Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

28 березня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення пені по виплаті аліментів. В своїй заяві позивач зазначила, що вони з відповідачем є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON]. На підставі виконавчого листа виданого Глобинським районним судом Полтавської області з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.10.2015 року і до повноліття дитини. Виконавчий лист № 527/2508/15-ц від 24.12.2015 перебуває на примусовому виконанні в кременчуцькому районному ВДВС ГТУЮ у Полтавській області. Відповідач недобросовісно виконує свій обов'язок по сплаті аліментів, свідомо ухиляється від їх сплати, постійно допускає прострочення сплати аліментів. Боржник є працездатним та фізично здоровим, отже має змогу отримувати дохід та утримувати свою дитину. За період з 15.10.2015 року по 01.02.2018 року утворилася заборгованість по сплаті аліментів, яка становить 33301,40 грн. Посилаючись на викладене, позивач просила суд, стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 10153,79 грн. за період з 15.10.2015 року по 01.02.2018 року. В судове засідання позивач, не з'явилася подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що просить суд, проводити розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що відповідач потрапив в ДТП та в зв'язку з отриманими травмами не має можливості працювати, тому виниклда заборгованість по сплаті аліментів. Представник третьої особи в судов засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. З 31 липня 1999 року, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвали 19 листопада 2015 року (а.с.11). Відповідно до Свідоцтва про народження, [PERSON] народилася [INFO] року, а її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 27 листопада 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 жовтня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття та 24 грудня 2015 року видано виконавчий лист (а.с. 9,10). Виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні у Кременчуцькому районному ВДВС ГТУЮ у Полтавській області (а.с. 8). Як вбачається із довідки-розрахунку, виданої Кременчуцьким районним ВДВС ГТУЮ у Полтавській області, заборгованість по стягненню аліментів із [PERSON] згідно виконавчого листа № 527/2508/15-ц, за період з 15 жовтня 2015 року по 01 лютого 2018 становить 33301,40 грн. (а.с. 7). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшено судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Із зазначеної норми вбачається, що одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення у випадку коли заборгованість виникла з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти. Разом з тим, як встановлено судом відповідач 21.06.2015 року отримав важку закриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку, в зв'язку з чим з 21.06.2015 року по 09.07.2015 року перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні, де 22.06.2015 року зазнав оперативного втручання, а саме резекційну трепанацію черепа з видаленням епідуральної гематоми. З 04.08.2015 року по 13.08.2015 року також перебував на стаціонарному лікуванні. З 2015 року і по теперішній час перебуває на «Д» обліку у сімейного лікаря та лікаря невропатолога, потребує постійного амбулаторного лікування, йому протипоказана важка фізична праця, нічні зміні, психо-емоційне напруження (а.с. 29-30, 37-42). Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що заборгованість по виплаті аліментів виникла не з вини [PERSON], наявність якої є обов'язковою для виникнення наслідків встановлених ст. 196 Сімейного кодексу України, а в зв'язку з отриманою травмою, перенесеним оперативним втручанням та погіршенням стану здоров'я, в зв'язку з чим позов до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed