Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-09 00:00:00

27 грудня 2019 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 07 серпня 2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого вони мають сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з ним. Спільне життя із відповідачем не склалося через постійні непорозуміння та суперечки. Шлюбні відносини вони припинили у 2014 році, з того часу спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо. Спорів щодо визначення місця проживання та утримання дитини не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 29 січня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання (а.с. 10). Ухвалою суду від 24 березня 2020 року було закрито підготовче провадження у справі та її призначено до судового розгляду по суті (а.с. 22). У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав, тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином,причин неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавала. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 серпня 2010 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Виконкомом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 21 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 4). [INFO] у сторін від шлюбу народився син [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про його народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 5). За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові один до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені у 2014 році, з того часу спільне господарство вони разом не ведуть, та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved