Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

28 березня 2017 року представник позивача за довіреністю [PERSON] звернувся з позовом до суду, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно в порядку спадкування, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], що залишився після смерті [PERSON]. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що [INFO] в с. Горностайпіль Іванківського району Київської області помер її племінник [PERSON]. Після його смерті спадщину прийняла позивач, шляхом зберігання спадкового майна з жовтня місяця 2001 року. 17.03.2017 року позивачка звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом, проте у видачі свідоцтва їй було відмовлено, так як вона не входила до кола спадкоємців за законом відповідно до ст.ст.529, 530 Цивільного кодексу УРСР за редакцією 1963 року. Позивач стверджує, що рішенням Іванківського районного суду Київської області від 15 квітня 2009 року (справа № 2-353/2009) про визнання її права приватної власності на частину спадкового майна її племінника [PERSON], який помер [INFO], було оформлено перехід частини прав від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до її (спадкоємиці), тобто в судовому порядку визнано факт спадкування, тому вона має право на визнання за нею в порядку спадкування усіх прав та обов'язків, що належали [PERSON]. В зв'язку з тим, що Іванківська районна державна нотаріальна контора не може видати свідоцтва на спадщину на спадковий житловий будинок, позивач змушена звертатися в суд для захисту своїх прав та законних інтересів. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду лист, в якому просив розгляд справи проводити без участі їх представника, заперечень не має та позов визнає. Представник позивача в судове засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача. Суд, встановивши обставини справи, що підтвердженні засобами доказування, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], актовий запис № 40. Позивач 03 травня 1955 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 5. Згідно свідоцтва про народження, виданого повторно 13.02.2002 року виконкомом Горностайпільської сільської ради Чорнобильського району Київської області, батьком [PERSON] є [PERSON], а матір'ю - [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого [INFO] Горностайпільською сільською радою Чорнобильського району Київської області, матір'ю [PERSON] є [PERSON], дошлюбне прізвище якої «[PERSON]», що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00017794487 від 17 березня 2017 року. Як вбачається з свідоцтва про народження №74, виданого 14 травня 1927 року Горностайпільською сільською радою Чорнобильського району Київської області, батьком [PERSON] є [PERSON] , а матір'ю - [PERSON]. Тобто, позивач є рідною сестрою [PERSON] і відповідно рідною тіткою її сина - [PERSON]. Судом встановлено, що, відповідно до довідки, виданої Горностайпільською сільською радою Іванківського району Київської області від 03.03.2017 року № 176, гр.[PERSON] прийняла спадщину після смерті свого племінника [PERSON] шляхом зберігання спадкового майна з жовтня місяця 2001 року. При зверненні позивача до державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П. з проханням видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, їй було відмовлено в зв'язку з тим, що вона не входила до кола спадкоємців за законом відповідно до ст.ст.529, 530 Цивільного кодексу УРСР за редакцією 1963 року, що підтверджується постановою державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т.П. від 17.03.2017 року № 277-02-31. Крім того, рішенням Іванківського районного суду Київської області від 15 квітня 2009 року (цивільна справа № 2-353/2009) було визнано за [PERSON] право приватної власності на спадкове майно її племінника [PERSON], який помер [INFO], а саме на право на земельну частку (пай) та на грошові вклади. Судом встановлено, що, відповідно до свідоцтва на право власності на житловий будинок, виданого Горностайпільською сільською радою 21.01.2002 року № 8 та зареєстрованого 01 березня 2002 року Києво-Святошинським бюро технічної інвентаризації на право власності та записаного у реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 68, [PERSON] дійсно на праві приватної власності в цілому належить житловий будинок, який розташований в [ADDRESS]. Також, відповідно до довідки Горностайпільської сільської ради Іванківського району Київської області від 03.03.2017 року № 177, земельна ділянка для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель, розміром 0,25 га, що знаходиться в [ADDRESS] не приватизована, державний акт не виготовлявся. Те, що позивач є єдиною спадкоємицею померлого [PERSON] підтверджується постановою державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори від 17.03.2017 року № 277/02-31 та листом Горностайпільської сільської ради від 03.04.2017 року № 146/02-18. Також, при вирішені вказаного спору суд враховує та оцінює у сукупності інші докази, а саме: технічний паспорт на об'єкт нерухомого майна, з якого вбачається, що житловий будинок загальною площею 55,3 кв.м., дійсно розташований в [ADDRESS]. Так, у відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, враховуючи що відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд вважає можливим визначити за [PERSON] право власності на спадкове майно. Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. Позивачка звернулася до суду з заявою, в якій просить судові витрати покласти на неї. На підставі викладеного,

Outcome: approved