overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

27 липня 2016 року позивач звернулася до Кілійського районного суду Одеської області із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Позивач, яка надала заяву про підтримку позову та про розгляд справи за її відсутності , зазначає в позові, що вона перебувала в громадянському шлюбі з відповідачем. За час їх спільного проживання в них народився син [PERSON]. З 2009 року спільне проживання з відповідачем було припинено , після чого син проживає з нею на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, в звязку з чим просить стягнути аліменти. Відповідач з позовом не згоден. Пояснює, що він та позивач дійсно проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. 02.07.2007 року в них народився син [PERSON]. В 2009 році його було засуджено до позбавлення волі. Після його арешту позивач повернулася до своїх батьків до Миколаївської області. Після звільнення з місць позбавлення волі в 2015 році спільне проживання з позивачем поновлено не було, між ними склалися негативні стосунки. З твердженням позивача про те , що він взагалі не надав допомоги на утримання дитини не згоден , оскільки він таку допомогу надавав, що підтверджується поштовими переказами. Пояснює, також, що на цей час він постійного місця роботи не має , має періодичний заробіток. Заслухавши пояснення відповідача , дослідивши докази, надані сторонами та розглянувши справу в межах позовних вимог , суд вважає позов обґрунтованим та таким , що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України , частка заробітку, (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Як встановлено, відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який після припинення спільного проживання сторін проживає позивачем на її утриманні. Обставини справи підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, довідкою про проживання дитини з матерю, не заперечується сторонами. Згідно наданих відповідачем квитанцій про здійснення поштових переказів, ним було надіслано позивачу : в 2010 році - 200 грн., в 2014 році - 500 грн., в 2015 році - 500 грн., 200 грн., 500 грн. , в 2016 році 500 грн. , що є нерегулярним наданням допомоги на утримання дитини. Таким чином, суд вважає встановленим наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до п.1 ст. 367 ЦПК України , належить допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

27 липня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем перебувають в шлюбі з 09 жовтня 2009 року, який зареєстрований відділом ДРАЦС Краснокутського РУЮ у Харківській області, актовий запис №107. Даний факт підтверджений свідоцтвом про шлюб серії І-ВЛ № 123265, виданого 09 жовтня 2009 року. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Протягом шлюбу сімейні стосунки з не склалися, втрачено почуття любові, внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння, бажання зберегти сімю сторони не мають, в звязку з чим подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному позасудовому порядку. Позивач в судове засідання не зявилася, до матеріалів надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати. Відповідач у відкрите судове засідання не прибув, через канцелярію суду надав заяву, згідно якої проти розірвання шлюбу не заперечував та просив розглядати справу у його відсутність. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

27 липня 2016 року ТОВ «Дата [PERSON]» звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 87\~920,16 гривень. В позовній заяві вказано, що 30.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» укладено Договір факторингу з подальшими змінами і доповненнями. 02.04.2013 року ПАТ «Альфа-Банк» та фізичка особа громадянин України [PERSON] уклали кредитний договір № 500358105, відповідно до умов договору кредитор зобовязується надати відповідачу кредит в сумі 61\~300,00 грн. Відповідно до умов договору, відповідач зобовязується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені цим договором та графіком погашення кредиту. Але зобовязання відповідачем, щодо сплати кредиту та відсотків за користування кредитом за кредитним договором виконувались з порушенням умов договору та на час подання позову до суду залишаються такими. Станом на 03.06.2016 рік відповідач має заборгованість 87\~920,16 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. На задоволенні позовних вимогах наполягає в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання без поважної причини не зявився, хоча про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

27 липня 2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 30 січня 2016 року він уклав шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, відсутність поваги та взаєморозуміння. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. У судове засідання позивач не з'явився, проте подав до суду наяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності (а.с. 20). Відповідач у судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 21). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 січня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 5). Від спільного шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с. 6). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною його рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. Збереження шлюбу між ними неможливе. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

27 липня 2017 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 14 липня 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], 09 серпня 2009 року та [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. У судове засідання позивач не зявилася, проте до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували, однак заперечували проти стягнення з відповідача на користь позивача судового збору. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-АМ № 189771 (а.с. 6). Від спільного шлюбу у сторін народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії 1-АМ № 177856 та №146622 відповідно (а.с. 7, 8). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. Збереження шлюбу між ними неможливе. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. У звязку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 320 грн відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

27 липня 2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 15 вересня 2016 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу в сторін народилась донька - [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, ведення справ та побуту. Подальше спільне сімейне життя і збереження шлюбу, на думку позивача, є неможливим. У судове засідання позивач не з'явилася, однак у прохальній частині позову просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ураховуючи викладене вище, суд вважає, що вжив усіх, передбачених законом заходів для повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, а тому, зважаючи на згоду позивача, слід провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 вересня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 4). Від спільного шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с. 5). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, ведення справ та побуту. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються статтями 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітніх дітей. Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

27 липня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з даною заявою, вказуючи, що [INFO] померла його тітка [PERSON]. В теперішній час заявник не може реалізувати своє право на спадщину, оскільки свідоцтво про народження його тітки [PERSON] не збереглося. В судове засідання заявник не з'явився, подав заяву у якій заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, просив встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO], була його рідною тіткою. Представник Спичинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області до суду не з`явився також, подав заяву, в якій проти задоволення заявлених вимог не заперечував, просить справу розглянути у його відсутності. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні, зокрема свідоцтвами про народження [PERSON] та [PERSON] (а.с.4, 6), довідками Спичинецької сільської ради №318 від 21.07.2017р., №280 від 20.06.2017р., №320 від 21.07.2017р. (а. с. 8-10), випискою з погосподарської книги №6-1 Спичинецької сільської ради 1947-1948-1949рр. (а.с.11) беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO], була рідною сестрою [PERSON] і відповідно, рідною тіткою [PERSON]. Дані правовідносини регулюються п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з якими суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO], була рідною сестрою [PERSON] і відповідно, рідною тіткою [PERSON], іншого порядку встановлення цього факту немає, то його необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

27 липня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 17 квітня 2010 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 98. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між ними припинені з травня 2016 року у звязку з різними поглядами на сімейне життя. Вони разом не мешкають, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, що має істотне значення. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглянути за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 98. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з травня 2016 року у звязку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивачки понесені нею і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. Відповідно до ст. ст.24, 104, 105, 110-112, 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

27 липня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про призначення її опікуном тітки - [PERSON], [INFO] у зв'язку з визнанням останньої недієздатною згідно з рішенням Жовтневого районного суду міста Києва від 27 серпня 2000 року. Заявник та представник Заявника у судовому засідання підтримали заявлену вимогу та просили призначити [PERSON] опікуном над її недієздатною тіткою. Заінтересована особа [PERSON] також підтримала заяву та просила її задоволення. Представник органу опіки та піклування Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву просила задовольнити, надала суду подання щодо доцільності призначення опікунства над [PERSON]її небогою. Судом встановлено, що відповідно до витягу із акту огляду МСЕК №048743 від 24 липня 1998 року, [PERSON] є інвалідом І групи з дитинства та потребує постійного догляду (а.с.13). 27 грудня 2000 року рішенням Жовтневого районного суду міста Києва [PERSON], [INFO] визнана недієздатною (а.с.10). 07 березня 2001 року у зв'язку з визнанням [PERSON] недієздатною, розпорядженням Жовтневої районної державної адміністрації м. Києва [PERSON], її сестру, призначено опікуном. Згідно з довідкою виданою Головним управлінням праці та соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації Веселівським психоневрологічним інтернатом від 18 травня 2009 року [PERSON] з 01 квітня 2004 року зареєстрована та проживає в Комунальній установі «Веселівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Веселе, вул. Бойка, 4 (а.с.12). Заявник виявила бажання стати другим опікуном [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO], є рідною дочкою [PERSON]. Вона допомагає матері виконувати опікунські обов'язки, регулярно відвідує недієздатну за місцем проживання, купує їйнеобхідні речі, медичні препарати, за необхідністю супроводжує її до медичного закладу, підтримує родинний зв'язок. Відповідно до подання Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, є доцільним призначити [PERSON] опікуном над її недієздатною тіткою [PERSON] (а.с.34-35). Відповідно до ст.39 ЦК України фізична особа, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними, може бути визнана судом недієздатною. Згідно з ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою в разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи, що [PERSON] є інвалідом І групи з дитинства, рішення Жовтневого районного суду міста Києва від 27 серпня 2000 рокунабрало законної сили, подання Органу опіки та піклування Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації підтверджує доцільність встановлення опіки, суд вважає заяву про призначення [PERSON]опікуном над [PERSON]обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 39, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

27 липня 2017 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, який уточнила 05.09.2017. З позову вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем і знаходиться на її утриманні, відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання дитини. Тому позивач звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття на свою користь. До судового засідання позивач не з'явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, в зв'язку з розглядом справи судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, працює, тому зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обов'язки не виконує. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved