Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

28 грудня 2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовну заяву позивач посилався на те, що 29.11.2013 відповідач та Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» уклали договір № 2/1256879 відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 31 200 грн. (тридцять однієї тисячі двохсот гривень) із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,00 %на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячну комісійну винагороду у розмірі 1,80 % в місяці від суми кредиту з кінцевим терміном повернення до 28.11.2017 року. У порушення ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач свої зобов'язання за вказаним договорам належним чином не виконав, тому станом на 30.12.2015 року відповідач має заборгованість перед позивачем у сумі 30561,17 грн. (тридцять одна тисяча одинадцять гривень 17 копійок), яка складається з 28 767,39 грн. - заборгованість за кредитом, 742,21 грн. - заборгованість по відсоткам, 1501,57 - заборгованість по комісії. 31 березня 2014 року за договором факторингу №03/14-ІІІ від ПАТ «Кредит Агріколь Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Купер Прайс» перейшло право вимоги, в т.ч. й за договором № 2/1256879 від 29.11.2013, укладений між ПАТ «Кредит Агріколь Банк» й [PERSON]. В подальшому 02 квітня 2014 року за договором факторингу №14/УБК-14 від ТОВ «Купер Прайс» до ТОВ «Українська боргова компанія» перейшло право вимоги, в т.ч. й за договором № 2/1256879 від 29.11.2013, укладений між ПАТ «Кредит Агріколь Банк» й [PERSON]. 30 грудня 2015 року за договором факторингу №30/12-ФК_У від ТОВ «Українська боргова компанія» до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейшло право вимоги, в т.ч. й за договором № 2/1256879 від 29.11.2013, укладений між ПАТ «Кредит Агріколь Банк» й [PERSON]. Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, наполягав на задоволенні позову, спираючись на доводи, викладені у позовній заяві. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Суд постановив ухвалу про розгляд справи за наявними матеріалами заочно. Вивчивши матеріали справи, перевіривши докази на належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з договору позики, оскільки 29.11.2013 останній з Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» уклали договір № 2/1256879 , згідно якого Банк надає Позичальнику строковий кредит у сумі 313 200 гривень з умовами повернення відсотків за його користування у розмірі 9,00 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту та щомісячну комісійну винагороду у розмірі 1,80 % в місяць від суми кредиту в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у кредитних договорах строки. 31 березня 2014 року за договором факторингу №03/14-ІІІ від ПАТ «Кредит Агріколь Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Купер Прайс» перейшло право вимоги, в т.ч. й за договором № 2/1256879 від 29.11.2013, укладений між ПАТ «Кредит Агріколь Банк» й [PERSON]. В подальшому 02 квітня 2014 року за договором факторингу №14/УБК-14 від ТОВ «Купер Прайс» до ТОВ «Українська боргова компанія» перейшло право вимоги, в т.ч. й за договором № 2/1256879 від 29.11.2013, укладений між ПАТ «Кредит Агріколь Банк» й [PERSON]. 30 грудня 2015 року за договором факторингу №30/12-ФК_У від ТОВ «Українська боргова компанія» до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейшло право вимоги, в т.ч. й за договором № 2/1256879 від 29.11.2013, укладений між ПАТ «Кредит Агріколь Банк» й [PERSON]. Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, судом встановлено, що відповідач порушив зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту, тому у позивача є всі підстави вимагати повернення всієї суми кредиту, сплатити проценти у сумі 9174,13 грн. (дев'ять тисяч сто сімдесят чотири гривні 13 копійок).

Outcome: approved