Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

28 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зняття арешту на рухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS]. Мотивуючи вимоги тим, що дійсно, постановою [PERSON] відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 17.10.2008 року було накладено арешт на частину квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON], в зв»язку заборгованістю по аліментах боржника. Постановою Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 13.04.2012 року виконавче провадження з примусового виконання за виконавчим листом №2-3910/1996 було закінчено в зв»язку з закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення. Боржник [PERSON] помер та для прийняття спадщини необхідно зняти арешт з майна. В судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції в судове засідання не з»явився, до суду надіслав листа про розгляд справи без участі представника та покладаються на розсуд суду. Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що постановою про відкриття виконавчого провадження [PERSON] відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 16.03.2010 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-3910/1996 виданого 29.07.1996 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 17.10.2008 року було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] у межах суми звернення стягнення: 5926 грн. 31 коп., оскільки боржником рішення суду належним чином не виконувалося та заборгованість по аліментах складала 5926 грн. 31 коп. Постановою про закінчення виконавчого провадження Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 13.04.2012 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-3910/1996 виданого 29.07.1996 року було закінчено в зв»язку з закінченням передбаченого законом строку для даного виду стягнення. [PERSON] помер 24 травня 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( ас. 7). За час життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що, на день смерті буде належати і на що за законом матиме право, заповідав [PERSON], що посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області 5 грудня 2011 року. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Враховуючи, вищевикладене, суд приходить до висновку про зняття арешту з майна накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження [PERSON] відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 17.10.2008 року, якою накладено арешт на все майно, що належить [PERSON], померлому 24.05.2012 року в межах суми звернення стягнення: 5926 грн. 31 коп., тому вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: partial