Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

27.04.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила суд постановити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до повноліття дитини. В обґрунтування позову зазначила, що вона рішенням Первомайського міськрайонного суду від 11.07.2012 року по справі №2030/1937/12, провадження 2/2030/634/12, яке набрало законної сили, була призначена опікуном [PERSON], [INFO], а батько дитини відповідач по справі був позбавлений батьківських прав відносно дитини. Мати дитини, [PERSON], померла 06.04.2012 року згідно свідоцтва про смерть 1-ВЛ №348034, виданого виконкомом Красненської сільської ради Первомайського району Харківської області. Зазначає, що протягом усього часу перебування дитини під опікою позивача, відповідач по справі жодного разу фінансову або іншу матеріальну допомогу дитині не надавав, життям свого сина не цікавився, спроб побачитися з хлопцем не робив. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву (а.с.25) про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про час, день та місце судового засідання двічі (а.с. 21 повістка з копією позовної заяви та додатними до неї документами та ухвалою про відкриття провадження по справі (отримана членом сім`ї - дружиною Максимовою та а.с. 24 повісткою (отримана членом сім`ї - дружиною Максимовою) повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Так, згідно рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 11.07.2012 року по справі №2030/1937/12, провадження 2/2030/634/12 (а.с.8-9), з урахуванням ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області по цій ж справі від 23.07.2012 року (а.с. 10) про виправлення описок у вищезазначеному рішенні, які набрали законної сили, [PERSON] був позбавлений батьківських прав щодо свого малолітнього (на час винесення судового рішення) сина [PERSON], [INFO], а позивач по справі [PERSON] була призначена опікуном над [PERSON], [INFO]. В задоволенні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини (на час винесення судового рішення) на користь [PERSON] було відмовлено. В мотивувальній частини вищезазначеного судового рішення було вказано, що відповідно до оглянутої у судовому засіданні справи №2-637/04 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було винесено судове рішення Первомайським міськрайонним судом Харківської області від 18.08.2004 року, яким на користь позивачки [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частки зі всіх видів заробітку, але не менше неоподаткованого мінімуму доходу громадян, щомісячно, починаючи з 15.04.2014 року. Підставою для відмови у задоволенні позову стало те, що аліменти на малолітнього [PERSON] вже стягуються за рішенням суду від 15.04.2014 року, а тому фактично буде дублювання одного судового рішення іншим, що порушує принцип юридичної визначеності судового рішення. 06.04.2012 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Красненською сільською радою Первомайського району Харківської області від 09.04.2012 року (актовий запис №9) (а.с.7). Оскільки відповідно до норм п.4 ч.1 ст. 1219 ЦК України право на аліменти не входить до складу спадщини, то разом зі смертю фактично припинилися права щодо стягнення аліментів на користь [PERSON] з відповідача по справі на утримання їх малолітнього сина. В той же час неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], потребує необхідного догляду, який забезпечує їй опікун, позивачка по справі [PERSON] Як вбачається з наданих позивачкою до суду довідки від 22.05.2015 року за №5671/03-52/15 (а.с. 27) з відділу ДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції виконавчий документ про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання [PERSON] у відділі на виконанні не перебуває. Додатково у вказаній довідці повідомлено, що 27.12.2012 року відповідно до норм п.3 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Крім того, відповідно до доданої до матеріалів справи ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області по справі №2030/1937/12, провадження 6/632/34/15 від 16.06.2015 року, яка набрала законної сили (а.с. 26), позивачці по справі було відмовлено в задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, оскільки заявниця не є стороною виконавчого провадження, в якому вона просить замінити сторону виконавчого провадження. Таким чином, на сьогоднішній день відсутні правові підстави вважати рішення Первомайського міськрайонного суду від 11.07.2012 року по справі №2030/1937/12, провадження 2/2030/634/12 в частині відмови у стягненні аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], таким, що встановив обставини неможливості стягнення аліментів на користь [PERSON] (відбулася зміна обставин справи), а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідач по справі в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини на момент пред`явлення позову не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.4 ст. 67 ЦК України опікун зобовязаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Враховуючи, що позивачка визначила розмір аліментів у розмірі ? частини заробітку відповідача, суд вважає за можливе позов задовольнити саме у розмірі ? частини заробітку відповідача. В порядку ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути розмір судового збору в сумі 243,60 грн., оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору при подачі вказаної позовної заяви. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: approved