Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

28.05.2015 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ ПриватБанк про стягнення з відповідача [PERSON] 40029,31 грн. заборгованості за кредитним договором та судових витрат. Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами. Між ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачем було укладено кредитний договір б/н від 11.12.2012 року, згідно з яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 25000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява про надання платіжної карти разом із запропонованими КБ ПриватБанк Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами Банку складають між відповідачем та банком кредитний договір. ПАТ КБ ПриватБанк було надано [PERSON] кредит у визначеному розмірі, проте відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. У зв'язку із порушенням відповідачем умов договору станом на 31.03.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 40029,31 грн., що складається із заборгованості за кредитом 24472,27 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 12874,69 грн., заборгованості за пенею та комісією 300,00 грн., сум штрафів 500,00 грн. та 1882,35 грн. Позивач наполягає на виникненні у нього права вимагати від [PERSON] повернення всієї суми, просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість. Відповідно до ч.9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Останнім відомим позивачеві місцем реєстрації проживання [PERSON] є Донецька область, м. Донецьк, вул. О.Ульянова, 30 (Петровський район м. Донецька). Згідно із ст.1 Закону України Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції розпорядженням голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року була визначена зміна територіальної підсудності судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним судам, зокрема, для справ, підсудних Петровському районному суду м. Донецька, визначена підсудність Краснолиманському міському суду Донецької області. За таких обставин цивільна справа відносно відповідача [PERSON] підлягає розгляду Краснолиманським міським судом Донецької області. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, представник позивача в судове засідання не прибув, але надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі, в якій не заперечував проти заочного розгляду справи(а.с.53-55). Відповідача [PERSON] було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи через публікацію оголошення в газеті Урядовий кур'єр (а.с. 52). Однак відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. ПАТ КБ ПриватБанк має право на надання банківських послуг, визначених ч.3 ст. 47 Закону України Про банки і банківську діяльність, на підставі ліцензії Національного банку України від 05.10.2011 року № 22 (а.с. 37). Судом встановлено, що між ПАТ КБ ПриватБанк та відповідачем було укладено кредитний договір б/н від 11.12.2012 року, згідно з яким [PERSON] отримав кредит у розмірі 25000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а. с. 7). [PERSON] власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява про надання платіжної карти разом із запропонованими КБ ПриватБанк Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами Банку складають між відповідачем та банком кредитний договір (а.с. 7-33). Позивач свої зобов'язання за кредитним договором повністю виконав, надавши позичальнику [PERSON] кредит в розмірі, обумовленому сторонами. Відповідач в порушення умов договору свої зобов'язання належним чином не виконав, не забезпечивши своєчасного повернення позивачеві запозичених коштів. Внаслідок цього станом на 31.03.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 40029,31 грн., що складається із заборгованості за кредитом 24472,27 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 12874,69 грн., заборгованості за пенею та комісією 300,00 грн., сум штрафів 500,00 грн. та 1882,35 грн. (а.с. 5-6). За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст.ст. 525, 526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється його належним виконанням. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобовязаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Відповідач не надав позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобовязання належним чином не виконав. Отже, у банку виникло право вимагати від [PERSON] повернення суми кредиту. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позову. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір та витрати, пов'язані з публікацією оголошення про виклик відповідача в пресі, включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. ПАТ КБ ПриватБанк при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 400,29 грн., що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням № PROM9BOAOF від 19.05.2015 року (а.с.2), і понесено витрати, пов'язані з публікацією оголошення про виклик відповідача в пресі, в розмірі 252,00 грн. (а.с. 49,50) За цих обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору та витрат, пов'язаних з публікацією оголошення про виклик відповідача в пресі.

Outcome: approved