Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

28 лютого 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання поруки припиненою. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11 вересня 2007 року відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», Банк) уклало з [PERSON] кредитний договір № 014/3796/74/60501. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] уклали договір поруки. [INFO] [PERSON] помер, про що 09 січня 2020 року складено відповідний актовий запис №495. Оскільки після смерті [PERSON] його права та обов`язки за кредитним договором до спадкоємців не перейшли, а тому зобов`язання за таким договором слід вважати припиненими, відповідно порука також є припиненою, оскільки позивач не бажає поручатись за будь-кого із спадкоємців. Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 04 березня 2020 року в справі відкрито провадження для розгляду за правилами загального позовного провадження. 04 травня 2020 року до суду подано відзив на позов, у якому відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що позовна заява подана до спливу 6 місяців для прийняття спадщини, тому коло осіб спадкоємців позичальника за кредитним договором згідно зі ст. 1270 ЦК України, прав та інтересів яких стосується цей судовий процес, не визначено. Отже твердження позивача про відмову від забезпечення зобов`язань спадкоємців є необґрунтованими, оскільки ці особи на момент розгляду справи не встановлені. Крім того, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання. Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника. 20 серпня 2018 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду із позовом про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором та договором поруки в сумі 59169,17 доларів США. Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29 березня 2019 року позовні вимоги задоволено. 21 жовтня 2019 року заочне рішення скасовано та 25 лютого 2020 року провадження у цивільній справі зупинено до вирішення питання правонаступництва. В той же час, у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, припинення основного зобов`язання внаслідок смерті боржника за цим зобов`язанням не припиняє поруки, якщо кредитор реалізував своє право на стягнення заборгованості до моменту смерті боржника. 02 червня 2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій указано, що на поручителів може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов`язку щодо виконання зобов`язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину та згоди поручителя відповідати за будь-якого нового боржника, зафіксоване у тому числі у договорі поруки. Крім того, позов про стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] не розглянутий, а отже і не встановлено взагалі чи має відповідач право на отримання заявлених коштів. 13 липня 2020 року від відповідача надійшло клопотання про заміну відповідача правонаступником, в якому просив замінити АТ «Райффайзен Банк Аваль» на АТ «Оксі Банк». Ухвалою суду від 21 липня 2020 року клопотання представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» про заміну відповідача правонаступником задоволено. Залучено у якості відповідача АТ «Оксі Банк». 31 липня 2020 року від товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ред Пойнт Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Ред Пойнт Фінанс») надійшла заява про залучення у справі ТОВ «ФК «Ред Пойнт Фінанс» з підстав процесуального правонаступництва, в якій просило залучити до справи ТОВ «ФК «Ред Пойнт Фінанс» та здійснити у справі процесуальне правонаступництво відносно відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль» на ТОВ «ФК «Ред Пойнт Фінанс». Ухвалою суду від 23 вересня 2020 року заяву ТОВ «ФК «Ред Пойнт Фінанс» задоволено. Залучено у якості відповідача ТОВ «ФК «Ред Пойнт Фінанс». Ухвалою суду від 28 січня 2021 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання сторони не з`явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини та приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 11 вересня 2007 року відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», уклало з [PERSON] кредитний договір № 014/3796/74/60501. Цього ж дня, на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] уклали договір поруки. У серпні 2018 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29 березня 2019 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 59169,17 доларів США. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2019 року зазначене заочне рішення скасовано та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. [INFO] [PERSON] помер. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25 лютого 2020 року у зв`язку зі смертю відповідача провадження у справі зупинено до вирішення питання про правонаступництво. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). З аналізу вимог частини першої статті 554 ЦК України у поєднанні з вимогами, передбаченими частиною першою статті 542 та статтею 543 ЦК України, вбачається, що між боржником та поручителем існує солідарний обов`язок, встановлений законом та договором. За положеннями статей 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення такого зобов`язання боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником (частина перша статті 523 ЦК України). Частиною третьою статті 559 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Зобов`язання поручителя за договором поруки може бути повністю припиненим з підстави, визначеної частиною першою статті 523 ЦК України, у випадку, коли спадкоємцем після смерті позичальника, а отже, і новим боржником за кредитним договором, є інша особа, і якщо останній не давав згоди на забезпечення виконання основного зобов`язання новим боржником. Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 520/7281/15-ц (провадження № 14-49цс19). Статтями 1216, 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкування як перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України), є підставою для універсального правонаступництва у цивільних правовідносинах. У випадку смерті боржника за кредитним договором його права й обов`язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину (частина перша статті 1282 ЦК України). Отже, у разі смерті позичальника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в основному зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 17 квітня 2013 року у справі №6-18цс13. При цьому, на поручителів може бути покладено обов`язок щодо належного виконання зобов`язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за нового боржника, яку поручитель за встановлених у цій справі обставин не надавала. Доводи відповідача про відсутність підстав для припинення поруки у зв`язку із наявністю факту звернення банку з позовом до позичальника [PERSON] та позивача про стягнення кредитної заборгованості ще за його життя є безпідставними, оскільки з цією обставиною закон не пов`язує можливість або ж неможливість припинення поруки. Також немає правового значення і та обставина, що позивач звернувся до суду з позовом до спливу 6 місяців для прийняття спадщини, оскільки в цьому випадку визначальним є те, що поручитель, як це випливає із договору поруки, не погоджувався забезпечувати основне зобов`язання замість [PERSON] новим боржником, хто б ним не був. За таких обставин позов [PERSON] про визнання поруки припиненою підлягає задоволенню. Європейським судом з прав людини зазначено, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23). Ураховуючи те, що позов підлягає задоволенню з відповідача на користь позивача на підставі статті 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн. На підставі встановлених судом обставин, що мають юридичне значення у справі,

Outcome: approved