Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

28 лютого 2020 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом до Радехівської міської ради Львівської області (Сушнівський старостинський округ) про встановлення юридичного факту та визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В позовній заяві зазначає, що [INFO] у с. Тоболів, Радехівського району Львівської області померла рідна тітка Позивача - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 09 серпня 1994 року Сушнівською сільською радою Радехівського району Львівської області. Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого (повторно) в м. Радехів райвідділ ЗАГС Львівської області від 05.09.1978 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] . Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого (повторно) в с. Сушно, Радехівського району Львівської області від 03.06.1953 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] . Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Як вбачається із вищезазначених свідоцтв про народження, Спадкодавець - [PERSON] та [PERSON] , були рідними сестрами. Згідно свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] , місце реєстрації с. Сушно Радехівського району Львівської області від 24.02.1956 року вбачається, що [PERSON] (сестра Спадкодавця) - одружилася та після реєстрації одруження було присвоєно прізвище, як чоловікові так і дружині « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого (повторно) Сушнівською сільською радою Радехівського району Львівської області від 31.01.2003 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] . Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] виданого Нововитківською сільською радою Радехівського району Львівської області від 29.07.1995 року вбачається, що [PERSON] - одружилася із [PERSON] та після реєстрації шлюбу було присвоєно прізвище, як чоловікові так і дружині « [PERSON] ». Відповідно до виданої довідки № 196 від 15.05.2019 року видана Сушнівським старостинським округом Радехівського району Львівської області вбачається, що гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня смерті була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] . Від імені померлої виконкомом Сушнівської сільської ради заповіт не посвідчувався. До дня смерті в одному будинку разом із померлою проживала, але не була зареєстрована [PERSON] , 1976 р.н.. Виходячи з вищенаведеного, племінниця Спадкодавця фактично прийняла спадщину, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини), оскільки спільно проживала із Спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Після смерті Спадкодавця, окрім іншого майна, залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,4964 га, що розташована на території Сушнівської сільської ради, Радехівського району Львівської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 002806, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 12 березня 2001 року за № 13971. Згідно Плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 002806 зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 12 березня 2001 року за № 13971 вбачається, що Спадкодавцю було передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,9166 гектарів; земельну ділянку загальною площею 1,5798 гектарів. Як вбачається із Державного акту на право приватної власності на землю, даний Державний акт виданий після смерті Спадкодавця, а саме 12.03.2001 року, що завадило Спадкоємцю відповідно до вимог чинного законодавства переоформити спадщину. Відповідно до листа відділу у Радехівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 20.02.2020 року № 97-13-0.30-615/173-20 вбачається, що з 01.01.2019 року вступила в дію загальнонаціональна (всеукраїнська) нормативна грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів (наказ Мінагрополітики України від 16.11.2018 року № 552), відповідно до якого нормативна грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів по Львівській області розраховується за наступними показниками згідно нормативів капіталізованого рентного доходу на землях сільськогосподарського призначення природно-сільськогосподарських районів Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя, та згідно Податкового кодексу України ст. 277.1., якщо нормативно грошова оцінка земельної ділянки не проведена, застосовується вартість одиниці площі ріллі по області, що становить 21492,00 грн. Виходячи з вищезазначеної вартості одиниці площі ріллі по області, загальна вартість земельних ділянок площею 2,4964 га, які належать [PERSON] згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 002806 та становить - 53652,63 грн. Виконкомом Сушнівської сільської ради від імені [PERSON] заповіт не посвідчувався, що підтверджує довідка № 196 від 15.05.2019 року. У Спадкодавця - [PERSON] залишились спадкоємці ІІ черги, а саме: рідна сестра - [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] та рідна сестра - [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] . Згідно заяви про відмову від обов`язкової частки у спадщині, зареєстрованої в реєстрі за № 34 від 06.12.2019 року, посвідченої секретарем виконкому Розжалівської сільської ради, Радехівського району Львівської області О.П. Покотило вбачається, що [PERSON] - сестра Спадкодавця, яка являється спадкоємцем другої черги спадщини, у встановлені законом строки не подала заяви на прийняття спадщини. За продовженням цього строку до суду звертатись не буде. Постійно, разом із спадкодавцем не проживав, тому відповідно до статті 1272 ЦК України, вважає себе таким спадкоємцем, що не прийняла спадщину. Не заперечує проти прийняття спадщини спадкоємцем - [PERSON] . Згідно заяви про відмову від обов`язкової частки у спадщині, зареєстрованої в реєстрі за № 70 від 09.12.2019 року, посвідченої Л.М. Ожиївська в.о. старости Сушнівського старостинського округу Радехівської міської ради Львівської області вбачається, що [PERSON] - сестра Спадкодавця, яка являється спадкоємцем другої черги спадщини, за своєю справжньою волею відмовляється від прийняття належної їй частки у спадщині після померлої сестри, гр. [PERSON] на користь [PERSON] . Після смерті Спадкодавця Позивач, фактично прийняла спадщину, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини), проте, на даний час з метою отримання свідоцтва про право на спадщину в установленому законом порядку на земельні ділянки Спадкоємець звернулась до приватного нотаріуса Радехівського районного нотаріального округу Юрченко О.В. та отримала усну відмову, оскільки оригінал Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 002806, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 12 березня 2001 року за № 13971 - відсутній, а сам Державний акт виданий після смерті спадкодавця, а саме 12.03.2001 року. Факт прийняття спадщини, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини), а також спільного проживання із Спадкодавцем, підтверджує довідка № 196 від 15.05.2019 року видана Сушнівським старостинським округом Радехівського району Львівської області, а також може підтвердити свідок. Оскільки відсутність у Позивача правовстановлюючих документів, унеможливлює реалізацію майнових прав Позивача, як спадкоємця у позасудовому порядку, а тому Позивач змушена звернутися з позовом до суду про визнання права власності на вищезазначені земельні ділянки. Просить ухвалити рішення, яким встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт прийняття [PERSON] спадщини, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини), що залишилося після смерті її рідної тітки - [PERSON] , яка померла [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті її тітки [PERSON] , яка померла [INFO] та які належали Спадкодавцю на праві приватної власності відповідно до зареєстрованого Державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 002806, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 12 березня 2001 року за № 13971, а саме: земельна ділянка загальною площею 0,9166 га; земельна ділянка загальною площею 1,5798 га (а.с.4-10). Позивач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив постановити рішення про задоволення позовних вимог. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи без участі Радехівської міської ради, позовні вимоги визнають повністю (а.с.29). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України. За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого - визнання права. Суд встановив, що [INFO] у с. Тоболів, Радехівського району Львівської області померла рідна тітка Позивача - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] , виданим 09 серпня 1994 року Сушнівською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого (повторно) [INFO] в м. Радехів райвідділом ЗАГС Львівської області, [PERSON] народилася [INFO] . Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.14). Згідно з свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого (повторно) [INFO] в с. Сушно, Радехівського району Львівської області, [PERSON] народилася [INFO] . Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.15). Як вбачається із вищезазначених свідоцтв про народження, Спадкодавець - [PERSON] та [PERSON] , були рідними сестрами. Згідно з свідоцтвом про одруження, серії [NUMBER] , місце реєстрації с. Сушно Радехівського району Львівської області від 24.02.1956 року, [PERSON] (сестра Спадкодавця) - одружилася та після реєстрації одруження було присвоєно прізвище, як чоловікові так і дружині « [PERSON] » (а.с.16). Відповідно до свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого (повторно) 31.01.2003 року Сушнівською сільською радою Радехівського району Львівської області, [PERSON] народилася [INFO] . Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.17). Із свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER] , виданого 29.07.1995 року Нововитківською сільською радою Радехівського району Львівської області, вбачається, що [PERSON] - одружилася із [PERSON] та після реєстрації шлюбу було присвоєно прізвище, як чоловікові так і дружині « [PERSON] » (а.с.18). Відповідно до довідки № 196, виданої 15.05.2019 року Сушнівським старостинським округом Радехівського району Львівської області, гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня смерті була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] . Від імені померлої виконкомом Сушнівської сільської ради заповіт не посвідчувався. До дня смерті в одному будинку разом із померлою проживала, але не була зареєстрована [PERSON] , 1976 р.н. (а.с.19). Виходячи з вищенаведеного, племінниця Спадкодавця фактично прийняла спадщину, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини), оскільки спільно проживала із Спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Після смерті Спадкодавця, окрім іншого майна, залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,4964 га, що розташована на території Сушнівської сільської ради, Радехівського району Львівської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 002806, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 12 березня 2001 року за № 13971. Згідно Плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного акта на право приватної власності на землю, серії ІІІ-ЛВ № 002806, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 12 березня 2001 року за № 13971 вбачається, що [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,9166 гектарів; земельну ділянку загальною площею 1,5798 гектарів (а.с.20-20 зворот). Відповідно до листа відділу у Радехівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 20.02.2020 року № 97-13-0.30-615/173-20 вбачається, що з 01.01.2019 року вступила в дію загальнонаціональна (всеукраїнська) нормативна грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів (наказ Мінагрополітики України від 16.11.2018 року № 552), відповідно до якого нормативна грошова оцінка земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів по Львівській області розраховується за наступними показниками згідно нормативів капіталізованого рентного доходу на землях сільськогосподарського призначення природно-сільськогосподарських районів Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя, та згідно Податкового кодексу України ст. 277.1., якщо нормативно грошова оцінка земельної ділянки не проведена, застосовується вартість одиниці площі ріллі по області, що становить 21492,00 грн. Виходячи з вищезазначеної вартості одиниці площі ріллі по області, загальна вартість земельних ділянок площею 2,4964 га, які належать [PERSON] згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 002806 та становить - 53652,63 грн (а.с.21). У Спадкодавця - [PERSON] залишились спадкоємці ІІ черги, а саме: рідна сестра - [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] та рідна сестра - [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] . У відповідності до заяви про відмову від обов`язкової частки у спадщині, зареєстрованої в реєстрі за № 34 від 06.12.2019 року, посвідченої секретарем виконкому Розжалівської сільської ради, Радехівського району Львівської області О.П. Покотило вбачається, що [PERSON] , у встановлені законом строки не подала заяви на прийняття спадщини. За продовженням цього строку до суду звертатись не буде. Постійно, разом із спадкодавцем не проживала, тому відповідно до статті 1272 ЦК України, вважає себе таким спадкоємцем, що не прийняла спадщину. Не заперечує проти прийняття спадщини спадкоємцем - [PERSON] (а.с.22). Згідно з заявою про відмову від обов`язкової частки у спадщині, зареєстрованої в реєстрі за № 70 від 09.12.2019 року, посвідченої Л.М. Ожиївська в.о. старости Сушнівського старостинського округу Радехівської міської ради Львівської області, [PERSON] , за своєю справжньою волею відмовляється від прийняття належної їй частки у спадщині після померлої сестри, гр. [PERSON] на користь [PERSON] (а.с.23). Факт прийняття спадщини, шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини), а також спільного проживання із Спадкодавцем, підтверджує довідка № 196 від 15.05.2019 року видана Сушнівським старостинським округом Радехівського району Львівської області, а також підтвердила в судовому засіданні свідок [PERSON] , не довіряти показам якої в суду підстав немає( а.с.30). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР. Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР). Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Приймаючи до уваги вищенаведене, визнання позову відповідачем, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими, відповідно такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати.

Outcome: approved