Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

28.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про захист честі та гідності, спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди. Посилається на те, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися з письмовою заявою до голови наглядової ради ПАТ «Електромотор», голови правління ПАТ «Електромотор», першого заступника начальника регіонального відділення Фонду Держмайна України, директора ДП «Електромотор-побут», в якій ставлять під сумнів рішення про виділення про виділення [PERSON] додаткової кімнати в гуртожитку. При цьому в своєму письмовому зверненні, відповідачі поширили неправдиву, таку що не відповідає дійсності та таку, що принижує честь та гідність позивача,інформацію. Вказана поширена відповідачами інформація не відповідає дійсності та створює у вказаних посадових осіб негативне відношення до позивача. Неправомірні дії відповідачів порушують права [PERSON] на повагу честі, гідності та завдає їй моральних страждань. Прохала визнати викладені в письмовому зверненні на імя голови наглядової ради ПАТ «Електромотор», голови правління ПАТ «Електромотор», першого заступника начальника регіонального відділення Фонду Держмайна України, директора ДП «Електромотор-побут» відомості що , «Григор є скандальною, конфліктною особою, втрачає контроль над собою, ставить свої інтереси вище інтересів інших, високомірна, егоїстична, злобна особа» та « 13 років пропрацювала черговою на посту гуртожитку, де весь наш поверх і не тільки, перед іншими мешканцями обливала брудом та пліткувала, вигадувала різні нісенітниці, не маючи на те ніяких підстав» по відношенню до [PERSON] образливими та таким, що принижуть її честь та гідність. Зобов*язати відповідачів спростувати вказану інформацію , направивши у вказані державні та приватні установи лист спростування. Стягнути з відповідачів на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 10\~000 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивачка позов повністю підтримала . Відповідачі позов не визнали та пояснили , що вони дійсно зверталися із заявами до декількох адресатів . При цьому метою звернення було не поширення щодо позивача будь-якої інформації , а захист права , яке вони вважали порушеним , а саме: незаконне виділення позивачці в одноосібне користування побутової кімнати у гуртожитку , яка знаходилася у спільному користуванні мешканців поверху. Суд , заслухавши пояснення сторін , свідків , дослідивши матеріали справи , вважає , що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що у вересні 2015 р. відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до голови наглядової ради ПАТ « Електромотор» , голови правління ПАТ « Електромотор» , першого заступника начальника регіонального відділення Фонду державного майна , директора ДП « Електромотор-побут» із заявою про виділення на їх думку неправомірно битової кімнати в гуртожитку розташованому по вул. К.Шосе , 58 в м. Полтаві [PERSON] В зверненні вони зазначили про те , що виділ даної кімнати лише [PERSON] порушує права інших мешканців гуртожитку. Також в зверненні була зазначена портретна характеристика [PERSON] Відповідно до ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до цих органів , що зобовязані розглянути звернення і дати обгрунтовану відповідаль у встановлений законом строк. В даному випадку відповідачі зверталися із заявою до декількох адресатів, серед яких був орган державної влади , а саме : Фонд Держмайна України. При цьому метою звернення було не поширення щодо позивача будь-якої інформації , а захист права , яке відповідачі вважали порушеним , а саме: віділення позивачці в одноосібне користування побутової кімнати у гуртожитку , яка знаходилась у спільному користуванні мешканців поверху. Відповідно до ст 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова ,на вільне вираження свої поглядів і переконань. У заяві відповідачів була виражена суб*єктивна оцінка особистих якостей позивача і є оціночним судженням відповідачів з приводу того , що [PERSON] є скандальною , конфліктною особою , втрачає контроль нал собою , ставить свої інтереси вище всього , викомірна , егоїстична та озлоблена особа «. Згідно ч.1,2 ст 30 ЗУ « Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу , є висловлювання , які не містять фактичних даних , критика , оцінка дій , або висловлювання , що не можуть бути витлумачені як такі , що містять фактичні дані , зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів ( вживання гіпербол , алегорій , сатири ). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином , відповідно до ст 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження , думки , переконання , критична оцінка певних фактів і недоліків , які, будучи вираженням суб*єктивної думки і погляді відповідачів , не можна пееревірити на предмет їх відповідності дійсності ( на відміну від перевірки істинності фактів ) і спростувати , що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Відповідачі у заяві , використовуючи мовно-стилістичні засоби , фразеологізми , вказали , що позивач «поливала брудом «, «плиткувала» ,» вигадувала всяку несенітницю «. При цьому , у заяві не міститься вказівки на конкретні факти , які можна перевірити. В даному випадку мають місце оціночні судження відповідачів. Як встановленому в судовому засіданні , між [PERSON] та [PERSON] дійсно відбувалися сварки на битовому грунті та [PERSON] було завдано тілесних ушкоджень середньої тяжкості. З цього приводу у суді на розгляді знаходиться кримінальне провадження відносно [PERSON] Оскільки між позивачем та відповідачем існує конфліктна ситуація , то [PERSON] оцінила [PERSON]Є як скандальну , конфліктну особу, що втрачає контроль над собою. Аналізуючи вищевикладене , суд вважає, що відповідачі висловлювали свої припущення , критичну оцінку певних фактів щодо ситуації , яка склалася навколо позивача , а не твердження про будь-які фактичні дані , висловлювали свої суб*єктивні думки щодо особистих якостей позивача. Оскільки судом не здобуто доказів , які б доводили , що висловлювання мотивовані цілеспрямованими діями на приниження честі , гідності позивача , то в задоволенні позову необхідно відмовити. Також позивачкою не надано доказів , що звернення до компетентних органів завдало їй моральної шкоди.

Outcome: dismissed