Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

27 травня 2019 року до Міловського районного суду Луганської області звернувся представник позивач від Комунального підприємства «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» [PERSON] з позовною заявою, у якій просить розірвати кредитний договір, стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам за користування кредитом, плати за оформлення та обслуговування кредиту з відповідачем [PERSON] на користь Комунального підприємства «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі». Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 06.06.2001 року між КП «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» (далі «Фонд») та фізичною особою [PERSON] був укладений договір № 0157/2001 про надання кредиту у розмірі 50000,00 грн. строком на 15 років 2 місяці. Фактично відповідач, [PERSON] отримав кредит у розмірі 48125,31 грн. Відповідно до кредитного договору фактично отриманий кредит повинен повертатись щоквартально до 06 числа кожного місяця рівними частинами основного боргу починаючи з 06.08.2003 року згідно з встановленим графіком. Однак, відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого створилась заборгованість, яка до цього часу не погашена, а саме: -заборгованість по кредиту 24894,01 грн.; -відсотки за користування кредитом 2989,64 грн.; -відсотки за видачу та управління кредитом 5387,02 грн. Всього розмір заборгованості складає 33270,67 грн. Відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо погашення заборгованості, тому «Фонд» вимушений звернутись до суду із вищевказаним позовом, в якому прохає стягнути з відповідача вище вказану заборгованість, а також стягнути судові витрати. Ухвалою суду від 24.06.2019 року було призначено справу до розгляду у порядку загального провадження. Також, відповідачу запропоновано у наданий строк подати відзив з запереченнями на позовну заяву. Представник позивача від Комунального підприємства «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» у судове засідання не з`явився, у своєї заяві просив суд розглянути справу за його відсутністю вказуючи на те, що підтримує заявлені позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що буде повертати борг з надходженням грошових коштів. Відзиву з запереченнями надано не було. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши письмові матеріали справи в повному обсязі, суд приходить до думки, що вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. 06.06.2001 року між КП «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» (далі «Фонд») та фізичною особою [PERSON] був укладений договір № 0157/2001 про надання кредиту у розмірі 50000,00 грн. строком на 15 років 2 місяці. (а.с. 5-6) Строк дії договору сторонами визначено з 06 липня 2001 року по дату закінчення повернення кредиту 06 серпня 2016 року. Відповідно до пп. 2.7, 2.8 Договору триманий кредит погашається грошовими коштами або за попереднім погодженням з «Фондом» (не менше як за 30 днів до терміну внесення платежу) сільськогосподарської або іншою продукцією відповідно до чинних Правил і Методики погашення кредитів в обсягах і в терміни зазначеними в Додатку № 1 до кредитного договором. Погашення заборгованості в останній рік повинно бути проведено до закінчення терміну погашення кредиту. За змістом ст. 526. ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Як слід з копії паспорту відповідача, [PERSON] , серії [NUMBER] виданого 03.10.2001 року Алчевським МВ УМВС України в Луганській області, він є громадянином України та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 8-9) Згідно з довідки розрахунку заборгованості від 17.05.2019 року загальний розмір заборгованість відповідача складає 33270,67 грн., з них: заборгованість по кредиту - 24894,01 грн., 3 % відсотки за користування кредитом - 2989,64 грн., 3 % відсотки за видачу та управління кредитом - 5387,67 грн. (а.с. 10) Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти, (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На час подання до суду позову 27.05.2019 строк дії кредитного договору закінчився 06.08.2016 року. За ст. 257 ЦК України «Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.» З таких підстав строки для звернення до суду з позовом у позивача не скінчилися. Позовні вимоги в частині розірвання відповідного договору підлягають задоволенню. Оскільки відповідачі істотно порушив умови виконання договору. Проте позивач має право на відшкодування заборгованості, що виникла в наслідок невиконання істотних умов кредитного договору в межах загального строку позовної давності, встановленого ЦК України. Беручи до уваги вищенаведене, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог. Оскільки позов задоволено, суд в порядку ст. 141 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат.

Outcome: approved