Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

28.03.2017 позивач [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, в якому просить: -позбавити відповідача [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно їх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; - стягнути з [PERSON], на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі по 2000 грн. із застосуванням в подальшому індексації, щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття; - визначити місце проживання всіх дітей разом з батьком [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним. З відповідачем по справі перебував у фактичних шлюбних відносинах з 2006 року. [INFO] року у них народилися сини : [PERSON] та [PERSON], а [INFO] року - дочка [PERSON]. У свідоцтвах про народження позивач зазначений як батько. Спільне проживання з відповідачем було припинено з 25.11.2015 року, діти залишилися проживати з ним та його матір'ю [PERSON] Дітям було створено всі можливі умови, для їхнього належного виховання та розвитку. За місцем проживання діти мають окремі кімнати у квартирі, робочі місця для навчання, ліжка, відвідують навчальні заклади : сини - ЗОШ № 1 у м.Бориспіль, по вул. Небесної Сотні, №1, дочка - відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Сонечко», по вул. Шевченка, 2а, у м. Бориспіль, Київської області. Зазначив, що діти знаходяться повністю на його утриманні, а відповідач жодного разу не відвідала дітей, не виявляла бажання на спілкування з ними, хоча ніхто їй не створював перешкод. Коштів на утримання дітей відповідач також не давала, посилаючись на те, що в неї великі борги: кредити в банках, боргові зобов'язання перед людьми. Також зазначив, що з весни 2016 року відповідач проживає в м. Переяслав-Хмельницький, Київської області, з іншим чоловіком, [PERSON], який є інвалідом. Окрім того, у відповідача також є син [PERSON], [INFO], вихованням та утриманням якого з народження займається бабуся [PERSON], який знаходиться на утриманні останньої та проживає з нею. Звернув увагу суду, що у СВ Бориспільського відділу поліції, знаходиться кримінальне провадження за ст. 185 КК України відносно [PERSON], по факту вчинення крадіжки золота належного його матері [PERSON] У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги повністю підтримали та підтвердили обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні частково визнали позовні вимоги щодо стягнення аліментів, поскільки відповідач постійного місця роботи не має, на утриманні перебуває син [PERSON], [INFO], та цивільний чоловік, який є інвалідом 1 групи. Відповідачем зазначено, що вона б могла сплачувати по 1000гривень на дитину, але не бажає цього робити, оскільки позивач перешкоджає їй бачитись з дітьми, а мати позивача налаштовує дітей проти неї, не дозволяє спілкуватись. Через те, що мати позивача втручалась в їх відносини, вони живуть окремо. Вона визнає, що рідко бачать дітей, 2-3 рази за останні 2 роки вважає, що це вплинуло на їх відношення до неїл на кожну дитину Щодо вимоги про позбавлення батьківських прав не визнає позов та просить відмовити в задоволенні цієї вимоги, поскільки позивач створював їй певні перешкоди у спілкуванні з дітьми, внаслідок чого вона зверталася до органу опіки та піклування для встановлення графіку днів побачень з дітьми. Представник третьої особи, органу опіки та піклування Бориспільської районної державної адміністрації, в судовому засіданні підтримав позов, не заперечував щодо його задоволення. Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши повноваження представників позивача та відповідача, а також в порядку ст. 171 СК України, заслухавши пояснення залучених до участі у справі в якості третіх осіб, малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], допитавши свідка [PERSON], дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, [INFO] року народилися: [PERSON] та [PERSON], про що 04 грудня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 27 та №28 відповідно. [INFO] року народилася [PERSON], про що 08 лютого 2011 року зроблено відповідний актовий запис за № 86. Батьками дітей зазначено : «батько- [PERSON]», «мати- [PERSON]», що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження( а.с.7-9). Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України на батьків покладені рівні обов'язки щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до акту обстеження умов проживання відповідача [PERSON] від 09.08.2016 р. встановлено, що остання з травня 2016 року проживає разом з [PERSON] в приватному будинку по [ADDRESS], власником будинку є [PERSON] Будинок одноповерховий, має: 3 кімнати, газ, світло, воду, ванна з санузлом. Кімнати потребують ремонту. Дитяча кімната, де проживає малолітній [PERSON], маленька, в наявності лише ліжко та тумбочка. У кімнатах відносно чисто. Присадибна ділянка упорядкована. Для проживання в даному будинку всіх дітей [PERSON] умови не створені.( а.с.16). Згідно довідки Старівської сільської ради № 23 від 06.01.2017 року, малолітні [PERSON], [PERSON], [PERSON], проживають, але не зареєстровані, разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS], та знаходяться на його утриманні.( а.с.19). Той факт, що малолітні діти проживають разом з позивачем та знаходяться на його утриманні, відповідачем не оспорюється. Як вбачається зі змісту характеристик, виданих Старинською ЗОШ 1-111 ступенів, та довідки, виданої Бориспільською загальноосвітньою школою 1-111 ступенів № 1, № 38 від 17.01.2017 року, контроль за навчанням, поведінкою, відвідуванням дітей: [PERSON], [PERSON], школи здійснює тато, [PERSON] Мама, [PERSON], за час навчання не цікавилася навчанням дітей, не відвідувала батьківських зборів, не спілкувалася з учителями щодо шкільного життя синів (а.с10,11,14). Зі змісту характеристики та довідки № 9 від 16.01.2017 р., виданої ДНЗ Бориспільської міської ради Київської області (ясла-садок) «Сонечко», вбачається, що контроль за відвідуванням дитини [PERSON] здійснює тато, [PERSON] Мама, [PERSON], за цей час не цікавилася навчально-виховним процесом дитини та не відвідувала батьківських зборів.( а.с. 12,15). З висновку органу опіки та піклування Бориспільської районної державної адміністрації Київської області від 11.08.2017 р. № 7-46-3056, вбачається, що орган опіки та піклування вважає за можливе позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 71,72). У висновку також зазначено, що відповідно до розпорядження голови Бориспільської райдержадміністрації від 02.06.2017 р. № 350 «Про затвердження рішення районної комісії з питань захисту прав дитини «Про участь громадянки [PERSON] у вихованні малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON]»» був встановлений порядок зустрічей з її дітьми. [PERSON] в кінці навчального 2017 року у травні місяці, відвідала дітей в навчальних закладах. Пояснювала, що хоче проводити більше часу з дітьми, але батько не дає їй цієї можливості. [PERSON] заперечував і пояснював, що [PERSON] сама не хоче спілкуватись з дітьми, не допомагає йому матеріально їх утримувати, не цікавиться здоров'ям та навчанням дітей. З моменту затвердження рішення впродовж двох місяців, до служби у справах дітей та сім'ї, надходили повідомлення від батька дітей про те, що [PERSON] не виявила бажання зустрічатися з дітьми, брати участь у їх вихованні, фактично не виконувала вищезазначене розпорядження органу опіки та піклування. При спілкуванні з малолітніми дітьми, спеціалістом центру соціальних служб для дітей, сім'ї та молоді, встановлено, що діти не виявляють бажання зустрічатись та спілкуватись з матір'ю, не хочуть проводити спільно з нею дозвілля.( а.с.71,72). Відповідно до вимог пунктів 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Із пояснень позивача, малолітніх дітей, показів свідка, та досліджених в судовому засіданні письмових матеріалів справи, встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від своїх обов'язків по вихованню малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], та не приймає участі у їхньому вихованні та утриманні, не проявляє батьківської турботи, хоча має таку можливість. Крім того, суд бере до уваги, що 16 грудня 2016 року відповідачу [PERSON] слідчим СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України (а.с.20-23). Станом на день розгляду справи, суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про виконання відповідачем своїх батьківських обов'язків по вихованню, піклуванню та утриманню малолітніх дітей належним чином. Аналізуючи вищенаведені обставини, та з метою захисту законних прав та інтересів малолітніх, приходить до переконання, що [PERSON] слід позбавити батьківських прав. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ч.1 ст.180 та ч.3 ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч. 1 та 2 ст. 182 Сімейного кодексу України в редакції закону, чинній з 08.06.2017 року, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] постійного місця роботи не має, на її утриманні перебуває дитина [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає без реєстрації шлюбу з [PERSON], [INFO], який є інвалідом 1 групи (а.с.69,70). З урахуванням викладених, встановлених в судовому засіданні обставин, зокрема щодо матеріального стану відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідача належить стягнути на утримання малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину, щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.03.2017 року та до досягнення дітьми повноліття, оскільки позивачем будь-яких належних доказів в обґрунтування заявленого розміру аліментів на утримання дітей не надано, який, з урахуванням матеріального та сімейного стану відповідача, є необґрунтовано завищеним. При цьому суд враховує заяву відповідача в судовому засіданні, що вона визнає можливим сплачувати аліменти на кожну дитину в зазначеній судом сумі. Суд також враховує, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 березня 2016 року та рішенням Апеляційного суду Київської області від 19 вересня 2016 року вирішено питання щодо визначення місця проживання малолітніх дітей (а.с.61-64,65-68), в зв'язку з чим повторне пред'явлення позивачем аналогічних вимог, суд вважає необґрунтованим. Суд також враховує, що після ухвалення зазначених судових рішень, сторонами, як батьками малолітніх дітей, визначено їх місце проживання з батьком, будь-який спір з цього приводу між ними на даний час відсутній і в цій частині заявлена позивачем відповідна позовна вимога свідчить про зловживанням правом, що відповідно до вимог ч.3 ст.16 ЦК України є підставою для відмовленні в позові. За змістом ст.88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 гривень за вимогою майнового характеру про стягнення аліментів підлягають стягненню з відповідача на користь держави, від сплати якого позивач був звільнений при зверненні до суду з даною позовною вимогою, а також підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 640 гривень. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial