Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

27 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що перебувала з відповідачем - [PERSON], у фактичних шлюбних відносинах, в яких у них народилася одна дитина: син [PERSON] ([INFO]). Відповідач проживає окремо від дитини, матеріальної допомоги не надає, хоча має на це змогу, має ще 2-х дітей від інших жінок, на одного з яких сплачує аліменти в розмірі 500 грн., інших утриманців не має. У зв'язку з цим позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову. До початку слухання справи по суті позивачка зменшила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання дитини 700 грн. аліментів. В судовому засіданні позивачка уточнені позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. В судове засідання відповідач не з'явився про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, шляхом направлення судової повістки, про причини неявки не повідомив, а тому суд прийняв рішення про заочний розгляд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки позивач проти такого порядку не заперечував. Дослідивши наявні в справі матеріали, суд приходить до висновку про достатність підстав для задоволення уточненого позову [PERSON] Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дитини, які врегульовані Сімейним кодексом України. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейним кодексом України, а саме в ч. 1 ст. 182, також визначено, які обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, серед яких: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Під час судового слідства встановлено, що дійсно [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину, а саме: сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження, видане відділом РАЦС Виноградівського РУЮ Закарпатської області від 13 березня 2008 року серія [NUMBER] (а.с.4). Дитина, на яку стягуються аліменти, проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Виноградівської міської ради Закарпатської області №156 від 05.02.2016 р. (а.с.3). Враховуючи вказані обставини суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання сина [PERSON] відповідно до ст. 184 СК України з визначенням їх розміру у твердій грошовій сумі із заробітку батька. При визначенні розміру аліментів судом враховані положення ч. 2 ст. 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину, згідно якого такий розмір не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, розмір аліментів зазначений позивачкою. Так, згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 року №928-VІІІ, з 1 січня 2016 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 1455 грн., 30 відсотків від якого становить суму в розмірі 436 грн. 50 коп. Судом також прийнято до уваги пояснення позивачки, що відповідач має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей та сплачує аліменти в розмірі 500 грн. на одного з них. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини судом не встановлено. Про них не зазначили і сторони в справі. У зв'язку з наведеним вище суд вважає, що розмір аліментів на утримання малолітньої дитини а саме: сина [PERSON], [INFO], слід визначити в розмірі 700 грн. із доходів [PERSON] щомісячно, з моменту подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Приймаючи таке рішення суд виходив із встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину певного віку та того, що батьки в рівній мірі повинні забезпечувати необхідні умови для існування дитини. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп. які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ч.1, 3 ст.88 ЦПК України, - слід стягнути з [PERSON] на користь держави, оскільки позивачка звільнена від їх оплати. При цьому розмір судового збору визначений судом на підставі Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч.1 ст.191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved