Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

28 жовтня 2016 р. до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 17 вересня 2012 року між сторонами у справі було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості (далі Угода), відповідно до якої позивач встановлює відповідачу кредитний ліміт в розмірі 17015 гривень 27 копійок з нарахуванням 18 % річних на рік на суму залишку заборгованості. Погашення кредиту здійснюється з 01 по 25 число кожного місяця рівними частинами. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» повністю виконав вимоги Договору, надавши [PERSON] кредит на вказану вище суму. Відповідач зобов'язання за договором виконувала не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 19 жовтня 2016 року у неї виникла заборгованість перед позивачем в сумі 27448,76\~грн., з яких: -10511,56 гривень (заборгованість за кредитом); -5233,61 гривень (заборгованість по процентам за користування кредитом); -10091,04 гривень (заборгованість за пенею та комісією); -1612,55 гривень (штраф за п. 2.2. Угоди); Саме цю суму позивач просить стягнути з відповідача. В судове засідання позивач свого представника не направив, додавши до матеріалів позовної заяви клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявилась, подавши до суду кілька заяв про долучення доказів до справи, серед яких подано заяву про застосування позовної давності до правовідносин в даній справі (а.с. 64). Дослідивши подані докази, суд приходить до наступних висновків. Як визначено у ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Матеріалами справи підтверджується факт укладення Генеральної угоди між позивачем ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем [PERSON] (а.с. 7). У відповідності до п. 2.1. Угоди банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 17015,27 гривень на споживчі цілі в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати процентів в розмірі 1,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом в зазначені строки. Погашення заборгованості здійснюється з 1 по 25 число кожного місяця у вигляді щомісячного платежу на суму 617,31 гривень. Дата останнього погашення 30 вересня 2015 року. Позивачем до матеріалів справи додано розрахунок суми позову (а.с. 4, 5). Визначаючи обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу та нарахованих процентів за кредитним договором, суд виходить з відомостей щодо здійснення відповідачем [PERSON] платежів за Угодою, які відображені у відповідній графі розрахунку та підтверджені копіями квитанцій, наданих відповідачем [PERSON] до суду (а.с. 85-89). Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, який позивач долучив до позовної заяви (а.с. 4, 5), початком першого прострочення платежів за кредитом є 31 березня 2013 року. В період з цієї дати та до дня проведення розрахунку позовних вимог (19 жовтня 2016 року) розмір заборгованості за тілом кредиту неодноразово змінювався. При цьому, позивачем в розрахунку здійснено диференційоване нарахування процентів на поточну (стовпчик 3 в розрахунку заборгованості) та на прострочену (стовпчик 5) заборгованість та визначено частку з заборгованості, на яку проценти позивачем не нараховуються (стовпчик 4). Враховуючи викладене, суд вважає необхідним при розрахунку сум основного боргу та процентів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, врахувати сумарно поточну та прострочену заборгованість за тілом кредиту. Крім того, в графі 15 розрахунку відображено суми погашення за Угодою, які суд враховує при визначенні суми основного боргу та процентів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. При цьому, суд враховує вимоги Угоди щодо встановлених строків сплати платежу та його розміру. Визначаючи порядок зарахування платежів відповідача за Угодою, суд враховує в першу чергу погашення процентів, нарахованих на суму залишку заборгованості за кредитом, а потім погашення основної суми кредиту. Розрахунок сум основного боргу та процентів можна виразити в наступній таблиці, де в графі «Період» зазначено період, за який здійснюється нарахування суми процентів та визначається залишок непогашеної суми основного боргу; в графі «Сума боргу» зазначено суму поточної та простроченої заборгованості основний борг за Угодою; в графі «Кількість днів» міститься сумарна кількість днів у періоді, за який нараховуються проценти; графа «Процентна ставка» містить відомості щодо визначеної сторонами в п. 2.1. Угоди процентної ставки (1,5 % на місяць = 18 % річних); в графі «Сума процентів» визначено суму процентів, нарахованих за узгодженою сторонами в п. 2.1. Угоди ставкою в кожному з періодів; графа «Сплачено» містить інформацію щодо здійснених платежів за Угодою, які зазначені банком у відповідній графі розрахунку заборгованості суми позову; в графі «Несплачені проценти» визначено суму процентів за кожний період, які залишились несплаченими після зарахування коштів за платежем відповідача [PERSON] по кожному з періодів. Первинну інформацію щодо зазначених вище обставин суд визначає на підставі відповідних відомостей, зазначених в розрахунку заборгованості (а.с. 4, 5). ПеріодСума боргуДнівПроцентна ставкаСума процентівСплаченоНесплачені проценти 17.09.201223.10.201217015,273718,00 \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~310,47620 24.10.201223.11.201216705,7431255,39620 24.11.201221.12.201216341,1328225,64620 22.12.201227.01.201315946,7737290,970,35290,62 28.01.201322.02.201315946,7726204,471240 23.02.201325.03.201314911,2431227,9617210,96 26.03.201327.03.201314911,24214,71620 28.03.201321.04.201314305,9525176,37620 22.04.201330.04.201313862,32961,530,6860,85 01.05.201316.05.201313862,3216109,38620 17.05.201314.07.201313351,7059388,48617,4 15.07.201323.07.201313122,78958,24620 24.07.201327.08.201312561,0335216,81620 28.08.201325.09.201312157,8329173,87620 26.09.201329.10.201311711,7134196,37620 30.10.201317.12.201311288,0849272,77620 18.12.201311.01.201410940,8525134,8920,42114,47 12.01.201412.01.201410940,8515,406,34 13.01.201413.01.201410939,9015,403,182,22 14.01.201428.01.201410939,901580,93627,2 29.01.201414.02.201410393,631787,141,6285,52 15.02.201415.02.201410393,6315,130,814,32 16.02.201416.02.201410393,6315,130,44,73 17.02.201417.02.201410393,6315,130,24,93 18.02.201418.02.201410393,6315,130,15,03 19.02.201419.02.201410393,6315,130,055,08 20.02.201420.02.201410393,6315,130,025,11 21.02.201421.02.201410393,6315,130,015,12 22.02.201422.02.201410393,6315,130,015,12 23.02.201423.03.201410393,6329148,64620 24.03.201419.10.20169922,279414604,48 4604,48 ВСЬОГО:9922,27 5408,56 Таким чином, загальна сума основної заборгованості за Угодою становить 9922,27\~гривень, а сума несплачених процентів 5408,56 гривень. В той же час, суд вважає обґрунтованою заяву відповідача про застосування в даній цивільній справі позовної давності, оскільки в даному випадку відсутні обставини для зупинення її перебігу або її переривання, визначені в статтях 263 та 264 Цивільного кодексу України. Крім того, суд констатує відсутність обставин поважності пропуску позовної давності, які визначені ч. 5 ст. 267 Цивільного кодексу України. За таких обставин та у відповідності до положень ст.ст. 256, 257, ч.ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, стягненню підлягають суми основного боргу та процентів в межах трирічного строку, що вираховується до дати подання позову. Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду України по справі № 6-31цс15 від 03 червня 2015 року, яка враховується судом відповідно до вимог абз. 2 ч. 1 ст. 3607 ЦПК України. Розмір заборгованості за тілом кредиту в сумі 9922,27 грн. нараховано в межах трирічного строку, що передує зверненню позивача до суду. Позовні вимоги в цій частині підлягають повному задоволенню з огляду на п. 2.1. Угоди та вимог статей 526 та 1054 Цивільного кодексу України. Сума нарахованих, але не виплачених процентів за період з 19 жовтня 2013 року по 19 жовтня 2016 року становить 4846,13 гривень. Ця сума підлягає стягненню відповідно до статей 1048 та 10561 ЦК України, п.\~2.1. Угоди та з урахуванням письмової заяви відповідача про застосування позовної давності. Позивачем до стягнення також заявлено 10091,04 гривні заборгованості за пенею. При розгляді питання щодо обґрунтованості позову в цій частині, суд виходить з наступного. Пунктом 2.8. Угоди встановлено, що в разі порушення позичальником зобовязань з погашення кредиту, позичальник сплачує на користь банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах та правилах за кожен день прострочення. Позивачем до матеріалів справи додано витяг з Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 8-31). Пунктом 1.1.5.25 вказаного документа встановлено, що в разі порушення позичальником зобовязань по сплаті кредиту, він сплачує на користь банку пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не вище подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла за період, в якому нараховується пеня. При цьому, суд також вважає необхідним застосувати до позовних вимог в даній справі позовну давність, про яку заявлено відповідачем з урахуванням положень п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, яким встановлено спеціальну позовну давність в один рік до вимог про стягнення пені. В такому випадку, сума пені має вираховуватись за період, який становить один рік до дня подання позову. Сума основного боргу, на який розраховується пеня за період з 19 жовтня 2013 року по 19 жовтня 2016 року, становить 9922,27 гривень. Кількість днів, за які проводиться розрахунок 365. Процентна ставка для розрахунку пені 0,1 % за кожен день прострочення. Таким чином, пеня в процентному виразі до суми основного боргу за один рік прострочення становить: 0,1 %/день * 365 днів = 36,5 %. Сума пені дорівнює: 9922,27 гривень * 36,5 % = 3621,63 гривень. У відповідності до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як обставину, яка має істотне значення, суд враховує важкий фінансовий стан відповідача [PERSON] та той факт, що на її утриманні перебуває малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Право суду на зменшення розміру неустойки відображено також в правовій позиції, викладеній в Ухвалі Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100цс14. Суд враховує цю правову позицію відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 3607 ЦПК України, оскільки підстав для відступлення від цієї правової позиції в даній справі не вбачається. За таких обставин, заява відповідача про застосування положень статті 551 Цивільного кодексу України підлягає задоволенню, а розмір пені зменшенню до 10 % від розміру заборгованості за тілом кредиту, тобто до 992 гривень 23 копійок. Вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позовні вимоги про сплату штрафу на суму 1612,55 грн. не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Як зазначено в правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в Постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15, відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Суд враховує цю правову позицію відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 3607\~ЦПК України, оскільки підстав для відступлення від цієї правової позиції в даній справі не вбачається. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при поданні позовної заяви, пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial