Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

28 жовтня 2015 року ВАТ «Запоріжжяобленерго» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] боргу за електроенергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], користується електроенергією і є її споживачем на підставі особового рахунку №549521049 про користування електроенергією, але обовязків по сплаті за використану електроенергію не виконує, у звязку з чим виникла заборгованість у сумі 932,32 грн. за період з 24.01.2011р. по 12.06.2014р., яку просять стягнути з відповідача на їх користь, а також стягнути судовий збір сплачений при подачі позову до суду у розмірі 243,60грн. Представник позивача в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Суду надана письмова заява з проханням справу розглянути у відсутності представника позивача, просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Суду надана довідка №549521049 від 16.10.2015р. про відсутність заборгованості споживача [PERSON] по оплаті за спожиту електроенергію, копія квитанції про сплату суми боргу у розмірі 932,32грн. на рахунок ВАТ «Запоріжжяобленерго» від 26.08.2015 року. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Як встановлено в судовому засіданні, особовий рахунок №549521049 відкритий на імя [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Отже, проживаючи в зазначеній квартирі, відповідач користуються послугами з енергопостачання, які надаються позивачем ВАТ «Запоріжжяобленерго». Відповідно до розрахунку заборгованості за електроенергію, наданого позивачем, за адресою: [ADDRESS] по особовому рахунку №549521049 за період з 24.01.2011р. по 12.06.2014р. спожито 3914 кВт/г на загальну суму 1085,25 грн., а сплачено лише 152,93грн. Отже, заборгованість складає 932,32грн./а.с.2/ Відповідно до наданої копії квитанції №050016.01.003.109 від 26.08.2015р. [PERSON] сплатив на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» суму 932,32 грн./а.с.21/ Відповідно до довідки №549521049 від 16.10.2015р. заборгованість по оплаті послуг за спожиту електроенергію за адресою: [ADDRESS] відсутня./а.с.22/ Судом встановлено, що на теперішній час фактично відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача, у звязку з погашенням боргу у добровільному порядку до дати подачі позивачем заяви до суду. На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості по оплаті за спожиту електроенергію слід відмовити, так як сума заборгованості до подачі позову до суду була добровільно сплачена відповідачем.

Outcome: dismissed