Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

26 серпня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов обґрунтовано тим, що 04 червня 1994 року Шацьким райвідділом реєстрації актів громадського стану Волинської області було зареєстровано шлюб позивача і відповідача, актовий запис №І-с. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини не змінено. Подружжю видано свідоцтво про шлюб серії І-ЕГ №254484 від 04.06.1994 року. В даному шлюбі сторони мають повнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що між ними не досягнуто взаєморозуміння, в них різні характери. Протягом останніх двох років відносини між ними погіршилися, так як відповідач не підтримує моральну атмосферу в сімї, не піклується про створення нормальних сімейних відносин, що в сукупності призвело до розладу шлюбних відносин, які фактично припинено. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому що це суперечить його інтересам, примиритися з відповідачем не бажає, і просить суд позов задовольнити, шлюб розірвати. Крім цього, позивач просить \~після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, особисто подала у канцелярію суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за її відсутності і позовні вимоги задовольнити повністю. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, проте подав письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 04 червня 1994 року Шацьким райвідділом реєстрації актів громадського стану Волинської області було зареєстровано шлюб громадян України [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №І-с. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на [PERSON]. Подружжю видано свідоцтво про шлюб серії І-ЕГ №254484 від 04.06.1994 року (а.с. 4). В даному шлюбі сторони мають повнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №281233 (а.с. 9). Враховуючи те, що сторони певний час подружні відносини не підтримують і підтримувати їх у подальшому намірів не мають, збереження сімї є неможливим, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, суд дійшов висновку про те, що шлюб за вимогою позивача слід розірвати. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір згідно з чеком №76 від 26.08.2015 року (а.с.1). На підставі статей 104, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved