Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

27 січня 2020 р оку [PERSON] в особі свого представника звернулася до суду з позовною за- явою, в якій просила визнати за нею право власності на 1/2 частку земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на слідуючі обставини. [INFO] помер її дідусь [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва пло- щею 12,03 га, що розташована на території Кочкуватської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ОД № 04 0067 від 05.09.2000 р., виданого на ім`я [PERSON] . За життя, а саме 10.10.2001 р., останній вчинив заповіт, яким заповів усе своє майно в рівних частках своїм онукам, а саме [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 22.09.2006 р. державним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку майна, яке належало померлому [PERSON] , на ім`я [PERSON] . Сві- доцтво про право на спадщину на 2/3 частки земельної ділянки нікому не видавалось. 10.04.2008 р. [PERSON] , відповідач у справі, отримав на своє ім`я державний акт на право власності на земе- льну ділянку площею 4,01 га, розташованої на території Кочкуватської сільської ради. Вона звер- нулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини на 1/3 частки земельної ділянки, але їй бу- ло відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через розбіжності в розмірі земельної ді- лянки. Так, згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку, площа земель- ної ділянки вказана 8,0194, тоді, як в державному акті на право приватної власності на землю серії ІV- ОД № 040067 вказано - 12,03 га. Зважаючи на те, що успадкувати 1/3 частку земельної ділянки у нотаріальному порядку вона не має можливості, просила визнати за нею право власності на спа- дкове майно. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, направивши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с.38). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив роз- глянути справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.49). Представник відповідача - сільський голова надав заяву про розгляд справи за відсутності пре- дставника сільської ради, позовні вимоги визнав, відзиву на позов не подав (а.с.53). Третя особа [PERSON] до суду не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про де- нь, час та місце розгляду справи (а.с.39,43), про причини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань суду ьне надав. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до- казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добро- вільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по су- ті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог З копій: ID- картки за № [NUMBER] від 23.04.2019 р. та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.7,10) вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] в с.Кочкувате Татарбунрасько- го району Одеської області, а 17.07.2013 р. після укладення шлюбу їх було присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.11), позивач народилася [INFO] в с.Кочкувате Татарбунарського району Одеської області, її батьками вказані - [PERSON] та [PERSON] . Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.12) підтверджується, що [PERSON] (батько позивача) народився [INFO] , його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з копій свідоцтв про смерть: серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.14, 15), [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] померла [INFO] , обидва в с.Кочкува- те Татарбунарського району Одеської області. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 040067 від 05.09.2000 р. (а.с.16), [PERSON] був власником земельної ділянки площею 12,03 га, розташо- ваної на території Кочкуватської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виді- леної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-51119586720 19, сформованого 03.10.2019 р. (а.с.19-21), слідує, що власником земельної ділянки площею 8,0194 га, розташованої на території Кочкуватської сільської ради, кадастровий номер 5125082600:01:001: 0531 зазначений [PERSON] на підставі державного акту про право власності на земельну діля- нку серії ІV-ОД № 040067 від 05.09.2000 р. Заповітом, посвідченим секретарем Кочкуватської сільської ради 10.10.2001 р. (копія на а.с.22), підтверджується, що [PERSON] на випадок своєї смерті залишив заповідальне розпорядження, яким заповів в рівних частках все належне йому майно - [PERSON] , [PERSON] та позивачу у справі. Заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 59 (а.с.22). Постановою нотаріуса від 21.11.2019 р. № 683/02-31 (а.с.23) позивачу відмовлено у видачі сві- доцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку земельної ділянки після померлого [PERSON] (спадкова справа № 477/2002) у зв`язку з наявними розбіжностями, так, згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку, площа земельної ділянки вказана - 8,0194, тоді, а в державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 040067 вказано - 12,03 га. Копією державного акту на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 51250826 00:01:001:0010 (а.с.24) підтверджується, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,01 га, розташованої на території Кочкуватської сільської ради, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченим державним но- таріусом Татарбунарської державної нотаріальної контори Одеської області Єпішкіною С.В. 22.09. 2006 р. (а.с.27), [PERSON] після смерті дідуся [PERSON] прийняв у спадщину 1/3 частку зе- мельної ділянки площею 12,03 га, що розташована на території Кочкуватської сільської ради Тата- рбунарського району Одеської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільсь- когосподарського виробництва. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 03.01.2020 р. (а.с.28), вартість земельної ділянки площею 8,0194 га, кадастровий номер 512508260 0:01:001:0531, належної [PERSON] , складає 158129,08 грн. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фізи- чної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних від- носин, а також інших учасників цивільних відносин. В силу ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спад- щину чи не прийняти її. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збе- реженням її цільового призначення, що визначено ч.1 ст.1225 ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем на 1/2 частки земельної діля- нки за заповітом, яка належала її дідусю [PERSON] , але перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку є наявність розбіжностей розміру земельної ділянки згідно державного акту та наявного розміру. Беручи до уваги, викладене, суд дійшов вис- новку про визнання за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/2 частку земель- ної ділянки площею 8,0194 га, що розташована на території Кочкуватської сільської ради Татарбу- нарського району Одеської області . На підставі викладеного,

Outcome: approved