overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

28 лютого 2018 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 лютого 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом №08. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 23 лютого 2013 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу\~\~мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З вересня 2017 року сторони разом не проживають. На даний час шлюб носить формальний характер, зберігати його позивач наміру не має.\~\~ В підготовче судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище «Тодоровська». Відповідач [PERSON]\~в підготовче судове засідання не з'явився, подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позов визнає. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та\~ [PERSON]\~ зареєстрували шлюб 23 лютого 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом №08. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища «Тодоровський» та «Тодоровстка» відповідно /а.с. 3/. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] /а.с. 5/. [PERSON] та\~ [PERSON]\~на даний час разом не проживають. Шлюб носить формальний характер, спільне проживання і збереження сім'ї неможливо. Позивач вірно послалась в позові на ст.ст. 112 СК України. В силу\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~позивач [PERSON] бажає залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу. Тому суд вважає, що вимоги позивача правомірні, а визнання позову відповідачем не суперечить закону. Приписами ч.1 ст.142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору в сумі 352,40 грн. (704,80:2=352,40) з відповідача, а 50 відсотків судового збору в сумі 352,40 грн. -\~ з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

28 лютого 2018 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 10 серпня 2002 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність довіри, взаєморозуміння та взаємоповаги, внаслідок чого виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. У підготовче засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 22, 23). У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони одружились 10 серпня 2002 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська зроблено запис за № 715 та видане свідоцтво про одруження (а.с. 12). 31 грудня 2002 року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 11). За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові один до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені 23 листопада 2017 року, та з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

28 лютого 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 травня 2017 року Менським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 21, мотивуючи свій позов тим, що на даний час має намір укласти шлюб з іншою особою, вважає що їх шлюб був помилкою в наслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. Від шлюбу подружжя дітей не має. 20 березня 2018 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 23 квітня 2018 року. 23 квітня 2018 року відкладено розгляд справи на 11 травня 2018 року у зв'язку з відсутністю відомостей про належне повідомлення відповідача по справі. 11 травня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 12 червня 2018 року. Позивач в судове засідання не з`явилась проте надала суду заяву про розгляд заяви у її відсутність, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом про розірвання шлюбу згоден, просить суд не стягувати з нього суму судового збору сплаченого позивачем, оскільки він відбуває покарання в м'ясцях позбавлення волі і немає ніякого доходу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому 12 травня 2017 року Менським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 21, шлюбі (а.с.5). Від шлюбу подружжя дітей не має. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що позивач на даний час має намір укласти шлюб з іншою особою, вважає що їх шлюб був помилкою в наслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Законом України «Про судовий збір» визначений вичерпний перелік підстав для звільнення від сплати судового збору. Перебування відповідача у місцях позбавлення волі не є підставою для звільнення його від сплати судового збору. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, витрати пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

28 лютого 2018 року позивач звернулась до суду з позовом та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у звязку з її навчанням, починаючи з дня предявлення позову. В судове засідання позивач не зявилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду сповіщався в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка навчається з 01.09.2018 року на третьому курсі Чернігівського професійного ліцею №13, на денній формі навчання. Термін закінчення навчання 27.06.2018 року. Донька знаходиться на утриманні у позивача. Відповідно до\~ст. 198 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до\~ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні син чи донька продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до\~ст.200 Сімейного кодексу України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 Сімейного кодексу України, а саме: стану здоровя та матеріального становища дитини; стану здоровя та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач є батьком дитини, яка навчається і потребує матеріальної допомоги, то, з відповідача підлягають стягненню аліменти на період її навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісяця, з моменту звернення до суду. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

28 лютого 2018 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 05 вересня 2009 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи по суті сповіщений завчасно і належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 вересня 2009 року, актовий запис № 1559 (а/с 4). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а/с 7). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, суд прийшов до висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

28 лютого 2018 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 09 серпня 2008 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у підготовче засідання подала заяву, у якій просить розглянути справу без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у підготовче засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09 серпня 2008 року, актовий запис № 1176 (а/с 5). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а/с 8, 9). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

28 лютого 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 23 листопада 1991 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, згідно актового запису № 1101 розірвати. В обґрунтування позову вона зазначила, що між нею та відповідачем 23 листопада 1991 року було укладено шлюб. Неповнолітніх дітей у них немає, але спільної згоди на розірвання шлюбу між ними не досягнуто. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з вересня 2010 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивачка вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 23 листопада 1991 уклали шлюб (арк.с.3). Від зазначеного шлюбу у них дітей немає. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з вересня 2010 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки повинно бути стягнено судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., який було сплачено позивачкою при подачі позовної заяви і який підтверджується квитанцією (арк.с.4). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

28 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 08 серпня 1982 року виконавчим комітетом Козирської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Сторони в підготовче судове засідання не з'явилися. Позивач та відповідачканадали заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивач, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідачка вказала, що позов визнає повністю та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв'язку з реєстрацією шлюбу. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 серпня 1982 року виконавчим комітетом Козирської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис № 6 (а. с. 6), від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім'ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

28 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про призначення її опікуном над недієздатним [PERSON] В обґрунтування заяви посилався на те, що [PERSON] , є його рідним братом, та є інвалідом першої групи з дитинства, у зв`язку з чим рішенням Орджонікідзевського районного суду від 04.12.2006 року він був визнаний недієздатним. Також рішенням Орджонікідзевської районної адміністрації від 28.03.2007 року № 65/2 матір недієздатного [PERSON] була призначена його опікуном. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті догляд за братом здійснює він, заявник, тому просив призначити її опікуном над недієздатним [PERSON] , [INFO] . В судове засідання [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради, інтереси якого представляє головний спеціаліст відділу з гуманітарних питань департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради Сорокіна Ю.О., що діє на підставі довіреності, у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Не заперечувала проти задоволення заяви. [PERSON] та [PERSON] брати заявника та недієздатного, в письмових заявах на адресу суду не заперечували проти задоволення заяви та просили розглянути справу без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 04 грудня 2006 року [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатним. Рішенням Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради № 65/2 від 28.03.2007 року [PERSON] призначено опікуном над недієздатним [PERSON] Зі свідоцтва про смерть [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . Таким чином, на теперішній час [PERSON] , визнаний за рішенням суду недієздатним, позбавлений можливості здійснення та захисту своїх особистих та майнових прав. Відповідно до ч. 1\~ст. 60 ЦК України\~суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Як вбачається з витягу з протоколу № 2 засідання опікунської ради при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради від 05.03.2019 року, було прийнято рішення направити до суду подання про доцільність призначення [PERSON] опікуном над братом [PERSON] , який визнаний недієздатним. Відповідно вказаного витягу, а також матеріалів справи, [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно, фактично проживає за однією адресою з [PERSON] [ADDRESS] . Сукупність зібраних доказів дає підстави суду зробити висновок про можливість призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном над недієздатним [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого задовольняє його заяву. На підставі вказаного,

Outcome: approved