Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-19 00:00:00

26 серпня 2021 року до суду надійшла заява відповідача [PERSON] та його представника - адвоката Дорожинець Н.Г. про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на правничу допомогу, яку вони мотивують тим, що в провадженні Білопільського районного суду Сумської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. 25 серпня 2021 року в справі ухвалено рішення. Посилаючись на викладене вище, просять стягнути з позивачки на користь відповідача 10500 грн. витрат на правову допомогу. 07 вересня 2021 року до суду надійшли заперечення на заяву про постановлення додаткового рішення, в якому представник позивачки [PERSON] - адвокат Приходченко О.О. просить відмовити в задоволенні заяви про стягнення витрат на правову допомогу або зменшити їх розмір у зв`язку з тим, що спір між сторонами виник внаслідок неправомірних дій відповідача, що було підтверджено судовими рішенням, останній не здійснив жодних дій щодо мирного врегулювання спору, у процесі свідомо та неправомірно заперечував обставини, які мали значення для вирішення справи, зокрема, відсутність перешкод у спілкуванні з сином, його обмовлення перед сином, внаслідок чого розгляд був штучно ускладнений. Попередній розрахунок судових витрат був поданий не з першими заявами відповідача на стадії попереднього судового засідання, якими є заяви про виклик свідка та долучення доказів, а вже під час розгляду справи по суті, тобто з порушенням строків його подання. Крім цього, відповідач з урахуванням майнового стану та заборгованості зі сплати аліментів міг скористатися правовою допомогою за рахунок держави відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу». У судовому засіданні відповідач [PERSON] і його представник - адвокат Дорожинець Н.Г. заяву підтримали. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, її представник - адвокат Приходченко О.О. проти задоволення заяви заперечувала, а в разі задоволення, просила зменшити суму судових витрат, які підлягають стягненню. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Річківської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляду справи без представника органу опіки та піклування (а. с. 235). Заслухавши відповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 21 травня 2021 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом про позбавлення батьківських прав. 10 серпня 2021 року між [PERSON] і адвокатом Дорожинець Н.Г. укладено договір №29-ц про надання правової допомоги адвокатом, відповідно до п.п. 3.1, 3.2 якого гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Гонорар обчислюється погодинно, година праці адвоката становить 1500 грн. Після укладення договору клієнт протягом трьох днів вносить на банківський картковий рахунок адвоката або готівкою перший авансовий внесок у розмірі 5000 грн., які списуються в подальшому поетапно відповідно до попереднього розрахунку судових витрат. Сплата відбувається шляхом зарахування коштів на банківський рахунок № [NUMBER] адвоката Дорожинець Н.Г. у відділенні Приватбанку за номером карти [NUMBER] або готівкою, про що клієнту видається квитанція до прибуткового касового ордеру. Підтвердженням сплати гонорару є квитанція до прибуткового касового ордеру або квитанція банку із зазначенням призначення платежу. Остаточний розрахунок між сторонами проводиться на підставі остаточного розрахунку судових витрат за виконану роботу (що є додатком до договору та актом виконання робіт) протягом дії договору (а. с. 206-207). Відзив на позовну заяву відповідач не подавав. 13 серпня 2021 року адвокат Дорожинець Н.Г. подала суду попередній розрахунок судових витрат (а. с. 154-158). 25 серпня 2021 року Білопільський районний суд Сумської області ухвалив рішення, яким відмовив [PERSON] у задоволенні позовних вимог. При цьому попередив [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання свого сина. У судовому засіданні 25 серпня 2021 року до закінчення судових дебатів адвокат заявила, що докази понесених судових витрат будуть надані у встановлений законом строк після ухвалення судом рішення. 26 серпня 2021 року адвокат надала суду акт прийому наданої правової допомоги, відповідно до якого остання витратила 7 годин, фактична сума витрат становить 10500 грн. (а. с. 210). Також суду був наданий фактичний розрахунок розміру судових витрат, згідно з яким на опрацювання матеріалів позовної заяви з додатками Дорожинець Н.Г. витратила одну годину, на участь у судових засіданнях - 6 години (а. с. 213). На підтвердження сплати за надані правові послуги суду були надані квитанція до прибуткового касового ордеру №153 від 16 серпня 2021 року на суму 6700 грн., квитанція до прибуткового касового ордеру №156 від 25 серпня 2021 року на суму 2500 грн., квитанція до прибуткового касового ордеру №157 від 26 серпня 2021 року на суму 1300 грн. (а. с. 186, 211-212). Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 16 квітня 2020 року в справі №727/4597/19, зазначено, що аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа. Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, Верховний Суд доходить висновку, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта. З огляду на викладене, відповідачем доведено, що він поніс витрати на правничу допомогу в сумі 10500 грн. Доводи представника позивачки про те, що попередній розрахунок судових витрат був поданий не з першою заявою відповідача на стадії попереднього судового засідання, якими є заяви про виклик свідка та долучення доказів, а вже під час розгляду справи по суті, тобто з порушенням строків його подання, є безпідставними та суперечать положенням ч. 1 ст. 134, ч. 2 ст. 174 ЦПК України, відповідно до якої разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. З огляду на викладене, заяви про виклик свідка та долучення доказів не є заявами по суті спору. Посилання адвоката Приходченко О.О. на те, що [PERSON] міг скористатися послугами безоплатного адвоката, також являються підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки з огляду на положення ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року в справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. 24 липня 2020 року відповідач подав суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу з урахуванням складності справи, виконаних адвокатом робіт, часу, витраченого на роботи, обсягом і якістю наданих послуг, ціною позовом тощо (а. с. 34-36), що узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 18 грудня 2018 року в справі №910/4881/18. З огляду на викладене, враховуючи положення ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що витрати на правничу допомогу в сумі 10500 грн. є неспівмірними зі складністю даної справи, наданим адвокатами обсягом послуг у суді першої інстанції, затраченим нею часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а також те, що їх стягнення з позивачки становить надмірний тягар для останньої, що суперечить принципу розподілу таких витрат, а тому дійшов висновку, що реальні витрати відповідача на правничу допомогу становлять 7000 грн. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути з позивачки на користь відповідача 7000 грн. понесених і документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу адвокату Дорожинець Н.Г. при розгляді справи. Крім того, у судовому засіданні 20 жовтня 2021 року адвокат Дорожинець Н.Г. долучила квитанцію до прибуткового касового ордера від 20 жовтня 2021 року №167 та просила стягнути додатково 1000 грн. з позивачки на користь відповідача. Але вказана сума стягненню не підлягає, оскільки квитанцію подано з порушенням строку, передбаченого абз. 2 ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а в фактичному розрахунку розміру судових витрат зазначено, що відповідач сплатив адвокату 10500 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial