overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

27 грудня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 22 листопада 2013 року у міському відділі ДРАЦС реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені в серпні 2014 року у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, відсутністю взаєморозуміння. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, просила позов задовольнити, справу розглянути у її відсутності, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище - [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином у порядку ст.ст.74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення у друкованому засобі масової інформації (а.с.26-27), тому суд має можливість розглянути справу у його відсутності та на підставі наявних документів - доказів винести заочне рішення по справі. Суд, з'ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 22 листопада 2013 року у міському відділі ДРАЦС реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1096, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим міським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с.8). Після розірвання шлюбу дитина залишається мешкати з позивачем по справі. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Сторони мешкають окремо, шлюбно-сімейні відносини припинили в серпні 2014 року у зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, відсутністю взаєморозуміння. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-16 00:00:00

27 грудня 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем \~[PERSON] вказує, що шлюб був зареєстрований \~між ними 08.11.2003 року, від даного шлюбу мають доньку. Свої\~\~вимоги\~\~обґрунтовує тим, що вони з відповідачем виявилися різними за характером людьми, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини, з серпня 2015 року припинили шлюбні відносини та проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила розірвати між ними шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином за місцем реєстрації, тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачкою та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ФП № 119711 (а.с. 6) та мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] [INFO] ( а.с5). Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З таких підстав суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення по справі і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

27 грудня 2016 року позивачка звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що 18 грудня 1999 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим, останній проявляє до неї неповагу, не надає матеріальної допомоги сімейні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться з березня 2016 року, шлюб фактично розпався. Подальше сумісне проживання і збереження сім'ї є неможливим. Посилаючись на викладене, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. У судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним, чином, про причини неявки не повідомив. Суд, на підставі п. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, що їх надав позивач, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 грудня 1999 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18 грудня 1999 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05 жовтня 2000 року. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, сумісне господарство не ведеться. Шлюб фактично розпався. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

27 грудня 2016 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 22 лютого 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, [PERSON], в с. Торговиця, Коломийського району, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 02. Від спільного проживання у них народилося двоє синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Виявилось, що у них різні характери та погляди на сімю. Вони неодноразово робили спроби налагодити сімейні відносини, однак виявилося, що подальше проживання однією сімєю є неможливим. Між ними продовжують виникати протиріччя в питаннях побуту та веденні домашнього господарства. Вони втратили почуття поваги один до одного. В даний час вони разом, як подружжя, не проживають, не підтримують будь-яких стосунків. За таких обставин вважає, що сімя їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, після розірвання шлюбу просить дітей залишити проживати із нею, залишити їй прізвище Тарасюк. Позивачка подала до суду заяву, згідно якої позов підтримує в повному обсязі та просить суд справу розглядати без її участі. Відповідач теж подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 22 лютого 2003 року зареєстровано шлюб між Тарасюк (д.п. Курчій) Г.В. та [PERSON] у с. Торговиця, Коломийського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 02 /а.с.4/. Від спільного проживання у них народилося двоє синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.5-6/. На даний час шлюб між позивачкою та відповідачем існує формально, оскільки вони як подружжя не проживають разом та не підтримують будь-яких стосунків. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між Тарасюк (д.п. Курчій) Г.В. та [PERSON] розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати із матірю, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище Тарасюк. На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

27 грудня 2016 року у суд з позовною заявою звернувся [PERSON]. Позивач просить визнати за ним право власності у порядку спадкування на нерухоме майно, що знаходиться по [ADDRESS]. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що [INFO] після смерті [PERSON] залишилось нерухоме майно, спадкоємцем якого за заповітом є позивач. Через відсутність державної реєстрації успадкованого [PERSON] не може оформити своїх прав. За таких обставин змушений звернутись до суду. На призначену дату попереднього судового засідання позивач не з'явився, заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Від відповідачів надійшли заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутності. На підставі частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до положень частини 4 статті 130 ЦПК при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку статті 174 цього ж Кодексу. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі частини 1 статті 61 ЦПК суд визнає їх доведеними. У відповідності до частини 1 статті 328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Пунктом 11 частини 1 статті 346 Цивільного кодексу України (далі -- ЦК) визначено, що право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Відповідно до статті 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності із статтями 1216, 1217 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з частинами 1 та 5 статті 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Аналізуючи наявні у справі докази, суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

27 грудня 2017р. [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб існує формально, його збереження суперечить її інтересам. Зазначила, що 06.07.2013р. зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] Причиною розірвання шлюбу є різні характери та погляди на життя. Позивач до судового засідання не зявилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву, в якій позов підтримала, просила задовольнити, судові витрати покласти на відповідача. Зазначила, що сумісне господарство не ведеться з червня 2017р., майновий спір відсутній. Просила справу розглянути за своєї відсутності та ухвалити заочне рішення. Відповідач до судового засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не сповістив, клопотань про відкладення судового розгляду не подавав. Зважаючи на повторну неявку відповідача до судового засідання, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно ч. 2 ст. 112 СУ України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, 06.07.2013р. сторони уклали шлюб, зареєстрований у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 497 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], 29.08.2015р.н.(а.с.9) Сторони не підтримують шлюбних відносин, з 20 червня 2017р. не ведуть сумісне господарство, майновий спір відсутній. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що фактично сімя розпалась та не може бути відновлена, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачений судовий збір у сумі 640 грн. (а.с.2), що в порядку ч.1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-05 00:00:00

27 грудня 2017 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити той факт, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], яка померла [INFO]. Встановлення вказаного факту [PERSON] необхідно для оформлення спадщини. Заявник до суду не з'явився, просив заяву розглянути без його участі, заявлені вимоги задовольнити . Представник заінтересованої особи - Богодарівської сільської ради Барвінківського району Харківської області до суду не з'явився, надіслав на адресу Барвінківського районного суду Харківської області заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог заяви не заперечував. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно п.1 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального Кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 22 березня 1950 року Богодарівським сільським РАГС Барвінківського району Харківської області, убачається, що [PERSON] народилася [INFO], її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). В судовому засіданні встановлено [PERSON] померла [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER], яке видане 24 січня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції м. Донецька (а.с.3). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 01 березня 1962 року Богодарівським сільським РАГС Барвінківського району Харківської області, [INFO] у [PERSON] народилась донька [PERSON] (а. с. 5). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 09 лютого 1980 року Пролетарським відділом РАГС м. Донецька, після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с.5). Факт родинних відносин [PERSON] з померлою [PERSON] підтверджується довідкою, виданою Калінінською районною радою міста Донецька 05.12.2007 року, в якій вказано, що [PERSON] дійсно проживала разом зі своєю матір'ю [PERSON] за однією адресою: [ADDRESS], вела з останньою спільне господарство (а.с.11). Встановлення зазначеного факту родинних відносин має для [PERSON] юридичне значення, оскільки надає право на отримання спадщини. Частиною 1 ст. 58 Цивільного процесуального Кодексу України встановлено, що належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною 3 ст.212 Цивільного процесуального Кодексу України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності і взаємозв'язку, суд доходить висновку, що [PERSON] дійсно є донькою [PERSON], яка померла [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

27 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що 18 листопада 2000 року у відділом РАГС Виноградівського РУЮ Закарпатської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №149. Від даного шлюбу народилась одна дитина: син [PERSON], [INFO] Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, сторони хоч і проживають разом, однак спільного господарства не ведуть, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявився, однак надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, обставини справи підтвердив. Просив слухати справу у його відсутність. В судове засідання відповідач не з'явився, однак надав письмову заяву в якій просив слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечував. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 18 листопада 2000 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження, видане відділом РАГС Виноградівського РУЮ Закарпатської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №149 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.9). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, неповнолітня дитина після розірвання шлюбу залишаються з батьком. З цього приводу спір відсутній. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони хоч і проживають разом, однак спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання [PERSON] та [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам неповнолітньої дитини, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп. за бажанням позивача покласти на нього.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

27 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що 21 липня 2007 року в Острожецькій сільській раді Млинівського району Рівненської області позивач зареєструвала шлюб з відповідачем. В даному шлюбі в них народилося двоє дітей, сини: Василь, [INFO], та Максим, [INFO], які є неповнолітніми. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів сторін, різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри. Відповідач зловживає спиртними напоями, що неодноразово ставало причиною сімейний конфліктів. Шлюбні відносини припинились і відновлені бути не можуть, через що дальше збереження сімї стало неможливим. Посилаючись на зазначені обставини, просить шлюб з відповідачем розірвати, залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] та стягнути судові витрати по справі. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони не бажають зберегти сімю і для цього не приймають ніяких заходів, що в даний час вони не підтримують сімейних відносин, позивач просить шлюб розірвати, вважаючи, що сімя розпалась, відповідач у судове засідання не зявився, будь-яких дій щодо відновлення подружніх стосунків не вчинив, що свідчить про його небажання зберегти сімю, а тому суд вважає, що дальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам та інтересам дітей, а тому є всі підстави шлюб розірвати. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За вибором позивача суд залишає їй шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved