Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

27.08.2020 року [PERSON] звернувся до Балтського районного суду Одеської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій проситьфакт перебування його на утриманні [PERSON] , померлої [INFO] , в період часу з 1995 року по [INFO] , та прийняття ним спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті їх сім`я залишилася в скрутному матеріальному становищі, так як його мати [PERSON] ніде не працювала, а на її утриманні залишилося троє малолітніх дітей. З цих підстав їх сусідка [PERSON] , яка проживала одиноко, мала велике домашнє господарство та пристойну пенсію, в 1995 році запропонувала свою допомогу та запросила їх проживати разом з нею однією сім`єю, утримувати спільно домашнє господарство, погодившись забезпечувати їх сім`ю всім необхідним. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 2,59 га, кадастровий номер 5120687500:01:001:0384, що розташована на території Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акту на земельну ділянку серії ОД № 054300. Він, як єдиний спадкоємець, що претендує на спадщину [PERSON] , померлої [INFO] , звернувся до приватного нотаріуса Балтського районного нотаріального округу Пантілєєвої І.П. з питанням оформлення спадщини, проте у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено у зв`язку з не підтвердженням факту перебування на її утриманні на момент її смерті та прийняття ним спадщини. Заявник [PERSON] та представник заявника адвокат Печарський В.Д. в судовому засіданні доводи заяви підтримали та просили допитати в якості свідків [PERSON] та [PERSON] . Заінтересована особа - представник Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області до судового засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву в якій не заперечує проти заявлених вимог, та просить суд розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, покази свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та її діти: [PERSON] , 1986 року народження, [PERSON] , 1989 року народження, з 1995 року до [INFO] проживали однією сім`єю з [PERSON] , вели спільне господарство. [PERSON] разом з дітьми знаходилася на утриманні [PERSON] , що підтверджується довідкою Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області № 720 від 18.08.2020 року (а.с. 15). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.05.2003 року Пужайківською сільською радою Балтського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] в с. Пужайкове Балтського району Одеської області, актовий запис про смерть №15 (а.с. 12) Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що проживає в с. Пужайкове Балтського району Одеської області. Заявник [PERSON] є її рідним братом. В 1993 році в ДТП загинув їх батько, після чого, мати залишилася одна з трьома дітьми. Жили бідно, тому бабка [PERSON] , що проживала по сусідству, запропонувала матері перейти до неї жити, користуватися її господарством, щоб мати могла виховувати дітей, разом з тим, доглядати за нею, так як у неї не було рідних . Померла вона в 2003 році. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що з 1980 року проживає в с. Пужайкове Балтського району Одеської області. В 1993 році в ДТП загинув [PERSON] - батько [PERSON] . Залишилася його дружина [PERSON] з трьома дітьми. По сусідству жила бабка [PERSON] . Так як [PERSON] залишилася без роботи у зв`язку з розпадом колгоспу, чоловік загинув, наявність на утриманні трьох дітей, сім`я [PERSON] опинилася в скрутному матеріальному становищі. Тому [PERSON] запросила їх жити до себе, так як мала велике господарство та хорошу пенсію. Так вони і зробили. Коли бабка зістарілася вони її доглядали, а після смерті - поховали. Вирішуючи питання про встановлення факту, суд виходить з наступного. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні. У п.1Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. До фактів, що мають юридичне значення для реалізації соціальних прав та інтересів фізичних осіб, встановлення яких у порядку окремого провадження передбачено ст. 315 ЦК України, відноситься факт перебування фізичної особи на утриманні, якщо це потрібно для оформлення спадщини. Із заяви [PERSON] та його пояснень наданих в судовому засіданні вбачається, що встановлення факту йому необхідне для оформлення спадщини. Судом в ході судового розгляду справи, на підставі долучених до матеріалів справи доказів та допитаних у судовому засіданні свідків, встановлено факт про те, що [PERSON] проживав однією сім`єю з [PERSON] з 1995 року по день її смерті - [INFO] , та перебував на утриманні померлої [PERSON] . Таким чином суд вважає, що вказана вимога заявника підлягає задоволенню. Крім того, на думку суду підлягає задоволенню вимоги [PERSON] , щодо встановлення факту прийняття спадщини, оскільки в ході судового розгляду справи встановлено, що після смерті [PERSON] , заявник залишився проживати у належному померлій будинку, користуватися предметами побуту, тощо. Згідно ст.. 531 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.) до числа спадкоємців за законом належали непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.) дією, що свідчить про прийняття спадщини є фактичний вступ у володіння та управління спадковим майном. Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином суд вважає, що вимога щодо встановлення факту прийняття спадщини підлягає задоволенню, оскільки в ході судового розгляду справи встановлено, що після смерті [PERSON] заявник залишився проживати у належному померлій будинку, користувалася та розпоряджалася майном, що належало померлій та відповідно до ст.. 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) є особою яка спадщину прийняла. На підставі викладеного,

Outcome: approved