Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

28 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд визнати [PERSON], РНОКПП [NUMBER], таким, що втратив право користування жилим приміщенням будинком № 1 по вул. Братській в місті Павлограді Дніпропетровської області. Позовна заява мотивована тим, що позивачу на праві власності належить будинок № 1 по вул. Братській в місті Павлограді Дніпропетровської області. В вищезазначеному будинку зареєстровано місце проживання його брата, [PERSON], який не проживає у вищезазначеному будинку з серпня 2017 року, оскільки почав проживати разом з матірю за адресою: м.Павлоград, вул.Робоча, 116. У звязку з тим, що відповідач зареєстрований за адресою вищезазначеного будинку, позивач не має можливості скористатися пільгами по оплаті житлово-комунальних послуг. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав. Суд, враховуючи думку позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі договору дарування від 21 грудня 2017 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] та зареєстрованого за № 2-1754, [PERSON] є власником будинку № 1 по вул. Братська в м. Павлоград Дніпропетровської області, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У вищевказаному будинку зареєстровано місце проживання [PERSON], [INFO], що підтверджується відомостями з адресно-довідкового підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 25 жовтня 2018 року та довідкою про реєстрацію та склад сімї № 8069 від 14.09.2018 року, виданою комунальним підприємством Міський інформаційно-розрахунковий аналітичний центр Павлоградської міської ради. Відповідно до акту про фактичне не проживання особи, складеного 13 листопада 2018 року головою квартального комітету м. Павлограда № 1 [PERSON], у будинку № 1 по вул. Братській у м. Павлоград зареєстрований брат власника будинку [PERSON], [INFO], але останній з серпня 2017 року за вказаною адресою фактично не проживає. Акт складено в присутності та підписаний сусідами [PERSON] (вул. Братська, 1а), [PERSON] (вул. Братська, 3а). Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Аналогічні висновки викладені в правовій позиції Верховного Суду України у справі №6-709цс16. Зважаючи на вищевикладені норми законодавства та враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Братська, буд. 1.

Outcome: approved