Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

27.01.2016 заявник\~\~звернувся до суду\~\~з заявою про встановлення факту народження хлопчика, 22.11.2015 в Україні у м. Луганську його дружиною [PERSON], [INFO], громадянкою України, уродженкою [INFO]. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 13 червня 2015 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. 22 листопада 2015 року, на тимчасово окупованій території, в пологовому будинку м. Луганськ [PERSON] народила хлопчика, про що їй було видане медичне свідоцтво про народження дитини №720 від 22.11.2015 року. В звязку з окупацією м. Луганська та проведення там антитерористичної операції перемістився з окупованої території в с. Марківка Марківського району Луганської області. Тому звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Марківського РУЮ у Луганській області з заявою про реєстрацію народження свого сина на території України, на що отримав лист, в якому йому було відмовлено з підстав, що надане для реєстрації медичне свідоцтво про народження дитини видано органом, який знаходиться на тимчасово окупованій території, тобто є недійсним та не створює правових наслідків на території України, яка підконтрольна українській владі. Заявник в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, на своїх вимогах наполягає. В судове засідання заінтересована особа не зявилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути заяву про встановлення факту народження дитини без її присутності. У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] є громадянином України та зареєстрований в [INFO] років Жовтня,130, Луганської області, що підтверджується копією паспота громадянина України серії ЕН № 231645, виданого Свердловським МВ УМВС України в Луганській області 30.01.2003 (а.с. 4). Із довідки від 19.12.2014 №925022048 структурного підрозділу з питань соціального захисту населення Марківської райдержадміністрації Луганської області встановлено, що [PERSON] з 12.01.2016 фактично проживає в [INFO]. (а.с.7). Із паспорта громадянина України серії ЕМ374392 встановлено, що [PERSON] також є громадянкою України та зареєстрована в [INFO] років СРСР, 18/298. (а.с.6). Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ №263344 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції [PERSON] та [PERSON] з 13.06.2015 перебувають у зареєстрованому шлюбі проте пожружжя має різні прізвища - чоловік - Ерьоменко, а дружина - [PERSON] (а.с.3). Згідно медичного свідоцтва про народження №720 від 22 листопада 2015 року, [PERSON] 22.11.2015 в пологовому будинку м. Луганськ о 22 годині 30 хвилин народила хлопчика вагою 4400 граммів (а.с.9). Проте вищезазначене медичне свідоцтво №720 від 22.11.2015 про народження , видано органом, який знаходиться на тимчасово окупованій території, тобто свідоцтво є недійсним та не створює правових наслідків на території України, яка підконтрольна українській владі. Листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 26.01.2016 №93/2.2-2.21 заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про народження з підстав, що документи про народження дитини видані на території непідконтрольній українській владі, що ставить під сумнів легетимність оформлення медичного свідоцтва про народження, оскільки медичний заклад, що видав свідоцтво розташований в населеному пункті, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження відповідно до додатку 1 постанови КМУ від 07.11.2014 №1085 ( у редакції розпорядження КМУ від 05.05.2015 № 428-р) (а.с.8). Відповідно до ч. 1, 8 ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх спілкування. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. Визнання судом факту народження заявником дитини надасть право проведення державної реєстрації народження в державних органах на території України, яка контролюється українською владою. З викладеного вбачається, що рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обовязковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у звязку із встановленим судом фактом. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved