Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

27 жовтня 2020 року [PERSON] звернувся до Кобеляцького районного суду Полтавської області з заявою про усиновлення дитини, зазначивши, що між ним та [PERSON] зареєстровано шлюб, від якого мають одну спільну малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Крім цього, [PERSON] має малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , якого він виховує як свою рідну дитину, допомагає йому та підтримує. Між ними склалися теплі, родинні стосунки. Відповідно до свідоцтва про народження, батьком дитини значиться [PERSON] , однак рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області він позбавлений батьківських прав відносно сина. Заявник зазначає, що він матеріально забезпечений, до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. Умови фактичного проживання дитини є придатними для життя, навчання, культурного та духовного розвитку. Службою у справах дітей Кобеляцької РДА встановлено, що усиновлення є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Враховуючи викладене, заявник прохає суд визнати його усиновлювачем [PERSON] , змінити прізвище усиновленої дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] », а по батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] » та записати [PERSON] батьком [PERSON] . Заявник, [PERSON] , в судовому засіданні заяву підтримав та прохав задовольнити. Представник служби у справах дітей Кобеляцької РДА, в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. [PERSON] , в судовому засіданні прохала задовольнити подану [PERSON] заяву. Проти усиновлення дитини, а також зміни його прізвища та по батькові, а також включення запису про народження дитини не заперечувала. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 21 лютого 2017 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина, [PERSON] (а.с.24,25). 25 березня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб (а.с.14). В період шлюбу в подружжя народилась донька, [PERSON] (а.с.12). [PERSON] та [PERSON] з 2015 року проживають за адресою: [ADDRESS] разом із малолітніми дітьми: [PERSON] та [PERSON] . Для проживання [PERSON] виділено окрему кімнату, яка умебльована відповідно до віку, де він має окреме ліжко, письмовий стіл, стільці, шафу для одягу, книжну шафу, комп`ютер та у достатній кількості і належним чином забезпечений взуттям, розвиваючими іграшками, книгами. В сім`ї [PERSON] панують доброзичливі, дружні, родинні відносини, де дотримуються традиції взаємоповаги, взаємодопомоги, підтримки, що безумовно є гарною запорукою для сприятливого спільного виховання малолітніх дітей (а.с.27). [PERSON] надала свою згоду на усиновлення [PERSON] [PERSON] , із зміною прізвища та по батькові та включення запису про народження до актового запису про народження дитини (а.с.20). [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває, психічно та фізично здоровий (а.с.15-16). Службою у справах дітей Кобеляцької РДА Полтавської області надано висновок про доцільність усиновлення малолітнього [PERSON] та відповідність його інтересам дитини (а.с.9-11). Малолітній [PERSON] , в присутності представника відділу освіти Кобеляцької РДА Полтавської області Льовіної С. О., в судовому засіданні пояснив, що проживає разом із мамою, татом та сестрою. Між ними добрі стосунки. Таким чином, підстав, які б перешкоджали усиновленню судом не встановлено. Суд вважає, що усиновлення здійснюється в інтересах дитини, заявник здатний забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини. Відповідно до статті 21 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР 27 лютого 1991 року, при усиновленні найкращі інтереси дитини мають враховуватися в першочерговому порядку. Статтею 207 СК України визначено, що усиновлення є прийняттям усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільності та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч.1 ст.208 СК України усиновленою може бути дитина. Згідно зі статтею 6 Сімейного Кодексу України, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Крім того, відповідно до ч.1, ч.2 ст.211 СК України - усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. В окремих випадках закон дозволяє проведення усиновлення без згоди батьків дитини (стаття 219 СК України). Так, усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони: невідомі; визнано безвісно відсутніми; визнані недієздатними; позбавленні батьківських прав щодо дитини , яка усиновлюється. Відповідно до ст. 224 СК України - суд постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотримані всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд постановляючи рішення про усиновлення повнолітньої особи, враховує мотиви, на підставі яких особи бажають усиновлення, можливість їхнього спільного проживання, їхній сімейний стан та стан здоров`я, а також інші обставини, що мають істотне значення. За наведених обставин, суд вважає заяву [PERSON] про усиновлення малолітньої дитини обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення. У відповідності до ч.3 ст.314 ЦПК України, ст.ст.229, 230, 231, 233 СК України суд також вважає за можливе задовольнити вимогу заявника та змінити усиновленій дитині прізвище, ім`я по батькові, про що внести зміни до актового запису про народження дитини. Усиновлення вважати здійсненим відповідно до ст. 225 СК України у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Крім того, для забезпечення таємниці усиновлення суд відповідно до вимог ч.1 ст.228 СК України роз`яснює, що особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. В силу ч.4 ст.314 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

Outcome: approved