Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

27 липня 2014 року померла мати позивачки [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належну їй земельну площею 1,9774 га. Будучи єдиним спадкоємцем за заповітом [PERSON] прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори, однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не має можливості, оскільки у відомостях про власника земельної ділянки вчинених державним реєстратором у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявні помилки у відомостях про власника. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею, як за спадкоємцем за заповітом, право власності на земельну ділянку площею 1,9774 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Бершадського району, яка на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН №0149, виданого 16.02.2001 року належала померлій 27 липня 2014 року [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак надала на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради також не з'явився в судове засідання та подав письмову заяву про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про смерть (а.с.7) 27.07.2014 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно, зокрема на земельну ділянку площею 1,9774 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради, що належала останній відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ВН 0149 (а.с. 8). Позивач [PERSON] відповідно до копії паспорта (а.с.4), копії свідоцтв про народження та укладення шлюбу (а.с.10, 11), а також відповідно до копії запису акту про одруження (а.с.12), є дочкою [PERSON]. З довідки Бершадської державної нотаріальної контори №434/01-16 від 16.06.2015 року (а.с.13) вбачається, що [PERSON] вчасно прийняла спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, а інший спадкоємець - [PERSON] подав нотаріусу заяву про відмову від спадщини. Однак відповідно до постанови нотаріуса від 16.06.2015 року (а.с.6) у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] було відмовлено у зв'язку з розбіжностями у державному акті та витязі з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно. Так у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.01.2014 року (а.с.18) вказано, що за [PERSON] зареєстровано право власності на 1,9774 га земельної ділянки, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно від 16.06.2015 року (а.с.17) вбачається, що змінити анкетні дані власника земельної ділянки неможливо так як з відповідною заявою звернулась неналежна особа. Ч.1 ст. 1222 цього ж кодексу говорить про те, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, а в ч.1 ст. 1223 визначено право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування ( зі збереженням її цільового призначення ) \~ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 роз'яснює, що статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, а отже такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved