Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

28 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми боргу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що згідно розписки написаної власноручно відповідачем по справі [PERSON] від 29 квітня 2012 року відповідач позичив у нього 540 (п»ятсот сорок ) євро, які зобов»ячався повернути до 01.07.2012 року. При оформленні даної розписки був присутній їх спільний знайомий [PERSON]. В строк зазначений відповідач борг не повернув. Позивач просить стягнути на його користь суму заборгованості 9285 грн 35 коп. (дев»ять тисяч двісті вісімдесят п»ять гривень) 35 коп., що включає в себе 8,835 (вісім тисяч вісімсот тридцять п»ять)00 коп. 1 182 (тисяча сто вісімдесят дві) грн. - суму боргу 450 (чотириста п»ятдесят) гривень 23 коп. - трьх процентів річних від простроченої суми. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги та їх мотиви підтримує повністю, просить їх задоволити, а справу розглянути у його відсутності, не заперечує поти постановлення по справі заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явились повторно, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причину неявки суд не повідомили. Відповідно до вимог ст. 169 ч.4 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідно до оригіналу та копії розписки [PERSON] 29 квітня 2012 року надав у борг суму 540 (п»ятсот сорок) євро, а [PERSON] в свою чергу зобов»ячався повернути до 01 липня 2012 року. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки відповідач порушив виконання умов розписки і не повертає позичених коштів, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу. Згідно вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, на підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. З відповідача в користь позивача слід стягнути 248грн. 47 коп. судового збору.

Outcome: approved