Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

27 квітня 2016 року до Любешівського районного суду з позовом звернулась [PERSON]. Просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки у розмірі по 500 гривень щомісячно. Позивач свої вимоги обґрунтувала тим, що від шлюбу з відповідачем мають дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] участі у її утриманні не бере. У зв'язку з тим, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід позивач просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Позивач на призначену дату судового засідання не з'явилася. До канцелярії суду подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання також не з'явився, хоча належним чином був сповіщений про час і місце розгляду справи. Про причини своєї неявки не повідомив, будь-яких клопотань суду не подавав. Зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК). На підставі частини 2 статті 197 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідженням матеріалів справи, аналіз законодавства приводить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 09 вересня 1995 року, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЕГ № 268459. Згідно з свідоцтвом про народження серії І-ЕГ № 065188 батьками [PERSON], яка народилась 15 липня 2000 року, є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки Гірківської сільської ради Любешівського району Волинської області № 222 від 12 лютого 2016 року позивач, відповідач та їх неповнолітня донька [PERSON] проживають разом. З позовної заяви слідує, що відповідач не бере участі в утриманні неповнолітньої дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі -- СК) встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності\~ до положень частини 1 статті 184 СК, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 1 статті 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи обґрунтування позовних вимог, дослідженні у суді обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та необхідність його задоволення. Заявлений позивачем розмір аліментів не суперечать принципами справедливості, розумності та пропорційності. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 367 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів\~ у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами слід здійснити відповідно до статті 88 ЦПК.

Outcome: approved