overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

27 грудня 2018 року позивач звернувся до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сім'ї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. У судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі. Свої позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити. У підготовче судове засідання відповідач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позову не заперечує, строк на примирення не потрібен. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище - «[PERSON]». Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 лютого 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис за №172, що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від спільного подружнього життя у них є неповнолітня дитина - [PERSON] року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких несумісність характерів. Подружжя припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства, проживають за різними адресами з лютого 2017 року. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сім'ї неможливе, заперечення відповідача не перешкоджає розірванню шлюбу в даному випадку, тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивач є учасником бойових дій, тому на підставі п.13 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору, також враховуючи, що з відповідачем залишається проживати малолітня дитина, тому ці витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

27 грудня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної дитини: сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 1300 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Ухвалою суду від 21.01.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали (28.01.2019) про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Тому, відповідно до ст.280 ЦПК України суд, за згодою позивача, проводить заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-БВ № 172218 від 22.07.2005 року відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки від 26.12.2018 року №470, до складу сімї позивача [PERSON] входить неповнолітній син сторін [PERSON]. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст.180 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач офіційно не працевлаштований, згідно ст.184 СК України розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі, який на думку суду, має становити по 1300 грн. щомісячно, на утримання сина [PERSON], яка буде достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судові витрати\~підлягають стягненню\~з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

27 грудня 2018 року позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 09 жовтня 2010 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Згурівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 54. Її дошлюбне прізвище «[PERSON]». Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що їхня сім'я втратила існування, сімейне життя не склалось через несумісність характерів, різні погляди на організацію сімейного побуту, на права подружжя щодо один до одного та щодо дитини. Спільне господарство не ведуть, мають різні бюджети та різні погляди на життя. Примирення з відповідачем є неможливим, тому просить шлюб між ними розірвати та разі задоволення позову не стягувати із відповідача судові витрати. Після розірвання шлюбу бажає іменуватися шлюбним прізвищем «[PERSON]». У підготовче засідання сторони не з'явилися, про дату, час і місце судового засідання були належним чином повідомлені, направили заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позов підтримує повністю, просить прийняти визнання відповідачем позовних вимог, наслідки чого йому відомі та зрозумілі, відповідач позов визнає повністю, просить прийняти визнання позову, наслідки чого їй відомі та зрозумілі. Виходячи з наведеного суд вбачає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно ч. 4 до ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 09 жовтня 2010 року, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Згурівського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 54, від якого мають дочку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства, примирення не вбачається можливим як таке, що буде суперечити інтересам позивача. Після розірвання шлюбу позивач бажає іменуватися шлюбним прізвищем «[PERSON]». При пред'явленні позову позивач сплатила судовий збір у розмірі 704,80 грн. Враховуючи право відповідача на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вбачає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. Роз'яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв'язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вбачається за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову про розірвання шлюбу, що становить 352,40 грн, на підставі копії цього рішення та копії квитанції про сплату судового збору. Решту судових витрат за клопотанням позивача залишити за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

27 грудня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі ј частини зі всіх видів доходу відповідача. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 23.09.2005 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який не розірвано. Від шлюбу у них народилися двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, діти знаходяться на повному утриманні матері. У зв'язку із тим, що позивачка перебуває у декретній відпустці по догляду за молодшою дитиною та не має змоги працювати, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання до досягнення сином трирічного віку у розмірі ј частки з усіх видів заробітку. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв'язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2005 року, про що Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області зроблено актовий запис № 291 від 23.09.2005 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що відображено у свідоцтві про народження серії [NUMBER], виданому Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області (актовий запис №106 від 28 березня 2006 року) та [PERSON], [INFO], що відображено у свідоцтві про народження серії [NUMBER] виданому Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (актовий запис №1339 від 02 жовтня 2018 року). Згідно ст.84 Сімейного кодексу України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. У зв'язку з чим, суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а саме на утримання дружини у вигляді 1/4 частки доходів відповідача, до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 704,80 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

27 грудня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та її рідним братом [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в с. Лютенька Гадяцького району та між [PERSON] і її рідним дядьком [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в с. Лютенька Гадяцького району. В судовому засіданні заявник [PERSON] просила задовольнити заяву, вказала, що через відсутність даних, що підтверджують родинні стосунки між її матір`ю [PERSON] та її братом [PERSON] , вона не може довести родинних відносин з дядьком та оформити після його смерті спадщину, так як немає даних про народження дядька. Просила встановити факт родинних відносин між померлим [PERSON] , який був рідним братом [PERSON] , а їй рідним дядьком. Приватний нотаріус Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області Заєць Н.М. в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що померлий [PERSON] був рідним братом [PERSON] та рідним дядьком [PERSON] . Судом встановлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO] в с. Лютенька Гадяцького району, її матір`ю є [PERSON] . З виписок з погосподарської книги Лютенської сільської ради за 1955 -1960 роки вбачається, що був відкритий особовий рахунок [ADDRESS] , де був слідуючий склад двору: голова двору [PERSON] , дружина [PERSON] . Також зазначено їх семеро дітей, серед яких [PERSON] -1940 р.н та [PERSON] -1943 р.н. Відповідно до виписки про народження, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . З свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) одружилася з [PERSON] 8 січня 1979 року в Лютенській сільській раді Гадяцького району. Відповідно повідомлення Гадяцького РВ ДРАЦС ГТУУЮ у Полтавській області повторно видати свідоцтво про народження [PERSON] , [INFO] , яка народилася в селі Кіселівка Білозерського району Херсонської області неможливо, в зв`язку відсутністю актового запису про народження. Державний архів Херсонської області повідомив про відсутність актового запису про народження [PERSON] за 1941 рік. [INFO] в с. Лютенька Гадяцького району [PERSON] помер. [INFO] в с.Лютенька помер його син [PERSON] . Другий його син [PERSON] відмовився від спадщини після смерті брата [PERSON] . З заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк звернулася [PERSON] . За таких обставин суд вважає, що судом здобуто достатньо доказів, які підтверджують, що померлий [PERSON] був рідним братом [PERSON] та рідним дядьком [PERSON] . Встановлення даного факту має юридичне значення, так як заявник не може скористатися правом на спадщину за відсутності документів, що підтверджують факт родинних відносин її матері [PERSON] з братом [PERSON] , тому вимоги [PERSON] підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

27 грудня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 20 грудня 2016 року у Франківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівської області. В обгрунтування позовної заяви зазначала про те, що від даного шлюбу у них з відповідачем немає дітей. Сімейне життя з відповідачем не склалося, у них виявилися різні погляди на життя і сімейні відносини. Вони із відповідачем [PERSON] проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. На даний час шлюб існує лише формально, подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому вона вирішила звернутися в суд із позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання, яке було призначено на 02 березня 2020 року о 11.00 год., позивач [PERSON] не з`явилася та подала до суду заяву, в якої вбачається, що вона просить позовні вимоги задовольнити та проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання, яке було призначено на 02 березня 2020 року о 11.00 год., не з`явився. Однак, подав до суду заяву, з якої вбачається, що він не заперечує проти розірвання шлюбу та просить суд розглядати справу за його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, оскільки в ній наявні достатні дані про їх права та взаємовідносини. У відповідності до положень ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування цього судового засідання 02 березня 2020 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

27 грудня 2019 року до Баранівського районного суду звернувся [PERSON] (надалі також позивач) з позовом до Дубрівської сільської ради. (далі також відповідач) про визначення додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Заявлені вимоги обґрунтовувалися тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті батька позивач поїхав на роботу за кордон де перебував у період з 03.04.2019 до 15.06.2019. У зв`язку з викладеним позивач пропустив строк для прийняття спадщини, а тому вирішив звернутися до суду із вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, його представник подала до суду заяву згідно якої наполягала на задоволенні позову, розгляд справи просила здійснювати без її участі та участі позивача. Дубрівська сільська рада свого представника в судове засідання не направляла, у поданій заяві позов визнала в повній мірі. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2ст.247 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

27 грудня 2019 року до Баранівського районного суду звернулася [PERSON] (надалі також позивач) з позовом до Баранівської міської ради. (далі також відповідач) про визначення додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Заявлені вимоги обґрунтовувалися тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка являється матір`ю заявника. З метою реалізації своїх спадкових прав, позивач вирішила звернутися до суду із вказаним позовом, адже строк для прийняття спадщини пропустила через необізнаність законодавства. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Відповідач в судове засідання свого представника не направляла, згідно поданої заяви Баранівська міська рада заявлений позов визнала, вважала його таким, що підлягає задоволенню. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2ст.247 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-25 00:00:00

27 грудня 2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом, який мотивує тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина на його майно у вигляді житлового будинку за адресою [ADDRESS] . Вказану спадщину прийняли у рівних частинах вона, а також її матір [PERSON] , за фактом проживання із спадкодавцем на час його смерті. В подальшому, [INFO] померла мати позивача. Спадкоємцями першої черги на час смерті матері були вона також та її сестра - [PERSON] . Спадщину прийняла лише позивача, а відповідач - ні. Позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний будинок, однак нотаріус відмовила у видачі їй свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності за даний будинок не було оформлено належним чином, а також відсутні правовстановлюючі документи на нього. Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд визнати за нею право власності на спірний будинок в порядку спадкування. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Відповідач подала на адресу суду письмову заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позовні вимоги також визнає. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , а сторони у справі є його рідними дітьми. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли за фактом спільного проживання з ним на час смерті позивач у справі, а також матір сторін - [PERSON] . В подальшому, а саме [INFO] [PERSON] померла. З матеріалів спадкової справи останньої слідує, що спадщину після її смерті за фактом спільного проживання прийняла позивача у справі. Відповідач у справі, спадщину ні після смерті батька, ні після смерті матері, у встановленому законом порядку не приймала. Отже, слід дійти висновку, що наразі єдиним спадкоємцем майна померлих [PERSON] , [PERSON] є позивач у справі. Як слідує з довідки Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області від 05 липня 2019 року №499, згідно записів в погосподарській книзі [NUMBER], за особовим рахунком [NUMBER] значиться житловим будинок з господарськими спорудами та побутовими будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] і значиться як власність [PERSON] . 09 липня 2019 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Луцького районного нотаріального округу Волинської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на цей будинок, однак постановою нотаріуса від 15 липня 2019 року їй відмовлено у вчиненні цієї нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, враховуючи, що факт належності спадкодавцям [PERSON] , [PERSON] спірного будинку підтверджується матеріалами погосподарської книги сільської ради, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Outcome: approved