Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

27.05.2013 року позивач звернувся з позовом про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку . Свої вимоги мотивує тим, що з 31.10.2007 року працював у відповідача на посаді слюсаря з ремонту і обслуговування автомобілів 5-го розряду. 01.02.2008 року наказом №8К від 01.02.2008 року був переведений електрозварником ручної зварки 5-го розряду. 09.04.2012 року був звільнений з займаної посади за ст.36 п.1 КЗпП України на підставі наказу №37 К від 09.04.2012 року. На день звільнення відповідач не виплатив йому нараховану заробітну плату в сумі 9000 грн. Просить стягнути з відповідача на його користь заробітну плату в розмірі 9000 грн, середній заробіток за час розрахунку при звільненні за 403 дні затримки в розмірі 34537 грн 10 коп, виходячи з середньоденного заробітку в сумі 85 грн 70 коп, компенсацію втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 81 грн. Своїми незаконними діями відповідач спричинив йому моральні страждання, оскільки він змушений змінювати свій спосіб життя, займатися непередбачуваними турботами, звертаючись до суду за захистом своїх порушених прав, витрачаючи свій час та своє здоров`я. Крім цього, він змушений постійно брати кошти в борг, принижуючи себе та свою родину, шукати різні засоби для забезпечення своєї сім`ї, що спричиняє йому моральні страждання та душевні переживання. Розмір завданої йому моральної шкоди він оцінює в 10000 грн і просить стягнути її з відповідача на його користь. Також просить стягнути з відповідача на його користь витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката в розмірі 500 грн. В судове засідання позивач не з`явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначає, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача з позовом згідна частково і пояснила, що заробітна плата позивачу не була своєчасно виплачена через тяжке матеріальне становище відповідача, єдиним джерелом прибутків якого є державні замовлення. Відповідач згідний виплатити позивачу заборгованість по заробітній платі в розмірі 9526 грн 20 коп, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, обрахований відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМ України від 08.02.1995 року №100 та компенсацію втрати частини заробітної плати. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, вважає їх безпідставними і просить відмовити в їх задоволенні, оскільки позивачем не надано доказів заподіяння йому такої шкоди. Суд, заслухавши представника відповідача, та, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач працював у відповідача на посаді слюсаря з ремонту і обслуговування автомобілів 5-го розряду з 31.10.2007 року. Наказом №8-К від 01.02.2008 року був переведений на посаду електрозварника ручної зварки 5-го розряду. 09.04.2012 року позивач звільнений з займаної посади за ст.36 п.1 КЗпП України на підставі наказу №37 К від 09.04.2012 року. З довідки ПАТ «Мостобуд», наданої відповідачем вбачається, що станом на 01.05.2013 року заборгованість по заробітній платі позивача становить 9526 грн 20 коп: січень 2012 року -1800 грн 88 коп, лютий 2012 року - 1447 грн 64 коп, березень 2012 року - 1985 грн 46 коп, квітень 2012 року - 4292 грн 22 коп. Середньогодинна заробітна плата становить 11 грн 04 коп. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст.117 ч.1 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно з п.2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 року, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Відповідно до п.3 Порядку, заробітна плата підлягає компенсації. Згідно п.4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації , поділений на 100. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За таких обставин суд вважає за необхідне на підставі ст.116 КЗпП України стягнути з відповідача на користь позивача невиплачену йому при звільненні заробітну плату в розмірі 9526 грн 20 коп. На підставі ст. 117 КЗпП України з відповідача слід стягнути на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 10.04.2012 року (з моменту звільнення) по 27.05.2013 року (день пред'явлення позову), що становить 403 дні в розмірі 35592 грн 96 коп. Сума середнього заробітку обчислена із розрахунку середньоденної заробітної плати, яка становить 88 грн 32 коп ( 11 грн 04 коп х 8 год) шляхом множення її на кількість прострочених днів ( 88 грн 32 коп х 403 дні). Також з відповідача слід стягнути на користь позивача компенсацію втрати частини заробітної плати в зв`язку з порушенням термінів її виплати, яку суд обчислює наступним чином: - за січень 2012 року - 1800 грн (нарахована заробітна плата за січень 2012 року) х 0,1% (величина приросту індексу споживчих цін ) :100 = 1 грн 80 коп; - за лютий та березень 2012 року сума компенсації не нараховується, так як індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком, починаючи з березня 2012 року не перевищує 100 відсотків; - за квітень 2012 року- 4292 грн 22 коп (нарахована заробітна плата за квітень 2012 року) х 4,1% (величина приросту індексу споживчих цін ) :100 =175 грн 98 коп. Всього сума компенсації становить 177 грн 78 коп (1 грн 80 коп + 175 грн 98 коп). Суд також вважає за необхідне на підставі ст.237-1 КЗпП України стягнути з відповідача на користь позивача завдану йому моральну шкоду, так як відповідачем порушено гарантоване державою право на оплату праці, що призвело до втрати нормальних життєвих зв'язків позивача і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір моральної шкоди суд оцінює в 2000 грн, враховуючи характер і тривалість моральних страждань позивача. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 696 грн 55 коп ( 452 грн 95 коп + 243 грн 60 коп). Щодо стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім витрат на допомогу адвоката, то в цій частині суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, так як позивачем не надано доказів стосовно того, яка саме правова допомога і в якому обсязі надавалась йому адвокатом. На підставі ст.367 ч.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Враховуючи наведене, та

Outcome: approved