Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

27 липня 2016 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, третя особа Новомосковська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом В обґрунтування своїх вимог позивачі [PERSON], [PERSON] посилалися на те, що 03 червня 2015 року помер їх батько [PERSON]. У встановлений законодавством строк вони звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після батька, але, постановою нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON], померлого 03 червня 215 року на: земельну ділянку, що розташована адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Набережна 2, будинок № 26; на житловий будинок, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Набережна 2, будинок № 26; на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Миру №16, в звязку з тим. що ними не були надані правовстановлюючі документи на спадкове майно, крім того, право власності на земельну ділянку не зареєстроване. Позивачі зазначили, що після смерті батька вони не знайшли правовстановлюючі документи на нерухоме майно, залишилися тільки копії, що не дає можливості ним оформити свої спадкові права. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON], [PERSON] просили суд визнати за ними право власності: на земельну ділянку, площею 0,1000 га., кадастровий номер № 1211900000:04:016:0171, яку передано для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Набережна 2, будинок № 26; на 1/2 житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Набережна 2, будинок № 26; на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Миру №16 в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого 03 червня 2015 року. В судове засідання представник позивачів не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги [PERSON], [PERSON] підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в звязку з чим судом проведений заочний розгляд справи. Представник третьої особи Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не зявився. Суд, дослідивши надані позивачами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 03 червня 2015 року помер батько позивачів [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно спадкової справи, заведеної Новомосковською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, з заявами про прийняття спадщини після [PERSON], померлого 03 червня 2015 року звернулися діти спадкодавця - [PERSON], [PERSON]. Встановлено, що постановою нотаріуса Новомосковської державної нотаріальної контори від 22 січня 2016 року позивачам [PERSON], [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON], померлого 03 червня 215 року на: земельну ділянку, що розташована адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Набережна 2, будинок № 26; на житловий будинок, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Набережна 2, будинок № 26; на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Миру №16, в звязку з тим. що ними не були надані правовстановлюючі документи на спадкове майно, крім того, право власності на земельну ділянку не зареєстроване. Позивачі посилалися на те, що правовстановлюючі документ на нерухоме майно, яке належало батькові були втрачені. В той же час, судом встановлено, що житловий будинок № 16 по вул. Миру в м. Новомосковську Дніпропетровської належав [PERSON] на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок (домоволодіння) від 25.08.1986 року, виданого згідно рішення виконкому Новомосковської міської ради народних депутатів за № 437/2 від 08.08.1986 року, зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації за № 11909-75. 1/2 частина житлового будинку № 26 по вул. 2І-га Набережна в м. Новомосковську Дніпропетровської області належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.03.2015 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори [PERSON] за № 1-360 та зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна № 602217812119. Земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер № 1211900000:04:016:0171, яку передано для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що розташована по вул. 2-га Набережна, 26 в м. Новомосковську Дніпропетровської області, належала [PERSON] на підставі: 2/3 частини - згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.12.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Новомосковської державної нотаріальної контори [PERSON] за № 1-3527, та 1/3 частина згідно рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.06.2015 року, справа № 183/3048/13-ц. У відповідності до діючого законодавства, право власності на нерухоме майно виникає після отримання правовстановлюючого документу та державної реєстрації. Судом встановлено, що за життя, [PERSON] не була проведена державна реєстрація права власності на земельну ділянку. В той же час, у відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. На підставі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На підставі ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Оскільки позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, прийняли спадщину, відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину обумовлена тим, що за життя, спадкодавець не зареєстрував право власності на земельну ділянку та в звязку з втратою правовстановлюючих документів, суд вважає за можливе визнати за позивачами право власності на спірне нерухоме майно, оскільки право власності спадкодавця встановлена та підтверджується іншими доказами, дослідженими судом.

Outcome: approved