Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

27.12.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги обґрунтовувала тим, що 29.09.2001 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу у них народились донька Вікторія, [INFO] та донька Ельвіра, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, на даний час вони припинили сумісне проживання, проживають окремо, діти проживають з нею. Причиною розладу в сімї стало непорозуміння, різні характери та погляди на стосунки в сімї, зникнення почуття поваги та кохання один до одного, відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртним, не спілкується з нею, часто виникають сварки між ними. Примирення між ними неможливе, і тому подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Тому просила суд шлюб між ними розірвати. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував, термін на примирення просив не надавати, так як створив нову сімю. У звязку з викладеним, справу розглянуто у відсутності осіб, які беруть участь у справі та фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка та відповідач одружились 29.09.2001 року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 9). 26.07.2002 року у сторін народилась донька Вікторія, що підтверджується свідоцтвом про народження від 21.08.2002 року(а.с.8). 12.10.2009 року у сторін народилась донька Ельвіра, що підтверджується свідоцтвом про народження від 23.10.09 року (а.с.7). Сторони припинили сімейні стосунки, сімя розпалась остаточно і відновлена бути не може, позивач не бажає продовжувати сімейні стосунки, про що вона зазначила в позовній заяві, відповідач повідомив про створення нової сімї, заперечень на спростування даної обставини суду не надав, позов визнав, а тому згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України дана обставина не підлягає доказуванню. При вирішенні спору суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Ст.112 СКУкраїни\~визначає, що Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, шлюбні стосунки припинили, проживають окремо, спору щодо спільного майна не мають, примирення сторін не можливе, позивач не бажає продовжувати шлюбні стосунки, проти надання терміну заперечують, спільне господарство не ведуть, належних заходів щодо збереження шлюбу не вчиняли, відповідач створив нову сімю, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, шлюб існує формально і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Позивачка вимогу про зміну прізвища не заявила, тому їй слід залишити шлюбне прізвище, що згідно ст.. 113 СК України не позбавляє її права звернутись до відділу РАЦС з заявою про зміну прізвища. Тому, позов слід задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, позивачці залишити дошлюбне прізвище. Також з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 грн. на користь позивача, яке було ним сплачено при подачі позовної заяви до суду . На підставі ст..\~110,\~112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved