Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

27 листопада 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі по 50 000,00 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з моменту пред'явлення позову до досягнення дітьми повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 50 000,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту пред'явлення позову до досягнення сином [PERSON] [INFO] трирічного віку. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 08.04.2011 року між сторонами був зареєстрований шлюб та від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На даний час діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, відповідач коштів на утримання дітей не надає. Крім того, відповідач не надає коштів на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років. Відповідач має відкритий рахунок за яким отримує відсотки, а тому має можливість сплачувати аліменти. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи. Тому суд ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 08.04.2011 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у сторін народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Батьками дітей у свідоцтвах про народження зазначені: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. Заочним рішенням Солом'янського районного суду м.Києва від 14.12.2015 року розірвано шлюб між сторонами. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 181 Сімейного кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька та/або у твердій грошовій сумі. У відповідності із ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач на даний час участь в утриманні дітей не приймає, відповідні докази суду надані не були, кошти на їх утримання не надає, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття в примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача не довела суду витрати на дітей у сумі 100 000,00 грн. щомісячно на кожного. У судовому засіданні було встановлено, що крім відсотків, які отримує [PERSON] за Договором вкладу в субординований капітал банку, який укладений до 16.08.2018 року відповідач інших доходів на території України не має. Крім того, [PERSON] на праві власності належить ? частина квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відвідує міні-садок, гурток ліплення, [PERSON] відвідує центр раннього розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що діти знаходяться на утриманні позивачки, стан здоров'я дітей, відповідач інших дітей на утриманні на даний час не має, не має постійного місця роботи та постійного доходу, враховуючи засади розумності та справедливості, визначає розмір аліментів в сумі 5 000,00 грн. щомісячно на утримання кожного з дітей з моменту подачі позову до суду до досягнення дітьми повноліття. На підставі статті 367 ЦПК України суд вважає за доцільне допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Частина 2 статті 84 СК України визначає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.4 ст.84 СК України). Враховуючи ту обставину, що діти проживають з позивачем, відповідач має можливість утримувати дружину до досягнення дитиною трирічного віку, отримуючи дохід за Договором вкладу в субординований капітал банку, який укладений до 16.08.2018 року, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог та стягнення з відповідача на користь позивача кошти на утримання дружини в розмірі 3 000,00 грн. щомісячно. Крім того, з відповідача на користь держави на підставі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial