Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

27.08.2015 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення суми боргу за договором кредиту. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.06.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 315, згідно з яким відповідач отримав кредит у сумі 6000,00 гривень строком на 18 місяців з 17.06.2013 року по 17.12.2014 року зі сплатою 45,6% річних за користування кредитом. Згідно з п. 3.7 Кредитного договору, у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення цей кредит має визнаватися кредитом з підвищеним ризиком, процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 365% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. У порушення умов укладеного кредитного договору відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав. У зв'язку з цим станом на 27.08.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 14980,83 гривень, з яких: 3063,46 гривень - заборгованість за кредитом; 460,03 гривень - заборгованість за відсотками; 11457,34 гривень - додаткові проценти. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором № 315 від 17.06.2013 року в розмірі 14980,83 гривень та витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, не є поважними, у зв'язку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд розглядає справу без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.06.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 315, згідно з яким відповідач отримав кредит в сумі 6000,00 гривень, строком на 18 місяців з 17.06.2013 року по 17.12.2014 року зі сплатою 45,6% річних за користування кредитом. Згідно з п. 3.7 Кредитного договору, у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення цей кредит має визнаватися кредитом з підвищеним ризиком, процентна ставка за цим кредитом встановлюється у розмірі 365% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - у відповідності до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 27.08.2015 року утворилася заборгованість у розмірі 14980,83 гривень, з яких: 3063,46 гривень - заборгованість за кредитом; 460,03 гривень - заборгованість за відсотками; 11457,34 гривень - додаткові проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому, відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконав взяте на себе грошове зобов'язання, що порушує право позивача, за захистом якого він звернувся до суду. Суд приходить до висновку, що позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити, та стягнути з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Можливість» суму заборгованості за кредитним договором № 315 від 17.06.2013 року в розмірі 14980,83 гривень. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачені ним витрати по оплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved