Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

27 січня 2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] коштів на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 50 відсотків зі всіх видів заробітку щомісячно до зміни матеріального становища позивача. Вказувала, що проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на дітей і сім'ю не надає. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримала про що надала письмову заяву. Відповідач [PERSON] не прибув повторно у судові засідання, хоча був повідомлений про дату розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки в судові засідання не повідомляв та не подавав заяви про розгляд справи за його відсутності. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 грудня 1999 року до 17 квітня 2015 року. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач працює у ПАТ «Кременчукм'ясо» та має незначні доходи. Відповідач працює у МП «Моцарь», має стабільні доходи, аліментних зобов'язань перед іншими особами не має, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст.183 згаданого Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 80 цього ж Кодексу аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошові сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Позивач має право на одержання від відповідача коштів на утримання дитини, а відповідач зобов'язаний надавати таку допомогу. Відповідач не надав суду жодних належних і достовірних доказів про відсутність у нього можливості надавати позивачу такої матеріальної допомоги на утримання дітей. Крім того, позивач не надала належні і допустимі докази на підтвердження розміру аліментів в 50 відсотків доходів відповідача на утримання дітей. На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також враховуючи можливість надання належної і достатньої матеріальної допомоги відповідачем позивачеві на утримання дітей, недопущення погіршення матеріального становища позивача і малолітніх дітей та одночасно відповідача, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову. Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути кошти на утримання малолітніх дітей: - доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 січня 2016 року до досягнення дітьми повноліття, а також на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. При цьому, суд визначаючи розмір аліментів в 1/3 частину доходів відповідача враховує, що таких розмір є достатнім та належним. Крім того, при цьому, суд враховує, що випадків, передбачених статтею 184 Сімейного Кодексу України щодо зменшення відсотку прожиткового мінімуму для дитини не встановлено. Відповідно п. 7 ч.1 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: partial