overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

27.10.2016 року позивачка [PERSON], звернулась до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дочки [PERSON]. В позовній заяві позивачка зазначила, що вона перебувала з відповідачем в шлюбі зареєстрованому 02.05.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Погребищенського районного управління юстиції, актовий запис № 21. Від шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Шлюб було розірвано згідно рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 22.11.2011 року. За домовленістю з відповідачем місце проживання дитини визначено за місцем проживання позивачки [PERSON] Після розірвання шлюбу відповідач проживає окремо. Щонайменшої батьківської турботи відносно дитини не проявляє, хоча мав неодноразову таку можливість. Аліменти на утримання дочки [PERSON] за рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 23.08.2013 року визначено у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно, однак позивачка [PERSON] в відділ ДВС з виконавчим листом не зверталась. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Участі у вихованні дитини не приймає. Не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, навіть не цікавиться її життям та здоровям. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позбавити батьківських прав відповідача [PERSON], відносно його малолітньої дочки [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився направив до суду телефонограму, в якій не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно його дочки [PERSON], окрім того направив до суду заяву, в якій погодився на позбавлення його батьківських прав відносно його дочки [PERSON], засвідчену приватним нотаріусом [PERSON], зареєстровану в реєстрі за № 2291 від 17.10.2016 (а.с., 9 ). В судовому засіданні представник Погребищенської районної державної адміністраці Служби у справах дітей [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просила позбавити батьківських прав відповідача. Заслухавши пояснення позивачки, представника Служби у справах дітей, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 164 п. 2 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для позбавлення їх батьківських прав. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] про, що свідчить свідоцтво про народження де батько вказаний [PERSON]А.(а.с. 7 ). Факт невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків, передбачених ст. 150 СК України підтверджується рішенням районної комісії з питань захисту прав дитини № 5 від 20.10.2016 року (а.с. 8). Таким чином суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дочки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

27.10.2016 року позивачка звернулась до суду із даним позовом, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 05.10.2013 року. Шлюб реєструвався відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у донецькій області, актовий запис № 220. Від спільного шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, її вихованням не займається, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судове засідання не з'явилась, у своїй позовній заяві просила розглянути справу за її відсутністю, на задоволенні своїх позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав повністю. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 180, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з копії свідоцтва про народження дитини, сторони є батьками [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Рівновільської сільської ради № 820 від 21.10.2016 року та довідкою № 819 від 21.10.2016 року, а відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. до спеціального фонду Державного Бюджету України. На підставі ст. ст.ст. 180- 183 СК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

27.10.2016 року позивачка звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 05.10.2013 року . Шлюб реєструвався відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у донецькій області, актовий запис № 220. Шлюб у обох перший. Від спільного шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Питання про стягнення аліментів не вирішене. Спірного майна не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося оскільки вони мають різні погляди на сумісне життя. через що у родині постійно траплялися сварки, які негативно впливають на дитину. Кожного дня відповідач приїздив додому нетверезому стані, висловлювався нецензурною лайкою, застосовував фізичну силу в присутності дитини. Останні місяці взагалі не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини та змінив місце проживання. Вважає, що при таких обставинах подальше сумісне проживання не можливе, тому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не з'явилася, у своїй позовній заяві просила справу розглянути за її відсутності, на задоволенні своїх позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони тривалий час не мешкають однією родиною, позивачка на задоволенні позову наполягає, оскільки втратила до відповідача почуття любові, поваги та взаєморозуміння. Відповідач у судове засідання не з'явився, у своїй заяві проти позову не заперечує, що підтверджує його незаінтересованість у збереженні сімейних відносин та робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

27.10.2016 року представник заявника звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. Зазначав, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.08.2016 року заяву [PERSON], заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві про встановлення факту смерті особи, яка померла в зоні проведення антитерористичної операції задоволено, однак в резолютивні частині рішення не вказано дату народження або вік померлої, що заважає реалізації конституційних прав заявника, просив ухвалити додаткове рішення в якому вказати, що [PERSON], [INFO] померла у віці 76 років. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином. Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 15.08.2016 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області заяву [PERSON], заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві про встановлення факту смерті особи, яка померла в зоні проведення антитерористичної операції задоволено - задоволено: встановлено факт смерті [PERSON] [INFO] року в м. Луганськ. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи вищевикладене та оскільки рішенням суду встановлено факт смерті [PERSON] [INFO] року в м.Луганськ, однак не зазначено дату народження та вік померлої, тому суд вважає за необхідне заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

27.10.2016 року представник позивача звернулася з позовом до суду та просить визначити їй додатковий строк, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини, протягом два місяця після смерті брата [PERSON]. Мотивує це тим, що помер її батько і на момент його смерті з ним проживав та був прописаний її брат [PERSON], брат помер і вона залишилась єдиним спадкоємцем після смерті батька та брата. Коли вона звернулась до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті батька, то виявилось, що їй необхідно звертатись із заявою про прийняття спадщини після смерті не батька, а брата. Вважає, що має право просити про визначення додаткового терміну для подачі заяви, так як пропустила строк з поважних причин. Позивач просить справу розглядати без її участі. Відповідач надав заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер 22.12.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №202164 та є братом позивача, що підтверджується копіями свідоцтва про народження №1201105 та серії ЯС №770563, копією свідоцтва про одруження серії І УР №640461. На час смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно. Згідно повідомлення Овруцької ДНК №1898/01-16 від 01.11.2016 р. після померлого 22.12.2012 року [PERSON] спадкова справа не заводилася, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину до контори не зверталися. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. N 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК. З матеріалів справи видно, що постановою Овруцької ДНК №1802/02-31 від 19.10.2016 р. [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у звязку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом. [PERSON] того, як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. N 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. [PERSON] вчасно не звернулася до нотаріальної контори, оскільки їй не було відомо про той факт, що вона має прийняти спадщину саме після смерті брата, а тому суд вважає, що остання пропустила вказаний строк з поважної причини і їй слід надати додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

27.10.2016 року Суворовським районним судом м. Одеси ухвалено рішення. яким шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Разом з тим при ухваленні вищевказаного рішення, судом не вирішено питання, щодо вимоги про стягнення з відповідача судових витрат понесених позивачкою при зверненні до суду. Так, судом встановлено, що при зверненні до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою про розірвання шлюбу [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок, які позивачка просила стягнути з відповідача на її користь. Відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

27.10.2016 року Територіальне медичне об'єднання «Психіатрія» у місті Києві звернулося до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], до психіатричного закладу (а.с.1-2). Заяву мотивує тим, що: - «До ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у місті Києві 26.10.2016 р. за направленням дільничного лікаря-психіатра був госпіталізований [PERSON], рік народження: [INFO] домашня адреса: [ADDRESS]. [PERSON], [INFO] 14.02.2006р. Голосіївським рай. судом м. Києва позбавлений дієздатності. Рішенням № 820 від -7.08.2006 Голосіївської РДА був призначений опікун - [PERSON]. [PERSON], [INFO] страждає на тяжкий психічний розлад у формі: Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно- параноїдний с-м. Виражений апатико-дісоціативний тип дефекту особистості. F 20.00. У зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршенням стану (не спав, був агресивний до оточуючих) [PERSON], [INFO] потребує надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару. Відповідно до статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна та за рішенням лікаря-психіатра. [PERSON] - опікун пацієнта [PERSON] надає згоду на госпіталізацію та надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару. Однак згідно рішення Конституційного суду України від 1 червня 2016 року у справі 1-1.2016. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону У країни «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної увстановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Також згідно зазначеного рішення Конституційним судом України рекомендовано Верховній Раді України невідкладно привести положення законодавства України у сфері надання психіатричної допомоги у відповідність до цього рішення. Крім того відповідно до частини другої статті 70 Закону України «Про Конституційний Суд України», Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

27.10.2017 ПАТ «Миколаївобленерго» звернулося до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовомдо [PERSON] про відшкодування збитків у розмірі 10968,58 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився надав до суду письмову заяву, просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав а повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день слухання справи були повідомлені, причини неявки суду не повідомили. Дослідивши матеріали справи суд встановив: 22.06.2017 р., при здійсненні контролерами ПАТ «Миколаївобленерго» технічної перевірки дотримання вимог діючих ПКЕЕн за адресою [ADDRESS] було встановлене порушення Правил користовування електричної енергії відповідачем по справі, який проживає за вказаною адресою є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач, та за вказаною адресою відкрито особовий рахунок №0179196. Згідно акту контролера «Миколаїобленерго», порушення Правил користування електричної енергії виразилося в самовільному підключенні електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника, яка не є власністю енергопостачальника відкритою електропроводкою поза приладом обліку з порушенням схеми обліку, після припинення електропостачання. За вказаним порушенням було складено Акт № S-7326. 01.08.2017 р. даний акт було розглянуто комісією, яка була проведена без присутності споживача. Комісією було прийнято рішення, що в результаті порушення ПККЕЕн відповідачем було нанесено товариству збитки в розмірі 10968,58, що є реально спожитою, але неврахованою приладом обліку споживача та несплаченою електроенергією. Розрахунок боргу проведений за шість місяців, з 22.12.2016 року по 22.06.2017 року (день складання акту), з потужністю 25А. Під час засідання комісії було складено протокол, в якому зафіксовано рішення комісії по нарахуванню суми за недовраховану електричну енергію на суму 10968,58 грн. Кількість недоврахованої електроенергії була розрахована відповідно до методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕн, затвердженої постановою Національної комісії регулювання енергетики України від 04.05.2006 р. №562 Протокол комісії та додатковий розрахунок на сплату по акту порушення ПКЕЕн направлено споживачу рекомендованим листом. Відповідно до ст.ст.525,626 ЦК України, відповідач не може відмовитися від виконання зобов'язань за договором, тобто несе матеріальну відповідальність в межах заподіяних збитків . Доказів підтверджуючих, що збитки в сумі 10968,58 грн. заподіяні не з вини відповідача суду не надано. Таким чином, вимоги позивача суд вважає обгрунтованим і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Одночасно, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути 1600 грн. витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

27.10.2017 позивач звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2007 року, від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач також зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. Також зазначає, що внаслідок сварок, вони стали зовсім чужими людьми. В звязку з чим позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. У судове засідання сторони не зявились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнав. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у звязку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 17 листопада 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайцонного управління юстиції Київської області, актовий запис №805 (а.с. 3).У шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а.с.6). Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Неповнолітній [PERSON] залишається проживати з матірю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

27.10.2017 року [PERSON] звернувсь до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 19.10.2013 року, актовий запис № 2014. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - доньку Аллу, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Спільне господарство не ведеться. В сім»ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. За таких обставин подальше сумісне життя і збереження сім»ї вважає не можливим. З приводу розподілу майна спору не виникає. Після розірвання шлюбу дитина залишається з матір»ю. Примирення не можливе. В судове засідання позивач не з»явивсь, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, 01.11.2017 року надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, 01.11.2017 року надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнає. Оскільки сторони у судове засідання не з»явились, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.10.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 2014. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - «Слюта» (а.с.4). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім»ю. Спору щодо розподілу майна та місця проживання дитини не виникає. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved