Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

26 січня 2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] . Позивачка вказує на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який на теперішній час продовжує навчання на денному відділенні на контрактній основі. Посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, просила стягнути з нього на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку і доходів відповідача щомісячно, починаючи з 17 серпня 2015 року до закінчення навчання по [INFO] року. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнав , посилаючись на те, що не має взагалі матеріальної можливості сплачувати аліменти на користь повнолітнього сина. Так, на його утриманні є ще одна дитина - син [PERSON] , [INFO], та непрацездатна мати пенсійного віку, яка є інвалідом третьої групи . Також він не працює на теперішній час, оскільки має хронічні захворювання, припинив свою підприємницьку діяльність , має мінливий невеликий дохід, отже надання допомогу повнолітньому сину в розмірі більшому , ніж 200 грн . на місяць, поставить його та його родину у вкрай скрутне матеріальне становище. Таож зазначав про неможливість стягнення аліментів за минулий час до подачі позову. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі, який розірвано 05 вересня 2000 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO], який навчається на першому (магістратура) курсі денного відділення факультету менеджменту та адміністрування Полтавської державної аграрної академії на денному відділенні на контрактній основі, державну стипендію не отримує. Тривалість навчання - 1 рік 6 місяців, починаючи з 17 серпня 2015 року . Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 12 грудня 2011 року з [PERSON], були стягнуті на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1\\6 усіх видів заробітку, починаючи з 11 серпня 2011 року по 30 червня 2015 року на час навчання сина [PERSON], [INFO] р.н. У відповідності до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Згідно вимог ч.1 ст.184 СК України якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] після досягнення ним повноліття продовжує навчання на денному відділенні вищого навчального закладу на платній основі, в зв'язку чим не працює, отже потребує матеріальної допомоги. Відповідач має на утриманні малолітню дитину, на час розгляду справи не працює офіційно, має невисокий дохід . При цьому суд не може взяти до уваги його заперечення стосовно відсутності можливості надавати будь-яку матеріальну допомогу синові , оскільки неможливість працювати за станом здоровя, як і факт перебування саме на його утриманні непрацездатної матері, він не довів достеменними доказами. При цьому суд враховує, що в своїх запереченнях відповідач зазначив, що розмір аліментів , які він міг би сплачувати позивачеву, не повинен перевищувати 200 грн на місяць. Враховуючи викладене, а також встановлення передбачених ст. 184 СК України обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти в твердій грошовій сумі на утримання сина в розмірі 300 грн. щомісячно до закінчення навчання сина, але не більше, ніж до 23 років, а саме до [INFO] року. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial