Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

27.01.2015 р. позивач звернувся з даним позовом, яким просить суд зменшити розмір аліментів, утримуваних з нього за рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.01.2011 р. у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на користь відповідача, на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], та визначити їх у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно, посилаючись на те, що 26.10.2012 р. він уклав шлюб із [PERSON], в якому 02.06.2014 р. у нього народилась донька [PERSON]. Дружина позивача тимчасово не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Разом із позивачем мешкає дитина дружини від іншого шлюбу, аліменти на яку батько дитини не сплачує. Внаслідок цих обставин матеріальне становище позивача погіршилось, тому просить змінити розмір аліментів. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив суд задовольнити їх в повному обсязі, спираючись в свої поясненнях на доводи викладені в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вважає несправедливим зменшувати розмір аліментів, який на даний час сплачується на утримання спільної дитини сторін [PERSON] Подав письмові заперечення на позов, у яких зазначає, що зменшення аліментів до 1/8 частини доходу позивачем не аргументовано, при тому що з огляду на народження у позивача ще однієї дитини справедливим було б зменшення аліментів до 1/6 частки доходу. Вважає, що внаслідок збільшення розміру заробітної плати позивача його матеріальний стан поліпшився та підстав для задоволення позову немає. Також вказує на невеликій рівень доходу відповідача, приблизно 2300 грн. на місяць, який витрачається на їжу, догляд за дитиною, сплату комунальних послуг та погашення кредитних зобовязань відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа № 2-0594, виданого на виконання рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.01.2011 р., з позивача на користь відповідача на утримання дитини: [PERSON], стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про шлюб від 05.08.2014 р., на час розгляду справи прізвище відповідача змінилося із Голік на Тимошенко (а.с.28). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положення ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Суд вважає, що матеріальний стан позивача погіршився у звязку з тим, що у нього 02.06.2014 р. народилася ще одна дитина, [PERSON] (а.с.7), та на час звернення позивача із даним позовом до суду його дружина [PERSON] не працює, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною (а.с.10). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, утримуваних з позивача, згідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2011 року, у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, на користь [PERSON], на утримання дитини: [PERSON], , та визначити їх у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON], але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини, починаючи від дня набрання чинності рішенням суду. При винесенні рішення судом ним враховуються докази щодо отримуваного позивачем доходу (а.с.11) та доводи відповідача щодо рівня отриманого останнім доходу (а.с.29) та напрямки його витрачання (а.с.30-37), проте, з огляду на встановлення у судовому засіданні факту зміни (погіршення) матеріального стану позивача, зміни його сімейного стану, підстав для відмови у задоволені позову, про що просить відповідач, судом не встановлено. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial