Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

28 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеною позовною заявою до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що йому на праві спільної часткової власності належить 5/6 часток житлового будинку за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Цокуренко (після зміни назви Слобідська), 215, розташований на земельній ділянці площею 0,0829 га за цільовим призначенням обслуговування житлового будинку. Співвласницею 1/6 частки цього домоволодіння є відповідачка. Посилаючись на те, що між співвласниками постійно виникають спори та незручності щодо користування вказаним майном, просив провести реальний розподіл спірного домоволодіння та визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій воно розташоване. У судовому засіданні представники позивача заявлені вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що на вказаній вище земельній ділянці площею 0,0829 га розташований також житловий будинок за адресою: м. Очаків, вул. Слобідська, 215-А, що належить відповідачці, і це не було враховано під час проведення судової будівельно-земельно-технічної експертизи. Крім того, відповідачка в обґрунтування своїх заперечень посилалась на те, що рішенням Очаківської міської ради № 15 від 28 серпня 2015 року їй було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки орієнтовною площею 0,0656 га в натурі для подальшої передачі у користування оренду строком на 49 років за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Слобідська, 215-А, що також не було враховано експертом. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, допитавши експерта, суд дійшов такого. Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, 01 березня 2007 року за позивачем [PERSON] було зареєстровано право приватної спільної часткової власності на 2/3 частки житлового будинку за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Слобідська, 215 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 січня 2007 року (а. с. 8, 9). На підставі свідоцтв про право на спадщину за законом позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] зареєстрували за собою право приватної спільної часткової власності на 1/6 частки вказаного житлового будинку, що підтверджується відповідними витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а. с. 17, 40). Площа земельної ділянки, на якій розташований спірний будинок і яка перебуває у користуванні сторін, згідно з кадастровим планом земельної ділянки становить 0,0829 га (а. с. 18). Крім того, на вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Слобідська, 215-А, що належить відповідачці [PERSON] на підставі договору дарування від 04 грудня 2000 року (а. с. 35-37). Отже, на момент розгляду судом сторони є співвласниками домоволодіння за адресою: м. Очаків, вул. Слобідська, 215, і мають у власності: [PERSON] 5/6 часток, [PERSON] 1/6 частку. В судовому засіданні встановлено також, що між сторонами існує спір щодо добровільного поділу спірного нерухомого майна. Статтею 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при виділі частки майна власнику, що виділяється, та власнику, що залишається, має бути виділена окрема площа, що повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення, тобто складати окремий обєкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та п. 10 Порядку присвоєння обєкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію обєктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них». Згідно з висновком судової будівельно-земельно-технічної експертизи № 125-043 від 03 червня 2016 року, що її було призначено у справі за клопотанням позивача, здійснити реальний розподіл спірного будинку з урахуванням ідеальних часток співвласників для ізольовано-окремого використання з технічної точки зору не є можливим, у звязку із чим також неможливо встановити й порядок користування земельною ділянкою. Ринкова вартість спірного домоволодіння на момент дослідження складає 350 918 грн. (а. с. 95-116). Відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, є неможливим, співвласник має право на одержання від іншого співвласника грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Разом із тим, відповідачка в судовому засіданні згоди на виплату їй компенсації вартості її частки у спільному майні не надала. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням того, що виділ в натурі частки у спільному майні є неможливим, згоди щодо компенсації грошової вартості цієї частки між сторонами не досягнуто, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати відносяться на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed