Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

27.10.2016 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою про виділення в натурі частки із спільної часткової власності. Свої позовні вимоги обґрунтувала, посилаючись на наступне. Позивачка є власницею 1/2 будинку [ADDRESS]. До цієї частини будинку входять: веранда, кухня та кімната. Власником іншої 1/2 частини будинку є відповідач по справі - [PERSON] До його частини будинку входять: 5 кімнат. Між сторонами виникають спори щодо користування і володіння будинком та вони не можуть досягти згоди про спосіб виділення частки позивачки із загального майна, тому вона змушена звернутись до суду для вирішення даного питання. В судове засідання позивачка не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, проти позовних вимог не заперечив. Приписами ч. 1ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Частиною 1 ст. 60 цього Кодексу передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Дослідивши письмові докази, розглянувши позов в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, судом встановлено наступне. Позивач по справі - [PERSON] відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.11.2012 року є власницею 1/2 частини будинку [ADDRESS]. Право власності на 1/2 частину даного будинку зареєстроване комунальним підприємством Київської обласної ради «Обухівське бюро технічної інвентаризації» за [PERSON] 13.12.2012 року, що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав № 36715212 від 13.12.2012 року. У висновку інженера з інвентаризації нерухомого майна від 12.01.2017 року щодо технічної можливості поділу житлового будинку зазначено, що за технічними показниками житловий будинок за адресою: [ADDRESS] який належить у рівних частинах [PERSON] та [PERSON], може бути поділений на два ізольованих будинки з суміжною стіною відповідно до заяв співвласників та варіантів висновку з обов'язковим отриманням поштової адреси, згідно чинного законодавства. Відповідно до цього ж висновку до складу першого новоутвореного об'єкту нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] власником якого є [PERSON], відносяться наступні кімнати у житловому будинку: коридор - 7,1 кв.м., хол - 13,4 кв.м., вітальня - 17,5 кв.м., кухня - 17,4 кв.м., санвузол - 4,2 кв.м., хол - 12 кв.м., житлова кімната - 18,2 кв.м., житлова кімната - 14,8 кв.м., житлова кімната - 14,9 кв.м., сходи - 4,1 кв.м.; господарські будівлі зблоковані, гараж, сарай, хвіртка, огорожа, колодязь питний. За технічними показниками частина об'єкта відокремлена, має окремий вхід до новоствореного об'єкту з вулиці та окремий вхід до частини житлового будинку та споруд, якими користується власник. До складу другого новоутвореного об'єкта нерухомого майна, що належить [PERSON], відносяться наступні кімнати у житловому будинку: житлова кімната - 13,1 кв.м., кухня - 6,3 кв.м., веранда - 13,9 кв.м.; погріб з шийкою, ворота, огорожа. За технічними показниками частина об'єкта відокремлена, має окремий вхід до новоствореного об'єкту з вулиці та окремий вхід до частини житлового будинку та споруд, якими користується власник. Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» та пп. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», поділ будинку в натурі, що є спільною частковою власністю можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або за технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири, які відповідають розміру їх часток у приватній власності. Кожен із співвласників має окремий вхід до своєї частини будинку за адресою: [ADDRESS] Порядок користування домоволодінням фактично визначений між співвласниками ще з 2004 року, коли частиною будинку володів батько позивачки. Існує технічна можливість реального поділу домоволодіння в натурі між співвласниками відповідно до їх часток. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Відповідно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Відповідно до ст.ст. 358, 361 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування належної йому частини спільного майна в натурі, а також має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної власності. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Частка, яку просить виділити позивач є відокремленою, тому її виділ в натурі можливий. При виділенні в натурі частки із спільної часткової власності, право спільної часткової власності припиняється. Враховуючи наведене та беручи до уваги усталений порядок користування окремими ізольованими частинами будинку суд приходить до висновку про можливість виділення частини будинку позивачці в натурі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved