Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

27.12.2016 року позивач [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. 17.02.2017 року представник позивача [PERSON] надав до суду уточнену позовну заяву, згідно якої позивачка [PERSON] є власником будинку №189 по вул.Володимира Івасюка (вул.3 Інтернаціоналу) у м.Краматорськ, Донецької області. У зазначеному будинку крім неї зареєстрована її знайома [PERSON], яка з 2010 року не проживає у даному будинку, житлом не користується, власних речей там не зберігає, обовязки по утриманню житла не здійснює, однак в добровільному порядку з реєстрації не знімається, чим перешкоджає позивачу вільно здійснювати своє право власності щодо житла. Просить суд винести рішення, яким усунити перешкоди в користування власністю, визнавши відповідачку такою, що втратила право користування будинком №189 по вул.Володимира Івасюка (вул.3 Інтернаціоналу) у м. Краматорськ, Донецької області. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, надала до суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутності, на позовних вимогах наполягали та просили їх задовольнити. Не заперечували проти винесення по справі заочного рішення. У судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася за невідомою суду причиною, про час слухання справи повідомлялася належним чином, однак клопотань про відкладення слухання справи, або заперечень не надійшло. Зі згоди позивача та представника, відповідно до ст.224 ЦПК України судом ухвалено про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши позов, надані заяви та докази витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно будинок №189 по вул.3 Інтернаціоналу у м.Краматорськ (а.с.7), копію сторінок домової, з якої вбачається, що [PERSON] зареєстрована у м.Краматорськ вул.3 Інтернаціоналу, 189 у м.Краматорськ, акт про не проживання від 22.12.2016 року (а.с.8), відповідно до якого відповідач за адресою м.Краматорськ, вул.3 Інтернаціоналу, з 2010 року не проживає, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ст. 317 ЦК України, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України, власник має право звертатися з до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі викладеного, враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] з 2010 року не користується житлом будинком №189 по вул. вул.Володимира Івасюка (вул. 3 Інтернаціоналу) у м.Краматорськ, Донецької області, яка належить на праві приватної власності позивачу, а також не користується до теперішнього часу, власних речей там не зберігає, обовязки по утриманню житла не здійснює, чим порушує його права вільно здійснювати своє право власності щодо житла, суд вважає, що відповідача слід визнати таким, що втратив право користування вказаним житлом. Рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом, є підставою для зняття цих осіб з реєстрації.

Outcome: approved