Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

27.05.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на земельну ділянку, площею 0,0891 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташовану в [ADDRESS] , передану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданий Ізмаїльською міською радою Одеської області 06.03.2006 року і зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010450700483). Свої вимоги мотивує тим, що земельна ділянка, площею 0,0891 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташована в [ADDRESS] , була передана [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці кожній для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке складається із: 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,0891 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташованої в [ADDRESS] , переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд; 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в [ADDRESS] . [PERSON] , склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] . [PERSON] у встановлений законом строк, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке складається із: 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,0891 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташованої в [ADDRESS] , переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд; 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в [ADDRESS] . [PERSON] , склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] . Позивач,у встановлені законом строки, не звернулася із заявою про прийняття спадщини за заповітом, що залишилася після смерті матері, [PERSON] , таким чином спадщину за заповітом не прийняла. Спадкоємцями першої черги на майно, що залишилося після смерті [PERSON] , являються діти [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , була зареєстрована та проживала разом із матір`ю за однією адресою, і таким чином прийняла спадщину. 25.01.2018 року [PERSON] подарувала [PERSON] , 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в [ADDRESS] . [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке складається із: 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,0891 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташованої в [ADDRESS] , переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд; 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в [ADDRESS] . 09.07.2003 року [PERSON] , склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] . Остання у встановлений законом строк прийняла спадщину за заповітом. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину, позивачу було відмовлено, у зв`язку тим, що частка померлої не визначена в праві спільної сумісної власності. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнав та просить справу розглянути за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України - у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Судом встановлено, що земельна ділянка, площею 0,0891 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташована в [ADDRESS] , була передана [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці кожній, для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] Ізмаїльською міською радою Одеської області 06.03.2006 року і зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010450700483, що підтверджено довідкою Міськрайонного управління в Ізмаїльському районі та м. Ізмаїлі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області № 1299/126-19 від 06.06.2019 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27.11.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,0891 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташованої в [ADDRESS] , переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд; 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в [ADDRESS] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 15.09.2011 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Гнесько В.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 4766, [PERSON] заповіла всю частку житлового будинку з надвірними спорудами та земельну ділянку, що знаходяться в [ADDRESS] - [PERSON] , [INFO] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 43064085 від 24.02.2016 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Гнесько В.Г., заповіт [PERSON] , померлої [INFO] , від 15.09.2011 року, зареєстрований за № 4766, чинний. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України - малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Судом встановлено, що осіб які мають право на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] звернулась у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після [PERSON] , померлої [INFO] , тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.05.2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,0891 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташованої в [ADDRESS] , переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд; 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в [ADDRESS] , які вона успадкувала після [PERSON] . Відповідно до заповіту, посвідченого 19.01.2017 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Гнесько В.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 60, [PERSON] заповіла всю частку житлового будинку з надвірними спорудами та земельну ділянку, що знаходяться в [ADDRESS] - [PERSON] , [INFO] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 49851016 від 14.11.2017 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Гнесько В.Г., заповіт [PERSON] , померлої [INFO] , від 19.01.2017 року, зареєстрований за № 60, чинний. Судом встановлено, що осіб які мають право на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту, немає. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк спадщину після [PERSON] не прийняла. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , являються: - дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 27.05.1970 року Ізмаїльським міським відділом ЗАГС та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданим 10.08.1991 року, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] »; - дочка [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим повторно 17.01.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за однією адресою, що підтверджено відповідними записами в будинковій книзі, тобто вважаються такою, яка прийняла спадщину. [PERSON] спадщину після [PERSON] , померлої [INFO] , не прийняла. 18.12.2017 року за № 3494 приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В. Г. на ім`я [PERSON] було видано свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в [ADDRESS] , яку [PERSON] , померла [INFO] успадкувала після померлої [INFO] [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що 25.01.2018 року [PERSON] подарувала [PERSON] , 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в [ADDRESS] , що підтверджено договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В. Г. 25.01.2018 року за № 111 і зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.01.2018 року за реєстраційним номером 1135603251106, номер запису про право власності 24532697. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.08.2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,0891 га, кадастровий номер [NUMBER] , розташованої в [ADDRESS] , переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд; 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в [ADDRESS] . Відповідно до заповіту, посвідченого 09.07.2003 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфимовою Т.І., зареєстрованого в реєстрі за № 3071, [PERSON] заповіла всю частку житлового будинку з надвірними спорудами та земельну ділянку, що знаходяться в [ADDRESS] - [PERSON] . Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 49925347 від 17.11.2017 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Гнесько В.Г., заповіт [PERSON] , померлої [INFO] , від 09.07.2003 року, зареєстрований за № 3071, чинний. Судом встановлено, що осіб які мають право на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту, немає. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] звернулась у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після [PERSON] померла [INFO] , тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. №332/02-14 від 07.05.2019 року, позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що частка померлої не визначена в праві спільної сумісної власності. В судовому засіданні встановлено, що 07.05.2019 року за № 1022 приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В. Г. на ім`я позивача видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в [ADDRESS] , яка залишилася після померлої [PERSON] . Відповідно до ст. 377 Цивільного кодексу України «до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача)». Згідно п. 1 ст. 120 Земельного кодексу України «у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення». Виходячи з навчених норм та приймаючи до уваги, що позивачу належить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , та у зв`язку з тим що, право власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved