Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

27 березня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 03 листопада 2006 року, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з часом почуття любові зникло, перестали відчувати прихильність один до одного, у родині почалися непорозуміння та сварки, що призвело до припинення шлюбних відносин та втрату поваги один до одного. З січня 2015 року шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засіданні не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву до суду не надходили. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 14 червня 2018 року постановлено про заочний розгляд справи за відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст.ст.280,281 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03 листопада 2006 року ( а.с.8). Сторони мають малолітнього сина [PERSON], який народився [INFO] року, про що свідчить свідоцтво про народження дитини від [INFO] року ( а.с.9). У відповідності дост.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Задовольняючи позов пророзірвання шлюбу, суд виходитьз того,що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюбстворює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У відповідності до ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Сторони припинили шлюбні відносини через втрату поваги один до одного та почуття любові, з січня 2015 року разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Згідно зі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у сумі 704,80 грн. Згідно зі ст.ст.56,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved