overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

29.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що є спадкоємцем померлої [INFO] матері [PERSON]. У червні 2014 року звернулася до Старосамбірської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй відмовлено у прийнятті такої у зв'язку з пропущенням строку. Оскільки із-за тяжких сімейних обставин - хвороби чоловіка та дочки, тобто по поважній причині, вчасно не подала заяву про прийняття спадщини, то тепер змушена просити суд визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Представник Сусідовицької сільської ради в судове засідання не з'явився, але від сільського голови В.Канчуга поступила заява, якою проти позову не заперечив і просив розглянути справу у його відсутності. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних міркувань: Із особистих документів заявниці [PERSON](а.с.4, 17-18) вбачається, що її батьками були [PERSON] та [PERSON]. У відповідності зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], батько заявниці [PERSON] помер у віці 58 років ще [INFO]. Згідно наявного у справі свідоцтва про смерть (а.с.3) [INFO] у віці 83 роки померла [PERSON], яка згідно довідки виконкому Сусідовицької сільської ради від 24.07.2014 року (а.с.21) до смерті була зареєстрована та проживала у [ADDRESS] та була єдиним і останнім членом колгоспного двору. У відповідності з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Наведене свідчить, що на теперішній час [PERSON] пропустила строк прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] Проте ст.1272 ЦК України передбачена можливість визначення судом додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини по позову спадкоємця, який з поважної причини пропустив цей строк. У відповідності із долученими до справи документами (а.с.6, 7,27-32) чоловік позивачки [PERSON], 1945 року народження з 2003 року страждає онкологічним захворюванням, гіпертонічною хворобою 11 ст; її дочка [PERSON] страждає важкою формою цукрового діабету, діабетичною ретинопатією обох очей, є інвалідом другої групи з дитинства. У суду не виникає сумніву у достовірності досліджених доказів, оскільки вони є належними та допустимими, відповідають обставинам справи. Наведене дає підстави вважати, що позивач, як спадкоємець матері [PERSON], по поважній причині пропустила встановлений діючим законодавством строк для подачі заяви про прийняття спадщини, так як у шестимісячний період після смерті спадкодавиці її чоловік та дочка тяжко хворіли і вона здійснювала догляд за ними. Оскільки [PERSON] по поважній причині пропустила строк для прийняття спадщини, то

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

29.07.2014 року [PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30.08.2008 року, який зареєстрований Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. В даний час позивач тимчасово не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу не бажає, тому вона була вимушена звернутися до суду про стягнення з відповідача аліментів на її утримання до виповнення донці [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.08.2008 року (а.с.3), відповідач [PERSON] є батьком доньки позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, - а.с.5. Дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні, - а.с.6. В даний час позивач тимчасово не працює, перебуває у відпустці по догляду за донькою [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити та у відповідності з ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України, стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання до виповнення донці [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, тобто до [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно. На підставі ст.ст.77, 79, 80, 84 ч.2 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 169, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

29.07.2014 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу між ними, який зареєстровано 12.08.2001 року Виконкомом Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 3. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння та різні погляди на життя сімейно-шлюбні стосунки припинилися. Позивач переконаний, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить їх інтересам. Позивач [PERSON] в судове засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу у її відсутності. Після розірвання шлюбу бажає залишити дошлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] у судове засідання надав заяву, у якій позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, просить розглядати справу у його відсутності. Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. При розгляді справи судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини: Згідно з копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 3 від 12.08.2001 року, складений Виконкомом Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON]. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «[PERSON]» (а.с. 4). Матеріалами справи встановлено, що шлюб на час розгляду справи фактично перестав існувати. Головною причиною розпаду сім'ї є непорозуміння та різні погляди на життя. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею подружжя, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] необхідно розірвати. Відповідно до ч. 8 ст. 235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач [PERSON] виявила бажання залишити дошлюбне прізвище «[PERSON]». На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

29.07.2014 року до суду із вказаною заявою звернулася заявник, у якій просить надати їй право на шлюб та допустити негайне виконання рішення суду. В обґрунтування своєї заяви зазначила, що в жовтні 2013 року вона познайомилася з [PERSON]. Їхні почуття переросли в кохання та вони мешкають однією сім'єю, внаслідок чого вони зачали дитину, строк вагітності складає 19 тижнів. Вони вирішили зареєструвати шлюб, але відділом РАЦС в його реєстрації відмовлено, оскільки шлюбний вік для жінок за законодавством України настає у 18 років. ЇЇ батьки та батьки [PERSON] проти укладання шлюбу не заперечують. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені нею у заяві. Заінтересована особа - [PERSON] заяву [PERSON] про надання права на шлюб підтримав, проти її задоволення не заперечував. Представник заінтересованої особи - Відділу реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Докучаєвського міського управління юстиції в Донецькій області у судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, рішення залишити на розсуд суду. Вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи [PERSON], перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлені судом правовідносини випливають із сімейних та регулюються нормами СК України. Згідно ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Згідно копії паспорту громадянина України, [PERSON] народилася [INFO], отже має право на звернення до суду із заявою про надання їй права на шлюб. З виписки із протоколу засідання ЛКК Докучаєвської міської лікарні № 76 від 20.06.2014 року вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в жіночій консультації, строк вагітності складає 18-19 тижнів. Судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявниці. Статтею 367 ЦПК України визначено перелік категорій справ при розгляді яких суд допускає негайне виконання рішень, до якого не входять справи про надання права на шлюб. Таким чином, суд вважає, що є достатньо підстав для часткового задоволення вказаної заяви, в частині надання [PERSON] права на шлюб, вимоги в частині негайного виконання судового рішення є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

29..07.2014 року ПАТ « АКЦЕНТ БАНК» звернувся до суду з позовом, де прохає стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № А329СС9GМ90061 від 10.08.2011 року у сумі 22857,40 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 10 серпня 2011 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № А329СС9GМ90061 відповідно до якого Банк надав відповідачу грощові кошти у сумі 20000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0, 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 10 серпня 2014 року заборгованість складає 22857,40 грн. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, будучи повідомленим про день і час слухання справи. Суд про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу без їх участі, на підстав доказів , що містяться в справі. Судом встановлено, що 10 серпня 2011 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № А329СС9GМ90061 відповідно до якого Банк надав відповідачу грощові кошти у сумі 20000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 16 червня 2014 року борг складає 22857,40 грн., а саме: - 6118,82 грн. заборгованість за кредитом - 3,70 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом - 3220,75 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом - 11949,49 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 500 ,00 грн. штраф (фіксована частина) - 1064,64 грн. штраф (процентна складова). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам « Розстрочка», Тарифами складає між ним і Банком кредитно-заставний договір. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.. Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

29.07.2014 року позивач [PERSON] Акціонерне Товариство «Страхова група «ТАС» звернулась до суду про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, в якому вказує, що 24.06.2012 року о 23:50 по вулиці Леніна в с. Велика Знамянка, Камянсько-Дніпровського району, Запорізької області водій [PERSON] керуючи автомобілем марки ГАЗ 33021, реєстраційний № 561-72НЕ, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого при зустрічному розїзді скоїв зіткнення з автомобілем «Форд Транзит», реєстраційний № [NUMBER]. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Автомобіль марки № ГАЗ 33201 реєстраційний № [NUMBER] був забезпечений в СГ «ТАС» за полісом обовязкового цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА 6974447. Позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 15044 грн. 94 коп.. Виплата страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням. Відповідно до постанови Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 31 липня 2012 року вказане ДТП сталося з вини відповідача, внаслідок порушення вимог передбачених ст..124 КУпАП. Просять стягнути з відповідача на їх користь в порядку регресу 15044 грн. та судові витрати. У судове засідання позивач не зявився про слухання справи повідомлені своєчасно, просять справу розглянути у їх відсутність. Відповідач позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав: Як встановлено у судовому засіданні відповідач 24.06.2012 року о 23:50 по вулиці Леніна в с. Велика Знамянка, Камянсько-Дніпровського району керуючи автомобілем [NUMBER], не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого при зустрічному розїзді скоїв зіткнення з автомобілем «Форд Транзит», реєстраційний № [NUMBER]. Відповідно до постанови Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 31 липня 2012 року відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за скоєння даної ДТП за ст..124 КУпАП, оскільки це ДТП сталося з вини відповідача. Автомобіль марки «ГАЗ 33021» , реєстраційний № [NUMBER] був забезпечений в СГ «ТАС» за полісом обовязкового цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, виплатив страхове відшкодування у розмірі 15044 грн.,94 коп., підтверджується платіжним дорученням № 57066 від 03.10.2012 року та бухгалтерською відомістю № 1031012. Згідно ст..38.1.1.Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника, або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Відповідно до ст..1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, суд вважає, що шкода завдана страхової компанії «ТАС» з вини відповідача, тому позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

29.07.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, зазначивши, що вона є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до копії домової книги у вказаному житлі 20 червня 2006 р. зареєстрована відповідач [PERSON]. Однак, відповідач жодного дня не проживав за вказаною адресою, у житловому приміщенні відсутні її особисті речі. В той час як відповідач залишається зареєстрованим у вказаному помешканні, на нього нараховуються експлуатаційні витрати та комунальні платежі, у погашенні яких відповідач участі не приймає. В зв'язку з тим, що відповідач більш трьох років не мешкає за місцем реєстрації, житлом не користується позивач просить суд визнати її таким, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву (а.с.15 - заява) позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про слухання справи була неодноразово повідомлена встановленому законом порядку ( а.с.16 - оголошення в газеті «Вісті Придніпров'я»). Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу №1-1817 від 11.05.1990 року (а.с.18 - копія договору), який зареєстровано в реєстраційній книзі 21.05.1999 року (а.с.19) позивач є власником будинку [ADDRESS] Згідно довідки №24 від 25.05.2014 року (а.с.5 - довідка) відповідач не проживають в вищевказаному будинку з 2010 року. Згідно з довідками з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України від 06.08.2014 року (а.с.12 - довідки) відповідач зареєстрована за вказаною адресою. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що та обставина, що відповідач продовжує бути на реєстраційному обліку за вказаною адресою, але не проживає у вищевказаному будинку, не користується ним, надає суду підставу вважати, що знаходження відповідача на реєстраційному обліку порушує законні права позивача. Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

29.07.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 8313 грн. 84 коп. за кредитними договором та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.04.2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. За цим договором відповідач узяв на себе зобов'язання погашати заборгованість за Кредитом кожного місяця та сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач у порушення умов кредитного договору, взяті на себе зобов'язання належним чином не виконав, у зв'язку із чим станом на 30.06.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 8313 грн. 84 коп. Сторони у судове засідання не з'явились. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення у справі. Суд, дослідивши письмові докази у справі вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно укладеного договору № б/н від 10.04.2011 року, відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. (а.с. 9-35 ). За цим договором відповідач узяв на себе зобов'язання погашати заборгованість за Кредитом кожного місяця та сплачувати відсотки за кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов кредитного договору, взяті на себе відповідачем зобов'язання належним чином не виконані, у зв'язку із чим станом на 30.06.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 8313 грн. 84 коп., що підтверджується Розрахунком заборгованості від 30.06.2014 року (а.с. 8). Згідно зазначеного розрахунку заборгованість за кредитом становить 5000,00 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 2241,75 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 200,00 грн., а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн. та штраф (процентна складова) - 372,09 грн. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути і суму судових витрат.

Outcome: approved