Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

28 травня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 20736 грн. 30 коп.. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 15 лютого 2011 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладеного кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується Анкетою-Заявою про приєднання № 0900080900198586797 від 15 лютого 2011 року до Умов і Правил надання банківських послуг в ПАТ «КБ «ПриватБанк», Довідкою про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» № 0701020400197773475 до Договору SAMDN50000041002168 від 15 лютого 2011 року. Станом на 30 квітня 2015 року відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором не виконує, в результаті чого виникла прострочена заборгованість на загальну суму в розмірі 20736,30 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 13971,68 грн, заборгованість по процентам за коритсування кредитом 5100,99 грн., заборгованість за пенею та комісією 200,00 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 963,63 грн.. Позивач був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника. Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав в повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що сторони перебувають у договірних правовідносинах, що підтверджується фактом укладення кредитного договору б/н згідно якого отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що підтверджується Анкетою-Заявою про приєднання № 0900080900198586797 від 15 лютого 2011 року до Умов і Правил надання банківських послуг в ПАТ «КБ «ПриватБанк», Довідкою про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» № 0701020400197773475 до Договору SAMDN50000041002168 від 15 лютого 2011 року (а.с. 8, 9). Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У разі порушення боржником зобовязання він відповідно до ст. 549, 1050 ЦК України зобовязаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідачем було порушено умови виконання укладеного між ним та позивачем кредитного договору у звязку із чим виникла заборгованістьна загальну суму в розмірі 20736,30 грн., яка підлягає стягненню з відповідача (а.с. 5-7).

Outcome: approved