Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

28.08.2018 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 29.08.2018 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні на 17.09.2018 року. За клопотанням представника позивача підготовче засідання було відкладене на 28.09.2018 року у звязку із отриманням відзиву на позов та необхідністю надати відповіді на відзив. Знову підготовче засідання відкладене на 25.10.2018 року, але вже за заявою представника відповідача через обєктивні причини неможливості у нього прибути. 25.10.2018 року проведено підготовче засідання з призначенням справи до розгляду по суті на 29.11.2018 року. Через зайнятість представника відповідача у іншій судовій справі за її заявою відкладено розгляд справи по суті на 12.12.2018 року. У звязку із хворобою судді розгляд відкладено на 21.12.2018 року. У звязку з неявкою сторони відповідача розгляд відкладено на 04.01.2019 року, а потім на 05.02.2019 року через неявку обох сторін. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 15.11.2007 року між [PERSON] та ПП «Сардур» було укладено договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 6324587000:11:000:0010 зареєстрований у Державному реєстрі земель згідно запису за № 040868000113 від 24.04.2008 року. Строк дії договору 10 років. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.06.2011 року та Державного акту на право власності на землю Серії ХР № 051964, виданого 21.02.2006 року Первомайською райдержадміністрацією Харківської області, вона, [PERSON], набула право власності на вказану земельну ділянку. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Ст. 31 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено; ст. 33 Закону України «Про оренду землі» встановлено переважне право орендаря, який належно виконував обоє язки відповідно до умов договору, на його поновлення після закінчення строку, на який було укладено договір. Так, ч. 1-5 ст. 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди і укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Для застосування ч.1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: 1) орендар належно виконує свої обовязки за договором; 2) орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; 3) до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; 4) орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення. Разом з тим, ч. б ст. 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа- повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Таким чином, відповідно до положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Орендар Приватне підприємство «САРДУР» не сповістило її, [PERSON], про бажання укласти договір оренди земельної ділянки на новий термін, чим порушило п. 8 договору оренди земельної ділянки. Дія договору оренди закінчилася 24 квітня 2018 року, про що вона, [PERSON], листом від 27.04.2018 року повідомила ПП «САРДУР», а також сповістила, що в подальшому вона буде самостійно господарювати на належній їй на праві власності земельній ділянці. Не зважаючи на те, що ніяких цивільно-правових відносин між ПП «САРДУР» і нею, [PERSON], не існувало, 04 травня 2018 року ПП «САРДУР» провело захват належної їй на праві власності земельної ділянки, порушивши межові знаки. На теперішній час наявний факт самовільного зайняття відповідачем, приватним підприємством «САРДУР», належної їй, [PERSON], земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 6,9679 га, розташованої на території Суданської сільської ради Первомайського району Харківської області, кадастровий номер 6324587000:11:000:0010. Через протиправне зайняття земельної ділянки відповідачем позивач просила усунути перешкоди у користуванні нею земельною ділянкою та зобовязати відповідача повернути її. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, між тим, пояснили, що на разі на день розгляду справи у суді земельна ділянка вже повернута відповідачем позивачеві, проте, відбулося це у вересні 2018 року, тобто вже після подачі даного позову до суду. Представник відповідача у судовому засіданні повністю заперечувала проти задоволення позову, про що надано відзив на позовну заяву. Зокрема,\~ вказав, що між [PERSON],\~ спадкодавцем позивачки, та ПП «Сардур» було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 6,9679 га з кадастровим номером 6324587000:11:000:0010 строком на 10 років. Державна реєстрація договору відбулася 24 квітня 2008 року. Земельна ділянка є обєктом регулювання земельних правовідносин. Спеціальним законом, який регулює відносини оренди землі є ЗУ «Про оренду землі». Згідно ст. 13 ЗУ «Про оренду землі», у редакції, що діяла на момент державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, договір оренди - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати земельну ділянку у користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про оренду землі» та п. 8 та 41 Договору, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Державна реєстрація договору оренди земельної ділянки відбулася 24 квітня 2008 року. Строк дії останнього - до 24 квітня 2018 року. Тобто, згідно Договору, відповідачу з 24 квітня 2008 року до 24 квітня 2018 року належало право володіння та користування спірною земельною ділянкою. Відповідно до умов Договору, зокрема до п. 30, орендар земельної ділянки, протягом строку дії договору, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди, а також отримувати продукцію та доходи.\~ ПП «Сардур», використовувало вказану земельну ділянку за цільовим призначенням, а саме для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Виробництво має замкнутий цикл. Орендована земельна ділянка була задіяна у виробничій діяльності відповідача та на ній було проведено весняно-посівні роботи до моменту закінчення строку оренди. Відповідно до наказу директора ПП «Сардур» про затвердження плану розміщення сільськогосподарських культур під урожай на 2018 рік, поле, у склад якого входить орендована земельна ділянка, навесні 2018 року було засіяно соняшником. Орієнтовний період збору урожаю соняшника у 2018 році - вересень місяць 2018 року. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності прямо не встановлена судом (ст. 328 ЦКУ). Ч. 1 ст. 331 ЦКУ передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила річ зі своїх власних матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Таким чином, з аналізу ст. 179 та ч. 1 ст. 331 ЦКУ слід зробити висновок, що право власності для рухомих речей виникає з моменту закінчення відповідної діяльності щодо її створення. Особливості виникнення права власності на посіви і насадження визначені ЦКУ та ЗКУ і повязуються з правомірним користуванням земельною ділянкою, згідно позиції Верховного Суду у справі № 911/1779/17. Так, відповідач правомірно володів та користувався земельною ділянкою на підставі Договору. Відповідно до ст. 775 ЦКУ, наймачеві належить право власності на плоди, продукцію, доходи, одержані ним, у результаті користування річчю. Згідно із ч. 1 ст. 95 ЗКУ, землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію. Тобто відповідач правомірно набув право власності на урожай 2018 року на орендованій земельній ділянці - до 24 квітня 2018 року. Крім того, ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» однією з процедур припинення договірних відносин передбачено надсилання орендодавцем листа-повідомлення орендарю про заперечення поновлення договору оренди землі. Договір вважається поновленим на той строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, якщо орендодавцем було надіслано такого заперечення. На адресу відповідача у період з 24 квітня до 24 травня 2018 року листа-повідомлення про заперечення продовження договору оренди від [PERSON] не надходило. Наданий суду у якості доказу відправлення повідомлення опис вкладення не є належним доказом, так як не містить інформації предмета доказування. Договір від 24 квітня 2008 року було укладено з правом пролонгації, відповідно до відомостей, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Так, відповідач продовжував користуватися земельною ділянкою після спливу строку договору оренди,

Outcome: approved