Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

27.10.2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з 25.05.2018 року перебувають з позивачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини та обов`язки з ведення спільного господарства. Фактично сімейні стосунки припинені з вересня 2015 року. 09.11.2020 ухвалою суду відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, позивачка через канцелярію суду подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позов підтримує повністю. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Відповідно до\~ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 25 січня 2013 року у виконавчому комітеті Талалаївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, актовий запис № 1 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] ,\~ [INFO] .(а.с. 6). Як вбачається з позовної заяви та не заперечується сторонами, сторони припинили сімейні відносини з вересня 2015 року. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України)\~сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.\~ Відповідно до вимог\~ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 56 СК України передбачає право кожного з подружжя на припинення шлюбних відносин. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що на даний час шлюб носить формальний характер, позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сім`єю з відповідачем, заперечує проти надання часу на примирення, а відповідач позов повністю визнає, суд приходить до висновку про позовна заява підлягає задоволенню, а шлюб розірванню, оскільки збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їх малолітньої дитини, що має істотне значення у даній справі. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач виявила бажання надалі іменуватися прізвищем, яке вона отримала у зв`язку із реєстрацією шлюбу.

Outcome: approved