Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

27 листопада 2015 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON], та [PERSON], заборгованості за договором про надання споживчого кредиту. В обґрунтування вимог посилається на те, що 13 серпня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11197375000, згідно якого Банк надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти в розмірі 17000 доларів США з кінцевим терміном повернення 13 серпня 2022 року та з оплатою 12,5% річних за користування кредитом. В забезпечення виконання грошових зобовязань по кредитному договору 13 серпня 2007 року між Банком та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого [PERSON], як поручитель, зобовязується нести солідарну відповідальність у разі невиконання [PERSON], зобовязань за договором. У порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 10 листопада 2015 року має заборгованість по договору, що складається із заборгованості по тілу та процентах в сумі 9675,58 доларів США, що еквівалентно 220119 грн. 45 коп. У звязку з порушенням зобовязань за несвоєчасне погашення кредиту та процентів нарахована пеня в сумі 5395,88 грн. Просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні розписки. Відповідачі [PERSON], та [PERSON], в судове засідання повторно не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи, повідомлені належним чином. Причини неявки не повідомили, уповноваженого представника не направили, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутності суду не подали. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити у справі заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України, відповідно до якої у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно з п.1 ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.ст.525,526,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином строк відповідно до умов договору, та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання, сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Судом встановлено, що 13 серпня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11197375000, згідно якого Банк надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 17000 доларів США з кінцевим терміном повернення 13 серпня 2022 року та з сплатою 12,5% річних за користування кредитом. В подальшому сторони вносили зміни до кредитного договору, що підтверджується копіями кредитного договору та додаткових угод до нього. 13 серпня 2007 року, з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між Банком та [PERSON] укладено договір поруки, згідно якого [PERSON], як поручитель, зобовязується нести солідарну відповідальність у разі невиконання [PERSON], зобовязань за кредитним договором, в т.ч. за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій, що підтверджується копією договору поруки. В порушення умов кредитного договору відповідач [PERSON] прострочила виконання зобовязань, що підтверджується вимогою Банку від 21 вересня 2015 року про дострокове повернення кредиту та процентів. Відповідно до п.п. 1.1.-1.5 договору поруки поручитель зобовязується відповідати за виконання позичальником усіх своїх зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, в т.ч. за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій. Причини невиконання позичальником своїх зобовязань по кредитному договору ніяким чином не можуть вплинути на виконання поручителем зобовязань по договору поруки. Згідно розрахунку Банку прострочена сума заборгованості станом на 10 листопада 2015 року складає суму 9675,58 доларів США, в т.ч. 9011,80 доларів США заборгованості за кредитом та 663,78 доларів США заборгованості по процентах, що в еквіваленті на національну валюту станом на 15 грудня 2015 року становить 220119 (двісті двадцять тисяч сто девятнадцять) грн. 45 коп. Відповідно до п.4.1 Кредитного договору Банком нарахована пеня за порушення термінів повернення кредиту за період з 26 січня 2015 року по 10 листопада 2015 року в сумі 4360 грн. 98 коп. та за порушення термінів сплати процентів за період з 27 лютого 2015 року по 10 листопада 2015 року в сумі 1034 грн. 90 коп. Оскільки відповідачами наданий Банком розрахунок не оспорений та не надано власного розрахунку заборгованості за кредитним договором, розрахунок Банку є належним доказом заборгованості. Відповідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 554 ЦК України, - у разі порушення боржником зобовязання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Згідно ст.192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадку і в порядку, встановлених законом. Згідно п.1 ч.2 ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» в редакції , що діяла на час виникнення спірних правовідносин, банк має право здійснювати операції з валютними цінностями. Таким чином, суд вважає, що позивачем було правомірно укладено кредитний договір в іноземній валюті. Суд вважає доведеним отримання [PERSON], кредиту за кредитним договором та доведеним порушення нею термінів повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами., у звязку з чим вона повинна нести відповідальність передбачену договором та законом. Судом не встановлено доказів, які б заперечували кредитний договір за його безгрошовістю відповідно до ст. 1051 ЦК України. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки вимоги позивача ґрунтуються на законі та договорі, відповідач [PERSON] допустила порушення зобовязань за кредитним договором, а відповідач [PERSON] несе солідарну відповідальність за зобовязаннями [PERSON] незалежно від причин невиконання нею таких зобовязань. Судові витрати суд вважає необхідним \~відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved