Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

28 січня 2020 року до суду надійшов позов Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області до [PERSON] , яким представник поивача просив суд визнати недійсним трудовий договір від 31 ттавня 2018 року, укладений між Коротичанською селищною радою Харківського району Харківської області в особі селищного голови Олійника Ю.В. та Філіпським О.В. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 31 травня 2018 року між Коротичанською селищною радою в особі голови Олійника Ю.В. та громадянином [PERSON] підписано трудовий договір, згідно якого між сторонами виникли трудові правовідносини. Укладений трудовий договір є безстроковим, працівник приймається до Коротичанської селищної ради на посаду доглядач цвинтаря, працівнику встановлюється ненормований робочий день та посадовий оклад у розмірі 9940, 00 грн. на місць. Позивач зазначає, що вважає зазначений трудовий договір таким, що укладений з порушенням законодавства та таким, що підлягає визнанню недійсним з наступних підстав. Рішенням Пісочинської селищної ради ХХ1У сесії V11 скликання від 26.07.2019 «Про визнання повноважень депутатів Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від Короитичанської територіальної громади» були визнані та офіційно розпочаті повноваження депутатів Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від Короитичанської територіальної громади. Таким чином, правовідносини, що склалися між Коротичанською селищною радою та [PERSON] на даний момент зачіпають інтереси Пісочинської селищної ради. Позивач також зазначає, що відповідно до ухвали Харківського районного суду Харківської області від 02 травня 2018 року застосовано відносно Коротичанського сільського голови запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання, заборонено Коротичанському селищному голові [PERSON] . цілодобово без дозволу суду залишати місце мешкання за адресою [ADDRESS] строком на 60 днів, до 02 липня 2018 року включно. Застосування запобіжного заходу до Коротичанського селищного голови [PERSON] у вигляді цілодобового домашнього арешту унеможливлює виконання ним повноважень Коротичанського селищного голови на 60 діб, починаючи з 02 травня 2018 року. В подальшому [PERSON] було відсторонено від виконання обов`язків Коротичанського селищного голови. Виконання повноважень селищного голови у повному обсязі відповідно до чинного законодавства потребує фізичної присутності та виконання роботи в межах повноважень у приміщенні селищної ради, на території відповідних населених пунктів, а також на території контрагентів ради, а тому позивач зазначає, що дії Коротичанського селищного голови Олійника Ю.В. щодо укладення оскаржуваного трудового договору були протиправними, а саме вчиненими без достатніх повноважень. Крім того, позивач зазначає, що посада доглядача цвинтаря відсутня не тільки у штатному розписі Коротичанської селищної ради, а і в Класифікаторі професій ДК 003:2010, затвердженого Держспоживстандарту України 28.07.2010 №327, у зв`язку з чим не було прийнято розпорядчого акту та вчинення інших дій для належного оформлення трудових правовідносин. Для органу місцевого самоврядування штатний розпис є документом, в якому відображається наявність штатної одиниці. Такої штатної одиниці, як доглядач цвинтаря, на момент підписання оскаржуваного трудового договору, не було у затвердженому штатному розписі. Також позивач вказує, що розпорядження чи наказ про допуск [PERSON] до роботи не було видано. Положення оскаржуваного договору не містять посилання на роботу, яка має виконуватися працівником відповідно до укладеного договору, тобто не визначено, яка саме робота буде виконуватися доглядачем цвинтаря, що суперечить трудовому законодавству. З зазначених підстав позивач вважає, що трудовий договір, укладений 31 травня 2018 року між Коротичанською селищною головою в особі селищного голови Олійника Ю.В. та Філіпським О.В. був підписаний із недодержанням вимог, які встановлені ч. ч. 1-3,5,6 ст. 203 ЦК України, а саме підписаний особою, яка на момент його укладення не мала достатньої цивільної дієздатності, та зміст правочину суперечить вимогам законодавства, тому вони звернулися до суду з даним позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 січня 2020 року позов Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області до [PERSON] про визнання трудового договору недійсним прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Призначено дату проведення підготовчого судового засідання. 20 лютого 2020 року відповідач надав суду відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги не визнав у повному обсязі,просив відмовити у задоволенні позову. Зазначає у відзиві, що трудові правовідносини, які виникли між ним та Коротичанською селищною радою, діяльність якої як юридичної особи на сьогодні не припинено, тому Пісочинська селищна рада Харківського району Харківської області є на його думку неналежним позивачем. Вказує, що ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 травня 2018 року [PERSON] як Коротичанський селищний голова не був відсторонений від посади. За укладеним 31 травня 2018 року трудовим договором він зобов`язався виконувати роботу, а роботодавець зобов`язався організувати його роботу, забезпечити безпечні і не шкідливі умови праці, обладнати робоче місце, а також оплачувати працю посадовий оклад 9940,00 грн.. Після укладення трудового договору він одразу приступив до роботи, в його обов`язки входило стежити за пожарними та санітарними умовами цвинтаря, в разі звернення місцевих мешканців з питання поховання їх близьких, виділяти місця для поховання, слідкувати за санітарними нормами копання могил, надавати послуги з питань церемонії поховання. Все це він виконував, на підтвердження чого довідки про доходи, видана Коротичанською селищною радою 03.09.2018 року, де зазначено, що він дійсно працює у Коротичанській селищній раді, форма працевлаштування основна, займає посаду доглядач цвинтаря. Стосовно твердження позивача щодо порушень, допущених роботодавцем при укладення трудового договору із ним як на підставу визнання трудового договору недійсним зазначає, що його вини у тому, що роботодавець допустив порушення трудового законодавства не має. Свої обов`язки за трудовим договором він виконував добросовісно. Крім того, факт того що він працював на цій посаді позивачем не оспорюється. 06 липня 2020 року підготовче судове зсідання закрито справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримала, надали пояснення, аналогічні вищенаведеним. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, з підстав, зазначених у відзиві. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, викладені у позові, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення учасників процесу, суд встановив наступне. Так, 31 серпня 2018 року між Коротичанською селищною радою в особі селищного голови [PERSON] та [PERSON] укладено Трудовий договір. Відповідно до п.1.1 цей договір є безстроковим, що укладається на невизначений строк. На підставі цього договору виникають трудові відносини між працівником і підприємством, установою, організацією Частиною другою Трудового договору встановлені обов`язки сторін. Згідно п. 2.1 за цим Трудовим договором працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цим договором, а работодавець зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством та угодою сторін. Пунктом 2.2 Трудового договору визначено, що працівник зобовязується виконувати роботу, передбачену трудовим договором, завданнями роботодавця та посадовою інструкцією; виконувати вимоги техніки безпеки праці, правила протипожежної та санітарно-протиепідеміологічної безпеки; нести повну матеріальну відповідальність за надані йому матеріально-технічні цінності на умовах, передбачених чинним законодавством України; відповідно до Закону України «Про державну таємницю», не розголошувати конфіденційну інформацію, а також відомості, що становлять таємницю роботодавця та несе встановлену чинним законодавством України відповідальність за її розголошення; роботодавець зобов`язується організувати працю працівника, забезпечити безпечні і нешкідливі умови праці, обладнати робоче місце відповідно до вимог нормативних актів про охорону праці, підготовка та підвищення кваліфікації працівника. Частиною четвертою зазначеного Трудового договору встановлено, що за виконання обов`язків, передбачених цим договором, працівнику встановлюється посадовий оклад (тарифна ставка) в розмірі 9940 грн. 00 коп. на місяць; працівнику видається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 24 календарних днів; працівнику надається додаткова оплачувана відпустка за ненормований робочий день тривалістю 7 календарних днів. Відповідно до умов Трудового договору: Договір набув чинності з моменту його підписання сторонами. Зміст вказаного Трудового договору відповідає ст. 24 КЗпП України. При його укладанні, виконанні, відповідач був впевнений що цей трудовий договір спрямований на реальне настання правових наслідків. Зазначене підтверджується наданою відповідачем довідкою про доходи, виданою [PERSON] про те, що він справді працює у Коротичансьбкій селищній раді, форма працевлаштування основна, займає посаду Доглядач цвинтаря, та отримав загальну суму доходу за період з 01 січня 2018 року по 31 серпня 2018 року, що становить 36001 грн. 00 коп. Вказаний договір, було укладено відповідно до трудового, а не цивільного законодавства. Трудове законодавство не прирівнює трудовий договір до правочину у розумінні ст. 202 ЦК України. Нормами чинного трудового законодавства не передбачена можливість визнання трудового договору чи контракту недійсними з підстав, визначених статтями 203, 215 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Враховуючи, що відповідно до ст. 21 КЗпП України предметом трудового договору (контракту) є праця (трудова функція) особи, яка є об`єктом саме трудових правовідносин, які повною мірою врегульовані трудовим законодавством (зокрема ст. ст. 3, 7, 9, 91 , 44 КЗпП України) положення ЦК України щодо умов дійсності правочину та правових наслідків недійсності правочину не підлягають застосуванню для регулювання суспільних відносин, які виникають у зв`язку з укладенням трудового договору (контракту). Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року в справі № 6-530цс15. Отже, наявність між сторонами договору трудових правовідносин, які регулюються нормами трудового й спеціального законодавства, та факт укладення цього договору саме у зв`язку з існуванням трудових правовідносин, свідчить про те, що оспорюваний договір не є правочином у розумінні ст. 202 ЦК України, на який поширюються передбачені нормами ст.ст. 203, 215 ЦК України загальні вимоги щодо чинності правочину та який може бути визнаний недійсним із передбачених ЦК України підстав із застосуванням наслідків недійсності правочину. Що стосується посилання позитвача на те, що застосування ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 2 травня 2018 року запобіжного заходу до Коротичанського селищного голови [PERSON] у вигляді цілодобового домашнього арешту унеможливило виконання ним повноважень Коротичанського селищного голови на 60 діб, починаючи з 02 травня 2018 року, суд зазначає наступне. Харківського районного суду Харківської області від 02 травня 2018 року застосовано відносно [PERSON] , [INFO] запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: [ADDRESS] , заборонивши [PERSON] , [INFO] цілодобово без дозволу суду залишати місце мешкання за адресою: [ADDRESS] строком на 60 днів, а саме до 02 липня 2018 року включно, зобов?язавши [PERSON] , [INFO] прибувати до суду за першою вимогою. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 вересня 2018 року обвинуваченого [PERSON] , [INFO] відсторонено від посади голови Коротичанської селищної ради строком на 60 днів, а саме до 29 жовтня 2018 року включно. Тож на час підписання 31 травня 2018 року Трудового договору між Коротичанською селищною радою в особі голови Олійника Ю.В. та громадянином [PERSON] , згідно якого між сторонами виникли трудові правовідносини, [PERSON] виконував обов`язки голови Коротичанської селищної ради Харківського району Харківської області, а тому мав повноваження на укладення спірного трудового договору. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, а тому суд відмовляє в їх задоволенні в повному обсязі.

Outcome: dismissed