Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

28.04.2016 року [PERSON] звернулась із позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про стягнення сплаченого 6007 грн 28 коп. на користь відповідача судового збору без достатньої правової підстави, а тому просив стягнути суми безпідставно сплаченого судового збору, інфляції та трьох відсотків річних. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що на підставі квитанції від 24.12.2015 року позивачем було сплачено відповідачу 6007,28 грн, призначення платежу сплата третейського збору за розгляд позовної заяви до [PERSON] за договором кредиту №937/08-14 від 15.04.2008 року, однак порядок стягнення судових витрат регулюється ЦПК України, в тому числі і при залишенні позову без розгляду, також просив стягнути три відсотки річних та інфляційні на підставі ст.. 625 ЦПК України. У судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити із заявлених позивачем підстав. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, оскільки позивачем відшкодовано в добровільному порядку судові витрати ПАТ «Укрсоцбак», які були понесені в рамках розгляду справи постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків за позовом ПАТ Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який згодом був залишений без розгляду. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся з позовом до [PERSON] з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором до Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, що підтверджується копією позовної заяви. При поданні позовної заяви, ПАТ «Укрсоцбанк» було сплачено 6007 грн 28 коп судового збору, що підтверджуються копією платіжного доручення № [NUMBER] від 15.10.2015 року. ПАТ «Укрсоцбанк» було подано заяву про залишення позову до [PERSON] без розгляду (а.с. 31). На підставі поданої заяви, третейський суддя, згідно зі ст.. 207 ЦПК України, залишив позов ПАТ «Укрсоцбанк» без розгляду (а.с. 32). Згідно із копією квитанцією № FJB1535893500032 від 24.12.2015 року [PERSON] було сплачено ПАТ «Укрсоцбанк» 6007 грн 28 коп, призначення платежу сплата третейського збору за розгляд позовної заяви до [PERSON] за договором кредиту №937/08-14 від 15.04.2008 року (а.с. 3). Згідно ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до положень ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Розподіл судових витрат у тому числі і у разі, якщо позовні вимоги залишені без розгляду, передбачені ст.ст. 88, 89 ЦПК України, питання щодо розподілу судових витрат здійснюється в рамках розглянутої цивільної справи. Жодних мирових угод стосовно відшкодування в добровільному порядку судового збору [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» не укладалось в рамках розгляду справи №1932/15 у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, а отже кошти в сумі 6007 грн 28 коп. набуті відповідачем без достатніх правових підстав. У разі стягнення безпідставно набутих грошей нараховуються відсотки відповідно до ст.536 ЦК й унеможливлюється стягнення 3% річних від простроченої суми. Такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 2 березня 2016 року №6-2491цс15 В разі безпідставного набуття майна та зберігання його без достатньої правової підстави правила ст.625 ЦК не застосовуються. Стаття 625 ЦК визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобовязання, її дія поширюється на всі види грошових зобовязань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобовязань. Цією статтею регулюються зобовязальні правовідносини, тобто її дія поширюється на порушення грошового зобовязання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню стягненню підлягають на користь позивача з відповідача сума безпідставно набутих коштів 6007,28 грн без врахування індексу інфляції та трьох відсотків річних. Оскільки позовні вимоги задоволені частково на 97,15 %, відповідно до ст.. 88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача належить стягнути пропорційно задоволеним вимогам судові витрати.

Outcome: partial