Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

27.09.2019 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана заява. Згідно заяви свої вимоги заявник мотивує тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, до складу якої входить: Державний акт на право на земельну ділянку серії ОД № 063251 виданий Роздільнянською державною адміністрацією 17.01.2005 року. У встановлений законом строк заявниця звернулась до приватного нотаріуса Роздільнянського нотаріального округу Одеської області Патраманської Л.М . з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] . На підставі вищевказаної заяви була відкрита спадкова справа №58/2009. Однак листом державного нотаріуса від 27.02.2019 року №152/02-14 заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у документах виявлені невідповідності: у заявниці прізвище матері у свідоцтві про народження зазначено як « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть « [PERSON] ». На підставі вищевикладеного заявниця просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] , а [PERSON] , [INFO] , є рідною донькою [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 26.07.2019 року провадження по справі відкрито, у приватного нотаріуса Роздільнянського нотаріального округу Одеської області Патраманської Л.М. витребувано копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] ; з Роздільнянського РС ГУДМС України в Одеській області усі наявні Ф-№1 на громадянок: [PERSON] , та [PERSON] ; з Кельменецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Чернівецькій області актовий запис та повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження « [PERSON] ». За клопотанням заявника в судове засідання викликано свідків для надання пояснень по справі.(а.с.32;77;87). 18.09.2019 року на адресу суду надійшла спадкова справа №58/2009, заведена після смерті [PERSON] померлої [INFO] .(а.с.45-69). Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила суду їх задовольнити, пояснивши, що вона не має можливості отримати спадщину після смерті матері, яка у неї в свідоцтві про народження зазначена як « [PERSON] », тоді як в свідоцтві про смерть вона зазначена як « [PERSON] ». Заінтересована особа - [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги визнала та суду пояснила, що вона являється рідною сестрою заявниці, у них одна матір - [PERSON] , але в свідоцтві про народження сестри матір вказана як « [PERSON] ». Дошлюбне прізвище матері було [PERSON] , а в свідоцтві про народження заявника в графі «мати» зазначена [PERSON] , підтвердила, що [PERSON] дійсно дочка [PERSON] , яка померла [INFO] . Розглянувши надані заявником документи та матеріали, ознайомившись з матеріалами спадкової справи, вислухавши пояснення свідків, дослідивши матеріали спадкової справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] виданого 11.08.2009 року Лиманською селищною радою Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №75. (а.с.11). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить: Державний акт на право на земельну ділянку серії ОД № 063251 виданий Роздільнянською державною адміністрацією 17.01.2005 року. При житті померла [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] , та після реєстрації шлюбу її прізвище було « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.(а.с.14). У померлої [PERSON] при житті народилися діти: донька [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Окрім того, судом було встановлено, що в свідоцтві про народження [PERSON] в графі «батько» зазначений [PERSON] , в графі «матір» зазначена [PERSON] , а в свідоцтві про народження [PERSON] , в графі «батько» зазначений [PERSON] , в графі «матір» зазначена [PERSON] (а.с.16-17). Відповідно до домової книги та трудової книжці, за адресою [ADDRESS] була зареєстрована [PERSON] , яка в подальшому в записах після обміну паспорту значилася як [PERSON] , в трудовій книжці прізвище [PERSON] (російською мовою [PERSON] ) було закреслено та вказано прізвище [PERSON] .(а.с.10;15). 31.05.1975 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, зареєстрованого Лиманською селищною радою Роздільнянського району Одеської області на підставі актового запису №38. Після реєстрації шлюбу заявниця змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.19-20). 03.06.1983 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, зареєстрованого Лиманською селищною радою Роздільнянського району Одеської області на підставі актового запису №26. Після реєстрації шлюбу заявниця змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.23). Відповіддю Кельменецького районного відділу ДРАЦС за № 15.5-04-30/1836 від 10.10.2019 року, зазначено, що метричні книги за 1931 рік по Кельменецькому району Чернівецької області передані на постійне зберігання до Державного архіву Чернівецької області.(а.с.83). З листа Державного архіву Чернівецької області за № 839 від 06.11.2019 року на адресу суду, повідомлено, що в книзі реєстрації актів про народження громадян с. Бузовиця Кельменецького району Чернівецької області є відомості про те, що [INFO] народилася [PERSON] , донька [PERSON] та [PERSON] .(а.с.94). З матеріалів справи також встановлено, що як Заявник так і заінтересована особи народилися в Чунському районі Іркутської області РФ відповідно в 1956р. та 1959 році, де ймовірно відбулася зміна приз віща їх матері після одруження, але витребувати вказані відомості можливість відсутня. Отже, прізвище померлої [PERSON] до укладення шлюбу з [PERSON] було « [PERSON] ». З повного Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.04.1974 року, після реєстрації [PERSON] обрала прізвище чоловіка [PERSON] .(а.с.100). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За життя, а саме 13.04.2006 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №76, яким на випадок своєї смерті розпорядилась, Державний акт на право на земельну ділянку серія ОД № 063251, виданий районною державною адміністрацією 17 січня 2005 року, Одеської області заповіла [PERSON] (а.с.9). З огляду спадкової справи № 58/2009, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] вбачається, що заявниця [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її матері своєчасно, інші спадкоємці відсутні.(а.с.45-69). З оглянутої судом копії Ф№1 на заявника [PERSON] наданих Роздільнянським РВ ГУ ДМС вбачається, що [PERSON] паспорт змінювала та у формі її мати була зазначена [PERSON] (а.с.37). З оглянутої судом копії Ф№1 на спадкодавця [PERSON] наданих Роздільнянським РВ ГУ ДМС вбачається, що паспорт вона змінювала у зв`язку з обміном та отримала новий паспорт за прізвищем « [PERSON] ». В формі батьки зазначені за прізвищами « [PERSON] » та « [PERSON] ».(а.с.36-38). Свідок [PERSON] в судовому засідання суду пояснила, що заявника [PERSON] знає з 80-х років. Вони разом працювали, дружили родинами, тому всіх її родичів вона знає. Прізвище матері [PERSON] було [PERSON] , а дівоче прізвище [PERSON] було [PERSON] . В родині було дві доньки [PERSON] та [PERSON] , заінтересована особа у справі [PERSON] є рідною сестрою заявнику [PERSON] . Свідок [PERSON] , суду пояснив, що з батьками заявника [PERSON] був кумами. У батька [PERSON] було прізвище [PERSON] , а у матері [PERSON] , після реєстрації шлюбу в смт. Лиманське, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Тому [PERSON] та [PERSON] це одна і таж сама особа. В родині народилися дві доньки це [PERSON] та [PERSON] , які між собою є рідними сестрами. Про те, що в документах родини [PERSON] в одних записано прізвище матері заявника як [PERSON] , а в других, як [PERSON] , знає, тому що працював головою профспілки совхозу. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У встановлений законом строк заявниця звернулась до приватного нотаріуса Роздільнянського нотаріального округу Одеської області Патраманської Л.М. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Однак листом державного нотаріуса від 27.02.2019 року № 152/02-14 заявниці було повідомлено про те, що в документах виявлені невідповідності, а саме прізвище спадкодавця в свідоцтві про народження заявниці зазначено « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть « [PERSON] ».У зв`язку з вищевикладеним заявниці рекомендовано звернутись до суду. Пленум Верховного Суду України у пунктах 1 та 7 своєї постанови «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 звертає увагу судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Порядок судочинства у справах про встановлення юридичних фактів врегульовано статтями 315-319 ЦПК. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду порядком окремого провадження за таких умов: 1) родинних відносин між фізичними особами;2) перебування фізичної особи на утриманні;3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Наявність спору про право, не підвідомчого судам, не є перешкодою для судового встановлення юридичного факту. Заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено, із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах громадянського стану тощо). Чинним законодавством не передбачений інший позасудовий порядок встановлення юридичних фактів. Роль судового розгляду встановлення юридичних фактів випливає з їх значення для розвитку правових відносин та необхідності захисту прав і охоронюваних законом інтересів громадян та організацій. Оскільки заявник звернулася до суду з заявою для захисту свого права на одержання свідоцтва про право на спадщину після смерті своєї матері, це питання шляхом встановлення неправильності запису в акті про народження заявника вирішити неможливо із-за смерті спадкодавця, а також у зв`язку з тим, що документи за 1931 рік в архіві не збереглися, з матеріалів справи не вбачається, що встановлення факту за даною заявою пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, тому суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з метою захисту цивільного права заявника щодо визнання родинних відносин між нею та її рідною матір`ю, прізвище якої у документах не збігається з написанням цього ж прізвища у документах її доньки. Відповідно до вимого ст.ст.12,13,76-81,89 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги; кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи; письмові докази, як правило, подаються в оригіналі, але якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу; сторони зобов`язані подати свої докази суду до або під час судового засідання у справі. У зв`язку з вищевикладеним суд приходить до висновку про можливість задоволення заявлених вимог [PERSON] , оскільки вказаний факт було підтверджено зібраними матеріалами, поясненнями свідків, судом було встановлено, що документи свідоцтво про укладення шлюбу(а.с.14); трудова книжка(а.с.15) належать померлій [PERSON] , а в свідоцтвах про народження сестер [PERSON] та [PERSON] вказана в графі «мати» - « [PERSON] » та « [PERSON] » являється одна й таж сама особа, яка була їм рідною матір`ю, а розбіжності прізвищ померлої [PERSON] виникли у зв`язку з здійсненням помилкового запису. Встановлення вказаного факту [PERSON] необхідно для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . У зв`язку з вищевикладеним є встановленим та доведеним той факт, що померла [INFO] [PERSON] була рідною матір`ю заявниці [PERSON] [INFO] , ІПН: [NUMBER] .

Outcome: approved