Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

28 березня 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з 17 лютого 2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач є батьком дитини, але матеріальної допомоги на його утримання добровільно не надає, не бере участі у вихованні. Позивачка знаходиться у тяжкому матеріальному становищі, оскільки на даний час безробітна, існує лише за рахунок випадкових заробітків, інших джерел матеріальної підтримки немає. Доходів, які вона отримує недостатньо для задоволення потреб дитини, оскільки вони не досягають прожиткового мінімуму, встановленого діючим законодавством України. Відповідач є здоровим та працездатним, працює матросом-мотористом в «Морлов Навігаціон Україна» та має постійний дохід більше 10\~000,00 грн., аліменти відповідач нікому не платить, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має. Тому, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 25 % від його заробітку/доходу/ на дитину щомісячно, до досягнення нею повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі,не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров?я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров?я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ № 101604 від 08.04.2009 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиціїХмельницької області (а.с.6). Згідно довідки Квартального комітету №14 виконавчого комітету Шепетівської міської ради [PERSON] проживає разом із позивачкою [PERSON] (а.с.7). З огляду на те, що відповідач є батьком малолітньої дитини, є здоровим та працездатним, добровільно коштів на утримання дитини не надає, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини від його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, судовий збір в сумі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved