Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

27 січня 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із уточненим позовом до [PERSON] В позовній заяві вказав, що 07 жовтня 2008 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір, за яким банк надав позичальнику 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 36% річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання за договором не виконав, рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 07 вересня 2011 року з нього стягнуто 14207 грн. 83 коп. кредитної заборгованості. Проте станом на 30 листопада 2014 року в нього виникла нова заборгованість в розмірі 10153 грн. 67 коп., з яких: 7671 грн. 31 коп. - заборгованість по процентам; 2482 грн. 36 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Посилаючись на викладені обставини, позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість на 30 листопада 2014 року в розмірі 10153 грн. 67 коп. та судові витрати. Представник позивача за довіреністю Тимошенко О.А. надав в судове засідання письмову заяву, в якій позовні вимоги банку підтримав у повному обсязі, а справу просив розглянути без його участі в заочному порядку. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про направлення повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем його реєстрації, причини своєї неявки суду не сповістив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в ній докази, доходить наступного. Судом встановлено, що 07 жовтня 2008 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого кредитор надав позичальнику 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 36% річних на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки ( а. с. 11 ). Зазначений договір було укладено шляхом підписання Заяви позичальника, яка разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає кредитний договір. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання за договором не виконав, рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 07 вересня 2011 року з нього стягнуто 14207 грн. 83 коп. кредитної заборгованості ( а. с. 5 ). Станом на 30 листопада 2014 року в нього виникла нова заборгованість в розмірі 10153 грн. 67 коп., з яких: 7671 грн. 31 коп. - заборгованість по процентам; 2482 грн. 36 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, що підтверджується розрахунком банку ( а. с. 6-9 ). Відповідно до ч.1, 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець ) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із сутті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилами ч.1 ст.1049 і ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та порядок, що встановленні договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання. Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором. Таким чином, вимоги позивача про стягнення кредитної заборгованості з відповідача підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. У відповідності з цією статтею суд стягує з [PERSON] 243 грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved