Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

27.03.2017р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначає, що 08.03.2015 р. померла її мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖС №319098, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 11.03.2015 р., актовий запис №1916. Відповідно до свідоцтва про смерть місцем смерті є місто Запоріжжя. Заповіту по собі мати не залишила. Спорідненість між позивачем та спадкодавицею [PERSON] підтверджується: свідоцтвом про одруження І-ЖС №000432, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківської районної ради м. Запоріжжя 21.11.1997 р., актовий запис №698. До шлюбу позивач мала прізвище [PERSON]; свідоцтвом про народження ІІ-ЖС №344039, виданим Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Шевченківської районної [PERSON] депутатів трудящих м. Запоріжжя Запорізької області 14.10.1978 р., актовий запис №2150; свідоцтвом про укладення шлюбу І-ЖС №367278, виданим Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Шевченківської районної [PERSON] депутатів трудящих м. Запоріжжя Запорізької області 02.07.1977 р., актовий запис №419. До шлюбу мати мала прізвище [PERSON]. Мати поновила своє дошлюбне прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу І-ЖС №018702, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Запоріжжя 27.04.1995 р., актовий запис №281. Після смерті матері [PERSON] залишилося три спадкоємці першої черги за законом (рідні діти померлої): - позивачка, її повнорідний брат [PERSON], а також єдиноутробний брат [PERSON]. 31.08.2015 р. позивач подала приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини після матері, вхідний №90. На підставі даної заяви було заведено спадкову справу №41/2015. Того ж дня брати [PERSON] та [PERSON] подали нотаріусу заяви, відповідно, за вх. №№91 та 92, якими відмовились від прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері. Зазначені заяви зберігаються у спадковій справі. До складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] входить таке майно: 3/25 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS]; земельна ділянка площею 0,203 га, кадастровий номер 2321582500:13:001:0012, за адресою: с.\~Вільнянка Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, вул. Садова, 10; житловий будинок №10 по вул. Садовій у с. Вільнянка Вільнянського району Запорізької області; легковий автомобіль ВАЗ-21033, 1980 року випуску, реєстраційний номер 17-33 ЗПЯ, який належав померлому 09.07.2014 р. [PERSON], спадкоємцем якого була його дочка [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав; грошові вклади в Публічному акціонерному товаристві «ДЕРЖАВНИЙ [PERSON] УКРАЇНИ» (офіційне скорочене найменування - АТ «Ощадбанк»), які належали особисто моїй матері [PERSON], а також померлому 09.07.2014 р. [PERSON] (дідові позивачки), спадкоємцем якого була його дочка (моя мати) [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, і померлій 06.02.2014 р. [PERSON] (бабусі позивачки), спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON], померлий 09.07.2014 р., який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, спадкоємцем якого була його дочка [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. 30.10.2015 р. нотаріус [PERSON] видала позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом на частину грошових вкладів в АТ «Ощадбанк» (р. №1998), зокрема, тих, які належали особисто її матері [PERSON] 21.02.2017 р. нотаріус [PERSON] видала позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/25 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS]. Щодо земельної ділянки та житлового будинку у с. Вільнянці, а також автомобіля нотаріус повідомила позивачу про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, та видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.03.2017 р. №202/02-31, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та ненадання позивачем документів, які б підтверджували факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті її батька, [PERSON]. Позивач просить суд встановити факт постійного проживання її матері, [PERSON], 1958 р. н., разом з її батьком (дідом позивачки) [PERSON], 1929 р. н., померлим 09.07.2014 р., на час відкриття спадщини після нього. Визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після матері, [PERSON], 1958 р. н., померлої 08.03.2015 р., право власності на:- земельну ділянку площею 0,203 га за адресою: село Вільнянка Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, вул. Садова, 10; кадастровий номер: 2321582500:13:001:0012; цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); - житловий будинок №10 по вул. Садовій у с. Вільнянці Вільнянського району Запорізької області загальною площею 42,4 м2, у т.ч. житловою площею 28,2 м2, розміщений на земельній ділянці площею 0,203 га, кадастровий номер: 2321582500:13:001:0012, на якій розташовані такі надвірні споруди: житловий будинок літ. А з прибудовою літ. а, сарай літ. Б, сарай літ. В, паркан №1; - легковий автомобіль ВАЗ-21033 1980 року випуску, реєстраційний номер 17-33 ЗПЯ, двигун №4775885, кузов №1115675, синього кольору, котрий належав [PERSON], померлому 09.07.2014 р., спадкоємцем якого була його дочка [PERSON], що прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали з підстав і мотивів викладених у позовній заяві та просять задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення позивача та її представника, допитавши свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] взявши до уваги пояснення надані позивачем, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За вимогами ч. 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі ст. 57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 08.03.2015 р. померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ЖС №319098, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 11.03.2015 р., актовий запис №1916. Спорідненість між позивачем та спадкодавицею [PERSON] підтверджується: свідоцтвом про одруження І-ЖС №000432, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківської районної ради м. Запоріжжя 21.11.1997 р., актовий запис №698. До шлюбу позивач мала прізвище [PERSON]; свідоцтвом про народження ІІ-ЖС №344039, виданим Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Шевченківської районної [PERSON] депутатів трудящих м. Запоріжжя Запорізької області 14.10.1978 р., актовий запис №2150; свідоцтвом про укладення шлюбу І-ЖС №367278, виданим Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Шевченківської районної [PERSON] депутатів трудящих м. Запоріжжя Запорізької області 02.07.1977 р., актовий запис №419. До шлюбу мати позивачки мала прізвище [PERSON]. Мати позивачки поновила своє дошлюбне прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу І-ЖС №018702, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Запоріжжя 27.04.1995 р., актовий запис №281. Після смерті [PERSON] залишилося три спадкоємці першої черги за законом (рідні діти померлої): - позивачка, її повнорідний брат [PERSON], а також єдиноутробний брат [PERSON]. 31.08.2015 р. позивач подала приватному нотаріусу Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] заяву про прийняття спадщини після матері, вхідний №90. На підставі даної заяви було заведено спадкову справу №41/2015. Того ж дня брати [PERSON] та [PERSON] подали нотаріусу заяви, відповідно, за вх. №№91 та 92, якими відмовились від прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері. Зазначені заяви зберігаються у спадковій справі. До складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] входить таке майно: 3/25 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS]; земельна ділянка площею 0,203 га, кадастровий номер 2321582500:13:001:0012, за адресою: с.\~Вільнянка Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, вул. Садова, 10; житловий будинок №10 по вул. Садовій у с. Вільнянка Вільнянського району Запорізької області; легковий автомобіль ВАЗ-21033, 1980 року випуску, реєстраційний номер 17-33 ЗПЯ, який належав померлому 09.07.2014 р. [PERSON], спадкоємцем якого була його дочка [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав; грошові вклади в Публічному акціонерному товаристві «ДЕРЖАВНИЙ [PERSON] УКРАЇНИ» (офіційне скорочене найменування - АТ «Ощадбанк»), які належали особисто матері позивачки [PERSON], а також померлому 09.07.2014 р. [PERSON] (дідові позивачки), спадкоємцем якого була його дочка (мати позивачки) [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав, і померлій 06.02.2014 р. [PERSON] (бабусі позивачки), спадкоємцем якої був її чоловік [PERSON], померлий 09.07.2014 р., який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, спадкоємцем якого була його дочка [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. 30.10.2015 р. нотаріус [PERSON] видала позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом на частину грошових вкладів в АТ «Ощадбанк» (р. №1998), зокрема, тих, які належали особисто її матері [PERSON] 21.02.2017 р. нотаріус [PERSON] видала позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/25 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS]. Щодо земельної ділянки та житлового будинку у с. Вільнянці, а також автомобіля нотаріус повідомила позивачці про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, та видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.03.2017 р. №202/02-31. Як випливає з тексту постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, для різного спадкового майна причини відмови у вчиненні нотаріальної були різними. Щодо земельної ділянки площею 0,203 га, кадастровий номер 2321582500:13:001:0012, за адресою: с. Вільнянка Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, вул. Садова, 10. Причина відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину: відсутність оригіналу правоустановчого документа, на підставі якого спадкове майно належало спадкодавцю. Земельна ділянка була набута [PERSON] в порядку приватизації на підставі державного акта на право приватної власності на землю, виданого Любимівською сільською [PERSON] народних депутатів 01.12.1995 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №144. 20.07.2016 р. нотаріус надіслала запит до Управління Держгеокадастру у Вільнянському районі Запорізької області, в якому просила надати витяг з Державного земельного кадастру на вказану земельну ділянку. У відповідь на запит був наданий витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-2301816222015 від 06.12.2016 р., яким підтверджено належність земельної ділянки матері позивачки [PERSON] на підставі вищепрописаного державного акта та зазначено про реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Щодо житлового будинку №10 по вул. Садовій у с. Вільнянка Вільнянського району Запорізької області, причина відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину: відсутність оригіналу правоустановчого документа, на підставі якого спадкове майно належало спадкодавцю.Житловий будинок був придбаний [PERSON] за договором купівлі-продажу будинку, посвідченим секретарем Любимівської сільської [PERSON] народних депутатів Вільнянського району Запорізької області 03.10.1987 р. Примірник договору є втраченим. Відсутність оригіналу правоустановчого документа робить неможливим оформлення права на спадщину нотаріусом. Договір купівлі-продажу будинку не подавався до Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації для реєстрації права власності на спірний будинок, що підтверджується листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 07.10.2015\~р. №8866 у відповідь на запит нотаріуса [PERSON] «Про надання інформації» від 31.08.2015 р. №675/02-14. Згідно з листом ТОВ «ЗМБТІ» у матеріалах інвентарної справи відсутні документи, що посвідчують право власності на вищевказаний обєкт нерухомого майна. 13.01.2017 р. нотаріус надіслала запит до Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, в якому просила надати інформацію щодо наявності записів у погосподарській книзі щодо права власності на житловий будинок №10 по вул. Садовій у с. Вільнянка Вільнянського району Запорізької області та надати копію правоустановчого документа на будинок, якщо такий зберігся в архівах ради. У відповідь на запит була надана копія договору купівлі-продажу будинку, який зберігся в архіві Любимівської сільської ради. Також, у супровідному листі №02-03-11/18 від 20.01.2017 р. Любимівський сільський голова зазначив, що згідно з відомостями погосподарського обліку с.\~Вільнянка Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області користувачем житлового будинку з 1987 по 2015 рік значиться [PERSON]. Інформація про реєстрацію права власності у сільської ради відсутня. Щодо легкового автомобілю ВАЗ-21033, 1980 р. в., реєстраційний номер 17-33 ЗПЯ, який належав померлому 09.07.2014 р. [PERSON], спадкоємцем якого була [PERSON] (його дочка), яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Підставою для відмови нотаріуса в оформленні мого права на автомобіль в порядку спадкування стало ненадання позивачкою документів, які б підтверджували факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті її батька, [PERSON], оскільки довідка про останнє місце реєстрації [PERSON], померлого 09.07.2014 р., видана МКП «Основаніє» 01.09.2015 р. за №521, містить відомості про те, що за вказаною у довідці адресою на момент смерті [PERSON] був зареєстрований лише він. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 31.08.2015 р. за №41355339. Легковий автомобіль ВАЗ-21033 1980 року випуску, реєстраційний номер 17-33 ЗПЯ, двигун №4775885, кузов №1115675, синього кольору, належав [PERSON], на підставі технічного паспорта АИ №646671, виданого ОРЕВ відділу ДАІ Запорізької області 25.11.1980 р. Оригінал технічного паспорта був наданий приватному нотаріусу, його засвідчена нотаріусом копія зберігається у спадковій справі. Дід позивачки [PERSON], і бабуся [PERSON], хворіли на хронічну серцеву недостатність, що, зрештою, і стало причиною їхньої смерті. Останні кілька років, приблизно з літа 2010 р., мати позивачки [PERSON] переїхала до своїх батьків до квартири [ADDRESS], щоб доглядати і систематично надавати їм допомогу. Дана обставина підтверджується показаннями свідків наданих у судовому засіданні. З показань свідків також встановлено, що [PERSON] у 2010 році переїхала на постійне проживання до будинку своїх батьків і проживала з ними до їх смерті. З матеріалів спадкової справи, заведеної після померлої [PERSON] вбачається, що остання заповіту на випадок своєї смерті не склала та в установлений законом шестимісячний строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом звернулась її дочка [PERSON] Сини померлої [PERSON] та [PERSON] подали нотаріусу заяви, відповідно, за вх. №№91 та 92, якими відмовились від прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері. Зазначені заяви зберігаються у спадковій справі. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з п. 211 Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 03.03.2004 року за № 20/5 свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, провстановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, щопідтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином саме постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця його проживання за адресою місця проживання спадкодавця. На підставі викладеного суд вважає, що [PERSON], як спадкоємець своєчасно прийняла спадщину, що відкрилася після смерті її батька шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час його смерті і відповідно набула права власності на спадкове майно. Виходячи із викладених обставин та доказів у їх сукупності та кожного окремо, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є доведеними, законними та обґрунтованими, внаслідок чого вони підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved