Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

28 січня 2019 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] , у якій просить суд: стягнути з [PERSON] , [INFO] (реєстраційний номер платників податків [NUMBER] ) на його користь 56 988,49 євро (борг за позикою 36 000,00 євро та нарахованих процентів 20 988,49 євро), що еквівалентно виходячи з курсу НБУ, встановленого на дату звернення до суду із позовом 1 809 130,56 грн. (один мільйон вісімсот дев`ять тисяч сто тридцять гривень 56 копійок), а також 2 514 600,00 (два мільйони п`ятсот чотирнадцять тисяч шістсот гривень) гривень нарахованої пені за невиконання грошових зобов`язань, а також стягнути судові витрати ( а.с. 2-7). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 10 вересня 2015 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, предметом якого було надання у борг відповідачу грошових коштів в розмірі 36 000,00 євро, на підтвердження укладення договору позики та його умов боржником була надана розписка. Відповідно до розписки боржник зобов`язався повернути кошти не пізніше 01 лютого 2016 року, також у випадку прострочення повернення наданої йому суми, відповідач зобов`язався сплатити позивачу пеню у розмірі 20 процентів річних. До вказаного строку відповідач не повернув кошти та ухиляється від їх повернення. Зазначає, що на момент подачі позову згідно курсу НБУ 1 євро становить 31,75 грн., тому основна сума боргу становить 36000,00 євро - еквівалент 1 143 000,00 гривень, нарахованих процентів 20 988,49 євро - еквівалентно 666 13,56 гривень, та пені 79 200,00 євро, що еквівалентно 2 514 600,00 гривень. Представник позивача Широких Ю.В. у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов, а також заяви про розгляд справи за його відсутності суду не подав. Відповідно до вимог ст. ст. 223,280,281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Суд, перевіривши повноваження представника позивача [PERSON] , заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 10 вересня 2015 року відповідачем [PERSON] була власноручно складена розписка, в якій мовою оригіналу зазначено: «Я, [PERSON] , [INFO] года рождения, паспорт [NUMBER] выдан Бориспольским РВ Управления ДМС Украины в Киевской области 07 мая 2014 года, зарегистрирован и проживаю по адресу [ADDRESS] получил в долг от [PERSON] , [INFO] года рождения, 36 000,00 евро (тридцать шесть тысяч евро). На суму займа начисляются проценты за пользования в суме 20 % (двадцать процентов) годовых. В случае прострочки возврата предоставленной мне сумы обязуюсь оплатить пеню в размере 20% (двадцать процентов) от полученной мной сумы за каждый месяц прострочки. Суму займа обязуюсь вернуть не позже 01 февраля 2016 года. [PERSON] (підпис) Город Ивано - Франковск 10.09.2015» (а.с.8). Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частин першої та другої ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Таким чином, розписка відповідача про отримання в борг грошових коштів від позивача є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно з твердженнями представника позивача, відповідач не виконав зобов`язання щодо повернення позики до 01 лютого 2016 року, будь-яких доказів, які б спростовували ці твердження суду не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Про це свідчить також та обставина, що оригінал розписки знаходиться у кредитора. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За змістом ст.524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Згідно з частинами першою, другою ст. 533ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Таким чином, вираження у договорі грошового зобов`язання в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Відповідно до вимог ч.1 ст.1048 ЦК України позивач має право на отримання процентів, розмір яких визначний договором та зазначений в розписці - 20% річних (а.с.8), що за період з 01 лютого 2016 року по 31 грудня 2018 року включно, становить 20 988 євро 49 центів: -лютий 2016: (36000,00х20х29)/366/100=570,49 -березень 2016: (36000,00х20х31)/366/100=609,84 -квітень 2016: (36000,00х20х30)/366/100=590,16 -травень 2016: (36000,00х20х31)/366/100=609,84 -червень 2016: (36000,00х20х30)/366/100=590,16 -липень 2016: (36000,00х20х31)/366/100=609,84 -серпень 2016: (36000,00х20х31)/366/100=609,84 -вересень 2016: (36000,00х20х30)/366/100=590,16 -жовтень 2016: (36000,00х20х31)/366/100=609,84 -листопад 2016: (36000,00х20х30)/366/100=590,16 -грудень 2016: (36000,00х20х31)/366/100=609,84 -січень 2017: (36000,00х20х31)/365/100=611,51 -лютий 2017 (36000,00х20х28)/365/100=552,33 -березень 2017: (36000,00х20х31)/365/100=611,51 -квітень 2017: (36000,00х20х30)/365/100=591,78 -травень 2017: (36000,00х20х31)/365/100=611,51 -червень 2017: (36000,00х20х30)/365/100=591,78 -липень 2017: (36000,00х20х31)/365/100=611,51 -серпень 2017: (36000,00х20х31)/365/100=611,51 -вересень 2017: (36000,00х20х30)/365/100=591,78 -жовтень 2017: (36000,00х20х31)/365/100=611,51 -листопад 2017: (36000,00х20х30)/365/100=591,78 -грудень 2017: (36000,00х20х31)/365/100=611,51 -січень 2018: (36000,00х20х31)/365/100=611,51 -лютий 2018 (36000,00х20х28)/365/100=552,33 -березень 2018: (36000,00х20х31)/365/100=611,51 -квітень 2018: (36000,00х20х30)/365/100=591,78 -травень 2018: (36000,00х20х31)/365/100=611,51 -червень 2018: (36000,00х20х30)/365/100=591,78 -липень 2018: (36000,00х20х31)/365/100=611,51 -серпень 2018: (36000,00х20х31)/365/100=611,51 -вересень 2018: (36000,00х20х30)/365/100=591,78 -жовтень 2018: (36000,00х20х31)/365/100=611,51 -листопад 2018: (36000,00х20х30)/365/100=591,78 -грудень 2018: (36000,00х20х31)/365/100=611,51 Таким чином, загальна сума заборгованості за основною сумою боргу та відсотками становить : 36000+20988,49= 56988,49 євро. Водночас, суд звертає увагу, що датою звернення з позовом до суду є дата направлення позовної заяви до суду - 23.01.2019(згідно штампу пошти, що міститься на конверті а.с.19), а отже еквівалент суми боргу та нарахованих відсотків на дату звернення з позовом до суду-3167,2934 гривень за 100 євро,- становить 1 804 992,68 гривень ((36000+20988,49) х 3167,2934/ 100), а не зазначена позивачем сума 1809130,56 гривень. При вирішенні питання про стягнення пені суд враховує наступне. За ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За правилом ст. 550, 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих неналежним виконання зобов`язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. В розписці (договорі позики) сторони погодили, що у разі якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики, він зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 20 % від отриманої суми за кожен місяць прострочення. Оскільки відповідач порушив умови договору щодо повернення позики у строк не пізніше 01 лютого 2016 року, тому позивач також просив стягнути з відповідача пеню за період з 01.02.2018 по 31.12.2018, виходячи з розрахунку: 36000єврох20%х11 місяців=79200,00євро. Однак, нарахований розмір пені більше ніж вдвічі перевищує суму основного боргу, що вочевидь суперечить загальним засадам цивільного судочинства, а саме справедливості, добросовісності та розумності. За змістом ч.3 ст.551 ЦПК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що розмір нарахованої неустойки слід зменшити, який, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності не має перевищувати розміру нарахованих відсотків - 20988,49 євро та підлягає стягненню в гривневому еквіваленті, виходячи з офіційного курсу гривні по відношенню до євро, який на дату ухвалення рішення суду становить 2982,6337 гривні за 100 євро. Таким чином, заявлені позивачем вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню на суму 626 009 гривень 78 копійок (20988,49 євро х 2982,6337грн./100). З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу за договором позики в сумі 36000 євро, нараховані проценти за період з 01.02.2016 по 31.12.2018 включно в сумі 20988 євро 49 центів, а також пеню в сумі 626 009 гривень 78 копійок. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат. При подачі позову позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 9605 грн., які підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial