Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

29.03.2018р. [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів у зв'язку з навчанням. Позов обґрунтував тим, що відповідач є його батьком, батьки разом не мешкають. До повноліття позивач отримував допомогу від відповідача, тому звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів не було необхідності. З 01.09.2016р. [PERSON] навчається у Донецькому Національному медичному університеті медичного факультету другого курсу за спеціальністю «медицина», навчання за контрактом, денна форма навчання терміном з 01.09.2016р. по 30.06.2022р. У зв'язку із численними витратами у зв'язку з навчанням, позивач потребує матеріальної допомоги від відповідача, тому просить стягнути з [PERSON] аліменти на навчання на свою користь в розмірі 1/6 частини усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до 30.06.2022р., тобто до закінчення навчального закладу. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] також не з'явився в підготовче судове засідання, 23.05.2018р. до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/6 частини заробітку на користь позивача для навчання. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Суд, дослідив матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження виданого 25.03.2015р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №75 на ім'я [PERSON], його батьком є [PERSON] (а.с.5). Відповідно до довідки Донецького національного медичного університету, яка видана позивачу, вартість освітньої послуги за рік становить 18200,00 грн. за договором №К/М-31-2018 від 15.01.2018р. (а.с.7). Згідно довідки з Донецького національного медичного університету №109Д/2018 від 16.02.2018р., [PERSON] дійсно є студентом Донецького національного медичного університету медичного факультету 2 курсу за спеціальністю «медицина». Денна форма навчання за контрактом та терміном з 01.09.2016р. по 30.06.2022р. (а.с.7). Також довідкою Донбаської державної машинобудівної академії №02-15 від 05.03.2018р. зазначено, що [PERSON] є студентом ДонНМУ та мешкає у гуртожитку ДДМА №2 за адресою [ADDRESS] загальна сума за період з 01.09.2017р. по 30.06.2018р. складає 4800,00 грн.(а.с.9). Копією довідки Добропільського об'єднаного УПФУ Донецької області №583/02 від 21.02.2018р. підтверджуються доходи відповідача, а саме [PERSON] отримує пенсію за віком, яка становить 55964,04грн. за період з вересня 2017р. по лютий 2018р. (а.с.11). Надаючи юридичну оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного. Частиною першою ст.199 Сімейного кодексу України встановлено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно з ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є сином відповідача [PERSON], на даний час повнолітній, виповнилося 19 років та дійсно навчається на другому курсі денної форми навчання у Донецькому національному медичному університеті. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує стан здоров'я, а також матеріальний стан сторін, те, що позивач є повнолітнім, працездатним, навчається та потребує матеріальної допомоги, а відповідач фізично здоровий, працездатний, має можливість надати матеріальну допомогу. При таких обставинах, суд вважає, що розмір аліментів у зв'язку з навчанням на користь позивача повинний бути визначений у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача. Такий розмір буде відповідати матеріальному і родинному стану сторін і не ущемляти їх прав. Крім того, згідно приписів ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved