Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-05 00:00:00

28.05.2021 року позивач звернувся із позовом до Первомайського міськрайонного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо неповернення коштів сплачених 06.11.2020 року в сумі 40261 грн та зобов`язати відповідача повернути вказані кошти. В обгрунтування позову зазначив наступне. Позивач через організатора торгів ДП «СЕТАМ», придбав на прилюдних торгах у Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (надалі Відповідач, продавець) автомобіль Volkswagen Passat 1.8, 1992 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] (надалі ДНЗ [NUMBER] ), номер кузова [NUMBER] (надалі спірний автомобіль). Дана обставина підтверджується протоколом ДП «СЕТАМ» (код в СДРІІОУ 39958500) № 510002 від 05.11.2020 (надалі Протокол). Відповідно до Протоколу сума сплаченого гарантійного внеску становить 2 119,00 грн. та сума, яку необхідно перерахувати на рахунок продавця становить 40 261,00 грн. Сума в розмірі 40 261.00 грн. за придбане позивачем майно була сплачена ним на рахунок продавця 06.11.2020. Дана обставина підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0.1895894223.1. 11.11.2020 державним виконавцем Первомайського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ступак В.В. видано акт державного виконавця про проведені прилюдні торги вказаного автомобіля згідно якого позивач визначений переможцем прилюдних торгів, які відбулись 05.11.2020, номер лоту 446872. Пунктом 9 Розділу X Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції 29.09.2016 за №2831/5 визначено, що у разі придбання рухомого майна акт про проведені електронні торги є підставою для отримання майна у зберігача. Зазначений акт підтверджує виникнення у позивача права власності, як у особи, що придбала рухоме майно. Зберігачем вказаного автомобіля було Івано-Франківське відділення ДП МВС «Інформ-Ресурси». На підставі даного акту позивач звернувся до зберігача майна з заявою про отримання придбаного автомобіля. Згідно отриманої усної інформації (по телефону) від колишнього директора Івано-Франківського відділення ДП МВС «Інформ-Ресурси», Івано-Франківське відділення ліквідоване, а майно придбане позивачем на прилюдних торгах 05.11.2020, а саме автомобіль автомобіль Volkswagen Passat 1.8, 1992 року випуску, за місцем зберігання вказаним у оголошенні ДП «СЕТАМ» м. Івано-Франківськ, вул. Польова, 18 у зберігача ДП МВС «Інформ-Ресурси» - відсутнє. Згідно пояснення колишнього директора Івано-Франківського відділення ДП МВС «Інформ-Ресурси» вказаний автомобіль було утилізовано, згідно рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22.11.2019 № 945/2071/19, при цьому повідомив, що офіційно жодних документів, на підтвердження своїх слів надати не може. 18 грудня 2020 року, на адресу: м. Івано-Франківськ, вул. Польова, 18. Івано-Франківського відділення ДП МВС «Інформ-Ресурси» позивачем було надіслано «Укрпоштою» (трекінг відправлення № 5930002692762) заяву щодо передачі йому вищевказаного автомобіля, проте лист було повернуто із відміткою «відсутня адреса одержувача». 18.11.2020 позивач звернувся із заявою до Відповідача з приводу повернення йому коштів, сплачених за спірний автомобіль. Відповідач надав відповідь, яку оформив листом від 03.12.2020 № 60113 на заяву б/н від 19.11.2020 «щодо відсутності підстав для повернення коштів». Із вказаного листа, серед іншого вбачається, що Відповідач вважає неможливість отримати позивачем спірний автомобіль, підтвердженою тільки його заявою. У зв`язку із здобуттям доказу, щодо спірного автомобіля, 11 лютого 2021 року, позивач звернувся, безпосередньо, до директора Державного підприємства МВС України «Інформ- ресурси» стосовно надання йому необхідної інформації щодо придбаного ним автомобіля проте відповіді так і не отримав. У зв`язку із вищевикладеним позивач звернувся до суду із даним позовом. Справа слухається в порядку спрощеного провадження. Сторони в судове засідання не з`явились, надали заяви з проханням слухати справу у їх відсутність. Позивач зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач відзив на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити через обрання позивачем невірного способу захисту з наступних підстав. Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 465/650/16-ц, провадження № 14-356цс18, та від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц, провадження № 14-428цс18, правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів, зазначене свідчить про оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. У п.п. 45-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 367/6231/16-ц (провадження № 14-529цс19) зазначено, що відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу і така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених ч.ч. 1-3 та ч.ч. 5, 6, ст. 203 ЦК. Згідно з п. 4 розділу X Порядку реалізації арештованого майна після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди Організатору) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди організатору (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги, який є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, а у випадку придбання нерухомого майна документом, на підставі якого нотаріусом видається свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Зокрема, підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Порядком, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмових повідомлень державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів. Згідно з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15; від 12 жовтня 2016 року, у справі № 6-1981цс16, підставою визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушень вимог закону при проведенні прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Як встановлено судом, позивач не оскаржує законність проведених електронних торгів, не просить суд визнати їх недійсними, визнати акт державного виконавця неправомірним, не оскаржує дії державних виконавців, а просить суд стягнути з відповідача сплачені ним за придбаний автомобіль грошові кошти. З огляду на вищевикладене, на думку суду, позивачем невірно обраний спосіб та порядок захисту свого права, оскільки відповідно до ст. 49 ЦПК України, суд позбавлений процесуальної можливості самостійно змінювати предмет чи підставу позовних вимог. Отже, невірно обраний спосіб захисту порушеного права є підставою для відмови у задоволенні пред`явлених особою вимог. Враховуючи те, що суд відмовляє у задоволенні позову, підстав для стягнення судових витрат не має.

Outcome: dismissed