позивачкою та [PERSON], було розірвано (а. 54 цивільної справи №203/5018/16ц). [INFO] року від нещасного випадку на виробництві [PERSON] загинув (а.с.а.с. 9, 17). Витрати з організації похорону та поминального обіду понесла позивачка, про що свідчать свідоцтво про поховання від 29.07.2016 року, відповідні рахунки та касові чеки (а.с.а.с. 13 - 16). 26 жовтня 2016 року позивачка звернулася до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту її проживання однією сім'єю з [PERSON], зазначивши в якості заінтересованих осіб [PERSON], приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Дніпрі Дніпропетровської області. Ухвалою від 28.11.2016 року подану заяву було залишено без розгляду через наявність спору про право (а.а. 2 - 4, 61 цивільної справи №203/5018/16ц). У листопаді 2016 року третя особа також звернулася до Індустріального суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту її знаходження на утриманні [PERSON] та проживання з ним однією сім'єю, зазначивши в якості заінтересованих осіб [PERSON], відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Дніпрі Дніпропетровської області. Ухвалою від 13.01.2017 року подану заяву було залишено без розгляду через наявність спору про право (а.с. 29). Дотепер відповідач не призначив ані позивачці, ані третій особі одноразову допомогу, передбачену статтею 42 Закону України від 23.09.1999 року №1105-XIV«Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №1105-XIV). Розв'язуючи спір у частині встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу, суд виходить з наступного. Згідно з паспортними даними [PERSON], а також довідкою Комунального підприємства «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради від 05.08.2016 року №6166 останній не знявся з реєстраційного обліку за місцем проживання позивачки після розірвання шлюбу, а його реєстрацію було скасовано лише у зв'язку зі смертю (а.с.а.с. 7-звор., 12). Допитані в якості свідків дочка [PERSON] - [PERSON], а також мачуха позивачки - [PERSON], послідовно показали, що [PERSON] і після розірвання шлюбу продовжував постійно мешкати разом з колишньою дружиною та дочкою, вів з ним спільне господарство, підтримував стійкі сімейні стосунки. Факт фактичного проживання [PERSON] разом з позивачкою додатково підтвердився письмовими поясненнями третьої особи у цивільній справі №203/5018/16ц, яка, заперечуючи проти вимог [PERSON], одночасно визнала факт проживання сина в одному помешканні разом з колишньою дружиною, а також наявність у нього бажання мати добрі взаємини з нею (а. 43 цивільної справи №203/5018/16ц). Суд критично ставиться до пояснень третьої особи (відеозапис було відтворено у судовому засіданні), згідно з якими [PERSON] насправді вів з нею спільне господарство, дбаючи про неї та її побут, оскільки такі його дії є доказом звичайної турботи про матір, а не спільного проживання з нею однією сім'єю. Посилання третьої особи на наявність іншої жінки, з якої [PERSON] за життя разом нібито мешкав, не було підтверджено жодним чином, і спростовується рештою наданих суду доказів. Таким чином, суд вважає, що вимога позивачки про встановлення факту її проживання з [PERSON] однією сім'єю без шлюбу до його смерті є обґрунтованою й підлягає задоволенню. Що стосується позовної вимоги про зобов'язання відповідача виплатити позивачці одноразову допомогу у зв'язку зі смертю члена сім'ї, то суд при цьому виходить з наступного. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 9 Закону №1105-XIVосновними завданнями фонду та його робочих підрозділів є, зокрема, надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону. Згідно з частиною першою, пункту 2 частини сьомої статті 36 Закону №1105-XIV страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Страхові виплати, у тому числі складаються із страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого). У відповідності з частиною шостою статті 42 Закону №1105-XIVу разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім'ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату. Судом було встановлено, що [PERSON] і після розірвання шлюбу проживав з позивачкою та спільною дочкою однією сім'єю без шлюбу, отже позивачка як член сім'ї загиблого має право на отримання допомоги, передбаченої приведеною вище нормою. Задовольняючи таку вимогу, суд зважає на те, що відповідач повністю заперечує проти заявлених позивачкою вимог, а відповідну заяву у порядку окремого провадження було залишено без розгляду саме через наявність у справі спору про право.

Outcome: approved