Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

29.01.2015 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до відповідача, до якого 13.03.2015 року надало уточнену позовну заяву, в якій просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість по процентам за користування кредитними коштами у розмірі 5\~351,34 грн. При цьому, позивач посилається на те, що 09.06.2010 року між сторонами було укладено договір № б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5\~000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07.06.2011 року з відповідача стягнуто на користь Банку заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.06.2015 року станом на 31.01.2011 року у розмірі 6834,70 грн., в тому числі за тілом кредиту 4944 грн. та по відсоткам 1097,62 грн. Станом на 31.12.2014 року відповідачем вказане рішення було виконано частково та погашено заборгованість за процентами 2045,09 грн., та за тілом кредиту 1428,91 грн. У зв'язку із наявністю заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.06.2010 року, позивач змушений звернутися до суду із позовом до відповідача. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та справи № 2-3579/11, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 09.06.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 5\~000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом /а.с. 11-59/. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07.06.2011 року по справі № 1512/2-3579/11 постановлено стягнути з [PERSON] на користь ПАТ УБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 09.06.2010 року у загальній сумі 6843,70 грн., судові витрати у розмірі 66,44 грн. та витрати на ІТЗ у розмірі 120 грн. та надано розстрочку у виконанні рішення суду строком на три місяці /справа № 1512/2-3579/11 а.с. 86/. Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 58 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. В уточненій позовній заяві представник ПАТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] вказує, що заборгованість відповідача за кредитним договором № б/н від 09.06.2010 року складає 5351,34 грн., та це є сума заборгованості по процентам. Однак, ні у тексті самої уточненої позовної заяви, ані в додатках до неї, представником позивача не надано розрахунок заборгованості, з якого слідувало б за який період виникла вказана заборгованість. В ході судового розгляду справи представник позивача не зміг суду пояснити яким чином була зарахована сума виплаченої заборгованості, сплаченої відповідачем в стадії виконання рішення суду від 07.06.2011 року та не надав письмових доказів на підтвердження наявності заборгованості саме на суму уточнених вимог. В розрахунку заборгованості, наданому разом з первісним позовом про стягнення 11957,09 грн. станом на 31.12.2014 року вбачається, що відповідачем здійснено погашення заборгованості після прийняття судового рішення. В подальшому в уточненому позові позивач також не вказує, яким чином зарахована суму за користування процентами більша ніж стягнута судовим рішенням, яким чином зараховано суму тіла кредиту та взагалі позивачем не надано до уточненого позову розрахунку заборгованості. В звязку з чим суд приходить до висновку, що доводи сторони відповідача про повний розрахунок як за тілом кредиту, так і по процентам відповідають дійсним обставинам по справі, та не були спростовані стороною позивача належними доказами. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» не підлягає задоволенню, так як необґрунтована та недоведена. Оскільки, представником позивача не надано доказів того, що рішення суду від 07.06.2011 року по справі № 1512/2-3579/11 відповідачем не виконано, та доказів щодо наявності у [PERSON] заборгованості за кредитним договором № б/н від 09.06.2010 року саме у розмірі 5351,34 грн.

Outcome: dismissed