overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

\~\~\~\~ \~\~\~\~ 29.01.2018 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 20 квітня 2012 року, від спільного життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя є неможливим та суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. \~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. \~\~\~\~ Позивач і відповідач вступили до шлюбу 20.04.2012 року (актовий запис № 88). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має. \~\~\~\~\~\~\~\~ За таких обставин суд вважає, що\~\~позов про розлучення підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

29.01.2018 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки - [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі однієї четвертої частини від всіх видів його доходів, щомісячно, починаючи з 29.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. У підготовчому судовому засіданні відповідач [PERSON] позов про стягнення аліментів визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне. Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що у період з 17.05.2003 року по 19.01.2012 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що стверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], а також копією рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19.01.2012 року про розірвання шлюбу. У період шлюбу у сторін у справі народилась донька - [PERSON], [INFO], що стверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 17.10.2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, згідно даних якого батьками неповнолітньої [PERSON], 2003 року народження є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом положень частини другої вказаної вище статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановлений законом станом на час розгляду справи прожитковий мінімум для дітей віком до шести років становить 1860 грн. За змістом положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

29.01.2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх спільного сина - [PERSON], [INFO], на її користь рішенням суду з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 20 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття. На даний час, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, не є достатнім для матеріального утримання дитини, оскільки мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить суд збільшити розмір аліментів на утримання дитини з 20 гривень до 1500 гривень щомісячно. Позивач до суду не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому, суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОЛ №101192. Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21.04.2005 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на утримання сина [PERSON], [INFO], (аліменти) в розмірі 20 грн. щомісячно, починаючи з 08.04.2005 року і до повноліття дитини. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 статті 182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень. Отже, враховуючи, що прожитковий мінімум на дітей відповідного віку зріс, відповідач сплачує аліменти в розмірі 20 гривень щомісячно, та те, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, суд вважає, що є підстави для задоволення даного позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

29.01.2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх спільної доньки - [PERSON], [INFO], на її користь рішенням суду з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 300 грн. щомісячно до досягнення донькою повнолітя. На даний час, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, не є достатнім для матеріального утримання дитини, оскільки мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить суд змінити розмір аліментів на утримання дитини з 300 грн. щомісячно до 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач до суду не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому, суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ №070182. Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 04.10.2011 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 30 серпня 2011 року і по 06 червня 2020 року. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 статті 182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень. Отже, враховуючи, що прожитковий мінімум на дітей відповідного віку зріс, відповідач сплачує аліменти в розмірі 300 гривень та те, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, суд вважає, що є підстави для задоволення даного позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

\~\~\~\~\~ 29.01.2018 року позивачка [PERSON] звернулася до Новобузького районного суду з позовом до відповідача [PERSON], за яким просив розірвати шлюб між ними, що зареєстрований 24.11.2007 року відділом РАЦС Новобузького РУЮ, актовий запис № 151, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з відповідачем припинились, причиною розлучення є несумісність характерів.\~\~ \~\~\~\~\~ Позивачка [PERSON] на судовий розгляд справи не зявилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи без її участі, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судові засідання 01.03.2018 року та 19.03.2018 року не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причину своєї неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подавав. Тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд, зі згоди позивача, вважає за можливе слухати справу на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. \~\~\~\~\~ Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24.11.2007 року. \~ Від даного шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини подружжя припинились, сумісне життя останніх не склалось. \~\~\~\~\~\~ В зв'язку з не проживанням сторін разом тривалий час, відсутністю порозуміння між подружжям та відсутністю бажання примиритись, судом зроблено висновок про те, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у звязку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача також належить стягнути на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

29.01.2018 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що з 23.04.1996 р. вона з відповідачем перебуває у шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, на грунті особистих непорозумінь між ними постійно виникали суперечки, які переростали у сімейні конфлікти та скандали, . Чоловік почав сильно зловживати спиртними напоями, що створює негативну, напружену атмосферу в сім'ї, і вона вважає, що подальше збереження сім'ї та спільне проживання стало неможливим, неодноразові спроби примиритися та зберегти сім'ю не дали результатів, тому просить розірвати шлюб з відповідачем. 20.03.2018 р. ухвалою суду сторонам по справі було надано строк для примирення. Позивачка [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги підтримала, просить такі задоволити та суду пояснила, що за наданий термін на примирення вона з відповідачем не примирилася, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи. Причини неявки суду невідомі. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Згідно з ст. 104 ч.2 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ст. 105 ч.3 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 23.04.1996 р., на даний час сторони як одна сім'я спільно не проживають, не підтримують жодних стосунків, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, за наданий судом термін на примирення сторони не примирилися, відповідач заперечення суду не надав. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Судових витрат немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

29.01.2019 до Вінницького районного суду з позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов позивачем обґрунтовано тим, що 12.12.2012 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2977. Вказує, що в період шлюбу в сторін народилось дві доньки : [PERSON] -[PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що їх спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини й сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та сумісного проживання. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] В підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явилась, в позовній заяві зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] також до підготовчого засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом установлено, що 27.02.1991 сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2977, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.4). В період шлюбу в період шлюбу в сторін народилось дві доньки : [PERSON] -[PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження дітей (а.с.7-8). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]», що відповідає вимогам закону. Відповідно до ст.141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в сумі 784 гривень 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

29.01.2019 р [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 липня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 883. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала і пояснила, що впродовж останніх років між нею та відповідачем постійно виникали сварки, так як кожний має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Відповідач не приділяє належної уваги сім`ї, не піклується про дітей та не займається їхнім вихованням. Між сторонами відсутнє почуття любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Шлюбні відносини та спільне проживання між сторонами припинено рік назад. Тому просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився без поважних причин, так як належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов не подав. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, наслідки якого їй роз`яснені. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 липня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 883 (а.с.10), мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , та дочку - [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю . Відповідач сплачує аліменти на утримання дітей. Спору про місце проживання дітей та про майно між сторонами немає. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення. Тому, враховуючи інтереси сторін та їх малолітніх дітей, фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, суд знаходить за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача в користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

29.01.2019 р. до суду заявлено позов, в якому позивач просить визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, зокрема, у виді Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], вона є єдиною спадкоємицею цієї спадщини за законом першої черги, у визначений строк [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття цієї спадщини, однак в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану нерухомість не може нотаріально оформити спадщину. Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглядати без неї (а.с.26). Представник Краснопільської сільської ради в судове засідання не з'явився, письмово позовні вимоги визнав, справу просив розглянути без нього (а.с. 27). З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, у виді Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], [PERSON] є єдиною спадкоємицею цієї спадщини за законом першої черги, у визначений строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття цієї спадщини, однак в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану нерухомість не може нотаріально оформити спадщину. Вказані правовідносини регулюються: - ст.328 ЦК України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; - ч.5 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] як спадкоємиця за законом першої черги спадкового майна після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] не може нотаріально оформити своє спадкове право в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану нерухомість, то суд визнає за необхідне позов задовільнити, визнати за позивачкою право приватної власності вказаної нерухомості в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved