Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

27 березня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі продажу нерухомого майна від 14 вересня 1999 року №1786, укладений між нею та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та зареєстрований на Універсальній Товарній Біржі «Віконт-Т». В обґрунтування позову позивач вказувала, що 14 вересня 1999 року вона придбала у [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартиру №2, яка розташована в с. Полігон Вітовського району Миколаївської області по вул. Поштовій, буд.2 (попередня нумерація 12). Правочин між сторонами вчинений письмово та укладений на Універсальній Товарній Біржі «Віконт-Т», зареєстрований 14 вересня 1999 року в Журналі реєстрації біржових угод за №1786. При цьому, договір виконаний в повному обсязі, а саме виплачена грошова сума, нерухоме майно прийнято в користування. Ураховуючи, що спірний договір не посвідчений нотаріально, позивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивач не зявилась, надіслала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглянути за його відсутності. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Універсальна Товарна Біржа «Віконт-Т» в судове засідання свого представника не направила, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. 14 вересня 1999 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна квартири №2, яка розташована в с. Полігон Вітовського району Миколаївської області по вул. Поштовій, буд.12 (а.с.5). Вказаний договір зареєстрований у відповідності до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (діючої на момент реєстрації договору) на Універсальній Товарній Біржі «Віконт-Т» 14 вересня 1999 року в Журналі реєстрації біржових угод за №1786. Зі змісту спірного договору вбачається, що відчужувана квартира належала попереднім власникам на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26 квітня 1995 року. Кошти за купівлю-продаж квартири отримані продавцями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до підписання договору (пункт 3 спірного договору). Згідно пункту 4 спірного договору продавці засвідчували, що відчужувана квартира нікому не продана, не закладена, не подарована, не здана в оренду, у спорі та під забороною не перебуває. Зі змісту статті 227 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі ЦК УРСР) вбачається, що договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, якщо хоча б одна із сторін є громадянином. Згідно приписів частини 1 статті 47 ЦК УРСР недотримання вимог, передбачених статтею 227 ЦК УРСР тягне за собою недійсність договору. Відповідно до частини 2 статті 47 ЦК УРСР суд може визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення останньої за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього. В судовому засіданні встановлено, що по спірному договору досягнуто всіх істотних умов, позивач, в силу статті 145 ЦК УРСР є добросовісним набувачем. Згідно рішення виконавчого комітету Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 25 травня 2017 року №80, з метою впорядкування нумерації житлового будинку по вулиці Поштовій в селищі Полігон Вітовського району Миколаївської області, змінено адресу квартири загальною площею 24,3 кв.м., житловою площею 11,9 кв.м., що належить [PERSON] із старої «[ADDRESS]» на нову «[ADDRESS]» (а.с.6). Ураховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання спірного правочину дійсним. Разом з цим, у відповідності до пункту 7 частини 1 статті 255 ЦПК України суд закриває провадження у справі якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], [PERSON], [PERSON] померли. Так, у відповідності до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть сформованого 04 травня 2018 року за №00020073957 Вітовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області [PERSON] померла 13 жовтня 2010 року (а.с.38). Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть сформованого 12 червня 2018 року за №00020340222 Вітовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області [PERSON] померла 06 вересня 2009 року (а.с.49). [PERSON] померла 15 червня 2000 року, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть сформованого 12 червня 2018 року за №00020340553 Вітовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (а.с.51). В Спадковому\~реєстрі інформація\~про спадкові\~справи та\~видані на\~їх підставі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину після\~смерті померлих[PERSON], [PERSON], [PERSON] відсутня, що підтверджується Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 30 серпня 2018 року №53126760, №53126604, №53126691 (а.с.75, 77, 79). Отже, спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON] відсутні. Таким чином, провадження за позовною вимогою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] в частині визнання дійсним правочину підлягає закриттю. Ухвалюючи рішення суд врахував повне визнання позову відповідачем [PERSON], яке прийнято судом, оскільки таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: partial