Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

28.04.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів, в якому просить встановити факт належності позивачу правовстановлюючого документу заповіту, складеного померлим [PERSON], 26.09.1996 року та посвідченого державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Сегенюком, р/н 3-3759; визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на ? частину квартири [ADDRESS] на підставі заповіту [PERSON] від 26.09.1996 року. При цьому позивач посилається на те, що у заповіті від 26.09.1996 року, який склав його покійний вітчим, допущена помилка в написанні прізвища спадкоємця. У зв'язку із чим, позивач не в змозі оформити свої спадкові права. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явився, повідомлявся належним чином. До суду надано заяву представника позивача [PERSON] про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача Одеської міської ради до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за відсутності представника Одеської міської ради. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] у рівних частках на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 07.08.1996 року належала квартира [ADDRESS] /а.с. 13-14/. Судом досліджено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] /а.с. 15-16/. З досліджених судом свідоцтв судом встановлено, що позивач є сином [PERSON], яка 13.07.1961 року одружилася із [PERSON] Тобто, [PERSON] є відчимом позивача [PERSON] /а.с. 17-18/. [INFO] у віці 79 років помер [PERSON], актовий запис № 12746, що слідує із свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції /а.с. 12/. За життя [PERSON] та [PERSON] склали заповіти, посвідчені 26.09.1996 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Сегенюком, р/н 3-3760 та 3-3759 відповідно. За заповітами спадкодавці заповіли належні їм частки квартири [ADDRESS] сину - [PERSON] /а.с. 10-11/. Суд зазначає, що у заповіті № 3-3759 допущено описку в написанні прізвища спадкоємця, оскільки вірне написані прізвища «[PERSON]», а не «[PERSON]», що вбачається із копії паспорта громадянина України /а.с. 21/. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога позивача про встановлення факту складання [PERSON] 26.09.1996 року заповіту на ім'я позивача, підлягає задоволенню, так як обґрунтована та доведена. 13.08.2016 року після смерті [PERSON] держаним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Савицькою О.Ю. видало позивачу [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 2-832 на ? частку квартири [ADDRESS] /а.с. 19/. Однак, позивач не в змозі оформити свої спадкові права після смерті вітчима [PERSON] Оскільки постановою приватного нотаріуса ОМНО Алєксєєва О.О. від 22.08.2016 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії, так як ним не надано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії /а.с. 9/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями ст. 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Проаналізувавши встановлені обставини, враховуючи встановлення судом факту складання [PERSON] 26.09.1996 року заповіту на ім'я позивача [PERSON], суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом підлягають задоволенню. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved