Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

29.02.2016р. заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту народження дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 01.03.2008 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 04.08.2015 року дружина народила доньку [PERSON] у м. Джанкой АР Крим Україна. Відповідно до чого їй було видано довідку про народження №752 від 28.08.2015 року надану Джанкойським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим та 28.08.2015 року вони звернулись до Джанкойського районного відділу записів актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим для реєстрації своєї дитини, де ним було видане свідоцтво серії І-АЯ №609830 від 28.08.2015 року про народження [PERSON], [INFO], актовий запис №755.На час реєстрації дитини м. Джанкой АР Крим Україна, було вже окупованою територією, і на його території не було жодного державного органу влади України. Тому він вимушений був звернутися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції. Однак, йому було відмовлено у реєстрації та видачі свідоцтва про народження дитини, оскільки свідоцтво про народження серії І-АЯ №609830, актовий запис №755, видане Джанкойським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим від 28.08.2015 року,є незаконними документами, а тому не може бути підставою для проведення державної реєстрації народження дитини, та рекомендовано було звернутися до суду про встановлення факту народження відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року за №2398-VI. Заявник [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Зацікавлена особа [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, підтримала заявлені вимоги [PERSON] та просила їх задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника та не заперечує проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення заявника, проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст.14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обовязковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у звязку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоровя документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоровя, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоровя не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько не перебувають в шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоровя про народження нею дитини. Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Судом встановлено, що заявник - [PERSON], [INFO] є громадянином України, постійно мешкає за адресою: Донецька область, м. Краматорськ вул. Соціалістична, 67-67, зареєстрованого за адресою: [INFO] та перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], яка є громадянкою України, постійно мешкає за адресою: Донецька область, м. Краматорськ вул. Соціалістична, 67-67 та зареєстрованою за адресою: [INFO]. 04.08.2015 року у м. Джанкой АР Крим Україна [PERSON] народила доньку [PERSON], про що їй було видане довідку про народження №752 від 28.08.2015 року надану Джанкойським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим та свідоцтво про народження серії І-АЯ №609830 від 28.08.2015 року, видане Джанкойським районним відділом записів актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, актовий запис №755, яке відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є обєктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та його дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадину України [PERSON] свідоцтво про народження його доньки, виданого державним органом України.

Outcome: approved