Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

27 серпня 2019 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Криворіжгаз» та просила суд зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз»» відновити газопостачання об`єкта [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , визнати [PERSON] такою, що не зобов`язана сплачувати відповідача Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» 99824,61 грн. згідно розрахунку від 25.04.2019 року та стягнути з Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» на користь [PERSON] моральну шкоду, у розмірі 4173,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач у позові зазначила, що вона є побутовим споживачем природного газу за адресою свого фактичного проживання: [ADDRESS] . 18.03.2019 року позивачу було припинено газопостачання. Позивач звернувся до працівників відповідача, які повідомили її, що постачання припинено через нараховану заборгованість за якогось порушення, та надано позивачу розрахунок на суму 99824,61 грн. 25.04.2019 року відповідачем був складений рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, який був направлений позивачу. Відповідно до вказаного розрахунку комісією газорозподільного підприємства з приводу виявлених порушень розрахувала вартість не облікованого газу в розмірі 99824,61 грн., яку відповідач вимагав від позивача сплатити протягом 15 календарних днів. Позивач у позові зазначає, що ніяких порушень договору з відповідачем по розподілу газу, за які можливо нарахувати такий борг позивач не скоювала. Крім того, Позивач зазначила, що після відключення газопостачання, позивач отримує моральну шкоду, яка полягає в порушенні її конституційних прав: на повагу на житло, права на користування природними ресурсами, право власності, прав наданих споживачу. Позивач зазначає, що моральна шкода полягає не тільки в порушенні прав споживача, а й в порушенні її звичайного графіку життя, необхідність використовувати електричну енергію та альтернативні джерела замість природного газу, що є більш дорожчим, та менш зручним, моральну шкоду оцінює в розмірі 1 мінімальної заробітної плати, що становить 4173,00 грн. Присутній у судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Присутній у судовому засіданні представник відповідача Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Криворіжгаз» - Щербачов А.П. зазначив, що заявлений позов є необґрунтованим, безпідставним та недоведеним, задоволенню не підлягає, оскільки свою позовну вимогу щодо зобов`язання Відповідача відновити газопостачання представник позивача обґрунтовує тим, що 18.03.2019 року газопостачання за адресою: [ADDRESS] , було припинено, при цьому представник позивача не вказує жодної правової підстави, для відновлення споживачів газопостачання. Висуваючи вимоги до Відповідача Позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, що саме Відповідачем порушено права Позивача. Позивачем навіть не вказано чи вважає він відключення від газопостачання незаконним та з яких підстав. Крім того, представник відповідача зазначив, що відповідно до пункту 6 глави 7 розділу VI кодексу ГРС відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості та письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу). Доказів того, що споживач звертався до відповідача про відновлення газопостачання з дотриманням умов, не надано. Щодо визнання Позивача такою, що не зобов`язана сплачувати відповідача 99824,61 грн. згідно розрахунку від 25.04.2019 року, представник відповідача зазначив, що вказана вимога є не обґрунтованою, позивач ініціювала судовий розгляд, отже саме на неї покладено обов`язок довести обґрунтованість своїх вимог. АТ «Криворіжгаз» скориставшись своїм правом на судовий захист та заявили позовні вимоги до [PERSON] , подавши 20.08.2019 року до Криворізького районного суду позов про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу, в вказаному провадженні АТ «Криворіжгаз», як особа, яка ініціювала судовий розгляд буде доведено вчинення [PERSON] порушення та правомірність нарахування їй заборгованості. Окрім того, представник відповідача зазначив, що заявлена вимога про визнання особи такою, що не зобов`язана сплачувати борг не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, оскільки є вимогою, про встановлення факту, що має юридичне значення. Стосовно вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, представник відповідача зазначив, що відповідно до п. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, коли така шкода заподіяна внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), будь-яких доказів того, що природній газ, який постачався за адресою: [ADDRESS] , мав наявні недоліки або дефекти по позовної заяви не додано. Крім того, правовідносини між сторонами є договірним, а тому, оскільки моральна шкода має деліктне походження, тобто виникає із цивільного правопорушення, а не з договору, тому якщо між сторонами спору існують договірні зобов`язання, стягнути моральну шкоду за їх порушення неможливо. Суд заслухавши пояснення учасників по справі та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.49 ЦПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Частиною 1 статті 13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до пункту 12 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС, вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. Відповідно до положень глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 11 до цього Кодексу. Стосовно позовних вимог про зобов`язання Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз»» відновити газопостачання об`єкта [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , суд зазначає наступне. З Рахунку на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 25.04.2019 року, вбачається, що на підставі акта про порушення від 12.04.2019 року № 286 до споживача [PERSON] , [ADDRESS] , з приводу виявлених порушень несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу ПАТ «Криворіжгаз» розрахували не облікований (донарахований) об`єм природного газу і його вартості у розмірі 99824,61 грн. (а.с.11) Главою 7 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем визначено, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) відсутність підтвердженого обсягу природного газу по об`єкту споживача та/або його постачальнику; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням\~Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 5) неповернення Оператору ГРМ заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу чи розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 11) в інших випадках, передбачених законодавством. У разі якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1-6 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надати повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу). Однак, позивачем до суду не надано доказів того, що припинення газопостачання відбулося з порушенням закону, а тому зазначені вимоги не підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про визнання [PERSON] , такою, що не зобов`язана сплачувати відповідачу Акціонерному товариству «Оператору газорозподільної системи «Криворіжгаз» 99824,61 грн. згідно рахунку від 25.04.2019 року, суд зазначає, що позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог не надано жодного обґрунтування, а лише посилання в судовому засіданні на те, що позивачем ніяких порушень договору з відповідачем по розподілу природного газу, за які можна нарахувати такий борг не скоювала. Проте, Позивачем не надано доказів неналежного виконання відповідачем його обов`язків, як це передбачено статтями 526, 530 ЦК України. Позивачем не названі суб`єктивні права або інтереси споживача, які порушені, не визнані або оспорені відповідачем по справі. Частиною другою статті 14\~ЦК України встановлено, що особа, не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Принцип диспозитивності, у відповідності до частини першої статті 13 ЦПК України, не дозволяє суду вийти за межі вимог, заявлених позивачем. Крім того, на думку суду, визнання позивача такою, що не зобов`язана сплачувати відповідача 99824,61 грн. згідно розрахунку від 25.04.2019 року, без зазначення конкретних порушень при нарахуванні такої заборгованості та надання доказів на її спростування, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав, а саме по собі нарахування відповідачем заборгованості, не встановлює для позивача будь-яких обов`язків. Отже, суд виходить з того, що фактичні обставини, пов`язані із наявністю або відсутністю заборгованості за оплату не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості підлягають доведенню при пред`явлені відповідачем позову про їх стягнення. Таким чином, сторона звернулася до суду за захистом права з відсутністю його порушення іншою стороною, що свідчить про відсутність будь-яких правових підстав для захисту цивільного права позивача, яке в даному випадку не порушене, а отже у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі. Стосовно позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Згідно з вимогами\~статті 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами\~статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п.п. 3, 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Тобто при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду слід встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком. Суд зазначає, що в судовому засіданні не встановлено протиправність дій відповідача, в зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди задоволенню не підлягають. Суд також зазначає, що згідно висновків Європейського суду з прав людини зазначеного у рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року №303А, п.2958 - суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обгрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий,що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів»: Споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Зазначена норма Закону є спеціальною нормою по відношенню до ст. 23 ЦК України, яка в даному випадку виступає нормою загальною. Отже, у вказаних правовідносинах застосуванню підлягає норма спеціальна. Враховуючи, що позивачем не доведено факту спричинення моральної шкоди недоліками (дефектами) продукції в даному випадку продукцією є природній газ позовна вимога про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed