Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

28 квітня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS], оскільки відповідач не проживає в ньому з 2012 року без поважних причин. Позивач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Представник УДМС України в Чернігівській області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 29 грудня 1997 року (а/с 8). В даній квартирі, крім позивача, зареєстровані також: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], про що свідчить довідка Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради від 14 квітня 2015 року (а/с 9). Позивач у позові зазначив, що відповідач не проживає за місцем реєстрації без поважних причин з 2012 року, участі у витратах на утримання житла не приймає. Вказане підтверджується також актом від 09 квітня 2015 року, згідно якого, зі слів сусідів [PERSON], [PERSON] та в результаті огляду квартири встановлено, що [PERSON] не проживає за місцем своєї реєстрації з 2012 року (а/с 10). Згідно ст. ст. 1, 3 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власника майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України, підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved