Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

27 квітня 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , яка підписана адвокатом Щербаковою А.О., до Акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Дочірнє підприємство «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення суми, 04 травня 2020 року зазначена позовна заява залишена без руху. 25 травня 2020 року на виконання вимог ухвали позивачем подано уточнений позов, квитанцію про сплату судового збору, клопотання. Позовна заява обґрунтована тим, що 01 серпня 2019 року між АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та [PERSON] було укладено контракт №222, згідно якого [PERSON] призначається на посаду директора ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на термін з 01 серпня 2019 року до 01 серпня 2020 року. 06 листопада 2019 року АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» наказом №197 тимчасово відсторонило від виконання обов`язків [PERSON] з 06.11.2019 по 04.12.2019 р. 12.11.2019 наказом № 181 було винесено догану, яка скасована Центральним районним судом м. Миколаєва 21.02.2020 року № 490/10023/19. 17.03.2020 АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» винесено наказ № 59-ВК про дострокове розірвання контракту від 01.08.2019 №222 та звільнення [PERSON] з посади за невиконання умов контракту (п. 8 ст. 36 КЗпП України). Підставою для звільнення у наказі зазначено: погодження АТ «ДАК «Автомобільні дороги України»; фінансова звітність за 9 місяців 2019 року та ІІІ квартал 2019 року; рішення правління Компанії від 06.12.2019 року №54; пункти 2.1, 3.13, 3.5, 4.8, 4.9, 6.2, 6.3, 7.1 (пп.22 та 23), 8.5, 8.14, 8.15, 8.19, 8.21 Статуту ДП «Миколаївський облавтодор»; п.1, 6,7,8,11, пп. «в» п.22, пп. «а», «в», 2г», «д», «л», «м», «р» п. 23 контракту від 01.08.2019 року №222. Станом на 01.08.2019 року заступником начальника Заводського ВДВС міста Миколаїв Щербатюком А.І. винесено постанови про арешт майна боржника ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «ДАК «Автомобільні дороги України». Таким чином [PERSON] не мав можливості виконувати зобов`язання зі сплати податків, зборів та інших платежів та виплати заборгованості із заробітної плати. Окрім цього в наказі є посилання на аналіз фінансової звітності за ІІІ квартал 2019 року, однак у цьому кварталі [PERSON] керував підприємством лише два місяці, окрім цього знаходився на лікарняному по 16 березня 2020 року. В наказі про звільнення не зазначено в чому конкретно полягали порушення трудового законодавства, посадових обов`язків або інших підвідомчих нормативних актів з боку позивача, коли мало місце таке порушення та виконання ним повноважень щодо відсутності у здійсненні контролю та здійсненням обов`язкових платежів до бюджету по сплаті податків та зборів. [PERSON] було звільнено наступного дня після закінчення лікарняного та у період карантину. Такі дії відповідача призвели до душевних страждань, в умовах карантину неможливо знайти роботу. У зв`язку з викладеним просила визнати наказ АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» №59-ВК від 17.03.2020; стягнути з ДП «Миколаївський облавтодор» середній заробіток за час вимушеного прогулу, моральну шкоду в розмірі 150\~000 грн; стягнути з АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та ДП «Миколаївський облавтодор» судові витрати. 27 травня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, витребувано докази у відповідачів. 19 червня 2020 року представником позивача подано уточнену позовну заяву, відповідно до якої, представник позивача просить: визнати наказ АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» №59-ВК від 17.03.2020 незаконним та скасувати його; поновити на посаді директора ДП «Миколаївський облавтодор», стягнути з ДП «Миколаївський облавтодор» середній заробіток за час вимушеного прогулу, моральну шкоду в розмірі 150 000 грн; стягнути з АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та ДП «Миколаївський облавтодор» судові витрати; продовжити строк позовної давності. 01 липня 2020 року прийнято уточнену позовну заяву. 02 вересня 2020 року на виконання вимог ухвали суду представником АТ ДАК «Автомобільні дороги України» надано витребувані судом документи. 02 вересня 2020 року представником АТ ДАК «Автомобільні дороги України» подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив мотивований тим, що посилання Позивача в уточненому позові на Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників не може братися судом до уваги, оскільки в примітках до Положення про порядок укладання контрактів при прийнятті (найманні) на роботу працівників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.1994 р. чітко вказано, що це Положення не поширюється на керівників підприємств державної форми власності. ДП «Миколаївський облавтодор», яке очолював Позивач, за своєю сутністю є державним підприємством, що діє на основі державшої власності, переданої йому засновником у господарське відання. Твердження [PERSON] про те, що в наказі Компанії від 17.03.2020 № 59-ВК «не зазнчено в чому саме полягали порушення трудового законодавства, посадових обоє язків або підвідомчих нормативних актів з боку позивача, коли мало місце таке порушення...» відповідач вважає таким, що не відповідає дійсності та є необгрунтованим, оскільки: 17.03.2020 достроково розірвано контракт від 01.08.2019 № 222, що укладений із директором ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» [PERSON] та звільнено останнього з посади директора за невиконання умов контракту (п. 8 ст. 36 КЗпП України). Аналіз фіїїансової звітності ДП «Миколаївський облавтодор» за 9 місяців 2019 року, у числі за III квартал, що зафіксовано в Службовій записці начальника відділу економіки, планування та фінансів Компанії Жураковської М.І. (додаток 2), на підставі наданої підтприємством фінансової звітності показав наступне: Обсяг доходу від реалізації виконаних ДП «Миколаївський облавтодор» власними силами робіт, продукції, послуг за 9 місяців 2019 року склав 56,6 млн грн. (сума рядків першого розділу розшифровки до Форми 2 за 9 місяців без врахування робіт виконаних субпідрядними організаціями з урахуванням податку на додану вартість, а саме (821+38197+5357+887+861+804) + 20% ПДВ ), у тому числі за III квартал 2019 року обсяг доходу від власної діяльності склав 7,1 млн. грн, що менше ніж в середньому за І і II квартали поточного року. За жовтень 2019 року дохід від реалізації виконаних власними силами робіт, продукції склав 2,6 млн. грн. Це свідчить про відсутність позитивної динаміки в нарощуванні обсягів виконання робіт та надання послуг. Валовий збиток від виробничої діяльності ДП «Миколаївський облавтодор» за 9 місяців 2019 року склав 4,5 млн грн. (рядок 2095 Консолідованого звіту про фінансові результати за 9 місяців 2019 р.), у тому числі за III квартал - 5,2 млн грн, у той час як за 6 місяців 2019 року був отриманий валовий прибуток 722 тис грн. Штрафні санкції та виконавчий збір за 9 за III квартал збільшились на 1,7 млн грн. Чистим фінансовим результатом роботи дочірнього підприємства за 9 місяців 2019 року є збиток у сумі 16,6 млн. грн., у т.ч. за III квартал збитковість збільшилась на 8,1 млн. грн. Так, за II квартал підприємством отримано збитків 7,3 млн. грн. На підприємстві не забезпечено своєчасну виплату заробітної плати працівникам, заборгованість зросла, сплату податків та обов`язкових платежів. За III квартал 2019 року погіршився фінансовий стан ДП «Миколаївський облавтодор». Дефіцит грошових коштів зріс на 6,5 млн грн і на 30.09.19 становить 53,4 млн грн, коефіцієнт поточної ліквідності зменшився з 0,393 до 0,349. Основним показником, що характеризує фінансовий стан підприємства є коефіцієнт поточної платоспроможності (ліквідності), який обраховується шляхом ділення підсумку розділу ІІI активу балансу на підсумок розділу III пасиву балансу (може обраховуватись за показниками по ПСБО і по МСФЗ. В даному випадку спостерігалося зменшення вказаного показника, не зважаючи на те, згідно п. 1.2. додатку до Контракту розмір вказаного показника зафіксований на рівні не менше 0,514. За III квартал 2019 р = 0,349 у III кварталі 2020 року, за II квартал 2019 р = 0,393 у II кварталі 2020 року. Отже на відміну від взятих Позивачем зобов`язань згідно контракту, спостерігається погіршення матеріального стану підприємства. Також, виявлено збільшення дефіциту грошових коштів, що свідчить про неефективну роботу підприємства. Дефіцит грошових коштів зріс на 6,5 млн. грн. тобто необгрунтовано нарощені зобов`язання підприємства. Про фінансовий стан ДП «Миколаївський облавтодор» за даними фінансової звітності за ІІІ квартал 2019 року та за даними поточної управлінської звітності за жовтень-листопад 2019 начальник відділу економіки, планування та фінансів Компанії [PERSON] також доповідала на засіданні Правління Компанії, яке відбулось 06.12.2019 та на якому були присутні всі члени Правління. За результатом доповіді т.в.о. голови правління Компанії виніс на голосування пропозицію визнати незадовільною за підсумками III квартал 2019 року роботу директора ДП «Миколаївський облавтодор» [PERSON] . За результатом голосування членами Правління було ухвалено визнати незадовільною за показниками III кварталу 2019 року роботу директора ДП «Миколаївський облавтодор» [PERSON] за результатом чого складено протокол № 54. Окресленими діями директор ДП «Миколаївський облавтодор» [PERSON] допустив неналежне виконання обов`язків керівника підприємства, що є порушенням вимог п.п. 1, 6 та 8 контракту, укладеного між ним та керівником Компанії. Обов`язків [PERSON] не виконано, в результаті чого допущено: - невиконання наказів і доручень Компанії; - невиконання дочірнім підприємством зобов`язань зі сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів, наявність заборгованості з виплати заробітної плати працівникам підприємства;- незабезпечення мінімізації непродуктивних витрат, економічних втрат;- прийняття управлінських рішень, що призвели до матеріальних втрат та негативних наслідків для підприємства; - незабезпечення необхідного для ефективної фінансово-господарської діяльності дочірнього підприємства обсягу замовлень на його продукцію (товари, роботи, послуги), у тому числі на роботи з поточного ремонту та експлуатаційного утримання доріг місцевого значення, а для інших замовників. Відповідно до п. 11 контракту Компанія звільняє керівника відповідно до законодавства та цього контракту. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України, підставами для припинеення трудового договору є підстави, передбачені контрактом. Пункт 23 контракту передбачає, що керівник може бути звільнений з посади, а контракт розірваний з ініціативи Компанії до закінчення терміну його дії у разі: одноразового чи сисматичного порушення керівником законодавства чи обов`язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки; у разі невиконання дочірнім підприємством зобов`язань зі сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів, з виплати заробітної плати працівникам; у випадку порушення, неповного, несвоєчасного та/або неналежного виконання обов`язків керівника, передбачених цим контрактом. З огляду на все зазначене, за невиконання п.п. 1, 6, 7, 8 контракту від 01.08.2019 № 222, а саме: порушення вимог статуту; невиконання наказів і доручень Компанії; невиконання ключових показників ефективності згідно з додатком до контракту; невиконання дочірнім підприємством зобов`язань зі сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів, наявність заборгованості з виплати заробітної плати працівникам підприємства; незабезпечення мінімізації непродуктивних витрат, економічних втрат; прийняття управлінських рішень, що вели до матеріальних втрат та негативних наслідків для підприємства, й було достроково розірвано такий контракт з Позивачем. Відповідно прийнято наказ Компанії від 17.03.2020 № 59-ВК, який містить вказане вище обґрунтування та в якому чітко вказані підстави дострокового розірвання контракту з [PERSON] з посиланням на норми укладеного з ним контракту та Статуту ДП «Миколаївський облавтодор». Окрім цього представник відповідача акцентує увагу, що відповідно до правової позиції у справі № 6-156цс12, викладеної у постанові Верховного України від 26 грудня 2012 року, на контрактну форму трудового договору не поширюється положення ст. 9 КЗпП України про те, що умови договорів про працю, які погіршуюгь становище працівників порівняно із законодавством України про працю, є недійсними. Таким чином, виходячи з особливостей зазначеної форми договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх івідуальних здібностей і професійних навичок, при укладенні контракту закон надав право сторонам встановлювати їх права, обов`язки та відповідальність, зокрема, як передбачену рмами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави зірвання договору. Згідно із п. 8 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору передбачено умови, зазначені у контракті. У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 8 ст. 36 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що на підставі цієї норми рипиняється трудовий договір при наявності умов, визначених сторонами в контракті для його розірвання. Відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України підстави, передбачені контрактом, є самостійною іставою припинення трудового договору, а його розірвання з підстав передбачених контрактом не є дисциплінарним стягненням, а тому врахування ступеня тяжкості вчиненого проступку працівником і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника при розірванні контракту не повинні враховуватись та відповідно доводитись при розгляді трудових спорів. Аналогічної позиції дотримується Верховний суд України, що висвітлено в ухвалі від 09.06.2010р. № 6-6884св10, постанові від 22.02.2017р. у справі за № 6-86цс17. Отже, припинення трудового договору з підстав, передбачених контрактом не відноситься до дисциплінарних стягнень, а тому правила КЗпП України, які визначають підстави та порядок притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності не застосовуються. Представник відповідача вважає, що не заслуговує на увагу посилання позивача, на те, що у зв`язку із винесенням Заводським відділом державної виконавчої служби м. Миколаїв головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Щербатюком А.І. постанови про арешт майна боржника ДП «Миколаївський облавтодор», він не мав можливості виконувати зобов`язання зі сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів та виплати заборгованості із заробітної плати працівникам, оскільки: по-перше, доказів наявності такої постанови Позивачем не надано, як і не обґрунтовано яким чином такий арешт перешкоджав здійснювати розрахунки. Також, Позивачем не надано доказів того, що ним вчинялися дії для такого погашення; по - друге, зобов`язання зі сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів та виплати заборгованості із заробітної плати працівникам є першочерговими платежами, та коштами на які не може накладатися арешт. Крім того, факт порушення умов контракту Позивачем не заперечується, а як слідує із правової позиції Верховного суду викладеної у Постанові від 10.08.2018 р., по справі №463/3091/15 «з врахуванням особливостей контрактної форми удового договору, наявність чи відсутність вини не є визначальним для припинення дії контракту. Визначальним у даному випадку є сам факт порушення, а встановлена вина керівника, лише додатково підтверджує законність оскаржуваного наказу.» До того ж, з огляду на зазначене, твердження [PERSON] про те, що він знаходився на посаді директора ДП «Миколаївський облавтодор» лише два місяці ІІІ-го кварталу 2019 року (серпень, вересень) не може братися судом до уваги, оскільки, крім іншого, відповідно до контракту було встановлено підвищену відповідальність керівника підприємства, на що останній погодився шляхом підписання контракту від 01.08.2019 № 222. Вважають, що вимоги Позивача щодо відшкодування останньому моральної шкоди та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не можуть бути задоволені з огляду на наступне: підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із ст. 237 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи викладене та відсутність факту порушення прав Позивача, кільки звільнення останнього проведено з додержанням норм чинного законодавства України, вимоги щодо відшкодування моральної шкоди та стягнення середнього заробітку чшс вимушеного прогулу не підлягають задоволенню. Вимога Позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, на думку представника відповідача, не може бути задоволена судом щей з огляду на наступне: позивачем разом з уточненим позовом від 25.05.2020 подано розрахунок середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, здійснений на підставі довідки ДП «Миколаївський облавтодор» від 19.05.2020 № 12/412, яку також подано з уточненим позовом. Але, така довідка містить суми заборгованості зі сплати заробітної плати та середньоденну заробітну плату за 2 місяці - вересень, жовтень 2019 року. При цьому, по-перше наказ Компанії № 59-ВК про дострокове розірвання контракту від 01.08.2019 № 222, укладеного з директором ДП «Миколаївський облавтодор» [PERSON] датований 17.03.2020, тобто суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відповідно вищезазначених норм законодавства, обчислюються виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи Позивача - січень, лютий 2020 року. По-друге, не вбачається, які суми заробітку Позивача використовуються з врахуванням податків й інших обов`язкових платежів чи без такого врахування. Якщо буде взято за основу суми вказані у довідці від 19.05.2020 № 12/412, то у подальшому це призведе до подвійної сплати Відповідачем 2, як роботодавцем, податків й інших обов`язкових платежів. Так, Позивачем не зазначено розмір заробітної плати останнього за останні два календарних місяці роботи перед звільненням, не зазначено заробіток за місцем нової роботи, в разі перебування на роботі, одержану допомогу по тимчасовій непрацездатності (якщо така мала місце бути), вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю (якщо таке мало місце бути), не наведено розрахунок, з якого можливо визначити розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу тощо, відповідно вимога про стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу має бути залишена без задоволення. Враховуючи вищевикладене, АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» вважає, що оспорюваний наказ про дострокове розірвання контракту, укладеного з Позивачем, є законним обґрунтованим, відповідно позовна заява [PERSON] є необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. 15 вересня 2020 року ухвалою суду витребувано з АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» належним чином засвідчену копію погодження Держаного агентства автомобільних доріг України на звільнення [PERSON] 01 жовтня 2020 року на виконання вимог ухвали надано копію погодження Укравтодору на звільнення [PERSON] 09.12.2020 до суду надійшло пояснення до позовної заяви представника АТ «ДАК «Автомобільні дороги України», відповідно до якого, відповідач зазначає, що укладаючи контракт позивач погодився з його умовами у тому числі з підвищеною відповідальністю за порушення його умов. Порушення хоча б одного з пунктів контракту є підставою для його дострокового розірвання. Таку позицію підтримав і Конституційний Суд України, який у своєму рішенні у справі щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 21 КЗпП України зазначив, що незважаючи на ці та інші застереження, що містяться в Кодексі законів про працю та інших актах трудового законодавства і спрямовані на захист прав громадян під час укладання ними трудових договорів у формі контрактів, сторонами в контракті можуть передбачатися невигідні для працівника умови: зокрема, це, як правило, тимчасовий характер трудових відносин, підвищена відповідальність поаиівника, додаткові підстави розірвання договору тощо. Звільнення позивача відбулось на підставі пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України, таке звільнення не носить характеру дисциплінарного стягнення, а є звільненням за невиконання умов трудового контракту, а тому відсутня необхідність встановлення обставин, які передбачені диспозицією статті 41 КЗпП України. Подібний висновок щодо звільнення керівника підприємства, що є у державній власності, викладений Верховним Судом у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № 235/774/18 (провадження № 61-47942св18) та відносно керівника дочірнього підприємства Компанії у постанові Верховного суду від 23 вересня 2020 року у справі № 701/1088/17-ц (провадження № 61-39873св18). Отже, висновками Верховного суду спростовуються доводи позивача про порушення Відповідачем 1 вимог чинного законодавства. Аналіз фінансової звітності ДП «Миколаївський облавтодор» за 9 місяців 2019 року, у тому числі за III квартал, показав зниження всіх показників фінансової звітності. Жодних письмових звітів, пояснень про причини їх невиконання та заходів, які будуть вжиті для їх подальшого виконання з вказівкою конкретних строків їх здійснення подано не було. На відміну від взятих Позивачем зобов`язань згідно контракту, спостерігається погіршення матеріального стану підприємства. Також, виявлено збільшення дефіциту грошових коштів, що свідчить про неефективну роботу підприємства. Вказане вище свідчить про порушення [PERSON] обов`язку передбаченого п. 7 Контракту від 01.08.2019 № 222 - Керівник зобов`язується забезпечити виконання ключових показників ефективності згідно з додатком (додатками) до цього контракту. Окресленими діями директор ДП «Миколаївський облавтодор» [PERSON] допустив неналежне виконання обов`язків керівника підприємства, що є порушенням вимог п.п. 1, 6, 7 та 8 контракту, укладеного між ним та керівником Компанії. З огляду на все зазначене, за невиконання п.п. 1, 6, 7, 8 контракту від 01.08.2019 № 222 й було достроково розірвано такий контракт з Позивачем. Відповідно прийнято наказ Компанії від 17.03.2020 № 59-ВК, який містить вказане вище обґрунтування та в якому чітко вказані підстави дострокового розірвання контракту з [PERSON] з посиланням на норми укладеного з ним контракту та Статуту ДП «Миколаївський облавтодор». Враховуючи викладене та відсутність факту порушення прав Позивача, оскільки звільнення останнього проведено з додержанням норм чинного законодавства України, вимоги щодо відшкодування моральної шкоди та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не підлягають задоволенню. Отже, АТ «ДАК «Автомобільні дороги України» вважає, що оспорюваний наказ про дострокове розірвання контракту, укладеного з Позивачем, є законним та обґрунтованим, відповідно позовна заява [PERSON] є необгрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, у зв`язку з чим

Outcome: dismissed