Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

28 грудня 2017 року позивач звернулася з позовом до суду про визнання за нею права власності на будинок № 229 по вулиці Степовій в селі Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 22 жовтня 2006 року, в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову вона зазначила, що 22 жовтня 2006 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку № 229 по вулиці Степовій в селі Богуслав, Павлоградського району Дніпропетровської області. У встановлений строк вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але 08 грудня 2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок та право власності не зареєстровано. Однак, 25 січня 1983 року її чоловіку було видано паспорт на забудову садиби у сільській місцевості по вулиці Степовій № 229 в селі Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області. 02 червня 1983 року її чоловіку був виданий акт винесення в натурі земельної ділянки індивідуального забудовника по вулиці Степовій № 229 в селі Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області та був виданий проект забудовника земельної ділянки індивідуального забудовника за тією ж адресою. На зазначеній земельній ділянку її чоловік побудував житловий будинок житловою площею - 39,80 кв.м, загальною площею 174,3 кв.м. у 1986 році, про що свідчить технічний паспорт. Однак спадкодавець, тобто її чоловік, не встиг оформити право власності на зазначений житловий будинок. Будинок було побудовано у 1986 році, а згідно наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики № 127 від 24 травня 2001 року, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні будівлі та споруди) прибудовані до них та побудовані до 05 серпня 1992 року. Отже, законодавство не вимагало приймати в експлуатацію побудовані до 05 серпня 1992 року приватні будинки та споруди, тому вона вимушена звернутися до суду з позовом для захисту своїх інтересів. Позивач у судове засідання не зявилася, однак від неї надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, однак від нього надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, проти позовних вимог не заперечує та у вирішенні справи покладається на розсуд суду. Представник третьої особи Другої [PERSON] нотаріальної контори Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, однак від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без участі їхнього представника. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Спадкування згідно ст.1217 ЦК України здійснюється за заповітом або законом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 22 жовтня 2006 року [PERSON] помер (арк.с.7). Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме житловий будинок № 229 по вулиці Степовій в селі Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачка [PERSON] є дружиною померлого 22 жовтня 2006 року [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (арк.с.6). Померлий [PERSON] заповіт не складав. У встановлений строк позивачка звернулася до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка. Але, 08 грудня 2017 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі на її імя свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 229 по вулиці Степовій в селі Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначене майно, що підтверджується копією постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії (арк.с.20). Крім того, у зазначеній постанові вказано, що право власності на житловий будинок № 229 по вулиці Степовій в селі Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області, не зареєстровано. 25 січня 1983 року Виконавчим комітетом [PERSON] районної ради народних депутатів Дніпропетровської області, було видано [PERSON] паспорт на забудову садиби у сільській місцевості. Згідно якого місце настройки: Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Богуслав, вул. Степова, буд.229 (арк.с.8). 02 червня 1983 року [PERSON] було видано Акт про винесення в натурі земельної ділянки індивідуального забудовника по вулиці Степовій № 229 в селі Богуслав Павлоградського району Дніпропетровської області та був виданий проект забудовника земельної ділянки індивідуального забудовника за адресою: Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Богуслав, вул. Степова, буд.229 (арк.с.9) та затверджено проект забудови (арк.с.10-13). Як вбачається з копії довідки виданої 14 грудня 2017 року Виконавчим комітетом Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (арк.с.14), то житловий будинок, який належав померлому [PERSON] знаходиться на земельній ділянці площею 0,15 га. за адресо: с. Богуслав, вул. Степова, буд.229, яка була надана йому правлінням колгоспу ім. Ілліча пр№4 від 15 червня 1981 року, для будівництва житлового будинку. Крім того, з копії довідки виданої 14 грудня 2017 року Виконавчим комітетом Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області (арк.с.15), [PERSON] [INFO], який помер 22 жовтня 2006 року являється власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: с. Богуслав, вул. Степова, буд.229, Павлоградського району Дніпропетровської області, згідно погосподарської книги № 9 особовий рахунок № 845 за період 2006-2011 рр. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 229 вул. Степова с. Богуслав (арк.с16-18), вбачається, що житловий будинок та всі господарські будівлі та споруди (гараж, сарай, вбиральня, душ, погріб) були побудовані у 1986 році. За свого життя [PERSON] не встиг ввести зазначений будинок в експлуатацію та зареєструвати його належним чином. Однак, згідно наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики № 127 від 24 травня 2001 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна» індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року не належать до самочинного будівництва. Будинок було побудовано у 1986 році, що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок. А документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка, належним чином прийняла спадщину після його смерті, тому суд вважає за необхідне визнати за нею право власності на спадкове майно. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved