Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

27.11.2017 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 4/6 частини доходів відповідача. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.09.2005 року сторони зареєстрували шлюб, який було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.11.2016 року. Від шлюбу мають трьох дітей, які мешкають з позивачкою і знаходяться на її утриманні, а відповідач ніякої допомоги в утриманні та вихованні дітей не надає. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позов підтримує та згодна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, заперечень по суті позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 17.11.2016 року видно, що шлюб, укладений 17.09.2005 року між [PERSON] та [PERSON], розірвано. Із копій свідоцтв про народження видно, що вказані особи є батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Ст. 180 СК України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 ч.3 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ст. 182 СК України передбачає, що при визначені розміру аліментів суд враховує : 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст. 183 ч.5 СК України передбачає, що той із батьків, або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів. Ст. 81 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи те, що ніяких доказів підтверджуючих те, що відповідач може сплачувати щомісячно 4/6 частини заробітку позивачем не надано, то суд знаходить доведеним те, що аліменти необхідно стягнути в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: partial