Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

28.11.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON], у якій просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] У цьому житловому будинку зареєстровані позивач - [PERSON] та відповідач - [PERSON], яка фактично не проживає за місцем реєстрації більше чотирьох років. Реєстрація відповідача у будинку створює перешкоди в оформленні ним субсидії з оплати житлово-комунальних послуг, порушує його права власника. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, посилаючись на доводи позовної заяви. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, однак у судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою ним у судовому засіданні, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.06.1990 року, копією технічного паспорта на будинок (а.с. 5-13). Згідно відповіді Чепільської сільської ради Балаклійського району Харківської області від 04.12.2018 року на запит суду, відповідач [PERSON] зареєстрована у будинку [ADDRESS] (а.с. 22). З акту обстеження, складеного депутатом Чепільської сільської ради Балаклійського району Харківської області [PERSON] у присутності свідків: [PERSON] та [PERSON], встановлено, що відповідач [PERSON] понад чотири роки не проживає у будинку [ADDRESS] (а.с. 14). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що [PERSON] більше чотирьох років не проживає у будинку [PERSON] по [ADDRESS] Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Судом встановлено, що відповідач у належному позивачу на праві приватної власності будинку не проживає понад чотири роки, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Як убачається з матеріалів справи, позивач за подання до суду даної позовної заяви сплатив 704,80 гривень судового збору (а.с. 1). У зв'язку із задоволенням позову суд відповідно до ст. 141 ЦПК України покладає зазначені судові витрати на відповідача.

Outcome: approved