Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

27.07.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська мікрофінансова мережа» в особі представника Калиушко Є.Д. звернулось до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по договору про надання фінансового кредиту в сумі 4352 грн. 52 коп., стягнення судових витрат. Представник позивача Калиушко Є.Д. в судове засідання не з'явився, хоча подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі представника, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. З врахуванням заяв позивача та відповідача, та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 04.04.2014 між позивачем та відповідачем укладений договір № КВ03-00002 про надання фінансового кредиту відповідачу. Відповідно до умов вказаного договору, позивач надав відповідачу у кредит грошові кошти у сумі 1 200 (одна тисяча двісті) грн. 00 коп., а відповідач зобов'язався в строк 14 днів, а саме до 26.05.2014 їх повернути та сплатити позивачу плату в розмірі 2 (два) проценти від суми кредиту за кожен день користування ним. Сукупна процентна ставка складає 28 (двадцять вісім) процентів. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за договором № КВ03-00002 у відповідача виникла заборгованість, що становить 4 352 грн. 52 коп. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. Статтею 611 ЦК України встановлено правові наслідки порушення зобов'язання, за змістом якої у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема неустойка. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, відповідач у поданій заяві позов визнав повністю, а відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 243,60 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 200 від 04 червня 2015 року, долученим до матеріалів цивільної справи. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, 611, 612, 625, 1054 ЦК України та

Outcome: approved