Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

28.08.2018 року [PERSON] звернувся до Голопристанського районного суду Херсонської області з позовом до АТ КБ «Приват Банк» в якому просив визнати виконавчий напис №4983, вчинений 01.11.2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором DNH4KP70630350 від 12 травня 2006 року у розмірі 168462,86 грн. таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтував тим, що в 2006 році відбулася втрата ним свого паспорту, який в подальшому було використано невідомими особами при укладенні з ЗАТ КБ «Приват Банк» кредитного договору, про наявність якого позивачу стало відомо у 2013 році під час звернення ПАТ КБ «Приват Банк» до суду з позовом про стягнення з нього кредитної заборгованості. Розгляд вказаної справи № 654/2652/13-ц закінчився постановленням ухвали про залишення позову без розгляду. Позивач вважає, що його заперечення щодо укладення договору з банком та відсутності будь-яких зобовязань з його сторони, змусили кредитора відступити від своїх вимог та подати заяву про залишення справи без розгляду. Проте, на теперішній час [PERSON] дізнався про наявність спірного виконавчого напису нотаріуса, за яким банк має намір в позасудовому порядку стягнути з нього суму заборгованості за тією ж угодою, що й при предявленні позову в 2013 році. Зазначаючи вищевикладені обставини та посилаючись на неналежне виконання нотаріусом вимог ст.. 88 ЗУ «Про нотаріат» просив задовольнити його позовні вимоги. В останнє судове засідання представник позивача не зявився, надав клопотання в якому просив розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача в судові засідання не зявлявся, причини неявки суду не повідомляв, відзив на позовну заяву не подавав. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Третя особа - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позицію щодо заявленого позивачем позову у будь-якій формі не висловив. На підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим розглянути позов у відсутності відповідача та за письмовою згодою представника позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши матеріали цієї справи, ознайомившись з матеріалами справи №654/2652/13-ц за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що 05.05.2006 року [PERSON] було госпіталізовано до Херсонської обласної клінічної лікарні з діагнозом хронічний панкреатит, активна фаза. Псевдокиста хвоста підшлункової залози. Хронічний холецистит, активна фаза. 17.05.2006 року позивачу проведено операцію. Виписаний з хірургічного відділення 27.05.2006 року. Вказані відомості підтверджуються епікризом №08155. Згідно висновку дільничного інспектора Суворовського ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області від 22.05.2018р. вбачається, що 12.05.2018р. під час перебування на лікуванні в ХОКС [PERSON] при невідомих обставинах було втрачено паспорт громадянина України. В ході проведення перевірки даних обставин, встановити осіб причетних до зникнення документу позивача не вдалося. З матеріалів цивільної справи №654/2652/13-ц вбачається, що 04.07.2013 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернулося до Голопристанського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 86598,39 грн. Підставою для предявлення позову стало невиконання [PERSON] своїх зобовязань по договору DNH4KP70630350 укладеного 12 травня 2006 року. Яв вбачається з протоколу судового засідання від 07.08.2013р., [PERSON] позовні вимоги банку не визнав та пояснив, що вказаний кредитний договір він не оформляв та просив долучити до матеріалів справи копії документів, які підтверджували факт викрадення в нього паспорту, а також його перебування на момент укладення договору в лікарні. На наступному судовому засіданні, а саме 04.09.2013 року, ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за клопотанням представника позивача було залишено без розгляду. Після цих подій, позивач відразу звернувся до міліції з приводу вчинення шахрайських дій з використанням його паспортного документу. Проте, постановою від 22.02.2014 року кримінальне провадження, розпочате за заявою [PERSON] було закрито. В позовній заяві позивач зазначив, що до недавнього часу вважав ситуацію з відповідачем з приводу укладеної начебто між ними угодою вирішеною. Однак, випадково дізнався про наявність обтяження його майна та з метою зясування підстав накладеня арешту звернувся до виконавчої служби де йому повідомили про наявність відкритого виконавчого провадження. Так, постановою головного державного виконавця Голопристанського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Херсонській області від 04.05.2017 року було відкрито виконавче провадження №53890646. Підставою для його відкриття став виконавчий напис №4983 виданий 08.09.2016р. приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу. Згідно вказаного документу, з [PERSON] підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «Приват Банк», невиплачені в строк відповідно до умов кредитного договору DNH4KP70630350 від 12.05.2006 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 08.09.2016 грошові кошти в сумі 168432,86 грн. з яких 6293,30 грн. заборгованість за тілом кредиту; 42984,02 грн. заборгованість за відсотками; 110658,74 грн. заборгованість по пені; 500 грн. штраф (фіксована частина) та 7996,80 грн. штраф (процентна складова). Стягнення проведено за період з 12.05.2006 року по 08.09.2016 року. Виконавчий напис вчинено на підставі ст.. 34 ч.1 п.19, ст.. ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 в редакції від 10.12.2014 року зі змінами внесеними постановою КМУ №662 від 26.11.2014р. З метою досудового врегулювання ситуації, яка склалася між сторонами, в червні 2018 року [PERSON] звернувся до голови правління АТ КБ «Приват Банк» з письмовою пропозицією, в якій зазначивши обставини та події з укладеним договором, просив вжити заходи щодо закінчення виконавчого провадження шляхом відкликання виконавчого напису. Листом від 03.07.2018р. позивача було повідомлено про неприйнятність запропонованих умов та рекомендовано звернутися до органів поліції з приводу вчинення шахрайських дій при укладенні договору з банком від його імені. Таким чином, судом встановлено наявність спору між сторонами щодо правомірності та законності видачі приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] виконавчого напису. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Відповідно до п.2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до\~статті 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Розрахунок боргу, здійснений банком щодо наявності грошового зобов'язання позивача по кредиту, процентах, річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Окрім цього, з вище встановлених обставин справи вбачається, що позивач заперечує сам факт укладання договору з банком та відповідно і наявність взагалі будь-яких грошових зобовязань перед відповідачем. Зазначене є свідченням того, що сума заборгованості [PERSON] перед кредитором не є безспірною, а відсутність належної перевірки цих обставин нотаріусом при видачі виконавчого напису свідчить про недотримання вимог ст.. 88 ЗУ «Про нотаріат». Також з матеріалів цивільної справи №654/2652-13ц вбачається, що за умовами договору №DNH4KP70630350, банк надав позичальнику кредит у розмірі 6293,30 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. За договором, яким встановлено щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст.\~261\~ЦК України ). Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіку погашення) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Як вбачається з розрахунку заборгованості, долученого до позовної заяви в справі №654/2652-13ц, перша сплата щомісячного платежу повинна була бути вчинена позичальником не пізніше 21.06.2006 року. Тобто, саме 22.06.2006 є датою, з якої у відповідача виникло право вимоги до боржника. Отже, з виконавчого напису вбачається спір про право, оскільки строк, за який видається виконавчий напис, суттєво перевищує строк позовної давності, а сума кредитної заборгованості утворилася поза межами строку позовної давності. У даному випадку не можна говорити про безспірність стягнення на користь ПАТ КБ «Приватбанк» із позивача грошової суми, адже наведена у виконавчому написі нотаріуса грошова сума кредитної заборгованості утворилася поза межами строку позовної давності. Крім цього, сплив з дня виникнення у відповідача права вимоги до [PERSON] до дня вчинення виконавчого напису більше трьох років, в силу\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~позбавляє нотаріуса права вчинення виконавчого напису. З урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису та чи не минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги. Дані обставини підтверджують те, що заборгованість не можна вважати безспірною. Таким чином, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було зясовано, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, чи не минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги. З огляду на викладене вище, аналізуючи наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved