Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

28.01.2021 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] за місцем його реєстрації. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 07.03.2006 між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, який розірвано на підставі рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.11.2015. Від шлюбних відносин сторони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу і по даний час проживають з матір`ю за її адресою. Старша донька [PERSON] на даний час бажає проживати разом з ним. Позивач офіційно працює, має житло, сплачує аліменти на всіх дітей, приймає участь у вихованні своїх дітей та виконує свої батьківські обов`язки. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Після перерви, у судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, оскільки відсутній предмет спору. Дитині більше 14 років і вона самостійно обирає місце проживання. Крім того, вона вже з лютого - березня 2021 року перейшла жити до батька. Після перерви у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Допитана в судовому засіданні дитина [PERSON] показала, що хоче проживати разом зі своїм батьком, оскільки у нього кращі умови проживання. Підтвердила, що з 10.03.2021 перейшла жити до батька. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, від начальника управління надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, просять прийняти рішення з урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за відсутності всіх учасників справи не здійснювалося. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.03.2006. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27.11.2015 шлюб було розірвано (а.с. 5). Від шлюбних відносин сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , батьком дитини в свідоцтві про народження зазначений позивач (а.с. 4). Позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3 на зв.), фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.33) Відповідач [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 32). Неповнолітня дитина сторін, [PERSON] з березня 2021 року проживає разом з батьком (а.с. 33) Відповідно до чч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповіднодо ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що неповнолітня донька сторін [PERSON] , [INFO] . Тобто дитині, на момент звернення до суду з даним позовом, було вже більше 14 років. А тому відповідно до ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed