Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

27 січня 2015 року [PERSON] звернулась з позовом до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення невиплаченої заробітної плати в сумі 2859,22 грн., компенсації за невчасно виплачену зарплату, визнання незаконним наказу № 2015/1-94145 від 06.01.2015 року про оголошення їй догани за грубе порушення Інструкції по роботі в ЄКБ ПК Промінь і стягнення моральної шкоди в сумі 10000 грн. Рішенням суду в задоволенні позову було відмолено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення через невідповідність висновків суду обставинам справи і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що поза увагою суду залишився факт порушення відповідачем порядку та строків виплати заробітної плати, безпідставне стягнення матеріальної шкоди, відсутність у [PERSON] заборгованості перед банком і безпідставне притягнення до дисциплінарної відповідальності. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що [PERSON] з 11.01.2014 року працювала у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на посаді директора відділення «П'ятницьке» у м.Чернігові. Наказом від 06.01.2015 року № ZAKL-2015/1-94145 [PERSON] була винесена догана за допущені грубі порушення Інструкції по роботі в ЕКБ ПК Промінь, що полягали в безпідставній зміні прізвища та імені клієнта 02.09.2014 року і спричиненні банку матеріального збитку на суму 1475,44 USD. Цим же наказом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відкрило рахунок [NUMBER] з базовим номером [PERSON] на бранче CNNJ на суму 1475,44 USD для проведення переводу вказаних коштів з цього рахунку на рахунок [NUMBER]. [PERSON] вважає зазначений наказ незаконним, так як вона не порушувала жодних банківських інструкцій, клієнти банку отримали грошові кошти в повному обсязі і шкоди банку не завдано. Наказом від 16.01.2015 року № Э.CN-УВ-2015-13-п [PERSON] була звільнена з роботи за ст.38 КЗпП України (за власним бажанням), в цей же день отримала наказ, трудову книжку і розрахунок, але [PERSON] вважає, що їй недоплатили 2859,22 грн. Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив з того, що притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності було проведено відповідно до закону і проведений розрахунок при звільненні, кошти в сумі 2859,22 грн. списані з рахунку позивачки після проведення розрахунку за цивільно-правовою угодою, а через відсутність неправомірних дій з боку відповідача відсутні підстави для стягнення моральної шкоди. Апеляційний суд погоджується з висновками суду про відсутність підстав для стягнення невиплаченої заробітної плати в сумі 2859,22 грн. так як вони відповідають матеріалам справи та положенням ст.116 КЗпП України. Твердження апелянта про безпідставне списання 2859,22 грн. з її заробітної плати в рахунок погашення нанесених збитків банку не відповідає дійсності, оскільки належні при звільненні суми у розмірі 5627,11 грн. були виплачені [PERSON] 17.01.2015 року на карту «Універсальна». Списання 19.01.2015 року коштів з картки у сумі 2859,22 грн. було проведено після звільнення, а не у зв'язку з трудовими відносинами, про що мотивовано зазначено в рішенні суду. Таким чином в цій частині рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням вимог закону, а тому відсутні підстави для його скасування в цій частині. Що стосується висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності і стягнення моральної шкоди, то в цій частині рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Як убачається з матеріалів справи, наказ № ZAKL-2015/1-94145 про притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності був винесений 06.01.2015 року. Відповідно до ст.148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. З тексту наказу № ZAKL-2015/1-94145 від 06.01.2015 року (а.с.31-36) не вбачається дата, коли був виявлений проступок [PERSON] і суд першої інстанції цього питання не з'ясував. В порядку ч.4 ст.10 ЦПК України, апеляційний суд запропонував ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надати докази на підтвердження дати виявлення проступку [PERSON] і дотримання строків накладення дисциплінарного стягнення. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на підтвердження дотримання строків притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] надало графік роботи з 02.01.2015 року по 06.01.2015 року, копію службової записки від 05.12.2014 року про проведення службового розслідування за фактами неодноразової безпідставної зміни в ЄКБ прізвища і імені клієнта співробітниками Чернігівського РУ, копію висновку службового розслідування від 06.01.2015 року за фактами неодноразової безпідставної зміни в ЄКБ прізвища і імені клієнта співробітниками Чернігівського РУ, а також вказало дати запитів компанії Western Union про підтвердження виплати переказів, а саме: 28.11.2014 року, 21.11. 2014 року, 30.11.2014 року, та дати списання з банку коштів Western Union 11.12.2014 року, 11.12.2014 року, 17.12.2014 року. В своїх поясненнях, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» наголошувало на тому, що датою виявлення проступку є 11.12.2014 року коли пройшло списання з банку коштів компанією Western Union як безпідставно виплачених сум. Проте, апеляційний суд вважає такі посилання необґрунтованими. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вказує на те, що запити компанії Western Union про підтвердження виплати переказів клієнту з іншим прізвищем надійшли 28.11.2014 року, 21.11. 2014 року, 30.11.2014 року. Вже 03.12.2014 року [PERSON] в своїх поясненнях директору Чернігівського РУ (а.с.63) вказувала на те, що вона допустила безпідставну зміну прізвища клієнта банку для отримання ним переказу. Таким чином, 03.12.2014 року відповідачу стало відомо про існування проступку і строк притягнення до дисциплінарної відповідальності закінчувався 04.01.2015 року. Згідно до наказу № СП-2014-7119814 від 22.12.2014 року про регламент роботи банка в період Новорічних та Різдвяних свят, 04.01.2015 року був визначений як вихідний, а 05.01.2015 року був робочим і останнім днем притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. Датою виявлення проступку не може бути дата списання з банку коштів компанією Western Union, так як це є датою настання для банку шкоди. Зважаючи на наведене, притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності відбулось з порушенням ст.148 КЗпП України. Оскільки притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулось незаконно, з порушенням прав [PERSON], то є підстави для стягнення морального відшкодування відповідно до ст.237-1 КЗпП України. При визначенні розміру морального відшкодування, апеляційний суд бере до уваги ступінь моральних страждань, характер правопорушення і вважає за доцільне визначити моральну шкоду у сумі 100 грн. За таких обставин, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення цих вимог. У відповідності до ст.88 ЦПК України, з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь держави підлягає стягненню судовий збір за двома вимогами немайнового характеру у сумі 487,60 грн. і за часткове задоволення апеляційної скарги у сумі 121,80 грн.

Outcome: partial