Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

27 квітня 2015 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося з позовною заявою про зняття з квартири [ADDRESS], арештів, накладених: постановою слідчого Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві за № 52/05-22097 від 30 грудня 2010 року; постановою державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції за № 28644488 від 15 березня 2012 року; постановою державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 15 липня 2013 року; постановою державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 31 березня 2014 року, ухваленої в рамках виконавчого провадження № 40911554, посилаючись на те, що ця квартира знаходиться в іпотеці та позивач має пріоритетне право на погашення кредитної заборгованості. Представник відповідача Оболонського РУ ГУ МВС України у м. Київі заперечив проти задоволення позовної заяви, посилаючись на те, що арешт накладений постановою слідчого Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві за № 52/05-22097 від 30 грудня 2010 року в рамках розслідування кримінальної справи, тому позовні вимоги є безпідставними. Представник відповідача [PERSON] Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, третя особа [PERSON], у судове засідання не зявились. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що, відповідно до договору іпотеки № PML-506/007/2008 від 17 березня 2008 року, укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» (на цей час - ПАТ «ОТП Банк») та [PERSON], з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ML-506/007/2008 від 17 березня 2008 року, [PERSON] передала в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Відповідно до договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18 березня 2011 року, додатку № 1 до цього договору, договору про відступлення права вимоги від 18 березня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, правонаступник ЗАТ «ОТП Банк» (на цей час - ПАТ «ОТП Банк») відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за кредитним договором ML-506/007/2008 від 17 березня 2008 року. Постановою слідчого Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві за № 52/05-22097 від 30 грудня 2010 року, постановою державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції за № 28644488 від 15 березня 2012 року, постановою державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 15 липня 2013 року, постановою державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 31 березня 2014 року, ухваленої в рамках виконавчого провадження № 40911554, накладено арешти на квартиру [ADDRESS]. Вироком Оболонського районного суду м. Києва [PERSON] визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з конфіскацією всього майна, яке є її власністю. Відповідно до додатку до Кримінального кодексу України, майно, яке знаходиться в іпотеці не є в переліку майна, що не підлягає конфіскації за судовим вироком. Тобто, слідчий Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві законно та обґрунтовано наклав арешт на цю квартиру в рамках розслідування кримінальної справи. Посилання позивача, що він має пріоритетне право на задоволення забезпечення іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки не знайшли свого підтвердження. Відповідно до ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Згідно з ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про іпотеку», якщо вимога за основним зобов'язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов'язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов'язання. Відповідно до ч. 1\~ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених\~статтею 12 цього Закону. Згідно з ч. 1\~ст. 38 Закону України «Про іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. Позивач не надав безспірного підтвердження заборгованості [PERSON] перел ним за кредитним договором ML-506/007/2008 від 17 березня 2008 року. Таким чином, суд вважає, що немає підстав для задоволення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до Оболонського РУ ГУ МВС України у м. Київі, [PERSON] Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, третя особа [PERSON], про звільнення майна з під-арешту

Outcome: dismissed