Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

27.03.2017 [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Славутського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вказує на те, що 08.01.2011 року помер її брат [PERSON], який був власником земельної ділянки та житлового будинку що розташовані на території [PERSON] сільської ради. Вона є спадкоємцем за законом, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Такий строк вона пропустила з поважних причин, а саме у звязку з поганим здоровям та тим, що вона постійно хворіє. Просить визначити додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав викладеній у ній. Відповідач [PERSON] сільська рада Славутського району у судове засідання участі представника не забезпечила, проте в поданій до суду заяві вказала що позов визнає повністю та просить справу слухати без їх представника. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є сестрою померлого 08.01.2011 року у с. Стригани Славутського району [PERSON] це стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Факт смерті [PERSON] підтверджеється свідоцтвом про смерть серії 1-БВ № 157102, виданим [PERSON] сільською радою Славутського району 13.01.2011 року(а.с.4). Отже, відповідно до ст. 1217 ЦК України позивач є спадкоємцем за законом. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку , суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані із обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно із правовою позицією ВСУ від 04.11.2015 у справі №6-148цс15, правила частини 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини без поважних причин, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. [PERSON] вказала, що не прийняла спадщину вчасно у звязку з поганим здоровям, а також з тим що на момент перебігу та витікання строку для прийняття спадщини хворіла та перебувала на лікуванні, що стверджується довідками лікаря (а.с.15-18). Наведені [PERSON] докази підтверджують перебування позивача на лікуванні у першій половині 2011 року. Проте позивачем не надано належних та обґрунтованих доказів поважності пропуску строку звернення із заявою про отримання спадщини протягом 2011-2016 років. Судом позивачу розяснено положення ст. 10 ЦПК України та звернуто увагу на те, що відсутні докази поважності пропуску строку зверненням із заявою про прийняття спадщини, проте, бажання надати обґрунтовані докази пропуску такого позивач не виявив. За таких обставин, враховуючи наведене вище, суду приходить до переконання, що доводи позивача про поважність пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини є безпідставними та не обґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed