Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

27.03.2019 до Решетилівського районного суду надійшла вказана вище позовна заява, у якій позивач просив суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та стягнути із відповідачки аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів її за робітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що відповідачка є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і відповідно до рішення Решетилівської селищною ради від 14.06.2017, дітей відібрано у відповідачки, після чого селищна рада звернулася до суду і 12.02.2018 винесено рішення про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав; батько малолітніх [PERSON] та [PERSON] - помер, а відомості про батьків у свідоцтвах про народження [PERSON] та [PERSON] зазначені зі слів матері (в порядку визначеному ч. 1 ст. 135 СК України); рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради, дітям призначено опікуна - [PERSON] . З часу відібрання дітей відповідачка не змінила способу життя, контакту з дітьми не підтримувала, не цікавилася їхнім здоров`ям, навчанням; відповідачка перебуває на обліку, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах, у неї виявлено глибоку алкогольну залежність, в її будинку не створені належні умови для проживання дітей, відповідачка неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності; ні до того, як у неї відібрали дітей, ні тепер, відповідачка не цікавиться і не займається їхнім духовним та фізичним розвитком (діти мали не охайний вигляд, не ходили до школи і дитячого садка, виглядали занедбано). Оскільки відповідачка не виявила бажання і не вчинила жодних дій для того, щоб повернути дітей, позивач звернувся до суду із позовом про позбавлення її батьківських прав, як таку що не виконує належним чином свої батьківські обов`язки. Провадження у справі відкрите ухвалою від 10.04.2019; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче судове засідання на 10.05.2019 (відповідачка була викликана в судове засідання через оголошення, оскільки її зареєстроване місце проживання встановлено не було). У визначений день відповідачка не з`явилася в судове засідання не повідомивши суд про причини неявки і не надавши суду жодних заяв; за результатами проведеного підготовчого судового засідання, справу призначено до розгляду на 14.06.2019, відповідачка була повідомлена про час, дату та місце проведення судового засідання належним чином, проте в судове засідання не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки та не надала жодних інших заяв. Розгляд справи було відкладено до 01.07.2019. В судове засідання представниця позивача не з`явилася, проте надала суду письмову заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, зазначила, що вимоги позовної заяви підтримує у повному обсязі, а також вказала, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча про час, дату і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Клопотання про розгляд справи за її відсутності чи інших заяв від відповідачки до суду не надходило, тому суд, за письмової згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Представниця третьої особи в судове засідання не з`явилася, проте надала суду письмову заяву, у якій просила розглядати справу без її участі. Вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами 2, 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.ст. 150, 155, 164, 166, 167 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом; мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Судом досліджено свідоцтва про народження [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з яких встановлено, що [PERSON] є рідною матір`ю кожної дитини (а.с. 8-11); із витягів з державного реєстру актів цивільного стану вбачається, що відомості про батька до свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] внесені до свідоцтв про народження зі слів матері - в порядку визначеному ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 10-11, 14-15); батьком [PERSON] та [PERSON] є [PERSON] (а.с. 8-9), який помер [INFO] , про що свідчать записи у свідоцтві про смерть (а.с. 13). Судом встановлено, що 14.06.2017 Решетилівською селищною радою винесено рішення №137 про негайне відібрання дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у матері [PERSON] (а.с. 19); рішення винесене на підставі дослідження умов проживання дітей, з урахуванням того, що [PERSON] зловживала алкогольними напоями, не мала власного житла та постійного місця роботи, ухилялася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей (а.с. 19). 12.02.2018 Решетилівським районним судом винесено рішення про відібрання усіх чотирьох дітей у [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав. (а.с. 20-21). З рішення встановлено, що підставами для його ухвалення стали незадовільні умови проживання малолітніх дітей, напружена морально-психологічна атмосфера в сім`ї, факти притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності та зловживання алкогольними напоями, недостатній розумовий розвиток дітей, в результаті неналежного виховання, підвищена емоційна вразливість та тривожність дітей по причині не достатнього догляду (а.с. 20-21). Дітей було передано органам опіки і піклування (а.с. 21). Із довідки комунального закладу «Полтавська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №19 Полтавської міської ради Полтавської області» встановлено, що станом на 12.03.2019 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] навчаються у цьому закладі, мають статус дітей позбавлених батьківського піклування і виховуються в сім`ї [PERSON] , при цьому рідна мати дітей, освітнім та виховним процесом не цікавиться (а.с. 23). Довідка виконавчого комітету Шевченківської районної в м. Полтаві ради свідчить, що [PERSON] також перебуває під опікою [PERSON] . До матеріалів справи долучено акт обстеження житлово-побутових умов проживання дітей під опікою [PERSON] , який свідчить про те, що для них створено належні умови. Діти вияили бажання надалі проживати в родині опікуна. 13.03.2019 виконавчим комітетом Решетилівської міської ради сформовано характеристику [PERSON] , з якої суд встановив, що її спосіб життя є аморальним, вона систематично вживає алкогольні напої, не займається вихованням дітей, не створила належних умов проживання для дітей, [PERSON] неодноразово викликалась на засідання виконавчого комітету для розгляду питання про неналежне виконання батьківських обов`язків (а.с. 25); з листа Решетилівського ВП ГУНП в Полтавській області від 15.03.2019 встановлено, що протягом 2017-2019 років [PERSON] неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за статтями 175-1, 178, 176 КУпАП (а.с. 26). Судом встановлено, що 06.03.2019 Решетилівський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді звернувся до служби у справах дітей з листом, у якому повідомив проте,що [PERSON] , перебуваючи на обліку, як така, що перебуває у складних життєвих обставинах, не стала на шлях виправлення і продовжує вести аморальний спосіб життя, не цікавиться дітьми, не забезпечує належних умов для їх виховання, не має постійного місця проживання, роботи (а.с. 24). 25.03.2019 в.о. голови Решетилівської РДА затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно чотирьох її малолітніх дітей, з посиланням на те, що відповідачка, у якої було відібрано дітей, тривалий час не спілкується з дітьми, не піклується про їхній фізичний та духовний розвиток, не виявила бажання повернути дітей в сім`ю, не усунула причини, що стали підставою для відібрання дітей (а.с. 16-18). Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідачка самоусунулась від виховання малолітніх дітей, не піклується про їхній фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавиться їхнім життям та здоров`ям, не турбується про їхнє забезпечення, лікування, не спілкується з дітьми, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу, не створює умови для проживання та розвитку дітей, тобто відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання малолітніх [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , у зв`язку з чим має бути позбавлена батьківських прав відносно них. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи викладене вище,

Outcome: approved