Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

27.03.2018 року до суду звернувся позивач [PERSON] , з позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини до відповідача [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Верхівцевська міська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 03.05.2018 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. 05.05.2018 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 26.06.2018 року. 26.06.2018 року в підготовчому судовому засіданні відповідачем подана зустрічна позовна заява, яка ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 26.06.2018 року прийнята судом та об`єднана до розгляду в спільному провадження з первісною позовною заявою. 26.06.2018 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву та справу призначену до розгляду на 02.10.2018 року. 02.10.2018 року закінчене підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду на 04.12.2018 року. 04.12.2018 року в судовому засіданні оголошено перерву в зв`язку із закінченням відведеного часу. Справу призначено до розгляду на 12.02.2019 року. 12.02.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву в зв`язку з неявкою свідків в судове засідання. Справу призначено до розгляду на 06.05.2019 року Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. 06.05.2019 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення Згідно заявлених позовних вимог за первісною позовною заявою позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою, зареєстрований 20.06.2014 року у виконкомі Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 3, визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Встановити наступний графік спілкування його з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] , а саме: 1 вихідний день (доба) на тиждень, 1 місяць влітку щороку. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 20.06,2014 року він уклав шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований у виконкомі Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 3. В період шлюбу у них народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] . Їх сім`я проживала за адресою: [ADDRESS] приватному будинку, який належить його батькові [PERSON] . Протягом останнього часу їх сімейне життя поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до припинення фактичних шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями такими як повага до чоловіка, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. З її ініціативи між ними постійно виникали сварки. свідком яких нерідко ставали їхні діти, що також впливає на їх психологічний стан, та спричиняє йому душевні страждання. 03.03.2018 року сталась чергова сварка в ході якої відповідач забрала свої речі та покинула їх домівку. Діти не хотіли йти з матір`ю, просили залишитись з ним. В зв`язку з тим, що молодшій донечці лише три роки, вона не змогла настояти на своєму бажанні. А старший син категорично відмовився їхати матір`ю. В результаті чого дружина забрала молодшу доньку, а син залишився з ним. На даний час ведення ними спільного господарства та спільне проживання припинене. Вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки як у нього так і у відповідача неприязнь одне до одного, втрачено почуття любові та поваги. Вважає, що як сім`я вони перестали існувати. Тому продовження перебувати у шлюбних відносинах порушуватиме його інтереси та інтереси їхніх дітей. Також після розірвання шлюбу просить визначити місце проживання сина разом ним. Так як він любить свого сина та спроможний забезпечити його всім необхідним. Він працює та отримує прибуток. Дитина відвідує школу та облікована в медичних установах. Він слідкує за станом здоров`я дитини та його розвитком, виховує сина та піклується про нього. Із сином в нього склався психологічний контакт та приязність одне до одного. Відповідачка не має постійного місця роботи та заробітку. Поведінка відповідача до членів своєї сім`ї характеризується грубістю. Вона емоційно неврівноважена та схильна до образ. В свою чергу вік та прив`язаність його сина до нього, його турбота до дитини, його моральні та особисті, житлові та фінансові умови дозволяють визначити місце проживання сина разом з ним. Щодо молодшої доньки [PERSON] , він також бажає, щоб дівчинка проживала разом з ним, але розуміючи вік та стать дитини, вважає, що на сьогоднішній день їй потрібна турбота матері, тому просить визначити графік його спілкування з донькою: 1 вихідний день (доба) на тиждень; 1 місяць влітку, що й стало підставою звернення до суду. Відповідач [PERSON] , звернулась до суд у із зустрічною позовною заявою згідно якої просить визначити місце проживання її сина [PERSON] , [INFO] за місцем її проживання за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування вимог за зустрічною позовною заявою посилається на наступне: з 2008 року вона проживала з [PERSON] , однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] в них народився син [PERSON] . 20.06.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 3. В період шлюбу в них народилась донька - [PERSON] , [INFO] . З початку лютого 2018 року вона та відповідач спільно не проживають та спільного господарства не ведуть. У цей час вона проживає в [ADDRESS] . Зазначена квартира складається з двох житлових кімнат та підсобних приміщень ( кухня, коридор, санвузол (ванна, туалет)) та належить її тітці, яка дозволяє їй та її дітям проживати у належній їй квартирі необмежений час за умови оплати комунальних послуг. Син тимчасово на шкільних канікулах проживає у відповідача. Вважає, що після розірвання шлюбу син повинен залишитись проживати з нею, так як відповідач бажає розділити їхніх дітей залишивши одну дитину проживати з собою, а іншу з нею, створюючи ситуацію за якою їх діти будуть розлучені між собою. Хоч рідні брати та сестри не повинні бути розлучені між собою крім виняткових випадків, оскільки роз`єднання рідних дітей приводить до розриву родинних зв`язків та порушує спілкування між рідними братами та сестрами, що й стало підставою звернення до суду. В судому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали за підставами, викладений в позовній заяві, при цьому позивач пояснив, що він не був поганим батьком своїм дітям. Він бажає, щоб обоє дітей проживали з ним, але на даний час склались обставини, що донька проживає з відповідачкою і він проти цього не заперечує. Проте син не хоче проживати з матір`ю, боїться її і він вважає, що потрібно визначити місце проживання сина разом ним. Був випадок, коли відповідачка забрала дитину зі школи і відвезла за місцем свого проживання в с. Вишневе, але для дитини це виявилось стресом, дитина постійно просилась додому та плакала і він змушений був забрати дитину до себе. Тому просить задовольнити позовні вимоги за поданим ним позовом та відмовити у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом. Відповідач та представник відповідача позовні вимоги про розірвання шлюбу визнали та будь-яких заперечень з цього приводу не надали. Проти задоволення позовних вимог про визначення місця проживання з позивачам заперечували, при цьому відповідач пояснила, що вона їздила до [PERSON] , але бабушка не пускала її до будинку та не давала їй спілкуватись із сином, хоч вона має на сина такі ж права як і позивач. Вона турбується про свого сина, відвідує його в школі, постійно підтримує зв`язок із вчителем, їх син відвідував різні гуртки. Крім того позивач неналежно слідкує за сином так як [PERSON] проживаючи з ним поламав руку. Крім того позивач маніпулює дітьми. Їх донька бажає проживати з братиком, а при роздільному їх проживанні у дитини буде стрес. Вона після припинення проживання з позивачем мала намір подати позов про визначення місця проживання сина разом з нею, але не змогла зібрати необхідні документи, а позивач її випередив. Представники третьої особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ради з питань опіки та піклування Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився подавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши учасників розгляду справи,свідків, заслухавши думку дитини, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 2008 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а 20.06.2014 року зареєстрували шлюб у виконкомі Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В період спільного проживання та шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей , в яких сторони записані батьками дітей. Судом встановлено, що з лютого-березня місяця 2018 шлюбні відносини, ведення спільного господарства та спільне проживання сторони припинили. Причиною розпаду сімейних відносин стало те, що між сторонами відсутнє взаємопорозуміння в результаті діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя, через що в сторін виникають постійні сварки та конфлікти, що створило неможливі умови для спільного проживання сторін та збереження шлюбних стосунків. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим, шлюб між сторонами потрібно розірвати так як подальше перебування сторін у шлюбі на думку суду суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, які були свідками сварок та конфліктів між сторонами. При цьому суд не вбачає підстав для надання сторонам строку для примирення, так як сторони не заявили клопотання про надання строку для примирення. Крім того справа перебувала на розгляді в суді протягом тривалого періоду часу і у сторін було достатньо часу для прийняття зваженого рішення з приводу розірвання шлюбу чи примирення. А так як примирення між сторонами не відбулося суд приходить до висновку, що між сторонами дане питання вирішене остаточно. З чого суд приходить до висновку, що припинення шлюбних відносин між сторонами має стійкий характер і шлюбні відносини та спільне проживання сторони не бажають відновлювати. Тому відповідно до обраного позивачем способу захисту цивільних прав у вигляді припинення шлюбних правовідносин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу між сторонами. Після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити відповідачці прізвище, обране при реєстрації шлюбу - « [PERSON] », так як клопотань про відновлення їй дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу відповідачка не заявила. Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за позовними вимогами про розірвання шлюбу, суд вважає за можливе покласти на позивача [PERSON] Витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану, суд вважає за можливе покласти на відповідача [PERSON] , враховуючи вину обох сторін у розірванні шлюбу. Вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини, суд виходить з наступного. Кожна із сторін заявила вимоги про визначення місця проживання сина - [PERSON] , [INFO] разом з нею. Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України - розірвання шлюбу між батьками, окреме проживання їх від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України - Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України - Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні з`ясовано, що сторони не дійшли згоди щодо визначення місця проживання старшої дитини: сина - [PERSON] , з одним із них. При цьому судом пропонувалось сторонам вирішити це питання добровільно з найменшим негативним впливом на психіку дитини, але сторони повідомили, що вирішите дане питання добровільно вони не можуть. При цьому кожна із сторін наполягає на визначенні місця проживання разом з нею. Як встановлено в судовому засіданні після припинення спільного проживання відповідач [PERSON] ,. залишила спільне місце проживання подружжя за адресою: [ADDRESS] та на даний час проживає в м. Вільногірську. Судом встановлено, що на час розгляду справи та ухвалення рішення кожна із сторін забезпечена житлом, має місце роботи, отримують заробітну плату приблизно в однаковому розмірі та позитивні характеристики. На підтвердження даних обставин сторони подали докази: акти обстеження матеріально-побутових умов, довідки про заробітну плату, характеристики. Той факт, що позивач проживає в будинку батьків, а відповідач має лише кімнату в квартирі, не ставить сторони в нерівні житлові умови, та не має наслідком висновок про те, що сторони не забезпечені житлом. Так як житлові приміщення належні сторонам належать їх близьким родичам, які не заперечують проти проживання сторін та їх дітей у даних приміщеннях. Крім того саме в будинку по [ADDRESS] сім`я [PERSON] проживала протягом тривалого часу. Так як за даними критеріями сторони перебувають в рівних умовах і місце проживання дитини може бути визначене як з батьком так із матір`ю. Таким чином за даних обставин та однакового відношення дитини до обох з батьків, суд

Outcome: dismissed