Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

28.11.2018 [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, в якому просить визнати квартиру [ADDRESS] спільним майном подружжя нажитим за час шлюбу з 08.11.2008 по 20.06.2017 [PERSON] та [PERSON] та поділити їхнє майно, що є спільною власністю, визначивши за [PERSON] право власності на Ѕ ідеальну частку квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 08.11.2008 він зареєстрував шлюб з [PERSON] і проживав разом з нею до 20 червня 2017 року. 20.06.2017 шлюб між ними розірвано згідно з рішенням Яворівського районного суду Львівської області. 20.11.2015 вони за спільні кошти купили квартиру [ADDRESS] , що стверджується договором купівлі продажу квартири від 20.11.2015, посвідченого державним нотаріусом Новояворівської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №2488. Дану квартиру було куплено за 230000,00 грн. За умовами даного договору вони сплатили 115 000,00 грн. на момент посвідчення договору, а ще 115 00,00 сплатили до 30.03.2016. Згоди щодо поділу майна між ним та його колишньою дружиною не досягнуто, а тому просить здійснити поділ спільного майна, набутого ними за час подружнього життя. 25.01.2019 ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою від 31.07.2020 прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 27.08.2021 зустрічну позовну заяву за заявою позивача [PERSON] залишено без розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак 27.08.2021 його представник [PERSON] подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги свого довірителя підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак 27.08.2021 подала заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності її представника, позовні вимоги визнає. Також просить розподіл судових витрат провести відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України. Згідно з ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 27.08.2021, є дата складення повного судового рішення 06.09.2021. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 08.11.2008 перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 20.06.2017 було розірвано. З договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Новояворівської ДНК Коцюмбасом С.Й. та зареєстрованого в реєстрі за №2488, встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Ця квартира складається в цілому з однієї кімнати та кухні. Житлова площа квартири становить 17,9 кв.м., загальна площа 45,8 кв.м. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, №112213018 від 30.01.2018, квартира [ADDRESS] , зареєстровані на праві приватної власності за [PERSON] . Як встановлено судом відповідач [PERSON] позовні вимоги про поділ майна визнала в повному обсязі, про що подала відповідну заяву. Відповідно до ч.3 ст. 299 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст. 299 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст.60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з ч.1 ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. (ч. 1, 2 ст. 70 СК України). Відповідно до ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Враховуючи те, що квартира [ADDRESS] набута [PERSON] за час шлюбу з [PERSON] , а тому підлягає поділу на рівні частки. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що при подачі позовної заяви про поділ спільного майна подружжя позивачем було сплачено судовий збір в загальному розмірі 1646, 05 грн., що підтверджується квитанціями №94 від 26.11.2018 та №28 від 03.01.2019, які долучені до матеріалів позовної заяви, тому з врахуванням вимог ч.1 ст.142 ЦПК України [PERSON] слід повернути з державного бюджету 50% сплаченого судового збору в розмірі 823,02 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 823,02 грн.

Outcome: approved