Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

28 вересня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням, мотивуючи тим, що позивач є власником житлового будинку №20 по вул. Б.Хмельницького в с.Голозубинці Дунаєвецького району Хмельницької області. У даному будинку зареєстровані двоє людей, а саме: син позивача [PERSON] та відповідач [PERSON]. Відповідач зареєстрований в [INFO], хоча фактично, з 2000 року по даний час за зазначеною адресою не проживає та не зявляється, місце його проживання позивачу та іншим родичам невідоме. Відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає понад п'ятнадцять років, не несе будь-яких витрат на утримання житлового будинку та комунальних послуг, а тому позивач змушений звернутися з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити і пояснив, що він є власником житлового будинку в с.Голозубинці по вул. Б.Хмельницького, 20 Дунаєвецького району Хмельницької області, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.04.2004 року. В будинку зареєстровані його син [PERSON] та племінник [PERSON]. Племінник не проживає в будинку з моменту отримання паспорта у 1999 році, в селі його не було. Три роки тому приїжджала теща відповідача з м.Чернівці, хотіла поселити в будинок пятирічного племінника з чим позивач не погодився. На даний час не бажає, щоб відповідач був зареєстрований в його будинку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення в газеті «Урядовий курєр» №214 від 17 листопада 2015 року, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та свідків, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку в с.Голозубинці по вул. Б.Хмельницького, 20 Дунаєвецького району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії ВВС №146759 від 06.04.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Дунаєвецької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1428, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3328407 від 14.04.2004 року, серія СВА №069068 та технічним паспортом на будівлі особистої власності. Судом також встановлено, що в с. Голозубинці по вул. Б.Хмельницького, 20 Дунаєвецького району Хмельницької області зареєстрований з 19.01.1999 року відповідач [PERSON], [INFO], але фактично не проживає з того періоду як закінчив школу, тобто майже п'ятнадцять років тому, що підтверджується копією домової книги та довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщені (будинку) осіб №453 від 28.09.2015 року, виданою Голозубинецькою сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області. Відповідно до актів обстеження на предмет реєстрації та проживання в помешканні кількісного складу громадян від 21.01.2015 року та 17.09.2015 року, складених комісією в складі: депутатом сільської ради [PERSON], [PERSON] в присутності свідків та сусідів домогосподарства розташованого в с. Голозубинці по вул. Б.Хмельницького, 20 Дунаєвецького району Хмельницької області, при перевірці домоволодіння встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] в домогосподарстві не проживає багато років. Згідно виписок з погосподарських книг за 1986-1990 рр., 1991-1995 р.р., 1996-2000 р.р, 2001-2005 р.р, 2006-2010 р.р. та 2010-2015 р.р., виданих Голозубинецькою сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області видно, що [PERSON] зареєстрований в житловому будинку в с. Голозубинці по вул. Б.Хмельницького,20 Дунаєвецького району Хмельницької області . Відповідно\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У пункті 33 постанови № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що «відповідно до положень статей\~391, 396 ЦК\~позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння». Відповідно\~ст. 405 ЦК України\~члени сім'ї власника житла, які проживають із ним, але не являються його співвласниками, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Тобто, дана правова норма гарантує збереження права користування жилим приміщенням в один рік лише для осіб, які є членами сімї власника житла. За чинним житловим законодавством, членами сімї власника житлового приміщення визнаються: дружина (чоловік) власника житла, їх діти, батьки, а також інші особи, якщо вони постійно проживають спільно з власником житла та ведуть спільне із ним господарство (ч.2 ст. 64 ЖК). Необхідною умовою виникнення права члена сімї власника житла на користування цим житлом (особистий сервітут), є спільне проживання членів сімї з власником житла та ведення спільного господарства. Судом встановлено, що відповідач не є членом сімї позивача, разом з позивачем в будинку не проживають і не ведуть спільне господарство, відповідач не проживає в будинку з 2000 року і не несе обовязків по утриманню житла. Відповідно до абзацу 6\~ст. 3 Закону України від 11.12.2003 р «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Відповідно до встановлених обставин у даній справі, відповідач не проживає разом з позивачем - власником житла та не веде із ним спільного господарства, а тільки зареєстрований в будинку позивача, а тому на нього не можуть розповсюджуватись гарантії, які закріплені в статті 405 ЦК України, щодо збереження права на користування житлом протягом року, та статті 156 ЖК України, яка надає право користування житловим приміщенням колишньому члену сімї власника цього житла, оскільки вони не є членами сімї позивача і не ведуть з ним спільне господарство. Зважуючи і на ту обставину, що відповідач вибув на інше місце проживання, будь-яких дій щодо врегулювання питання свого проживання у будинку позивача на умовах найму, зі сплатою відповідної плати, як це передбачено ст. 156, 162 ЖК України, не вчинив і про свої наміри на майбутнє з даного приводу не повідомив, тому, на думку суду, в даному випадку слід вважати, що між сторонами в справі припинили свою дію правовідносини, які випливають із користування відповідачем жилим приміщенням, власником якого є позивач, відповідно до положень статті 107 ЖК України. Відповідно до вимог ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Наявність реєстрації відповідача за адресою жилого приміщення, власником якого є позивач, за відсутності законних підстав для користування цим жилим приміщенням, створює перешкоди позивачу [PERSON] у користуванні своєю власністю, а тому позов підлягає задоволенню і відповідача [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком за адресою: с.Голозубинці по вул.Б.Хмельницького,20, Дунаєвецького району Хмельницької області.

Outcome: approved