Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

27.03.2014 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що від спільного шлюбу між відповідачем та її донькою [PERSON] народився [PERSON] Зазначає, що спільне життя у відповідача з її донькою не склалося і остання з сином у 2004 році перейшли на постійне місце проживання за її адресою: [ADDRESS]. Вказує, що вона з чоловіком допомагали [PERSON] виховувати їх онука і утримували його матеріально, на відміну від колишнього чоловіка доньки - [PERSON], який за роки окремого проживання жодного разу не бачився з сином, не надавав матеріальної допомоги на його утримання, не цікавився здоров'ям та успіхами у навчанні. Онук переніс емоційний стрес через смерть матері, а тому піти жити до чужого для нього чоловіка, значить перенести знову важкі нервові випробування. Зазначає, що відповідач багато років не виконував батьківських обов'язків та самоусунувся від їх виконання, ігноруючи саме існування дитини. Вказує, що дитина на даний час проживає з нею та вона має намір встановити опіку над онуком. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, з підстав викладених у ньому. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позбавлення його батьківських прав щодо [PERSON], який народився [INFO], обґрунтовуючи це тим, що він до 5 років спілкувався з дитиною. Після цього, останні 7 років, на фоні неприязних відносин з колишньою дружиною, перестав опікуватися дитиною. Зазначив, що після смерті колишньої дружини відразу виявив бажання відновити стосунки з дитиною. Представник третьої особи у судовому засіданні позов підтримала, зазначила, що останні 7 років відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, а дитиною опікувалися її мати та батьки матері. Прокурор у судовому засіданні вважала за доцільне позбавити батьківський прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [INFO]. Вислухавши пояснення сторін, думку прокурора, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступник підстав. Судом встановлено, що батьками дитини [PERSON], [INFO], являються [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.13). [INFO] мати дитини - [PERSON] померла (а.с.14). Малолітній [PERSON] з 2004 року проживає разом з бабусею - позивачем [PERSON] по [ADDRESS] (а.с.6-7), яка, як вбачається з матеріалів справи (а.с.8, 10-11), піклується ним та утримує. Доказів, які б спростовували вищевказані обставини, відповідачем суду не надано. Таким чином, позивачем доведений той факт, що відповідач від виховання сина самоусунувся, його долею не цікавиться, будь-якої матеріальної допомоги не надає. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та визнається самим відповідачем. Як вбачається з висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 24 березня 2014 року № 64, про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо [PERSON], [INFO] (а.с.4-5), комісія вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], відносно малолітнього сина. Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За таких обставин, звернення до суду [PERSON] є правомірним, оскільки дитина проживає в її сім'ї та вона є її бабусею. Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Вирішуючи спір, суд враховує вимоги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991, де зокрема зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки він тривалий час ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню сина. На підставі наведеного,

Outcome: approved