Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-02 00:00:00

28.12.2020 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] , в якій вона просить припинити обтяження квартири за адресою [ADDRESS] , іпотекою, вилучивши запис з Державного реєстру Іпотек наступного змісту: «Реєстраційний номер обтяження: 2444667; Тип обтяження: іпотека; зареєстровано: 21.03.2007 23:02:43 реєстратором: Приватний нотаріус Ізотова В.А., 51900, Дніпропетровська обл., м. Дніпродзержинськ, пр. Металургів, 20, (0569) 52-01-45; Підстава обтяження: Договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, реєстр 351, 352, 19.02.2007, Приватний нотаріус ДМНО Козіна А.В. Об`єкт обтяження: квартира, житловою площею 25,7 кв. м., загальною площею 44,6 кв.м., адреса: [ADDRESS] . Іпотекодержатель: « [PERSON] № 1 ПІ-ЕЛ-СІ»( Ukraine Mortgage Loan Finance NO.l PLC), Причина відсутності коду: особа не є громадянином України, [PERSON] , 1-й поверх.9 [PERSON] , Лондон, EC4RU, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії (Pellipar-House,l-st Floor, 9 Cloak Lane, London, EC4R 2 RU, United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland); Іпотекодавець: [PERSON] ; Розмір основного зобов`язання: 35571, 75 доларів; Строк виконання: 29.09.2015; Заставна: Немає». Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.09.2005 р. вона в ЗАТ КБ «Приватбанк» отримала кредит у розмірі 35 571, 75 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот сімдесят один долар США 75 центів) дол. США, який був забезпечений іпотекою, предметом якої є належна Позивачу на праві власності квартира за адресою: [ADDRESS] та накладено заборону відчуження. 22.10.2013 року заборгованість за вказаним кредитним договором Позивачем було погашено в повному обсязі та достроково. Вподальшому Позивачу стало відомо про те, що в Державному реєстрі Іпотек дотепер існує заборона, що внесена на підставі договору іпотеки. Іпотекодержателем зазначено іноземну компанію Ukraine Mortgage Loan Finance N0.1 PLC (Великобританія) на підставі договору купівлі-продажу (відступлення) права вимоги за договорами на іпотечні кредити, реєстр 351,352, 19.02.2007, Приватний нотаріус ДМНО Козіна А.В. Однак, з відкритих джерел встановлено, що компанія Ukraine Mortgage Loan Finance NO.l PLC (Великобританія) 03.10.2017 ліквідована. В Україні відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань дана компанія не зареєстрована. Оскільки свої зобов`язання за кредитним договором нею були виконанні повністю і достроково, Позивач вважає, що подальше збереження обтяження на належне їй нерухоме майна порушує її право власності. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 12 січня 2021 року провадження у справі було відкрито\~в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання. 11.06.2021 р. Відповідачем в особі представника Шевченко А.О., подані письмові пояснення, в яких він вказує, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є неналежним відповідачем у справі, у зв`язку із чим просить відмовити у задоволенні вимог про стягнення з Банку судових витрат. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.06.2021 р. закрито підготовче провадження, а цивільну справу призначено до судового розгляду. В судове засідання сторони не зявились, подавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 30.09.2005 року між [PERSON] ( далі - Позивач) та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є AT КБ «Приватбанк» (далі - Відповідач) було укладено кредитний договір № HAUEGK01270001 (далі - кредитний договір), відповідно до якого Відповідач надав Позивачу кредитні кошти у розмірі 35 571, 75 (тридцять п`ять тисяч п`ятсот сімдесят один долар США 75 центів) дол. США у строк до 29 вересня 2015 року включно для придбання квартири за адресою: [ADDRESS] . 30.09.2005 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між сторонами укладено договір іпотеки №5069, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю. За вказаним договором в іпотеку передано належну Позивачу на праві власності квартиру за адресою: [ADDRESS] та накладено заборону відчуження. 22.10.2013 року заборгованість за вказаним кредитним договором Позивачем було погашено в повному обсязі та достроково, про що Відповідачем було надано відповідну довідку №FGLC1F3Q82P87K9H від 25.09.2020 року. Однак, в Державному реєстрі Іпотек дотепер існує заборона, що внесена на підставі договору іпотеки. Іпотекодержателем зазначено іноземну компанію Ukraine Mortgage Loan Finance N0.1 PLC (Великобританія) на підставі договору купівлі-продажу (відступлення) права вимоги за договорами на іпотечні кредити, реєстр 351,352, 19.02.2007, Приватний нотаріус ДМНО [PERSON] . У відповідь на звернення щодо вилучення запису про іпотеку з належної Позивачу квартири, Відповідач також повідомив, що 19.02.2007 право вимоги за кредитним договором ним відступлено компанії Ukraine Mortgage Loan Finance N0.1 PLC (Великобританія), яка 03.10.2017 ліквідована та рекомендував для вирішення вказаного питання звернутися до суду. Відповідно до інформації, що знаходиться в загальному доступі в мережі інтернет на сайті htt://beta.companieshouse.gov.uk/company/05842460 компанія Ukraine Mortgage Loan Finance NO.l PLC (Великобританія) 03.10.2017 ліквідована. В Україні відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань дана компанія не зареєстрована. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 5 ст. З Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Підстави для припинення іпотеки визначені ст.17 Закону України «Про іпотеку», а саме: іпотека припиняється у разі, зокрема, припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Як визначено ч. 2 ст. 4 Закону України «Про іпотеку» Іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою. Згідно повідомлення AT КБ «ПриватБанк» від 25.09.2020 року № FALC1F3Q82P87K9H, заборгованості за кредитним договором немає. Дата закриття кредиту 22.10.2013. Таким чином 22.10.2013 року у зв`язку з виконанням Позивачем умов кредитного договору та повною сплатою боргу за основним зобов`язанням, договір іпотеки № 5069 припинив свою дію. Проте згідно інформації з Державного реєстру Іпотек, що підтверджується довідкою від 07.08.2020 року №219498076 до цього часу мається запис про обтяження належної Позивачу квартири за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, реєстр № 351, 352 від 19.02.2007 посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Козіною А.В., при цьому іпотекодержателем зазначено компанію Ukraine Mortgage Loan Finance NO.l PLC. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як передбачено ч. 1 ст. 1079 ЦК України: сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Таким чином Позивач, як боржник у зобов`язанні не була стороною при укладанні між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та Компанією Ukraine Mortgage Loan Finance NO.l PLC договору факторингу та не могла завідомо знати про факт його укладення. Крім того, AT КБ «ПриватБанк» не надав суду копії договору факторингу, на існування якого він посилається в обґрунтування своїх заперечень проти позову [PERSON] . Згідно ст. 1082 ЦК України Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Позивач вказує, що не отримувала повідомлень про укладення між клієнтом ЗАТ КБ «ПриватБанк» та фактором Компанією Ukraine Mortgage Loan Finance NO.l PLC договору факторингу. Згідно вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, здійснення повної оплати Позивачем боргу за кредитним договором, саме на користь Відповідача є належним виконанням у відповідності до вимог ст. 516 ЦК України. Статтею 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. За положеннями частини першої статті 593 ЦК України припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується. Встановлення факту припинення основного зобов`язання належним його виконанням, є свідченням припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки. Під час застосування вищенаведених норм права підлягає врахуванню також правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц, провадження № 14-88цс19 (пункти 54, 68-70): іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно ст. 13 Конституції України кожному гарантується державний захист прав власності. Згідно п.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Таким чином квартира, що належить Позивачу на праві приватної власності і досі перебуває в обтяженні, на підставі договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за договорами про іпотечні кредити, реєстр № 351, 352 від 19.02.2007 року, за зобов`язанням, що належним чином виконано Позивачем в повному обсязі, у зв`язку із чим позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими. Доводи представника [PERSON] про те, що АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є неналежним відповідачем є помилковими, оскільки дії Банка, який після відступлення права вимоги за кредитним договором третій особі, продовжував приймати від Позивача кошти на погашення заборгованості за кредитом, не повідомив Позивача про наявність нового Кредитора, та не звернувся до Державного реєстратора для скасування обтяження після повного погашення кредиту Позивачем, свідчать про продовження дії правовідносин між сторонами за кредитним договором та вжитим заходом забезпечення. Згідно з приписами ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження можуть бути зареєстровані на підставі рішення суду. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення. Таким чином з відповідача AT КБ «ПриватБанк» на користь позивача суд стягує витрати по оплаті судового збору в сумі 840,80 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved