Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

27.12.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 08.09.2001 року сторони зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу сторони мають двох доньок. Діти після розлучення проживатимуть з відповідачкою. Вже більше трьох місяців сторони проживають за різними адресами, не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільно господарство та не мають спільного бюджету. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, байдужості до життя та проблем один одного. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та інтересам їх дітей. Спір відносно поділу спільного майна між сторонами буде вирішуватись згідно з чинним законодавством. Позивач просить розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. До початку підготовчого судового засідання позивач надав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу без його участі. До початку підготовчого судового засідання відповідач надала суду заяву, в якій вказала, що не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розглянути справу у її відсутність.Прізвище після розірвання шлюбу просить залишити «[PERSON]». Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У підготовчому судовому засіданні встановлено, що 08 вересня 2001 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Вільшанського районного управління юстиції, актовий запис №23, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] виданим08 вересня 2001 року (а.с.3). Від спільного проживання сторони мають доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 30.01.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вільшанського районного управління юстиції Кіровоградської області та копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 12.10.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Вільшанського районного управління юстиції Кіровоградської області (а.с.7-8). Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, вже більше трьох місяців. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони фактично не підтримують шлюбні відносини, сім'я розпалась і існує лише формально, вже більше трьох місяців разом не проживають. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач просила прізвище залишити «[PERSON]». Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved