Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

27.11.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору дійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] помер [PERSON], чоловік позивачки. За життя [PERSON] уклав договір міни з [PERSON], відповідно до якого [PERSON] передав [PERSON] квартиру [ADDRESS] в обмін на житловий будинок [ADDRESS]. Під час укладання вищевказаної угоди згідно Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року даний договір не підлягав нотаріальному посвідченню, тому сторонами не вживались заходи по нотаріальному посвідченню договору. Після смерті [PERSON] позивач звернулася до Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ у вигляді договору міни від 29.01.1998 року за №85-Н, зареєстрований Кременчуцькою Товарною біржею, не відповідає вимогам чинного законодавства. Враховуючи вищенаведене, позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом. 08.04.2014 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] подав до суду заяву про залишення частини позовних вимог без розгляду, зокрема позовних вимог щодо визнання за померлим [PERSON] права власності на домоволодіння [ADDRESS] та визнання права власності за [PERSON] в порядку спадкування за померлим [PERSON] на вищевказане домоволодіння. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 08.04.14 року позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання договору дійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом була залишена без розгляду в частині позовних вимог щодо визнання права власності. Позивач та представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином; представником позивача [PERSON] до суду було подано заяву, в якій він просив розгляд справи проводити без його участі та участі позивача; просив суд задовольнити позовні вимоги позивача про визнання договору міни № 85-Н від 29.01.1998 року дійсним. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не заявилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, на адресу суду направили заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги позивача визнали у повному обсязі, просили задовольнити. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, письмово про причини неявки суд не повідомляли. Представник третьої особи - Першої кременчуцької державної нотаріальної контори та представник третьої особи - Реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, на адресу суду направили клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Представник третьої особи - Кременчуцької товарної біржі в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, письмово про причини неявки суд не повідомляв. Суд, дослiдивши матерiали справи, вважає, що позовна заява пiдлягає задоволенню з наступних підстав: 29.01.1998 року між [PERSON], що діяв в інтересах та за дорученням [PERSON], та [PERSON], що діяв в інтересах та за дорученням [PERSON], був укладений договір міни квартири [ADDRESS] на житловий будинок [ADDRESS], що належали сторонам на підставі договорів купівлі-продажу. На підставі статті 15 Закону України «Про товарну біржу» цей договір зареєстровано Кременчуцькою товарною біржею в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за № 85-Н. На виконання умов договору сторони обмінялися ключами від квартири та житлового будинку та фактично з моменту укладення договору стали в них проживати. Зокрема, факт проживання [PERSON], [PERSON] та позивачки за адресою: [ADDRESS] підтверджується довідкою (витягом з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію), виданою ТОВ «Житлорембудсервіс» від 25.02.13 року за № 700. Згідно ч.1 ст. 715 ЦК України за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов'язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки фактично умови договору міни сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати дійсним.

Outcome: approved