Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

28.12.2019 року позивач звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Заповіту чоловік не залишив. 12 червня 2019 року вона звернулась до Першої синельниківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Окрім неї, до нотаріальної контори подала заяву дочка померлого [PERSON] про прийняття спадщини та дочка [PERSON] , яка відмовилась від прийняття спадщини. Спадкове майно складає автомобіль «Daewoo» Matiz», легковий комбі-В, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно з технічним паспортом, власником вищевказаного автомобілю є [PERSON] з 11 червня 2010 року. Автомобіль придбано у період шлюбу, який зареєстровано 06 червня 1967 року, і є спільною сумісною власністю подружжя, згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України, ст. 57, ч. 1 ст. 60, ч.ч. 1, 2 ст. 70 СК України. Постановою державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори від 11 грудня 2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як автомобіль, придбаний у шлюбі є спільним майном подружжя, і у зв`язку із цим необхідно виділити супружню долю, також виявлені розбіжності в прізвищі спадкодавця, а саме у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, Серія [NUMBER] , виданому Новомосковським ВРЕР УДАІ УМВС Дніпропетровської області 11 червня 2010 року вказано прізвище « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть « [PERSON] ». Позивач вважає, що в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу помилково зазначено прізвище спадкодавця як « [PERSON] ». В зв`язку із викладеними обставинами, [PERSON] просить суд: - встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серія [NUMBER] , виданого Новомосковським ВРЕР УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області 11 червня 2010 року на автомобіль «Daewoo» Matiz», легковий комбі-В, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , померлому [INFO] ; - визначити, що частка померлого [PERSON] у праві спільної сумісної власності подружжя на автомобіль «Daewoo» Matiz», легковий комбі-В, реєстраційний номер [NUMBER] , становила Ѕ частку; - визнати за [PERSON] , [INFO] , право приватної власності на ѕ частки автомобіля «Daewoo» Matiz», легковий комбі-В, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстрованого 11 червня 2010 року, з яких: - на Ѕ частку, як частку у спільному сумісному майні подружжя; - на ј частку, в порядку спадкування за законом, після смерті [INFO] [PERSON] . До початку судового засідання позивач надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її присутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, але в матеріалах справи наявна заява, в якій вона вказала, що не має спору із позивачем [PERSON] , яка є її матір`ю, з приводу спадкового майна, після смерті батька [PERSON] . Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. 06 червня 1967 року позивач [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , про що цієї ж дати Миргородським р/б ЗАГС Полтавської області видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с.6). 11 червня 2010 року Новомосковським ВРЕР УДАІ видано на ім`я « [PERSON] », проживаючого за адресою: [ADDRESS] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] - автомобіля «Daewoo» Matiz», легковий комбі-В, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.7). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть від 13 травня 2019 року Синельниківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.5). Частиною 1 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України, визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із наданої суду копії спадкової справи №148/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено, що із заявою про прийняття спадщини після його смерті звернулася дружина [PERSON] та дочка [PERSON] , а дочка [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини. Так, постановою державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори від 11 грудня 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті чоловіка [PERSON] , оскільки придбаний [PERSON] в період шлюбу автомобіль, хоч і є спільним майном подружжя, але не містить визначення часток кожного із подружжя у цьому майні. Окрім того, у вказаній постанові, державним нотаріусом зважено на наявність розбіжності в прізвищі спадкодавця, а саме: у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, Серія [NUMBER] , виданому Новомосковським ВРЕР УДАІ УМВС Дніпропетровської області 11.06.2010 року, зазначено прізвище « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть - « [PERSON] » (а.с.9). На даний час існує перешкода у реалізації позивачем [PERSON] спадкового права після смерті чоловіка [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд, окрім вищевказаних документів, дослідив також копію паспорта громадянина України Серії [NUMBER] [PERSON] , де на стор. 10, 11 є відмітки про реєстрацію нею шлюбу 06.06.1967 року із [PERSON] та реєстрацію місця проживання [PERSON] з 29 вересня 1970 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). За даною адресою був також зареєстрований з 29.09.1970 року та проживав до дня смерті, тобто до [INFO] , [PERSON] , згідно довідки виконавчого комітету Синельниківської міської ради Дніпропетровської області від 19.11.2019 року (а.с.8). Відповідно до абз. 2 ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, закріплено, що щодо цивільних правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Частиною 3 ст. 368 ЦК України, визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Наявність викладених обставин дають підстави для висновку про те, що [PERSON] та [PERSON] , перебуваючи у шлюбі з 06 червня 1967 року, набули у спільну сумісну власність, без визначення часток, які фактично за законом є рівними, тобто по Ѕ частці кожному, рухоме майно, а саме: автомобіль, а у виданому свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу помилково вказано прізвище власника як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Таким чином, позовні вимоги [PERSON] , як спадкоємця першої черги в порядку спадкування за законом, є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку із чим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1436 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved