Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

27 січня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дочку на період навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що перебувала із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею та на її утриманні. Дочка на даний час навчається на першому курсі шкільного відділення денної форми навчання Дніпропетровського педагогічного коледжу ДНУ ім. О. Гончара на комерційній основі. Відповідач [PERSON] вже довгий час не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, при цьому є працездатною людиною, а тому може сплачувати аліменти на утримання дочки до закінчення нею навчання. Позивач є матір'ю трьох дітей, тобто багатодітною мамою, які мешкають з нею, також на її утриманні престаріла матір 35р.н. В добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на дочку відповідач не бажає, що і слугує підставою для звернення позивача із цим позовом до суду. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути із відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 500,00 грн. щомісячно, до досягнення дочкою 23-х років за умови, що вона продовжуватиме навчання, починаючи з дня пред'явлення позову до суду (а.с.а.с. 1-2). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, обґрунтувавши їх з тих же підстав, що викладені у позовній заяві, просила суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Заслухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 06 травня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 06 травня 2003 року, актовий запис 109 (а.с. 4). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 квітня 1996 року, актовий запис 169 (а.с. 6) [PERSON] навчається на І курсі шкільного відділення денної форми навчання Дніпропетровського педагогічного коледжу Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара на комерційній основі з 01.09.2013р. по 01.07.2015р., що підтверджується довідкою № 645 від 21.11.2013 року (а.с. 7). Наразі проживає із позивачем в будинку [ADDRESS], що підтверджується довідкою квартального комітету № 18 від 17.11.2013 року (а.с. 5). Із посвідчення [PERSON] має право на пільги, передбачені законодавством для дітей з багатодітної сім'ї, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 17 листопада 2010 року. (а.с. 3). Положеннями ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Тобто як встановлено диспозицією ст. 199 СК України, право на утримання аліментів на повнолітню дитину виникає тільки за певних необхідних умов. Першої умовою є те, що повнолітня дитина у віці від 18 років до 23 років має навчатися у зв'язку з чим потребувати матеріальної допомоги, а другою умовою є фінансова спроможність батьків надавати допомогу на утримання дитини. У разі настання таких обставин, утримання повнолітніх дітей на період їх навчання до 23 років є для батьками саме обов'язком. Оскільки в судовому засіданні була підтверджена та обставина, що [PERSON] в дійсності є дочкою відповідача, наразі навчається та є повнолітньою, відповідач в свою чергу здоровий, працездатний, але на даний час офіційно не працює, спроможний надавати допомогу на утримання дочки, вимоги позивача про стягнення аліментів є повністю обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Змістом ч. 1 ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці у заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього кодексу. Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, співставляючи їх із дослідженим у судовому засіданні доказам, суд доходить висновку про необхідність здійснювати стягнення саме у твердій грошовій формі, як того просить позивач. Суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін, а також ту обставину, що на утриманні позивача три дитини. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача аліменти у розмірі 500 грн. щомісяця, яка буде співмірна із матеріальним становищем сторін і відповідатиме їх інтересам і потребам. У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved