Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

28 січня 2020 року рішенням Новгород-Сіверського районного суду по справі №739/2062/19 за позовом [PERSON] до Новгород-Сіверської районної держаної нотаріальної контори Чернігівської області про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом позовні вимоги задоволені в повному обсязі, Свідоцтво про право на спадщину за законом від 30.05.2017 року видане державним нотаріусом Доля Н.М. Семенівської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області на ім`я [PERSON] земельну ділянку сільськогосподарського призначення (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №627905) земельну ділянку за кадастровим номером: - 7423687800:08:000:0147 площею 2,9992 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва визнано не дійсним. При зверненні до Новгород-Сіверської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області на виконання рішення Новгород-Сіверського районного суду по справі №739/2062/19 нотаріусом свідоцтво про право на спадщину за №60723163 визнано не дійсним, але державна реєстрація не скасована, що не надає можливості оформити спадкове майно. Ухвалою суду від 02 липня 2021 року відкрите провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 12 год. 00 хв. 28 липня 2021 року. Позивач в судове засідання не з`явився подала заяву про розгляд справи без її участі позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач просив розглянути справу без участі представника, поклався на розсуд суду. Ухвалою від 28 липня 2021 року закрите підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Позивач та відповідач продублювали свої заяви та просили розглянути справу без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Правовідносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952 від 01.07.2004 року. Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації підлягає право власності. Відповідно п. 2 ч. 1 ст.. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державним реєстратором може бути нотаріус. Згідно п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.1ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Відповідно до абзацу третього частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсним чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства. Дана норма застосовується до судових рішень, ухвалених після набрання чинності Законом № 340-IX, тобто з 16 січня 2020 року. Відповідно до п.51 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою КабінетуМіністрів Українивід 26.10.2011року №1141 внесення записів про скасування державної реєстрації прав, скасування записів Державного реєстру прав здійснюється за заявою особи, заінтересованої у внесенні/скасуванні відповідних записів, виключно у випадках, передбачених законом. У Державному реєстрі прав під час внесення записів про скасування державної реєстрації прав за допомогою програмних засобів його ведення автоматично поновлюються записи про речові права, їх обтяження, що існували до проведення державної реєстрації прав, що скасована, у разі їх наявності в Державному реєстрі прав. Враховуючи те, що належним способом захисту порушеного права позивача в даному випадку є скасування запису про право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення власником якої є [PERSON] , внесеного державним нотаріусом Доля Н.М. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, позовні вимоги позивача про скасування державної реєстрації права власності підлягають до задоволення, оскільки за змістом Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у випадку скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. На підставі викладеного,

Outcome: approved