Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

27 березня 2019 року на адресу суду надійшла вказана заява. Заява мотивована тим, що громадянка [PERSON] була доставлена в супроводі рідних за направленням районного психіатра та чергового лікаря ВОПЛ №1 м. Луцька. 27 березня 2019 року вона була оглянута комісією лікарів-психіатрів, згідно висновку яких остання страждає на тяжкий психічний розлад у формі «Маячного розладу, код МКХ-10:F 22.0)», внаслідок якого вона вчиняє і виявляє реальні наміри вчиняти в подальшому дії, які являють безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. З наведених підстав та з посиланням на приписи ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», просять суд задовольнити заяву про примусову госпіталізацію [PERSON]. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав та просив суд її задовольнити. [PERSON], як особа, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію в судовому засіданні відмовилася від надання будь яких пояснень. Заінтересовані особи у судовому засіданні заяву підтримали. Прокурор в судовому засіданні просила суд задовольнити заяву. Заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, заінтересованих осіб та думку прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити, з таких підстав. Судом встановлено, що згідно висновку комісії лікарів-психіатрів ВОПЛ №1 м. Луцька від 27 березня 2019 року №1727/2-06.19, [PERSON] зі слів рідних останній тиждень перед госпіталізацією перестала їсти, пити, не дивиться за собою та дітьми, змінилася в поведінці, декілька днів назад втікала з дому в нижній білизні, замкнулася в собі та стала мовчазною. Зі слів чоловіка, напередодні госпіталізація намагалася штрикати себе ножницями в груди, що і зумовило звернення до психіатричного закладу. Діагноз згідно висновку «Маячний розлад (код МКХ-10:F 22.0)». Також комісією лікарів встановлено, що враховуючий наявність у хворої високого ступеню емоційної напруги, маячних ідей, відношення, впливу, що викликають підозрілість, суттєве зниження критики, категоричну відмову від амбулаторного лікування, у звязку з наявністю у [PERSON] тяжкого психічного розладу у вигляді маячного розладу, вираженого афективно-маячного синдрому, внаслідок чого вона вчиняє і виявляє реальні наміри вчиняти дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, вона потребує госпіталізації в примусовому порядку. Частиною третьою статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Згідно статті 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У статті 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначено, що особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Проаналізувавши наявну в матеріалах справи медичну документацію, вивчивши висновок комісії лікарів-психіатрів, з якого слідує що [PERSON] хворіє тяжким психічним розладом, заслухавши пояснення заінтересованих осіб, зокрема матері хворої та її колишнього чоловіка, які показали, що [PERSON] дійсно напередодні намагалася проштрикнути собі ножицями груди, а також втікала з дому в самій нижній білизні, враховуючи поведінку самої [PERSON] у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що останню слід примусово госпіталізувати на строк до 6 місяців. На підставі п.9 ч.1 ст.430 ЦПК рішення суду слід звернути до негайного виконання. На підставі наведеного та

Outcome: approved