Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

27.03.2015 позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, просить стягнути з відповідача суму несплачених відсотків за договором банківського вкладу №02/21/59-В/205754 від 25.06.2013р. у розмірі 343, 83 доларів США. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 25.06.2013 між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу, відповідно до умов якого позивач передав банку грошові кошти в розмірі 5000 доларів США, зі сплатою за користування коштами в розмірі 11,50 % річних та з остаточним поверненням 30.06.2014. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23.09.2014 стягнуто з відповідача на користь позивача суму банківського вкладу у розмірі 5000 доларів США та відсотки у розмірі 133,45 доларів США. На час подання позову вказане рішення суду не виконане. Оскільки відповідач взяті на себе зобов'язання за договором банківського вкладу не виконав, позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму несплачених процентів у вказаному розмірі, починаючи з 24.09.2014. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, просила позов задовольнити. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, свого представника в судове засідання не направив. Причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за відсутності представника не надав. На підставі ст. ст.169, 224 ЦПК України, суд, визнавши причини неявки представника відповідача неповажними, вважає можливим провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, та ухвалити заочне рішення по справі, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Як встановлено судом, 25.06.2013 між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» в особі начальника Київського відділення №21 ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» Коровяковським Д.В. був укладений договір банківського вкладу (вклад «Постійний вкладник») №02/21/59-В/205754, відповідно до умов якого позивач передав банку грошові кошти в розмірі 5000 доларів США, зі сплатою за користування коштами в розмірі 11,50 % річних та з остаточним поверненням 30.06.2014. (а.с.16-18). 25.06.2013 позивач, відповідно до умов якого позивач поповнив суму вкладу у розмірі 4000,00 доларів США, що підтверджується квитанцією №5666 від 25.06.2013. (а.с.19) 12.07.2013 між позивачем та відповідачем ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» було укладено додатковий договір №1, відповідно до умов якого позивач поповнив суму вкладу у розмірі 1 000,00 доларів США. (а.с.20-21) Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23.09.2014 на користь позивача [PERSON] з відповідача ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» стягнуто суму банківського вкладу у розмірі 5000 доларів США та відсотки у розмірі 133,45 доларів США. (а.с.5) Разом з тим, як встановлено судом і така обставина є загальновідомою інформацією, на підставі Постанови Національного банку України від 23.06.2015 № 408 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Фінансова ініціатива» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.06.2015 № 121 «Про запровадження з 24.06.2015 тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний Банк «Фінансова ініціатива». Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами. Частиною 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено право кредиторів на заявлення уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав згідно ч.1 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» для стягнення суми відсотків на користь позивача. Відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed