Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

27.08.2015 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Гульськ, вул. Івашківська, 9. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 22.02.2014 року померла їх мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на вищезазначений будинок, що належав [PERSON], спадкоємицею якого була їх мати, але не встигла оформити свої спадкові права. 21.08.2015 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи. Враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивачі просять суд визнати за ними право власності на зазначений житловий будинок. [PERSON] у судове засідання не зявилась, однак надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі та просила позов задовольнити. У судовому засіданні [PERSON] просила позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився. Подали заяву, в якій зазначили, що проти задоволення позову не заперечують та просять проводити розгляд справи без участі представника Гульської сільської ради. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних доказів. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. \~Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ТП № 228535 від 24.02.2014 року, [PERSON] померла 22.02.2014 року. (а.с. 5) Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ТП № 243674 від 05.08.2014 року, [PERSON] помер 09.03.2001 року. (а.с. 6) Відповідно до свідоцтва про одруження серії ЯУ № 652355 від 29.01.1955 року, було зареєстровано шлюб між [PERSON], [PERSON], яка змінила прізвище на «Нюкало» (а.с. 8) Відповідно до свідоцтва про народження серії ЯЄ № 161854 від 22.02.1956 року, 22.01.1956 року народилась [PERSON], яка згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ТП № 395584 від 17.11.1979 року змінила прізвище на «Шинкар». (а.с. 9,10) Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЯК № 158506 від 18.10.1969 року, 2.10.1969 року народилась [PERSON], яка згідно свідоцтва про шлюб серії 11-ТП № 323579 від 22.02.1992 року змінила прізвище на «Корчемлюк». (а.с. 11,12) Відповідно до листа КП «Новоград-Волинського МБТІ» № 1345 від 07.10.2014 року житловий будинок за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Гульськ , вул. Івашківська, 9, право власності не зареєстровано. (а.с. 20) Постановою приватного нотаріуса Новоград-Волинського районного нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.08.2015 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в рівних частках кожній на житловий будинок №9, що розташований по вулиці Івашківська в с. Гульск, Новоград-Волинського району, який після смерті [PERSON], яка померла 22.02.2014 року, оскільки у позивачів відсутній правовстановлюючий документ на вищевказаний будинок. (а.с. 24) Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про поділ спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], від 21.08.2015 року, зареєстрований в реєстрі за № 290. (а.с 28, 29) Згідно довідки № 542 від 28.07.2014 року, [PERSON] на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO]. Довідка видана на підставі по господарської книги № 11 за 2014 р. (а.с. 21) \~Згідно довідки № 542 від 28.07.2014 року, [PERSON] на момент смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. На момент смерті, а також протягом шести місяців після смерті проживала [PERSON] Довідка видана на підставі по господарської книги № 5 за 2011 № 425. (а.с.22) Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Отже, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що спірне домоволодіння належало [PERSON], який помер 09.03.2001 року, спадкоємицею якого була дружина [PERSON], яка не оформила свої спадкові права. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 4.15. ч. 4 [PERSON] 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,а також у разі втрати ним документа,який засвідчує його право власності. З інформації, наданої на запит суду реєстраційною службою Новоград-Волинського МУЮ вбачається, що відсутні відомості про реєстрацію права власності та обтяжень нерухомого майна за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Гульськ, вул. Івашківська, 9. Згідно технічного паспорту від 20.08.2014 р., складеного Новоград-Волинським міжміським бюро технічної інвентаризації, домоволодіння за адресою: Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Гульськ, вул. Івашківська, 9, складається з житлового будинку, ганку, веранди, двох сараїв, убиральні, гаража, літньої кухні, прибудови до літньої кухні, колодязя. (а.с. 25-27) Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На запит суду приватним нотаріусом [PERSON] надано інформацію, що інші особи, крім [PERSON], [PERSON] із заявами про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] не звертались. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи, що [PERSON] за життя набула право власності на спірне домоволодіння в порядку спадкування після смерті свого чоловіка, це майно увійшло до спадкової маси, отже, право власності на нього в порядку спадкування перейшло до позивачів. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved