Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

28 липня 2014 року Дніпропетровська міська рада звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], виконано самочинне будівництво прибудов до вказаного будинку. Документи, які дають право власності користування земельною ділянкою та відповідні дозвільні документи на виконання будівельних робіт квартиронаймачем не надано, про дані порушення неодноразово було складено відповідні акти та приписи. На цей час вимоги актів та припису не виконано. Тому, з огляду на вищевикладене перевіркою виявлено самовільне зайняття [PERSON] земельних ділянок загальною площею 16,94 м.кв. (3,50м*2,20м та 3,20м* 1,20м; 1,80м* 3,00м), що тягне за собою наслідки передбачені ст. 211 Земельного кодексу України, а саме адміністративну відповідальність передбачені ст. 53-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення та кримінальну відповідальність передбачені ст. 197-1 Кримінального кодексу України. Оскільки на даний час [PERSON] самостійно не здійснено демонтаж даних прибудов, Дніпропетровська міська рада, в межах наданих повноважень, звертається з відповідним позовом. Просили: прийняти позовну заяву до розгляду; зобов'язати [PERSON] звільнити земельну ділянку площею 7,70 кв. м. шляхом знесення самовільно збудованої прибудови по [ADDRESS] (літ. Б-2), до житлового будинку зовнішніми розмірами 3,5 м х 2,20 м з південного фасаду будинку; зобов'язати [PERSON] повернути самовільно зайняту земельну ділянку площею 7,70 кв. м. державі, по [ADDRESS] (літ. Б-2) в особі Дніпропетровської міської ради шляхом приведення у придатний для використання стан; зобов'язати [PERSON] звільнити земельну ділянку площею 3,84 кв. м. шляхом знесення самовільно збудованої прибудови по [ADDRESS] (літ. Б-2), до житлового будинку зовнішніми розмірами 3,20 м х 1,20 м з південного фасаду будинку; зобов'язати [PERSON] повернути самовільно зайняту земельну ділянку площею 3,84 кв. м. державі, по [ADDRESS] (літ. Б-2) у особі Дніпропетровської міської ради шляхом приведення у придатний для використання стан; зобов'язати [PERSON] звільнити земельну ділянку площею 5,4 кв. м. шляхом знесення самовільно збудованої прибудови (сарай) по [ADDRESS] (літ. Б-2), до житлового будинку зовнішніми розмірами 1,80 м х 3 м з західного фасаду будинку; зобов'язати [PERSON] повернути самовільно зайняту земельну ділянку площею 5,4 кв. м. державі, по [ADDRESS] (літ. Б-2) у особі Дніпропетровської міської ради шляхом приведення у придатний для використання стан; судові витрати по справі покласти на Відповідача. У судовому засіданні представники позивача заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позові. У судовому засіданні представник відповідачки заперечував проти заявленого позову та просив в його задоволенні відмовити у повному обсязі. Пояснив, що відповідачка є хворою людиною, часто лікується в психіатричній лікарні та не може керувати своїми діями та розуміти що вона робить, проте недієздатною за рішенням суду [PERSON] не визнана, здійснити всі переобладнання та забудови на які зазначає позивач [PERSON] не могла. У судовому засіданні третя особа [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Пояснила, що відповідачка у справі дійсно особисто не здійснювала забудову та переобладнання самовільно зайнятих земельних ділок, оскільки хворіє, проте всі ці забудови та переобладнання робив її син. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] є основним квартиронаймачем квартири за адресою: [ADDRESS]. 14 березня 2013 року комісією КП «Житлове господарство Красногвардійського району» здійснено обстеження житлового будинку по [ADDRESS] та встановлено, що на стінах, карнизі та цоколі будинку спостерігаються тріщини; з фасаду будинку відсутнє вимощування; частково деформовані віконні перекриття та дерев'яні віконні рами, а також покрівля та цегляні димоходи будинку потребують ремонту (а. с. 13). 19 березня 2013 року інспекцією ДАБК у Дніпропетровській області складений Акт бн та встановлено, що основний квартиронаймач [PERSON] самочинно виконала будівництво трьох прибудов до житлового будинку по [ADDRESS]. Також на момент здійснення даної перевірки [PERSON] не було надано документів на будівництво спірної прибудови. Встановлено, що будівництво виконано на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та без дозволу (а. с. 12). 19 березня 2013 року інспекцією ДАБК у Дніпропетровській області складено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та було зобов'язано [PERSON] усунути порушення відповідно до ст. 38 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» шляхом знесення самовільно прибудованих будівель до житлового будинку за адресою: [ADDRESS], літ. Б-2, а саме: сараю та двох окремих коридорів - сходів у квартиру № 5 у термін до 30.04.2013 року (а. с. 11). В приписі зазначено, що відповідач в одержанні припису та акту від підпису в них відмовилась. 13 травня 2014 року робочою групою з питань самоврядного контролю за додержанням вимог законодавства України щодо раціонального використання та охорони земель Красногвардійського району м. Дніпропетровська складено акт № 34-14, відповідно до якого при візуальному обстеженні житлового будинку по [ADDRESS] та вивчення наданих КП «Житлове господарство Красногвардійського району» Дніпропетровської міської ради матеріалів технічної інвентаризації, підтверджено будівництво трьох прибудов до житлового будинку, що мають ознаки капітальності. Зазначено, що на час перевірки будівельні роботи не проводяться, прибудови не демонтовані. За візуальними ознаками прибудови до житлового будинку зовнішніми розмірами: 3,50м*2,20м та 3,20м* 1,20м (з Південного фасаду будинку) мають ознаки недавнього будівництва та виконані з сучасних матеріалів. За візуальними ознаками прибудова до житлового будинку зовнішніми розмірами: 1.8м*3,00м (з Західного фасаду будинку) має ознаки більш давнього улаштування. За візуальними ознаками роботи з покрівлі самовільно збудованих споруд зовнішніми розмірами: 3,50м*2,20м та 3,20м* 1,20м були виконані не професійно і використання для покрівлі профнастилу; виконання робіт з неналежного примикання покрівлі до стіни житлового будинку: відсутність елементів гідроізоляції, карнизу; укладка профнастилу таким чином, що його ребра проходять паралельно стіні фасаду житлового будинку тощо) та у порушення вимог ДБН В.2.6-14-97 «Конструкція будівель та споруд. Покриття будівель та споруд», що може призводити до замочення стіни житлового будинку (а. с. 10). 10 червня 2014 робочою групою з питань самоврядного контролю за держанням вимог законодавства України щодо раціонального використання та хорони земель на території Красногвардійського району м. Дніпропетровська за № 34-014-П направлено на адресу відповідачки попередження (а. с. 9). Відповідно до п. 22, 23 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року зазначено, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Вимоги відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування про зобов'язання особи, яка, маючи дозвіл на будівництво нерухомого майна, допустила при цьому істотне відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, чи істотне порушення будівельних норм і правил, провести відповідну перебудову можуть бути заявлені як у разі, коли ці відхилення були допущені при будівництві нерухомості, так і внаслідок перебудови під час її експлуатації (частина сьома статті 376 ЦК). При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку з'ясовувати, зокрема, наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі, поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо. У необхідних випадках для з'ясування питань, що виникають при розгляді таких справ і потребують спеціальних знань, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може призначити відповідну експертизу згідно з вимогами статті 143 ЦПК. Відсутність відповідної експертизи у разі необхідності її проведення може бути підставою для відмови в позові, при цьому факт відхилення від проекту та порушення будівельних норм і правил має довести особа, яка пред'явила позов про знесення самочинного будівництва (частина сьома статті 376 ЦК, частина перша статті 60 ЦПК). Відповідно до ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки, що передбачено ч.2 ст. 212 ЗК України. Також і стаття 104 ЗК України визначає, що власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Відповідно до ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Статтею 375 Цивільного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. За приписами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Нормами діючого законодавства не передбачено захисту порушеного права саме в межах заявлених вимог позивачем. Позивачем не надано до суду доказів того, яким саме чином порушене його право саме [PERSON], оскільки остання є хворою людиною та основним квартиронаймачем, проте разом з нею в зазначеній квартирі зареєстровані та проживають ще й інші особи, що підтверджено сторонами у судовому засіданні, доказів протилежного до суду не надано. Суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що позивачка в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 137 ЦПК, могла би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але в даному разі цього зроблено не було. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов не підлягає задоволенню, а ні повністю, а ні частково. Позивачем не надано до суду доказів порушення його прав саме відповідачкою, не надано підтвердження того що, забудови здійснені безпосередньо та особисто відповідачкою, оскільки відповідно до норм Цивільно-процесуального кодексу України відповідача у справі визначає лише позивач, а останнім визначено відповідачем у справі гр. [PERSON], яка є не належним відповідачем у справі, що підтверджується поясненням сторін у справі та доданими до матеріалів справи доказами, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог Дніпропетровської міської ради до [PERSON], треті особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області, [PERSON], Комунальне підприємство «Житлове господарство Красногвардійського району» Дніпропетровської міської ради, Красногвардійська районна у місті Дніпропетровську рада про зобов'язання знесення самовільного будівництва, повернути самовільно зайняту земельну ділянку, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, повернення ділянки у придатний стан, стягнення судових витрат. На підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, а також те, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне судові витрати віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed