Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

28.09.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] та зареєстрований 19.02.2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 96. При цьому позивач посилається на те, що даний шлюб у сторін перший, від шлюбу у них дітей немає. Також позивач зазначає, що сторони тривалий час спільно не проживають, не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, втратили почуття любові та поваги, збереження сімї неможливо та суперечить інтересам сторін, оскільки позивач створив нову сімю. У судовому засіданні 20.10.2015 року позивач [PERSON] позов підтримав та просив шлюб розірвати, пояснив, що сторони не проживають разом уже понад 1,5 роки. До судового засідання, призначеного на 29.10.2015 року, позивач не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином. До суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 19.02.2010 року [PERSON] та [PERSON] /до шлюбу Зінченко/ А.В. уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 96, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 228922 /а.с. 4/. Судом встановлено, що від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо понад 1,5 роки, спорів стосовно поділу спільного майна на теперішній час немає. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин та враховуючи пояснення позивача щодо неможливості збереження сімї з причини створення нової сімї, а також приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, суд вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved