overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

28 березня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 08 лютого 1997 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у підготовче засідання подала заяву, у якій просить розглянути справу без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у підготовче засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 лютого 1997 року, актовий запис № 189 (а/с 5). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] (а/с 6). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 28 березня 2018 року позивачка [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22 лютого 2013 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Рингацької сільської ради Новоселицького району, Чернівецької області, за актовим записом №01. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне подружнє життя з відповідачем у них не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. З подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сімя на сьогоднішній день існує формально, зберегти сімю неможливо, оскільки між ними остаточно втрачено почуття кохання та поваги одне до одного. Подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу неможливе та суперечитиме її інтересам. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. В підготовчому судовому засіданні позивачка підтримала викладені обставини в позовній заяві та просила розірвати шлюб. Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 22 лютоо 2013 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Рингацької сільської ради Новоселицького району, Чернівецької області, за актовим записом №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №078432 (а.с.10). Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8). Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння, різні погляди на життя, несумісність характерів, що призвело до розпаду сімї. На примирення сторони не згідні, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в звязку з чим шлюб належить розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

28 березня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від грудня 2014 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сімю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3, 9, 13). Позивачка до суду не зявилася, звернувшись із заявами про розгляд справи за її відсутністю (а.с.а.с. 8, 26). Відповідач до суду не зявився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 06.12.2014 року. Шлюб зареєстровано у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис 998) (а.с. 6). Від шлюбу сторони дітей не мають. Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сімю від березня 2017 року сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин. Позивачка зберігати сімю не бажає, вважає, що сімя розпалася остаточно і її збереження неможливе. Спору щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами не існує. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. З урахуванням бажання позивачки суд вважає за необхідне змінити її прізвище на дівоче Чернега (а.с. 26).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

28 березня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від лютого 2008 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3, 12). Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов, пояснивши, що перебуває з відповідачем у шлюбі від 01.02.2008 року. Сторони мають малолітнього сина. Від серпня 2013 року сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Відповідач до суду не з'явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 01.02.2008 року. Шлюб зареєстровано у Кіровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис - 30) (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу мешкатиме разом з позивачкою (а.с. 4). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю від 23.08.2013 року сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин. Позивачка зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно і її збереження неможливе. Спору щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами не існує. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

28 березня 2019 року [PERSON] звернувся в суд з заявою, в якій просить встановити факт, що [PERSON], який помер 04 травня 2007 року є рідним батьком [PERSON], [INFO]. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявився, однак, подав письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримав, просить суд їх задоволити, справу слухати у його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, однак, суду подано письмову заяву сільського голови Заболотцівської сільської ради Бродівського району Львівської області [PERSON] № 02-21-3/122 від 09 квітня 2019 року, в якій позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення визнають в повному обсязі, слухання справи проводити у відсутності представника сільської ради. Суд розглянув справу без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Зясувавши обставини справи, взявши до уваги заяви сторін, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Встановлено, що 04 травня 2007 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ № 095231 (а.с.5). У свідоцтві про смерть від 05 травня 2007 року серії І-СГ № 095231 (а.с. 5), у заповіті, складеному 26 березня 2002 року (а.с. 6) особу зазначено «Прийма Лазар Михайлович», в свідоцтві про народження заявника від 27 травня 1970 року серії І-АВ № 135797 в графі батько зазначено «Прийма Назар Михайлович» (а.с. 4), в Державному акті на право приватної власності на землю 1V-ЛВ № 036423 від 12 листопада 2001 року особу зазначено «Прийма», закреслено імя [PERSON] та дописано «Лазар Михайлович» (а.с. 7), у паспорті громадянина України, виданого 12 травня 2000 року особу зазначено як «Прийма Юрій Назарович» (а.с. 3). Відповідно довідки Заболотцівської сільської ради від 06 березня 2019 року № 375 [PERSON], [INFO], який помер 04 травня 2007 року і [PERSON] це одна і та ж особа (а.с. 10). З пояснень заявника, зазначених у заяві, вбачається, що його батькові [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка в розмірі 1,6987 га на території Заболотцівської сільської ради Бродівського району відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю 1У-ЛВ № 036423 від 12 листопада 2001 року. 26.03.2002 року [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів йому. 04 травня 2007 року батько [PERSON] помер. У встановлений законом строк він вернувся в Бродівську нотаріальну контору за оформленням спадщини після смерті батька. Однак, оформити таку не може, так як є розбіжності в документах. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. \~ \~ \~ \~Оскільки підтвердження факту, що має юридичне значення, має значення для створення умов оформлення заявником майнових прав на спадщину і спору про право, який підлягав би вирішенню в порядку позовного провадження, не виникло, тому суд приймає визнання заяви і знаходить підстави для її задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

28 березня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстрований з відповідачем [PERSON] 03 жовтня 2014 року. Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось внаслідок відсутності спільних інтересів, протилежних понять щодо розуміння сім`ї та відносин між чоловіком та дружиною. Сторони фактично проживають окремо більше двох років, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружні стосунки, кожен має іншу сім`ю. Позивач вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім`ї не можливе, фактично сім`я розпалась. Просить розірвати шлюб, прізвище після розірвання шлюбу змінювати не бажає. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] до проведення підготовчого засідання подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до проведення підготовчого засідання подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем та відповідачем. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] не змінювати, залишити їй прізвище набуте у шлюбі - [PERSON] . Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при подачі позову до суду понесла судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн., що підтверджується документально (а.с.1). З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ст.ст. 141, 142 ЦПК України позивачу слід повернути з державного бюджету 384,20 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову та стягнути з відповідача на користь позивача 384,20 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

28 березня 2019 року адвокат Кальян О.С., який діє на підставі ордеру в інтересах громадянки Російської Федерації [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Гоголівської сільської ради Шишацького району Полтавської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після померлої 01 [INFO] року [PERSON] , яка до дня смерті була зареєстрована та фактично проживала у с. Гоголеве [ADDRESS] району Полтавської області. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що громадянка Російської Федерації [PERSON] є спадкоємцем на спадкове майно померлої [INFO] матері [PERSON] , але нотаріус відмовив у заведенні спадкової справи у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Причиною пропуску строку подання заяви на прийняття спадщини являється тяжка хвороба чоловіка\~ [PERSON] Ухвалою суду від 29 березня 2019 року\~ позовну заяву\~ прийнято\~ до розгляду, провадження у\~ справі\~ відкрито,\~ її розгляд ухвалено проводити у порядку\~\~ загального позовного провадження,\~ у\~ зв`язку з чим\~\~ розпочато\~\~ підготовче\~ провадження та призначено підготовче засідання о 13 год. 00 хв. 18 квітня 2019 року / а.с.19 /. 18 квітня 2019 року до початку проведення підготовчого засідання у справі, адвокат Кальян О.С. подав до суду клопотання про заміну неналежного відповідача - Гоголівську сільську раду Шишацького району Полтавської області на належного Шишацьку селищну раду Шишацького району\~ Полтавської області / а.с. 24 /. Ухвалою суду від 18 квітня 2019 року замінено первісного відповідача належним та відкладено підготовче засідання до 20 травня 2019 року / а.с. 32 /. Ухвалою суду від 20 травня 2019 року підготовче провадження у вищезазначеній справі за закрито, її розгляд призначено по суті о 12 год.\~ 00\~ хв. 29 травня 2019 року / а.с. 39 /. Сторони у судове засідання не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх\~ відсутність. За правилами ч.3\~ ст.211 ЦПК України, учасник справи\~ має право\~ заявити клопотання про розгляд справи за\~ його\~ відсутності / а. с. 41. 42 /. Зважаючи на те, що таке клопотання заявили всі учасники\~ справи, судовий розгляд справи буде здійснено на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки відповідач не скористався правом подати відзив на позов, суд\~ вважає за\~ можливе вирішити справу за наявними\~ матеріалами. Перевіривши\~ фактичні\~\~ обставини\~ справи, наявними в ній, доказами в їх сукупності та\~ взаємозв`язку,\~ суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

28 березня 2019 року АТ КБ « Приват Банк » звернулося до суду з позовом до [PERSON], вказуючи на те, що остання, з метою отримання банківських послуг, 24 січня 2006 року підписала Заяву №б/н, відповідно до якої отримала кредит у розмірі 4 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості та свої зобов'язання не виконала, у зв'язку з чим, станом на 18 лютого 2019 року, у неї утворилася заборгованість у загальному розмірі 20 615 грн. 27 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9 214 грн. 76 коп., заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 4 021 грн. 14 коп., нарахованої пені за прострочене зобов’язання у розмірі 5 171 грн. 50 коп., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у розмірі 750 грн. 00 коп., штрафу / фіксована частина/ в розмірі 500 грн. 00 коп. та штрафу / процентна складова / у розмірі 957 грн. 87 коп. Тому, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та судові витрати у розмірі 1 921 грн. 00 коп. Одночасно з позовом представник позивача за довіреністю [PERSON] подав до суду клопотання про підтримання позовних вимог АТ КБ « Приват Банк » та розгляд справи у його відсутність / а.с.38 /. Ухвалою суду від 09 квітня 2019 року позову заяву АТ КБ « Приват Банк » до [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб / а.с.43 /. При цьому, до відому сторін доведено, що розгляд справи відбудеться у порядку письмового провадження о 10 год. 20 хв. 13 травня 2019 року. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надала без поважних причин відзив, суд у відповідності з вимогами ч.8 ст.178 ЦПК України розглядає справу за наявними матеріалами. Дослідивши, наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності та взаємозв’язку, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

28 березня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 11 квітня 1992 року він зареєстрував шлюб із відповідачем, від якого вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та несумісність характерів, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини вони наразі припинили, спільне господарство разом не ведуть. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 03 травня 2019 року було відкрито провадження у справі (а.с. 13-14). У підготовче засідання сторони не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 22, 23). У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв`язку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні таких обставин. Судом установлено, що сторони уклали шлюб 11 квітня 1992 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбів Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м. Дніпропетровська зроблено відповідний запис за № 321 та видане свідоцтво про укладення шлюбу (а.с. 8). [INFO] у сторін від шлюбу народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про її народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 9). На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з квітня 2019 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратив почуття любові та поваги до дружини, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв`язку з наведеним, [PERSON] має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне у зв`язку з реєстрацією шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved