Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

28 серпня 2014 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24 квітня 1999 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із відповідачкою та знаходяться на її утриманні. Протягом багатьох років між ними виникали сварки, що закінчувались розлученням на довгий час. З 2011 року сторони не проживають разом, спільне господарство не ведуть. З приводу проживання дитини після розірвання шлюбу між ними досягнута спільна згода. Примирення між ними неможливе. Позивач просить задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до канцелярії суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила розірвати шлюб (а.с. 17). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24 квітня 1999 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], актовий запис № 85 (а.с. 13). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 07 вересня 1999 року, актовий запис № 335 (а.с. 14). Дані правовідносини регулюються Сімейним Кодексом України. Так відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідало б інтересам одного із них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство вони не ведуть. Заходів до примирення сторони не бажають приймати. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на вище викладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може і шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved