Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

28.08.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення матеріальної шкоди, пені, інфляційних втрат та 3 % річних за невчасну виплату матеріальної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.03.2018р. о 16.00 год. [PERSON] , керуючи автомобілем «КІА» державний номер [NUMBER] , в м. Києві на трасі Ро 2, будучи не уважним до обстановки, на слизькій ділянці дороги, не впорався з керуванням, не врахувавши безпечної швидкості, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «Шкода» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , обидва ТЗ отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Відповідно до адміністративного протоколу, складеного співробітниками Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції НП України від 20.03.2018р, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія, [PERSON] , який порушив вимоги п. 2.3 (б), 12.1, 13.1 ПДР України. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 10.05.2018р. [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, встановлено, що ДТП сталась з його вини та притягнуто до адміністративної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПрАТ «СК «Провідна» згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так як відповідальність позивача була застрахована в ПрАТ «СК «Перша», то [PERSON] , виконуючи вимоги ст. 33-1. Закону: «Ст. 33-1. Сприяння страховику та МТСБУ у розслідуванні причин та обставин ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування» - 21.03.2018р. написав до ПрАТ «СК «Перша» письмове повідомлення про ДТП і надав його до СК разом з необхідними документами. 21.03.2018р. [PERSON] написав письмове повідомлення про ДТП (з записом в ньому про місцезнаходження свого пошкодженого ТЗ, свій контактний телефон і свою адресу, а також надав дані другого учасника ДТП: [PERSON] , його адресу, номер мобільного телефона та марку і номер автомобіля потерпілого) та надав його разом з необхідними документами до ПрА Т «СК «Провідна». Отримавши 21.03.2018р. письмове повідомлення про ДТП працівники СК «Провідна» порушили вимоги ст. 34.2 Закону і не направши на огляд пошкодженого автомобіля «Шкода» д.н. [NUMBER] свого представника. Зважаючи на вищевикладене [PERSON] , 04.04.2018р. був вимушений, згідно умов ст. 34.3 Закону, за власні кошти замовити експертизу. Згідно Висновку № 02/04, матеріальна шкода спричинена власнику ТЗ «Шкода» д.н. - [NUMBER] складає 102 723,01 грн. та витрати на проведення експертизи складають 3 000 грн. Невідшкодований матеріальний збиток станом на дату подання позову складає 105 723,01 грн. [PERSON] , 06.04.2018р. згідно вимог ст. 35.1 Закону написав Заяву на виплату та надав її до ПрАТ «СК «Провідна» зі всіма документами згідно ст. 35 Закону. Працівники спочатку відмовились прийняти у [PERSON] заяву, а після написання ним скарги прийняли її, але не зареєстрували її. Страхувальник ПрАТ «СК «Провідна» Пархоменко О.М. написав письмове повідомлення про подію і надав його разом з необхідними документами до ПрАТ «СК «Провідна» 21.03.2018р., а [PERSON] 21.03.2018 р. написав письмове повідомлення до ПрАТ «СК «Перша» з записом в ньому про місцезнаходження свого транспортного засобу - автомобіля «Шкода» д.н. [NUMBER] , ПІБ власника ТЗ та її адресу і телефон, свій контактний телефон і свою адресу. Але працівники ПрАТ «СК «Провідна» не з`явились на огляд пошкодженого ТЗ «Шкода» д.н. [NUMBER] протягом десяти робочих днів з дня отримання письмового повідомлення від [PERSON] . Телеграмою було запрошено на огляд другого учасника ДТП, [PERSON] і ПрАТ «СК Провідна», в якій було повідомлено про місце та час огляду пошкодженого автомобіля «Шкода». На огляд 06.04.2018р. та 16.04.2018р. приїхав тільки [PERSON] . Станом на дату подання позову жодної виплати не здійснено. 08.10.2018 на адресу суду від відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач, заперечуючи проти позову пояснив, що 21.03.2018 р. із повідомленням про настання події звернувся [PERSON] та зазначив, 20 березня 2018 р. о 16 год. 00 хв. на трассі Р 02 КПП «Водогін» сталася дорожньо-транспортна пригода. Однак, [PERSON] у повідомленні про настання події не заповнив графу «відомості про потерпілого». 06.04.2018 р. [PERSON] повторно звернувся до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» та датково заповнив у повідомленні про настання події відомості про потерпілого. 06.04.2018 р. із заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» звернувся [PERSON] до заяви було додано для ознайомлення ідентифікаційні документи [PERSON] (позивача, власника ТЗ), свідоцтво про реєстрацію ТЗ Sкоdа Окtаvіа А5, д.н. [NUMBER] . посвідчення водія [PERSON] вказані документи було відскановано з метою подальшого розслідування заявленого випадку, відповідно до ст.. 33.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У [PERSON] була відсутня довіреність від власника ТЗ [PERSON] А5, д.н. [NUMBER] . Працівниками ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» було надано [PERSON] консультативну допомогу та пояснено порядок врегулювання страхового випадку. Також, [PERSON] було проінформовано про необхідність надання заяви про виплату страхового відшкодування від власника пошкодженого ТЗ Sкоdа Окtаvіа А5, д.н. [NUMBER] , а також, про необхідність надання пошкодженого транспортного засобу для огляду експерту, призначеному ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» 10.04.2018 р. та 16.04.2018 р. на поштову адресу заявника [PERSON] було направлено листи з проханням надати «Заяву про виплату страхового відшкодування» від власника пошкодженого майна, (відповідно до ст. 35.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних зсобів») та реквізитів, проте відповіді на зазначені листи не отримано. З метою визначення розміру матеріального збитку, який був завданий внаслідок ДТП. яка мала місце 20.03.2018 р., та на виконання п. 34.2 статті 34 Закону № 1961-IV, ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» було замовлено проведення автотоварознавчого дослідження у незалежній експертній організації ТОВ «ЕкспертПлюс». 23 квітня 2018 року ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» отримало відповідь від директора ТОВ «ЕкспертПлюс», щодо неможливості складення висновку. На огляд ТЗ [PERSON] д.н. [NUMBER] експерту не надано. Враховуючи, що позивач ухилявся від надання пошкодженого транспортного засобу [PERSON] , д.н. [NUMBER] на огляд представнику ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», що призвело до неможливості страховика встановити розмір заподіяної шкоди відповідачем 22.05.2018 року прийнято рішення про відмову у здійсненні виплати страхового відшкодування. ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» не отримувало письмових повідомлень від [PERSON] (власника ТЗ), [PERSON] та від [PERSON] , шодо дати та часу огляду пошкодженого ТЗ. Доказів направлення телеграми до позовної заяви не надано. Також, ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» не отримувало заяву про виплату страхового відшкодування від [PERSON] та до ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» не було додано довіреність від [PERSON] (власника ТЗ) на [PERSON]. [PERSON] (водієм) було направлено скаргу до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг з вимогою застосувати заходи впливу до відповідача. Визначення розміру збитку судовим експертом Новоселецьким В .А. не являється виконанням позивачем вимог статті 331 Закону № 1961- та не звільняє позивача від обов`язку надати для огляду пошкоджений ТЗ Sкоdа Окtаvіа А5, д.н. [NUMBER] страховику. Не надання позивачем пошкодженого ТЗ представнику ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» для огляду не є виною. 23.10.2018 року прийнято відмову представника позивача [PERSON] - [PERSON] від позову в частині вимог до відповідача [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 2 723, 01 грн. Провадження у справі № 759/13415/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення матеріальної шкоди, пені,інфляції втрат та 3 % річних за невчасну виплату матеріальної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки в частині вимог до [PERSON] - закрито. 28.01.2019 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому [PERSON] пояснив, що зі змісту відзиву вбачається, що він не відповідає обставинам справи і нормам законодавства України. 11.05.2019 на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач заперечував проти позову. Посилаючись на обставини, викладені у відзиві. 28.01.2019 року позивач звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили суд його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові. Представник відповідача в судове засідання не з`явився надав клопотання про розгляд справи у його відсутність та заперечує проти задоволення позову в повному обсязі та просить суд відмовити. Суд, вислухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Оболонського районного суду м. Києва від 10.09.2018 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено нього адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 11). Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Встановлено, що 21.03.2018 р. [PERSON] звернувся до ПрА Т «СК «Провідна», з яким він уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 8). Отримавши 21.03.2018р. письмове повідомлення про ДТП працівники СК «Провідна» порушили вимоги ст. 34.2 Закону і не направили на огляд пошкодженого автомобіля «Шкода» д.н. [NUMBER] свого представника (а.с. 6-7). Згідно з п.34.1 ст.34 Закону, страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у томі числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення Так як відповідальність позивача була застрахована в ПрАТ «СК «Перша», то [PERSON] , виконуючи вимоги ст. 33-1. Закону: «Ст. 33-1. Сприяння страховику та МТСБУ у розслідуванні причин та обставин ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування» - 21.03.2018р. написав до ПрАТ «СК «Перша» письмове повідомлення про ДТП і надав його до СК разом з необхідними документами. 21.03.2018р. [PERSON] написав письмове повідомлення про ДТП (з записом в ньому про місцезнаходження свого пошкодженого ТЗ, свій контактний телефон і свою адресу, а також надав дані другого учасника ДТП: [PERSON] , його адресу, номер мобільного телефона та марку і номер автомобіля потерпшого) та надав його разом з необхідними документами до ПрА Т «СК «Провідна». Згідно умов полісу та ст. 33.3. Закону: «Водії та власники ТЗ, причетних до ДТП,... зобов`язані зберігати пошкоджене майно ( ТЗ ) у такому стані, в якому воно знаходилося після ДТП, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (ТЗ). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (ТЗ) у такому стані, в якому воно знаходилося після ДТП, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком повідомлення про ДТП його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна». Зважаючи на вищевикладене [PERSON] , 04.04.2018р. був вимушений, згідно умов ст. 34.3 Закону, за власні кошти замовити експертизу. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 02/04 від 30.04.2018, складеного судовим експертом [PERSON] вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля [PERSON] А5, д.н. [NUMBER] складає 102 723 грн. 01 коп. Вартість витрат за проведення експертизи становить 3000 грн. [PERSON] , 06.04.2018р. згідно вимог ст. 35.1 Закону написав Заяву на виплату та надав її до ПрАТ «СК «Провідна» зі всіма документами згідно ст. 35 Закону. Страхувальник ПрАТ «СК «Провідна» Пархоменко О.М. написав письмове повідомлення про подію і надав його разом з необхідними документами до ПрАТ «СК «Провідна» 21.03.2018р., а [PERSON] 21.03.2018 р. написав письмове повідомлення до ПрАТ «СК «Перша» з записом в ньому про місцезнаходження свого транспортного засобу - автомобіля «Шкода» д.н. [NUMBER] , ПІБ власника ТЗ та її адресу і телефон, свій контактний телефон і свою адресу. Але працівники ПрАТ «СК «Провідна» не з`явились на огляд пошкодженого ТЗ «Шкода» д.н. [NUMBER] протягом десяти робочих днів з дня отримання письмового повідомлення від [PERSON] . За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Згідно з пунктом 3 частини першої статті 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Частиною 1 статті 9 Закону України «Про страхування» встановлено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Відповідно до частини 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт ДТП, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди (пункт 37.1.3 статті 37 Закону 1961-IV). Обов`язок повідомлення страховика покладений саме на водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Цей обов`язок установлено законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП і запобігти необґрунтованим виплатам. Потерпілий, в силу норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», має право на отримання страхового відшкодування і не зобов`язаний повідомляти про страховий випадок страхову компанію, яка за законом повинна здійснювати страхове відшкодування, так як цей обов`язок покладено саме на водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. У разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку. Разом з тим, ПрАТ «Провідна», отримавши довідку про дорожньо-транспортну пригоду, постанову суду про визнання [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, експертне автотоварознавче дослідження, включно з актом огляду, фото додатками не вчинив жодних дій направлених на встановлення розміру шкоди, на підставі чого суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт ДТП, причини та обставини її настання, а також наявність шкоди. ПрАТ «СК «Провідна» не надало доказів на підтвердження неможливості страховика встановити факт ДТП, причини та обставини її настання, що є беззаперечною підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування у разі невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених Законом, а тому суд приходить до висновку, що заподіяна потерпілому шкода має бути відшкодована страховиком, який застрахував цивільно-правову відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Крім того, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. За приписами ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на сторони обов`язок доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень. Обов`язок доказування покладається на сторони у зв`язку з чим відбувається реалізація принципу змагальності сторін і свободи в наданні ними своїх доказів суду і у доведенні перед судом їх переконливості. Водночас, якщо страхова компанія не погоджується з розміром шкоди, то вона не позбавлена права звернутися до суду з клопотанням про призначення судової експертизи. Подання стороною такого клопотання свідчить, що він не згідний з розміром шкоди, який заявлений позивачем. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має призначати судову експертизу за власним бажанням. Відповідно до вказаних норм закону відповідач, заперечуючи проти позову, зокрема в частині розміру шкоди повинні довести факт відсутності завданої позивачу шкоди або наявність шкоди в іншому розмірі. При цьому, відповідач не спростував належними та допустимими доказами висновок експертного дослідження автотоварознавця про визначення вартості матеріального збитку, зокрема не скористалася своїм правом та не заявили під час судового розгляду клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, не надали належних доказів, які спростовували докази позивача, а отже не довели у належний спосіб, що розмір страхового відшкодування визначений позивачем неправильно. Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд приймає експертне автотоварознавче дослідження № 02/04 від 30.04.2018 в якості доказу розміру шкоди, завданої позивачу. Отже, оскільки цивільно-правова відповідальність застрахована у відповідача, йому було надіслано необхідні документи для підтвердження факту ДТП, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення зі страхової компанії страхового відшкодування є обґрунтованою. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 02/04 від 30.04.2018 сума матеріального збитку становить 102 723 грн. 01 коп. Дану суму позивач просив стягнути в примусовому порядку. Згідно положень п.9.1.ст.9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Відповідно до п.9.4 ст.9 Закону, страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору із зазначенням в договорі страхування. Відповідно до п.1 ст.12 Закону, страхове відшкодування, визначене відповідно до законодавства зменшується на суму франшизи. Таким чином, розмір виплати страхового відшкодування становить 99 500 грн. Враховуючи вищевикладене, на підставі п. 22.1 ст. 22, ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ПрАТ «СК «Провідна» у зв`язку із настанням страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі зобов`язане відшкодувати позивачу оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його майну в розмірі 99 500 грн. Разом з тим, позивач не надав доказів того, що страховик ухилився від направлення свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення розміру збитків, а тому підстав для стягнення з відповідача суми витрат на проведення експертизи в розмірі 3 000 грн. не має. Встановлено, що позивач із заявою про виплату страхового відшкодування звернувся до страхового товариства 06.04.2018 року та останнім днем для виплати суми страхового відшкодування було 05.07.2018 р. Однак, до теперішнього часу виплату так і не здійснено. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 4 постанови Пленуму №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (ст. 992 ЦК України). Отже, враховуючи викладене ПрАТ «Провідна» як боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, однак проведений ним розрахунок не можна вважати вірним з тих підстав, що прострочення виконання страховиком свого зобов`язання у період часу з 22.04.2018 року не мало місця. Крім того, позивачем неправильно визначено розмір страхового відшкодування. У даному випадку період прострочення виконання зобов`язання розпочався з 05.07.2018, у зв`язку з тим, що 06.04.2018 [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування і з того часу в силу положень п.36.2 ст.36 Закону, рішення щодо виплати або відмови у виплаті страхового відшкодування страховик повинен прийняти протягом 90 днів з моменту подачі заяви про виплату страхового відшкодування. Враховуючи, що заява про виплату страхового відшкодування була подана 06.04.2018 розрахунок штрафних санкцій слід починати з 05.07.2018 по 28.01.2019 (207 днів). Отже, вимога позивача в частині стягнення збитків від інфляції та 3% річних підлягає задоволенню частково, а саме з відповідачана користь позивача підлягає стягненню 6 203 грн. - збитків від інфляції та 1 693 грн. - 3% річних. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму страхового відшкодування 99 500 грн., інфляційне збільшення суми боргу 6 203 грн. та 3% річних в сумі 1 693 грн. Крім того, згідно п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Враховуючи, що 06.04.2018 року позивачем була подана заява про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «Провідна» та п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно якого страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, то відповідач зобов`язаний був виплатити позивачу страхове відшкодування до 04.07.2018, а отже з 05.07.2018 має нараховуватись пеня. Приймаючи до уваги те, що позивач у розрахунку розміру пені виходив із суми страхового відшкодування 102 500 грн. та визначає спірний період з 22.04.2018 то суд, з урахуванням наявних у справі доказів не може брати його до уваги, вважає, що розрахунок пені за прострочення виплати страхового відшкодування слід розраховувати з суми невиплаченого страхового відшкодування саме у розмірі 99 500 грн. починаючи з 05.07.2018. Відповідно до розрахунку наданого позивачем пеня за прострочення виконання зобов`язання (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) складає 20 118 грн. 08 коп. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 20 118 грн. 08 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в розмірі 1 654 грн.

Outcome: partial