Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

26 серпня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення юридичного факту (факту материнства) щодо малолітньої дитини [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] пояснила суду, що вона є біологічною матірю малолітньої дитини [PERSON], [INFO], однак через виниклі складні сімейні обставини при реєстрації дитини в пологовому будинку м. Бровари, [PERSON] надала неправдиву інформації щодо свого прізвища, вказавши вигадане [PERSON]. Відповідно після народження сина, адміністрація пологового будинку видала довідку про народження дитини, в якій вказала прізвище [PERSON]. Факт біологічного материнства [PERSON] відносно вказаної дитини підтверджується висновком судової генетичної експертизи, тому у відповідності з вимогами ст. 131 Сімейного Кодексу України заявниця просила в судовому порядку встановити своє материнство відносно малолітньої дитини [PERSON]. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні просив суд задовольнити заявлені вимоги. Представник органу опіки та піклування Козелецької РДА Чернігівської області [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви [PERSON] не заперечувала, оскільки остання довела своє материнство відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відтак задоволення цього позову відповідає інтересам дитини. Представник Козелецького районного відділу ДРАЦС головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в судове засідання не зявився, але попередньо надав суду заяву про розгляд справи про встановлення юридичного факту (факту материнства) без їх участі. Представник органу опіки та піклування Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області в судове засідання не зявився, але попередньо надав заяву про розгляд справи про встановлення юридичного факту (факту материнства) без їх участі. Заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Вислухавши пояснення [PERSON], заінтересованої особи [PERSON] та представника органу опіки та піклування Козелецької РДА Чернігівської області, дослідивши надані сторонами письмові докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що з травня 2006 року до 09 березня 2016 року [PERSON] проживала однією сім'єю з [PERSON], а в подальшому 09 березня 2016 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЕЛ № 102285, актовий запис № 17. [PERSON] та [PERSON] до народження [PERSON] проживали в м. Бровари, а після народження дитини і по теперішній час проживають в [INFO]. 25 грудня 2008 року [PERSON] народила сина і при реєстрації, в пологовому будинку м. Бровари, заявник надала неправдиву інформацію свого прізвища, вказавши вигадане [PERSON]. Відповідно, після народження сина, адміністрації пологового будинку видала довідку про народження дитини, вказавши прізвище [PERSON]. Надаючи неправдиву інформацію свого прізвища [PERSON], таким чином хотіла приховати факт народження дитини від свого бувшого чоловіка, так як боялася помсти з його боку. На час народження дитини заявниця з бувшим чоловіком не проживали разом більше трьох років. На даний час вони розлучені. Під час реєстрації народження сина, яке було проведено лише 10 грудня 2015 року, в книзі реєстрації народжень відділу реєстрації актів цивільного стану Козелецького РУЮ, у відомостях про прізвище вказано прізвище не [PERSON], а [PERSON], а по батькові Сергійович. Запис про прізвище дитини у Книзі реєстрації народжень проводилось за тим прізвищем, яке було вказано у довідці про народження дитини, наданою адміністрацією пологового будинку. Заявниця, [PERSON] та її чоловік [PERSON] звертались до Козелецього відділу ДРАЦС з заявою про визнання [PERSON] і [PERSON] батьками [PERSON], але їм в усній формі було відмовлено. Заявниця, [PERSON] та її чоловік [PERSON] продовжують спільно проживати і спільно виховують сина [PERSON]. Рішення суду про встановлення факту материнства [PERSON] необхідно для того, щоб [PERSON] носив спільне прізвище [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 132 Сімейного Кодексу України визнання факту материнства можливе за рішенням суду. Заяву про встановлення факту материнства може подати особа, яка утримує та виховую дитину. Суд визнає материнство, якщо походження дитини від певної жінки, підтверджено відповідними доказами, у тому числі висновками експертизи. Відповідно до висновку судово-медичної генетичної експертизи № 366 від 18 листопада 2016 року, проведеної судовими експертами відділення судово-медичної генетичної ідентифікації Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, [PERSON], [INFO] з ймовірністю 99,99 % є біологічною матірю малолітнього [PERSON], [INFO]. Відтак, визнавши доведеним факт біологічного материнства [PERSON] щордо малолітньої дитини [PERSON], [INFO], суд вважає необхідним заявлений позов задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved