Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

28 жовтня 2016 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням: квартирою № 168, будинку № 23-а по проспекту Московському в місті Рубіжне Луганської області. Свої вимоги обґрунтовують тим, що позивачі, згідно розпорядження відділу міського комунального майна Рубіжанської міської ради від 12.12.2012 року, є власниками зазначеної квартири, в квартирі зареєстровані позивачі та відповідач, який з січня 2012 року в квартирі не проживає, добровільно не знявся з реєстраційного обліку, реєстрація відповідача в квартирі позивачів порушує їх права як власників, тому позивачі звернулися до суду з цим позовом за захистом своїх прав. В судове засідання позивачі не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, 18.11.2016 року надав до суду заяву, в якій визнає позовні вимоги, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Враховуючи, що сторони заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира № 168, розташована за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, проспект Московський, будинок № 23-а належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності від 24.12.2012 року, виданого відділом міського комунального майна Рубіжанської міської ради на підставі розпорядження відділу міського комунального майна № 104 від 12.12.2012 року (а.с. 5). Згідно копії довідки Центру адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради № 201616648 від 23.09.2016 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] як власник квартири, [PERSON] як син власника квартири, [PERSON], як чоловік власника квартира, [PERSON], як донька власника квартири, [PERSON], як онук власника квартири та [PERSON], як брат власника квартири (а.с. 15). Згідно акту обстеження житлового приміщення від 22.09.2016 року квартири [ADDRESS], ознак проживання [PERSON] немає, останній не проживає за вказаною адресою з січня 2012 року, особових речей немає (а.с. 16). Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. 18.11.2016 року відповідач подав до суду заяву, в якій визнає позов (а.с. 28). Відповідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2008 року вказано, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що відповідач подав письмову заяву, яка приєднана до справи, в якій безумовно визнає позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що відповідач визнав позов повністю про що подав відповідну заяву, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 168, розташованою за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, проспект Московський, будинок № 23-а. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved