Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

28 серпня 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій вказує, що вона з 14 червня 2014 року перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу у них народилася дитина син [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними не склалися та з 2017 року припинені. Після припинення шлюбних відносин їх дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач працює в КП «Ремонтник», а вона працює бухгалтером в Управлінні освіти Соледарського виконкому. Між нею та відповідачем не досягнуто згоди з матеріального забезпечення та виховання дитини. Позивачка просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття або інших обставин, що мають суттєве значення. Ухвалою суду від 12 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася. Про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився за невідомою суду причиною. Про дату, час і місце судового засідання його було повідомлено належним чином: шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-сайті Артемівського міськрайонного суду Донецької області: http://arm.dn.court.gov.ua від 29 листопада 2018 року. Про причини неявки суд не повідомив і на підставі частини 3\~ст. 131 ЦПК України\~суд вважає, що він не з'явився у судове засідання без поважних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Згідно ст. 223 ЦПК України, їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 14 червня 2014 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб, який було зареєстровано виконавчим комітетом Соледарської міської ради м. Артемівськ Донецької області, актовий запис № 34. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно довідки Соледарської міської ради від 19 липня 2018 року за № 7131/16-12, за адресою: Донецька область, м. Соледар, вул. Пушкіна, 2/7 зареєстровані: позивач [PERSON] та двоє її неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 7). У судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до довідки Соледарської міської ради від 26 вересня 2018 року за № 31183 встановлено, що відомості щодо реєстрації [PERSON] відсутні в картотеці реєстраційного обліку відділу з реєстрації місця проживання фізичних осіб Соледарської міської ради (а.с. 13). Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 цього ж Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище дитини та платника аліментів, який є працездатним та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, та вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved