Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

27.07.2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до Городнянської міської ради Чернігівської області та просила визнати за нею право на земельну частку ( пай ), розміром 3,37 га в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у КСП Добробут та належала за життя [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0193017, в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка позивачки, [PERSON], померлого 17.12.2004 року. З позовної заяви виходить, що 14 лютого 2002 року померла свекруха позивачки [PERSON]. На день смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в [INFO]. За цією адресою на момент смерті останньої також проживав чоловік позивачки [PERSON], який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном його померлої матері. До спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], увійшла земельна частка (пай), яка перебуває у колективній власності КСП Добробут та на яку їй за життя було видано сертифікат серії ЧН № 0193017. 17.12.2004 року чоловік позивачки [PERSON] помер. За заявою позивачки про прийняття спадщини [PERSON], який помер 17.12.2004 року, державним нотаріусом Городнянської районної державної нотаріальної контори [PERSON] була заведена спадкова справа. Оскільки оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0193017 втрачено, позивачка не може оформити спадщину на спірне майнове право в нотаріальному порядку, тому просить визнати це право в судовому порядку. Ухвалою судді від 23 серпня 2018 року відкрито провадження у зазначеній справі. В судове засідання позивачка не з'явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи остання була повідомлена належним чином. Надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, заявлені нею позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. (а.с.79). Відповідач про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав письмове клопотанням на адресу суду, просив справу розглядати в його відсутність, проти позову відповідач не заперечує.( а.с. 53-54). \~ \~ \~ \~Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,- Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області - в судове засідання не з'явився, надав до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі представника управління. (а.с.50-51). Представники третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області, Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання треті особи повідомлені належним чином, заперечень проти позову не надали. ( а.с.68-69). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В силу частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що визнання позову не порушує права та інтереси інших осіб, а позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного. З паспорту громадянина України серії НК № 826644 виданого Городнянським РВ УМВС України в Чернігівській області встановлено, що позивачка [PERSON] народилася 04 червня 1948 року в м. Чита Російської Федерації, зареєстрована в [INFO]. (а.с.4). Судом встановлено, що 14.02.2002 року в с. Дібрівне Городнянського району Чернігівської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 126127. (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все її майно. Дослідженням свідоцтва про народження серії УЕ № 207310, встановлено, що батьками [PERSON], який народився 01 січня 1947 року, значаться: [PERSON] та [PERSON]. (а.с.7). За даними інформаційних довідок зі спадкового реєстру № 53281635 від 13.09.2018 року та № 53515134 від 02.10.2018 року спадкова справа до майна [PERSON], яка померла 14.02.2002 року, не відкривалася. (а.с.49, 57). За даними довідки Смичинської сільської ради станом на момент смерті 14.02.2002 року [PERSON] була зареєстрована в [INFO], з нею за цією адресою були зареєстровані та фактично проживали її син [PERSON], з 1995 року і по день смерті 17.12.2004 року; невістка [PERSON], з 1995 року і по теперішній час. (а.с.9). З довідки Смичинської сільської ради від 19.03.2018 року № 455 встановлено, що [PERSON] фактично вступив в управління та користування спадковим майном, яке залишилося після смерті 14.02.2002 року його матері [PERSON], так як протягом шести місяців з дня відкриття спадщини здійснював догляд за спадковим будинком, розташованим за адресою: Чернігівська область, Городнянський район, с. Дібрівне, вул. Маркова, буд. 38, обробляв присадибну земельну ділянку, проводив поточний ремонт будинку, сплачував земельний податок. ( а.с. 13 ). Отже, як свідчать письмові докази справи, в силу ст. 529, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), який діяв на момент смерті [PERSON], її спадщину за законом фактично прийняв її син [PERSON] 17.12.2004 року [PERSON] помер в с. Дібрівне Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 211188. (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом. З довідки Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 19.03.2018 року № 453 вбачається, що станом на момент смерті 17.12.2004 року [PERSON] з ним за однією адресою в будинку № 38 по вул. Маркова в с. Дібрівне Городнянського району Чернігівської області була зареєстрована та фактично проживала його дружина [PERSON], з 1995 року і по теперішній час. (а.с.11). Факт перебування у шлюбі [PERSON] з [PERSON] підтверджується свідоцтвом про одруження серії VІІІ-УР № 666028. (а.с. 7). Після смерті [PERSON] позивачка звернулась до Городнянської районної державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини. 08.02.2008 року нотаріусом заведена спадкова справа № 50 до майна [PERSON], який помер 17 грудня 2004 року ( а.с. 71-75). За даними спадкової справи позивачка є єдиним спадкоємцем, хто прийняв спадщину [PERSON] у встановленому законом порядку. Отже, в силу ст. 1261 ЦК України, позивачка як спадкоємець першої черги за законом успадкувала все майно [PERSON], до складу якого увійшла також спадщина його матері [PERSON] З листа відділу у Городнянському районі Держгеокадастру встановлено, що [PERSON] за її життя видавався сертифікат на право на земельну частку ( пай ) серії ЧН № 0193017 площею 3,37 га в умовних кадастрових гектарах по КСП Добробут с. Смичин Городнянського району Чернігівської області на підставі розпорядження Городнянської райдержадміністрації від 31.05.1996 року № 199. Заміни на державний акт на право власності на земельну ділянку не було. (а.с.15). Дослідженням архівного примірника державного акту на право колективної власності на землю серії ЧН № 30 встановлено, що Колективному сільськогосподарському підприємству Добробут с. Смичин Городнянського району Чернігівської області Городнянською районною радою народних депутатів Городнянського району Чернігівської області було передано у колективну власність 3445,0 га у землі в межах згідно плану для сільськогосподарського виробництва на підставі рішення Городнянської районної ради народних депутатів від 23.11.1995 року № 89. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 30. (а.с.45). Дослідженням списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства КСП Добробут с. Смичин Городнянського району Чернігівської області встановлено, що у списках членів колективної власності на земельну частку (пай) значиться [PERSON] за порядковим номерам № 17. (а.с.46). З копії книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Городнянською районною державною адміністрацією Чернігівської області, встановлено, що [PERSON] дійсно за життя, а саме 15.09.1996 року, отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0193017 по КСП «Добробут». Розмір паю 3,37 га. (а.с.47). Дослідженням копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0193017 встановлено, що його видано у вересні 1996 року [PERSON], на підставі рішення Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області від 31 травня 1996 року № 199 в тому, що їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства Добробут, розміром 3,37 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі /на місцевості/. (а.с.8). Згідно витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) 3,37 га, зазначеної в сертифікаті на земельну частку (пай) серії ЧН № 0193017 на ім'я [PERSON] в КСП «Добробут» с. Дібрівне, становить 51628 грн. 42 коп. (а.с.16). Отже, як свідчать матеріали справи, [PERSON] за життя належало право на земельну частку /пай/ площею по 3,37 га в КСП «Добробут» с. Дібрівне Городнянського району Чернігівської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0193017, виданого на підставі розпорядження Городнянської районної державної адміністрації. Право [PERSON] на спірну земельну частку (пай) після її смерті перейшло в порядку спадкування за законом до [PERSON], а після його смерті до позивачки, оскільки відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 1 статті 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За правилами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачка не має оригіналу сертифікату та не має можливості отримати дублікат сертифікату на земельну частку (пай) через смерть спадкодавця власника сертифікату. Тому позивачка позбавлена можливості оформити спадкове право на земельну частку (пай) в нотаріальному порядку. Стаття 392 ЦК України передбачає судовий захист права власності шляхом його визнання у разі втрати власником документу, що засвідчує таке його право. Таким чином, аналіз зібраних у справі доказів та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання за нею права власності на спірний земельний пай в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved