Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

28.05.2021 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідачів про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на спадкове майно за заповітом, у якому просить встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, а також визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на кв. [ADDRESS] та на земельну ділянку по [ADDRESS] . Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що мати позивачки [PERSON] 17.01.1987 року уклала шлюб з [PERSON] та відповідно змінила своє прізвище. З моменту одруження позивачка, її мати та вітчим проживали однією сім`єю у належній [PERSON] кв. [ADDRESS] . У позивачки з вітчимом завжди були хороші дружні стосунки, вітчим займався вихованням позивачки та фактично замінив їй батька. [INFO] мати позивачки померла і з моменту її смерті позивачка стала часто навідувати вітчима, привозила йому продукти, ліки, готувала їжу, допомагала з веденням домашнього господарства, прибирала, прала одяг. Стан здоров`я вітчима поступово погіршувався, без сторонньої допомоги він вже не міг обходитись, тому у серпні 2019 року позивачка почала постійно проживати з вітчимом, адже він потребував постійного догляду, погано пересувався, не в змозі був самостійно себе обслуговувати. Також позивачка доглядала вітчима у закладах охорони здоров`я де він неодноразово проходив лікування. Отже, із серпня 2019 року на час смерті [PERSON] , позивачка постійно проживала зі своїм вітчимом в кв. [ADDRESS] , що також підтверджується актом про підтвердження фактичного місця проживання від 20.01.2021 року та дублікатами квитанцій з оплати комунальних послуг. Крім того, факт постійного проживання можуть підтвердити свідки. [INFO] [PERSON] помер і організацією проведення поховання займалась позивачка. За життя [PERSON] склав заповіт від 29.08.2019 року, яким заповів все належне йому майно позивачці. До складу спадщини входить кв. [ADDRESS] та земельна ділянка по [ADDRESS] . Інші спадкоємці, окрім позивачки, після смерті [PERSON] відсутні, оскільки його рідна донька [PERSON] померла [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Шестопал О.П. від 01.10.2020 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки спадкоємцем був пропущений строк для прийняття спадщини та зазначено, що позивачем не подано документів, що підтверджують факт постійного проживання позивачки зі спадкодавцем. При цьому, позивачка вказує, що фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті спадкодавця фактично із ним проживала, тому діючим законодавством не встановлено граничного строку, в межах якого позивачка має право отримати спадщину. Ухвалою суду від 02.06.2021 року відкрите провадження у справі та призначений розгляд справи за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. 17.06.2021 року до суду надійшов відзив відповідача Білоцерківської міської ради Київської області на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що відповідач вважає невірним розгляд справи в позовному провадженні, адже встановлення фактів, що маються юридичне значення має відбуватись за правилами окремого провадження, тому відповідач просив повернути позовну заяву та розглядати справи без участі представник відповідача. 18.06.2021 року до суду надійшов відзив відповідача Київської міської ради на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що відповідач просить зважаючи на наявні в матеріалах справи докази ухвалити рішення згідно норм чинного законодавства та розглядати справу за відсутності представника відповідача. Ухвалою суду від 06.07.2021 року задоволене клопотання представника позивача про виклик свідків. Ухвалою суду від 06.07.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Білоцерківської міської ради Київської області про повернення позовної заяви. Ухвалою суду від 06.07.2021 року задоволене клопотання представника позивача про витребування доказів. Ухвалою суду від 06.07.2021 року закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивачка в судовому засіданні підтримала вимоги своєї позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити і додатково пояснила суду, що вона була впевнена у тому, що поскільки на її ім`я складений заповіт і на час смерті спадкодавця вона постійно із ним проживала, будь-які строки на неї не розповсюджуються. В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити та додатково пояснив суду, що мати позивачки уклала шлюб з [PERSON] і вони разом із позивачкою проживали разом у квартирі належній [PERSON] . Фактично [PERSON] замінив позивачці батька. Після смерті своєї матері позивачка часто приїздила до вітчима, піклувалась про нього, а коли стан його здоров`я погіршився після смерті рідної доньки, яку також поховала позивачка, остання переїхала до свого вітчима на постійне проживання (з серпня 2019 року). За життя [PERSON] склав на ім`я позивачки заповіт, позивачка поховала спадкодавця і думала, що оскільки вона з ним постійно проживала на час відкриття спадщини, то таким чином вона прийняла спадщину, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що позивачка є його дружиною, з серпня 2019 року вона проживала разом зі своїм вітчимом за адресою: [ADDRESS] , оскільки в нього померла рівна донька і після цього стан його здоров`я значно погіршився. Позивачка постійно проживала з вітчимом з серпня 2019 року по час його смерті, піклувалась про нього, адже він хворів, ледве пересувався та потребував догляду. Також і сам свідок допомагав своїй дружині надавати [PERSON] допомогу. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду показав, що є сусідом померлих батьків позивачки та відповідно її самої, адже вони жили разом, однією сім`єю. З батьками позивачки свідок також разом працював. З серпня 2019 року позивачка постійно проживала зі своїм вітчимом до його смерті у січні 2020 року. До переїзду до вітчима позивачка постійно йому допомагала. Свідок часто бував в квартирі, оскільки товаришував з покійним і на власні очі бачив, що позивачка дійсно проживає зі своїм вітчимом на постійні основі. Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи наявні клопотання відповідачів про розгляд справи за відсутності представників. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. За життя, а саме: 29.08.2019 року [PERSON] склав заповіт згідно якого все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі, все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він матиме право за законом заповів [PERSON] , [INFO] . За змістом наявної в матеріалах справи копії спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] , [INFO] приватним нотаріусом Шестопал О.П. було заведено спадкову справу за заявою [PERSON] від 01.10.2020 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Будь-які інші особи із заявами про прийняття спадщини чи видачі свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса не звертались. Відповідно до положень ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1220, 1221 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст.ст. 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ст. 1225 ЦК України). За змістом ст.ст. 1233, 1234, 1235 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини 1. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1269, 1270 ЦК України). За змістом ст.ст. 1296, 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Із матеріалів справи вбачається, що своєю постановою від 01.10.2020 року нотаріус відмовив у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщини за заповітом, оскільки позивачкою не було подано документів на підтвердження факту постійного її проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в кв. [ADDRESS] . Судом установлено, що на час своєї смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , натомість місце реєстрації позивачки: [ADDRESS] . Поряд із цим, постійне місце проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини може доводитись іншими доказами в судовому порядку. Факт постійного проживання позивачки із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини підтверджується належними, достатніми та допустимими доказами, зокрема, показами свідків, актом про підтвердження фактичного місця проживання, копіями квитанцій про сплату комунальний послуг за адресою: [ADDRESS] . Отже, за наявності підтвердження факту постійного проживання спадкоємиці за заповітом разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, позивачка вважається такою, що прийняла спадщину, а тому має право реалізувати свої спадкові права щодо отримання спадково майна у власність в порядку спадкування за заповітом. Належність померлому кв. [ADDRESS] підтверджується копією договору купівлі-продажу від 08.04.1993 року. Належність померлому земельної ділянки розташованої у [ADDRESS] підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №655304. За обставин коли судом встановлено факт постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що вказує на прийняття спадкоємцем спадщини за заповітом, однак нотаріусом прийнято постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутності підтвердження постійного проживання, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом має відбуватись в судовому порядку. Оскільки факт постійного проживання і відповідно прийняття спадщини підтверджено, наявний заповіт складений [PERSON] на ім`я позивачки, інші спадкоємці відсутні та наявні докази належності нерухомого майна заповідачу, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved