Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-10 00:00:00

28.04.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить: зменшити розмір аліментів на утримання [PERSON] до Ѕ або 16,67% від 1/3 або 33,333% усіх видів заробітку (доходу) з дня подачі позовної заяви до суду, і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] на користь [PERSON] ; зменшити розмір аліментів на утримання [PERSON] до Ѕ або 16,67% від 1/3 або 33,333% усіх видів заробітку (доходу) з дня подачі позовної заяви до суду, і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] на користь [PERSON] . 03.06.2020 року позивач подав до суду заяву, в якій уточнив позовні вимоги, просив зменшити розмір аліментів на утримання [PERSON] до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десятидесяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] на користь [PERSON] ; зменшити розмір уліментів на утримання [PERSON] до 1/6 частики усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] на користь [PERSON] . Вимоги обґрунтував тим, що на підставі рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області у справі 389/276/17 від 28.02.2017 з нього стягнуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , стягнення розпочато з 02.02.2017. Крім того, рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області по справі ЄУН 389/3240/19 (провадження 2/389/770/19) від 09.01.2020 з нього на користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] , розпочавши стягнення з 04.11.2019 року. Крім того, зазначеним рішенням з нього стягнуто і на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення донькою трирічного віку, тобто до [INFO] , розпочавши стягнення з 04.11.2019. Зазначає, що стягнення за двома рішеннями суду складає 66,67% відрахувант з усіх видів заробітку (доходу) який він отримує. Тож вважає, що розмір стягуваних з нього аліментів підлягає зменшенню у відсотковому співвідношенню, що в сумі буде складати 1/3 частину усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину. Відповідач - [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги позивача не визнана у повному обсязі, просила відмовити останньому в задоволенні позову за його безпідставністю та необгрунтованістю. Зазначила, що посилання позивача на те, що стягнуті з нього аліменти на утримання дітей у відсотковому співвдношенні складають 66,67 % з урахуванням нарахованої заробітної плати, яка відображена у наданій ним довідці (звіті), а також з урахуванням мінімального розміру аліментів, які необхідно сплачувати на кожну дитину з розрахунку 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, проте відрахована з заробітної плати сума аліментів не перевищує 70% суми його заробітку. Позивачу було достовірно відомо про те, що з нього судом на утрммання дітей стягнуто аліменти у вказаних частках, рішень суду він не оскаржував, вказані рішення набрали законної сили, тож позивач погодився з визначеними частками аліментів, що дає висновок про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду. Крім того, зазначає, що оскільки сама наразі не працює, інших доходів не має, має на утриманні малолітню дитину, і зменшення розміру аліментів що вона отримує на дитину та на своє утримання, призведе до того, що вона буде невзмозі належним чином утримувати себе та дитину, сплачувати газальнообов`язкові та інші комунальні платежі та здійснювати інші необхідні витрати, які можуть виникнути в майбутьому та поставить її в скрутне матеріальне становище. Крім того, заперечує проти стягнення з неї судового збору. Позивач подав відповідь на відзив на позовну заяву, змість якого є аналогічним змісту позовної заяви. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала, посилаючись на обставини зазначені у відзиві на позов. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки невідомі. Відзив на позовну заяву не подала. Будь-яких заяв чи клопотань до суду не подала. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Крім того, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.02.2017 ухваленим у справі №2/389/99/17 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO] , розпочавши стягнення з 02 лютого 2017 року (а.с.6). Згідно з рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.01.2020, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] , на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] , розпочавши стягнення з 04.11.2019 та стягнуто на користь [PERSON] , аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця до досягнення донькою трирічного віку, тобто до [INFO] , розпочавши стягнення з 04.11.2019. Вказані рішення позивачем не оскаржувалися та набрали законної сили. Рішення звернуто до виконання. Як вбачається з матеріалів справи, а зокрема з долученого позивачем звіту про здійснення відрахування та виплати №232 від 07.02.2020 вбачається, що останній працює в АТ «Укрзалізниця» РФ «Одеська залізниця». Нарахована йому заробітка плата за період з серпня 2019 по січень 2020 склала 101594 грн. 57 коп. Утримання податків та інших обов`язкових платежів за зазначений період, складає 19810 грн. 96 коп. Утримана сума склала 33079 грн. 97 коп. (а.с.8). Зі звіту про здійснення відрахування та виплати №86 від 17.07.2020 вбачається, що нарахована [PERSON] заробітка плата за період з липня 2019 по червень 2020 склала 178761 грн. 98 коп. Утримання податків та інших обов`язкових платежів за зазначений період, складає 34858 грн. 60 коп. Утримана сума склала 71798 грн. 98 коп. (а.с.50). Інши доказів розміру фактично здійснюваних відрахувань, сторонами суду не надано. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05.02.2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст.191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Згідно зі ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На обґрунтування своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач вказує на те, що загальний розмір відрахувань за двома рішеннями суду складає 66,67% його заробітку (доходу). З урахуванням нарахованої заробітної плати відповідачу, яка відображена у наданих звітах про здійснення відрахування та виплат, а також мінімального розміру аліментів, які необхідно сплачувати на кожну дитину з розрахунку не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відрахована з заробітної плати сума аліментів не перевищує 70% суми його заробітку. Позивачу було достовірно відомо що з нього судом на утримання дітей стягнуто аліменти у вказаних частках, рішень суду він не оскаржував, тож погодився з визначиними частками аліментів. Належних та допустимих доказів на підтвердження зміни матеріального стану та сімейного стану позивача, погіршення здоров`я, після ухвалення судових рішень про стягнення аліментів, чи виникнення інших непереборних обставин, які б стали підставою для зменшення розміру стягнутих аліментів, позивачем суду не надано. Також не надано доказів на підтвердження покращення матеріального стану відповідачів. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням суду. В порядку ст.141 ЦПК України, судовий збір слід залишити за позивачем по фактично понесеному.

Outcome: dismissed