Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-04 00:00:00

27.04.2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання заповіту недійсним. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що він є рідним братом [PERSON]. Після смерті їх матері [PERSON] його брат, [PERSON] успадкував належну їй за час життя 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Власником іншої 1/2 частини цієї квартири [PERSON] був на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.05.1998 року, виданого Дніпропетровським домобудівним комбінатом № 1. Позивач зазначив, що у його брата [PERSON] з близьких родичів був тільки він, позивач. За час життя [PERSON] був наркотично залежною людиною і хворів на СНІД. У жовтні 2015 року [PERSON] знаходився на лікуванні у Дніпропетровській міській клінічній лікарні № 2 в інфекційному відділенні. 27.10.2015 року від імені [PERSON] був складений заповіт, який був посвідчений завідуючим туберкульозного легеневого відділення Дніпропетровської міської клінічної лікарні № 2. Менше ніж через добу після цього, 28.10.2015 року, [PERSON] помер у лікарні. Відповідно до вказаного заповіту [PERSON] заповів все своє майно [PERSON], відповідачеві у справі. Заповіт, посвідчений від імені [PERSON] складений з порушенням його форми та посвідчення, оскільки підписаний завідуючим відділення лікарні, а не заповідачем. Крім того, вказаний заповіт викликає у нього великі сумніви з приводу того, що [PERSON] помер від СНІДУ і, знаходячись в лікарні, перебував під впливом сильнодіючих знеболювальних лікарських засобів та через стійкий розлад здоровя не усвідомлював значення своїх дій та (або) не міг керувати ними. У зв'язку з викладеним, позивач просив суд визнати недійсним заповіт, складений 27.10.2015 року від імені [PERSON], померлого 28.10.2015 року, посвідчений завідуючим відділення Дніпропетровської міської клінічної лікарні № 2 [PERSON]. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2017 року правонаступником позивача [PERSON], померлого 23.09.2016 року, залучено [PERSON], яка є донькою останнього і у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса за оформленням спадкових справ ( а.с.200-210,212). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON], діюча від імені [PERSON] на підставі довіреності, в судовому засіданні заперечувала проти позову, зазначаючи, що [PERSON]В є братом [PERSON], але останні роки вони не спілкувалися та не підтримували будь-яких родинних відносин. Також представник відповідача зазначила, що [PERSON] достеменно було відомо про те, що [PERSON] більше 19 років проживав у цивільному шлюбі із [PERSON] разом з її сином [PERSON], відповідачем у справі. Представник відповідача указала, що складаючи заповіт на імя відповідача, [PERSON] діяв добровільно, знаходився у здоровому глузді та був повністю дієздатний; заповісти все своє майно відповідачеві було його особистим волевиявленням, оскільки він любив відповідача як рідного сина, у зв'язку з чим і склав заповіт на його імя як на власного сина. У зв'язку з викладеним, представник відповідача просила суд відмовити позивачеві у задоволенні позову. Суд, вислухавши учасників судового процесу, свідків, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.10.2015 року під час перебування на стаціонарному лікуванні у туберкульозному легеневому відділенні Дніпропетровської міської клінічної лікарні № 2 від імені [PERSON] було складено заповіт на імя [PERSON]. Даний заповіт був підписаний і посвідчений завідувачем туберкульозного легеневого відділення КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 2» ДОР [PERSON] (а.с. 53). 28.10.2015 року помер [PERSON] (а.с. 20). Висновком посмертної судово-психіатричної експертизи встановлено, що 27.10.2015 року, тобто в день складання заповіту, [PERSON] міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. Положенням статті 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі статтею 1234 цього Кодексу право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто . Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу (ст. 1247). Посвідчення заповіту іншою посадовою, службовою особою визначено положеннями статті 1252 ЦК України, зокрема, зазначено, що заповіт особи, яка перебуває у лікарні, госпіталі іншому стаціонарному закладі охорони здоров*я , може бути посвідчений головним лікарем, його заступником з медичної часті або черговим лікарем цієї лікарні, госпіталю, іншого стаціонарного закладу охорони здоров*я. Заповіти цих осіб посвідчуються при свідках. Згідно з частиною четвертою статті 207 ЦК України, якщо фізична особа у зв*язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текс правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину. що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Зазначені положення корм Цивільного кодексу кореспондуються з положеннями «Порядку посвідчення заповітів та довіреностей, що прирівнюються до нотаріально посвідчених», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №412 від 15.06.1994 року. В даному порядку також зазначено, що посадова, службова особа не може посвідчувати заповіти за заповідача. Як встановлено, заповіт від імені [PERSON] посвідчений завідуючим туберкульозного легеневого відділення Дніпропетровської міської клінічної лікарні № 2 , тобто неповноважною особою, і підписаний ним же від імені заповідача. Відповідно до частини першої статті 219 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних прав про визнання правочинів недійсними» зазначено, що судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини якщо їх недійсність прямо встановлена законом ( частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані якщо недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 тощо). Нікчемний правочин є недійсним через його невідповідність вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійним лише за рішенням суду. Отже, встановивши, що заповіт, складений 27.10.2015 року від імені [PERSON] з порушенням вимог закону про нотаріальне посвідчення заповіту (посвідчений неповноважною особою завідуючим туберкульозного легеневого відділення КЗ «Дніпропетровська МКЛ № 2 ДОР» і підписаний ним же) , є недійсним через його нікчемність, тому не потребує визнання його недійсним судом. Що стосується вимог позивача щодо визнання заповіту недійсним з тих підстав, що заповідач під час складання заповіту не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними внаслідок хворобливого стану ( ст. 225 ЦК), суд зазначає , що вимоги позивача в цій частині позову не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Як встановлено висновком посмертної судово-психіатричної експертизи, 27.10.2015 року, тобто в день складання заповіту, [PERSON] міг розуміти значення своїх дій та керувати ними ( а.с.151-153). За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача .

Outcome: dismissed