Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

27.02.2017 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням подружнього життя і неможливістю збереження сім'ї. Зазначив, що 08.12.1963 року між сторонами було укладено шлюб, від сумісного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. З 2007 року сторони фактично припинили шлюбні відносини. З цього часу вони не ведуть спільне господарство та не живуть однією сімєю, примирення та подальше сумісне мешкання, збереження шлюбу, позивач вважає неможливим. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. За клопотанням відповідача 30 березня 2017 року ухвалою Краснолиманського міського суду Донецької області сторонам був наданий строк для примирення до 30.06.2017 року (а.с.23). Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, позивач в судове засідання не прибув, але надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі, зазначив, що примирення між подружжям не відбулося, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі (а.с. 26). Відповідача [PERSON] було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи шляхом направлення судової повістки, про що свідчить поштове повідомлення (а.с. 25), але відповідач в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8\~розділу ІІІ ЦПК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Бережнова) Г.П. зареєстрували шлюб 08.12.1963 року, про що Мелітопольським міським відділом ЗАГС зроблено відповідний актовий запис № 1100 (а.с.29). Відповідно до положень\~статті 51 Конституції України\~та частини першої\~статті 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень\~ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою\~статті 112 СК\~Україна, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що сторони з 2007 року припинили шлюбні відносини, не проживають однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство. Не зважаючи на час, наданий судом сторонам для примирення, примирення між подружжям не відбулося. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог\~статті 60 ЦПК України\~докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сім'ї є неможливе та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved