overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

27 березня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 26.03.2014р. о 08 год. 31 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 26.03.2014р. о 08 год. 31 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] КЗ «Синельниківської ЦРЛ»ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора тривожна, доступна формальному контакту. Настрій знижений. Виказує масу скарг соматичного характеру. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - рекурентний депресивний розлад з соматичними симптомами. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

27 березня 2014 року заявники звернулися до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи заяву тим, що 04 жовтня 2000 року вони уклали шлюб, у шлюбі у них народилися спільні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У спільній заяві зазначили, що за час спільного життя вони зрозуміли, що подальше збереження шлюбу не відповідає їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому дійшли висновку про необхідність розірвання шлюбу. В судове засідання заявники не з'явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. В матеріалах справи наявні клопотання заявників про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами суд вважає, що заява подружжя підлягає задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що 04 жовтня 2000 року між заявниками укладено шлюб, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області зроблено відповідний актовий запис № 13. У шлюбі у подружжя народилося двоє спільних дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтв про народження (а.с. 5.8). Подружжя 25 березня 2014 року уклали договір про участь у вихованні та утриманні їх спільних дітей. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 478 (а.с. 3). Судом з'ясовано, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Протягом одного місяця знаходження спільної заяви подружжя в суді, сторони не зверталися із заявою про відкликання заяви про розірвання шлюбу. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, спільна заява подружжя про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

27 березня 2014 року заявниця звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду з вищевказаною заявою та просить суд встановити факт належності [PERSON], яка померла [INFO] року договору купівлі - продажу будинку від 29 березня 1988 року за реєстровим № 5, який посвідчений виконкомом Завадівської сільської ради Корсунь - Шевченківського району Черкаської області на ім'я [PERSON]. Встановити факт належності [PERSON], яка померла [INFO] року, державного акту на право власності на земельну ділянку площею 1,9390 га серії ЧР № 131805 від 30 грудня 2003 року, виданого Корсунь - Шевченківською райдержадміністрацією Черкаської області на підставі розпорядження № 421 від 25.12.2003 року. Заявниця в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності заяву підтримала, мотивуючи тими ж самими обставинами, витрати по розгляду справи в суді бере на себе. Представники зацікавлених осіб - Завадівська сільська рада Корсунь- Шевченківського району Черкаської області, Зарічанська сільська рада Корсунь- Шевченківського району Черкаської області проти заяви не заперечували, просили розглянути справу без їх участі про що надали відповідну заяву. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представників зацікавлених осіб, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів пров взаємовідносини сторін. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Заявниці даний факт має юридичне значення оформлення пенсії. У відповідності з п. 6 ч.1 ст.256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

27 березня 2014 року заявниця звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ № 053003, виданого 10 січня 2000 року на ім'я в українському варіанті написання «[PERSON]», посилаючись на те, що в даному документі допущена помилка в написанні її імені та по батькові, що не збігається з іменем та по батькові зазначених у її паспорті в українському написанні як «[PERSON]» та іншими документами. Оскільки ці розбіжності заявниці виправити не можливо, вони перешкоджають їй у реалізації права на укладання договору оренди землі, тому вона була змушена звернутися до суду з цією заявою. В судове засідання заявниця надала заяву, в якій свою заяву підтримала в повному обсязі, наполягала на її задоволенні, просила справу розглянути за її відсутності. Від заінтересованої особи - Вільхівської сільської ради в судове засідання надійшла заява, в якій вона була не проти встановлення заявнику юридичного факту належності правовстановлюючого документу, просила справу розглянути за відсутності їхнього представника. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою, яка підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт належності заявниці зазначеного вище правовстановлюючого документу підтверджується наявними у справі доказами, а саме паспортом, карткою платника податків, пенсійним посвідченням, де її ім'я та по батькові зазначено в українському варіанті написання як «[PERSON]», анкетні дані - прізвище співпадає. Крім того цей факт підтверджується довідкою виконавчого комітету Вільхівської сільської ради № 405 від 21.02.14 р., з якої вбачається, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], вказаної в правовстановлюючому документі, який містить помилку. За таких обставин, враховуючи, що заінтересована особа не заперечує проти встановлення заявниці юридичного факту належності правовстановлюючого документу, у суду не виникає сумнівів в доведеності факту належності правовстановлюючого документу [PERSON], встановлення якого їй необхідно для реалізації права на укладання договору оренди землі, тому заява останньої підлягає задоволенню, оскільки іншим чином встановити цей факт вона не могла. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

27 березня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] у усній формі відбулось укладання договору купівлі-продажу гаражу, який розташований за адресою: [ADDRESS]. У рахунок продажу гаражу [PERSON], який діє від імені та в інтересах [PERSON] на підставі довіреності отримав від [PERSON] кошти у сумі 25000 грн., про що надав розписку. Посвідчити договір купівлі-продажу гаражу у нотаріальній конторі сторони не змогли з причини ухилення від цього [PERSON] Оскільки фактично умови договору сторонами були виконані, [PERSON] звернулася до суду з позовом і просить, визнати дійсним договір купівлі-продажу гаражу, який розташований за адресою: [ADDRESS], укладений 27.03.2014 року між нею та [PERSON] та визнати за нею право власності на цей гараж.. У судовому засiданні позивач пiдтримала позовнi вимоги та просила задовольнити позов у повному обсязi. Вiдповiдач [PERSON], який діє від імені та в інтересах [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Алчевського міського нотаріального округу Луганської області - [PERSON] 27.03.2014 р. за р. № 575 (а.с. 11) у судовому засiданні позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослiдивши матерiали справи, вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних підстав: Гараж, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі рішення Алчевського міського суду Луганської області від 26.01.2006 року (а.с. 13), який належним чином зареєстрований Реєстраційною службою Алчевського міського управління юстиції Луганської області за реєстраційним № 334632344112, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 14). 27.03.2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали між собою у усній формі договір купівлі-продажу гаражу, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов*язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов*язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У рахунок купівлі гаражу [PERSON], який діяв від імені та в інтересах [PERSON] на підставі довіреності отримав від [PERSON] грошові кошти у сумі 25000 грн., про що надав розписку ( а.с. 18) та передав останній правовстановлюючі документи на гараж та ключі від нього. У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки фактично умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся, та визнати право власності за [PERSON] на гараж, який розташований за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

27 березня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25.02.2012 року. Шлюб було зареєстровано виконавчим комітетом Зугреської міської ради міста харцизька Донецької області, актовий запис № 12. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини були припинені з лютого 2014 року, в зв'язку з тим, що в них часто виникали сварки з різних причин, вони втратили взаєморозуміння. Вважає, що при сформованих взаємовідносинах подальше збереження сім'ї неможливо, на примирення не згодна. Суперечок по розподілу майна та про місце мешкання дитини немає. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище - «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився про час та день слухання справи повідомлявся своєчасно, належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Суд, на підставі ст. 224 ЦПК України, враховуючи наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, знаходить заявлений позов обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 25.02.2012 року. Від сумісного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили подружні стосунки з лютого 2014 року через те, що в них часто виникали сварки з різних причин, вони втратили взаєморозуміння. Суперечок по розподілу майна та про місце мешкання дитини немає. З'ясувавши фактичні взаємини сторін, що втратили почуття любові і поваги один до одного, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Одночасно суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивачки і після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

27 березня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в 1990 році зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від сумісного проживання мають трьох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Десять років сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть, крім того, позивач має іншу сім'ю. Майнового спору щодо поділу спільного сумісного майна подружжя немає. Позивач прийшла до впевненості, що їх сім'я з відповідачем розпалася остаточно та примирення між ними неможливе. В зв'язку із тим, що відповідач не бажає розрівати шлюб через органи РАЦС, позивач вимушена звернутися із зазначеним позовом до суду та просить його задовольнити, залишивши прізвище, обране нею під час реєстрації шлюбу. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності та просила розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та просив задовольнити позов. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Єланицького райвиконкому Миколаївської області, шлюб зареєстрований 13 листопада 1990 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за №48. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.4). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки встановлено, що сторони більше десяти років не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть, неповнолітніх дітей не мають. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-29 00:00:00

27 березня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки у сумі 2 973,11 грн. З позовної заяви вбачається, що 19.03.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», позивачем, та [PERSON], відповідачем, був укладений договір № 013-04128-190311 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Згідно з умовами даного договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає відповідачу платіжну картку, а також ПІН-код до картки, здійснює обслуговування відповідача на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний, що міститься у додатку № 1 до договору, та умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Банк надає кредит шляхом відкриття кредитної лінії. [PERSON] одержала кредит, проте порушила договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості на загальну суму 2 973,11 грн.: тіло кредиту - 1 538,04 грн., прострочене тіло кредиту - 461,96 грн.; заборгованість за відсотками - 0,00 грн.; заборгованість за комісіями - 973,11 грн., а також судовий збір у сумі 243,60 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, проте заявив про розгляд справи без присутності представника позивача, а також про підтримання позовних вимог у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місто слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

27 березня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка вказує на те, що з 10 вересня 2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка не має можливості самостійно утримувати доньку належним чином. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд розірвати шлюб та стягнути на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 1 неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця, до досягнення нею неповноліття. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково у сумі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу). Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 10 вересня 2010 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. З грудня 2013 року сторони проживають окремо,подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку,що сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам сторін, а також враховуючи те, що відповідач працює офіційно, має стабільний заробіток, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання позовної заяви і до її повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. та на користь держави 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

27 березня 2014 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором №002-28525-110811 від 11 серпня 2011 року в сумі 17606 грн. 75 коп. Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду невідомі. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 11 серпня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем був укладений договір №002-28525-110811 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит шляхом відкриття відповідачу відновлювальної відкличної кредитної лінії в загальному розмірі 100 000 грн. та на день укладання цього договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 10 000 грн. Ліміт кредитної лінії розраховується позивачем самостійно. Відповідно до п. 2.3 Договору, відповідач зобов'язався сплатити позивачу проценти за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за ставками, які зазначені в тарифах. Відповідно до п.5.2, договір набуває чинності з дати його укладання сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором. Дотепер відповідач свої зобов'язання за вищевказаним договором не виконав, тіло кредиту - 8871 грн. 84 коп., прострочене тіло кредиту - 2900 грн. 01 коп., заборгованість за комісіями - 5834 грн. 90 коп. - станом на 13.01.2014 року. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 17606 грн. 75 коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 526, 527, 530,1049,1050, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за кредитним договором, у зв'язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими й підлягають задоволенню. Тому, враховуючі заявлені позивачем вимоги, з відповідача слід стягнути заборгованість за договором №002-28525-110811 від 11 серпня 2011 року в сумі 17606 грн. 75 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved