Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

27 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт народження нею дитини чоловічої статті, [PERSON] який народився 17.11.2015 року. В обґрунтування заяви, зазначила, що вона 17.11.2015 року перебуваючи в пологовому будинку на тимчасово окупованій території у м. Сніжне народила хлопчика [PERSON] та зареєструвала факт його народження на тимчасово окупованій території. На теперішній час вона проживає у м. Словянську та звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції з метою реєстрації народження сина однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про реєстрацію народження сина у зв'язку з тим, що державні органи на території України не визнають документів виданих на території не підконтрольній Україні і тому довідка про народження видана медичним закладом непідконтрольної території не створює жодних правових наслідків. У звязку із викладеним, заявник змушена звернутись до суду з дійсною заявою. Заявник [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, до судового засідання не зявилася, надавши право представляти свої інтереси - представнику. Представник заявника адвокат [PERSON] який діє на підставі договору на надання правової допомоги до судового засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, просив вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Реєстраційної служби Словянського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до судового засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно вимог ч.3\~ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою ВРУ № 789-ХП від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ч.1\~ст. 144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до\~ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~- державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження (ч.3). Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження (абз.1 ч.4) та за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (абз.5 ч.4). Пунктом 7 частини 1\~статті 256 ЦПК України\~передбачений розгляд судом справи про встановлення факту особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно з абз. 2 п. 18\~постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Судом встановлено, що заявник 17.11.2015 року перебуваючи в пологовому відділенні ЦМЛ м. Сніжне на тимчасово окупованій території у м. Сніжне народила дитину чоловічої статті та зареєструвала факт його народження на тимчасово окупованій території. З врахуванням положень\~ст. 57 ЦПК України, за якими, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги, та зокрема, можуть бути встановлені на підставі письмових доказів. Суд зазначає, що згідно із\~статтею 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозвязок доказів у їх сукупності. На підтвердження факту народження дитини заявником надана копія медичного свідоцтва про народження № 301/445 від 17.11.2015 року, виданого центральною міською лікарнею м. Сніжне; та свідоцтво про народження серії ДНР № 005720 від 27.11.2015 року. Оскільки документ, що підтверджує факт народження дитини [PERSON] виданий установою на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, цей документ є недійним і не створює правових наслідків, однак суд вирішуючи питання про оцінку вищевказаних доказів бере до уваги практику Європейського суду з прав людини та оцінює їх разом з іншими доказами в сукупності та взаємозвязку. Так факт народження [PERSON], 17.11.2015 року у в пологовому відділенні ЦМЛ м. Сніжного підтверджений наданими доказами та фотографіями. Крім того заявником надані суду докази огляду її дитини комісією лікарів Центру первинної медико санітарної допомоги м. Словянська. Наявність зазначених доказів, на думку суду, є достатньою підставою для встановлення факту народження [PERSON], [INFO] оскільки отримання будь-яких інших доказів через припинення роботи відділень УДППЗ «Укрпошта» на вказаній території та інших державних органів є неможливим . З огляду на викладене та ту обставину, що для проведення державної реєстрації народження на території України є об'єктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадян України, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, з огляду на їх законність та обґрунтованість, що надасть заявнику можливість отримати видане державним органом України свідоцтво про народження дитини. \~

Outcome: approved