Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

27.08.2014 року [PERSON] звернувся з позовом про припинення права власності на частку у спільній частковій власності зі сплатою компенсації, 07.11.2014 року позивач надав суду позовну заяву зі змінами, в який вказав, що батьками позивача є: мати - [PERSON] та батько - [PERSON]. За час спільного проживання однією сім'єю у зареєстрованому шлюбі [PERSON] та [PERSON] набули у власність домоволодіння розташоване за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер. Тому його дружина [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її чоловіка та у 1979 році оформила її відповідно до вимог діючого законодавства на своє ім'я. Тобто, [PERSON] стала власником цілого домоволодіння розташованого за адресою [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] померла. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з домоволодіння за адресою [ADDRESS], до складу якого увійшли: житловий будинок А-1 загальною площею 46,0 м.кв. в тому числі житловою 31,8 м.кв. та з тамбуром «а1» загальною площею 4,4 м.кв., сарай «Д», сарай «Б», гараж «В», вбиральня (тимчасова) «Г», огорожа №3, ворота №4, водо колонка II. Вказана обставина підтверджується технічним паспортом. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її діти: позивач та відповідачі 1,2,3. Інших спадкоємців ані за законом, ані за заповітом - немає. Тому, у строки та в порядку визначеному діючим законодавством позивач, відповідач 1,3 звернулись до Четвертої криворізької державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтв про право на спадщину за законом, яка відкрилась внаслідок смерті [INFO] року [PERSON] [PERSON] до Четвертої криворізької державної нотаріальної контори для оформлення свідоцтв про право на спадщину за законом, яка відкрилась внаслідок смерті [INFO] року [PERSON], - не звертався. Але він вважається таким, що прийняв спадщину у порядку визначеному ст.1268 ЦК України, оскільки він є таким, що проживав із спадкодавцем на момент смерті і про відмову від спадщини не заявляв. Але, [INFO] року [PERSON] помер і не встиг оформити свої спадкові права на спадщину після нашої матері. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається ? частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який має право на спадкування після смерті [PERSON] є [PERSON]. Інших спадкоємців ані за законом, ані за заповітом - немає. Тому, у строки визначені діючим законодавством. [PERSON] звернувся до Четвертої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті [PERSON] Відповідно до вимог ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з правилами статті 1220 ЦК ( 435 - 15 ) та статті 249 ЦПК (1618-15 ) часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданому відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Отже, з [INFO] року ця спадщина належить позивачу, відповідачам 1,3, а з [INFO] року і [PERSON]. Таким чином, кожному з нас належить по ? частині спірного домоволодіння. Отже, відповідно до частки права власності відповідачі 1,2,3 повинні користуватися тільки тією частиною майна, яка перебуває у їх власності і не порушувати право власності інших співвласників. Тобто, відповідачі 1,2,3 мають право користуватись лише своєю ? часткою спірного майна. Технічної можливості для поділу спільного домоволодіння в натурі не існує, оскільки частка позивача та відповідачів 1,2,3 є рівною і їй не відповідає жодне з приміщень у будинку, до того ж в ньому не має приміщень із самостійними виходами, які можуть використовуватися, або бути переобладнані, як окремі квартири. Крім того, слід зазначити, що відповідачі 1,2,3 фактично своєю часткою не користується і участь у витратах пов'язаних з її утриманням не приймають. За таких обставин, позивач просить визнати за позивачем право власності на домоволодіння в цілому, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], а саме житловий будинок А-1 загальною площею 46,0 м.кв. в тому числі житловою 31,8 м.кв., тамбур «а1» загальною площею 4,4 м.кв., сараю «Д», сараю «Б», гаражу «В», вбиральню (тимчасова) «Г», огорожі №3, воріт №4, водоколонки II, що належить відповідачу 1. Присудити відповідачам 1,2,3 грошову компенсацію за належні їм частки вищевказаного домоволодіння у розмірі 13536 (тринадцять тисяч п'ятсот тридцять шість) гривень, кожному. Позивач, представник позивача у судовому засідання підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачі 1,2,3 у судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, надали заяви, просять розглядати справу без їх участі, до позовних вимог позивача заперечень не мають ( а.с. 36, 38,54 - заяви). Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд дійшов до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно витягу про державну реєстрацію прав №30828352 від 02.08.2011 року (а.с.18 - копія витягу) [PERSON] була власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами (надалі - будинок). Після смерті [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.11.2011 року (а.с.14,16,17 - копії свідоцтв про право на спадщину за законом) співвласниками вищевказаного будинку стали: позивач, відповідач 1,3 та [PERSON], по ? частини будинку. Згідно витягам про державну реєстрацію: № 32188645 від 25.11.2011 року (а.с. 12 - копія витягу), № 32188898 від 25.11.2011 року (а.с. 13 - копія витягу), № 32402370 від 08.12.2011 року (а.с.15 - копія витягу) право власності позивача та відповідачів 1,3 зареєстровано в реєстрі прав власності. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг від 17.05.2013 року (а.с.10,11 - копія рішення) визнано за [PERSON] (надалі - [PERSON].), який помер [INFO] року право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, на ? частину будинку. В частині визнання за відповідачем 2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, на ? частину будинку - відмовлено, в зв'язку з тим, що відповідач 2 має звернутися до нотаріальної контори з такою вимогою. Позивачем не надано доказів звернення відповідача 2 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON], та не надав докази отримання відповідачем 2 свідоцтва на право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на ? частину будинку. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Судом встановлено, що позивач та відповідачі 1,3 є співвласниками будинку по ? частини кожний. Щодо права власності відповідача 2 на ? частини будинку, то позивач не надав суду належних доказів, що відповідач 2 є власником ? частини будинку, в зв'язку з чим, суд відмовляє в задоволені позовних вимог в цієї частині. Відповідачі 1, 3 надали суду заяви згідно з якими, просять задовольнити позовні вимоги позивача, підтверджують виплату позивачем їм компенсації у сумі 13 536,00 грн. кожному. Щодо, визнання права власності на самочинно побудований сарай «Д» та тамбур «а-1», суд відмовляє, в зв'язку з тим, що позивач не просить визнати за ним право власності на самочинно побудований сарай «Д» та тамбур «а-1». Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно ст. 57 ЦПК України, розглядаючи спір, суд встановлює фактичні обставини на підставі наданих сторонами письмових або речових доказів, пояснень свідків чи інших передбачених законом фактичних даних. Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Outcome: partial