Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

27.07.2020 року позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] , треті особи: Первомайська Державна нотаріальна контора Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), Первомайська міська рада Харківської області, [PERSON] про встановлення юридичного факту, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] в с. Грушине м. Первомайського Харківської області. За життя спадкодавиця розпорядилася належною їй земельною ділянкою кадастровий № 6324582500:01:000:0042 площею 6,5548 га в територіальних межах Грушинської сільської ради Первомайського району Харківської області відповідно до заповіту, посвідченому 13.09.2007 року секретарем виконкому Грушинської сільради Первомайського району Харківської області реєстраційний № 791 на ім`я [PERSON] . Право власності спадкодавиці на вказану земельну ділянку належить на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ХР № 140034, виданому Первомайською райдержадміністрацією Харківської області 21.03.2003 року. Спадщину позивачка прийняла, подавши відповідну заяву до Первомайської державної нотаріальної контори (спадкова справа № 97/2018). Інших спадкоємців за заповітом у матері немає, проте її дочка [PERSON] та син [PERSON] мають право на обов`язкову частку у спадщині як повнолітні непрацездатні діти спадкодавця. Перша прийняла спадщину, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори, а другий - відмовився від спадщини, про що також надав відповідну заяву до нотаріальної контори. 12.03.2019 року позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, проте отримала від державного нотаріуса Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області постанову від 20.03.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії саме через відсутність оригіналу документу, який посвідчує право власності спадкодавця на майно, вказане у заповіті. Натомість, за заявою [PERSON] останній видано державним нотаріусом свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку земельної ділянки, належної спадкодавиці, оскільки нею було надано оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку. На іншу Ѕ частку земельної ділянки свідоцтво не видавалося і залишилася спадщина в цій частині відкритою для неї - [PERSON] . Позивачка вважає, що в тексті заповіту була допущена помилка у номері серії Державного акту на право власності на земельну ділянку, а саме замість правильного номера « [NUMBER] » вказано невірний номер «104034», тому, нотаріус і не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, хоча серія Державного акту, кадастровий номер земельної ділянки, місце її знаходження, дійсно, збігаються з тією земельною ділянкою, що належала [PERSON] . Просить суд: встановити факт наявності помилки в тексті заповіту, посвідченому 13.09.2007 року секретарем виконавчого комітету Грушинської сільської ради Первомайського району Харківської області за реєстровим № 791, складеному від імені [PERSON] , а саме в частині зазначення номера Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 140034, виданого 21.03.2003 року згідно розпорядження Первомайської районної державної адміністрації, розміром 6,5548 га, кадастровий № 6324582500:01:000:0042, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в територіальних межах Грушинської сільської ради Первомайського району Харківської області, де в номері Державного акту замість: «Серія ХР № 140034» вказано: «Серія ХР № 104034»; визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 11.06.2019 року Первомайською державною нотаріальною конторою Харківської області за реєстровим № 1-686 на ім`я [PERSON] на Ѕ частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6,5548 га, кадастровий № 6324582500:01:000:0042, розташовану в територіальних межах Грушинської сільської ради Первомайського району Харківської області; визнати за нею, [PERSON] , право власності в порядку спадкування за заповітом на 5/6 часток земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 6,5548 га, кадастровий № 6324582500:01:000:0042, розташовану в територіальних межах Грушинської сільської ради Первомайського району Харківської області, яка належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 140034, виданого 21.03.2003 року згідно розпорядження Первомайської районної державної адміністрації; стягнути з відповідачки на свою користь понесені у справі судові витрати. В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Лєдєньова С.М. повністю підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Відповідачка та її представник адвокат Тимошенко Н.І. в судовому засіданні повністю заперечували проти задоволення позовних вимог та просили відмовити позивачці у позові. Зокрема, надано відзив на позов, в якому сторона відп овідачки зазначила, що позивачка, фактично, оспорює дії державного нотаріуса, який відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки заповіт був недійсним з моменту укладення, згідно діючого законодавства, номер Державного акту на право власності на земельну ділянку був вказаний інший, ніж той, на підставі якого успадковувалося майно. В разі недійсності заповіту, спадщина успадковується за законом. [PERSON] у визначений законом строк не оскаржувала дії державного нотаріуса по відмові у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом і цей строк вже сплив. Вважає, що суд не може замінювати собою державний орган, уповноважений законом на здійснення певних функцій, зокрема, видавати правовстановлюючий документ на право власності на землю та втручатися у зміст заповіту. Заповіт складала не секретар виконкому, а сама спадкодавця і наразі вона не може підтвердити чи спростувати факт зробленої нею помилки в заповіті. Первомайська Державна нотаріальна контора Харківської області Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) та Первомайська міська рада Харківської області надали до суду заяви про розгляд справи за відсутності їхніх представників, при розгляді справи поклалися на розсуд суду [PERSON] до суду не прибув, надавши заяву з проханням розглянути справу без його участі, а позов задовольнити. 25.08.2020 року провадження у справі відкрито та призначене підготовче засідання на 29.09.2020 року. В підготовчому засіданні ухвалою суду витребувано спадкову справу після померлої. Потім розгляд справи неодноразово з різних причин, в тому числі через заміну третьої особи, відкладався і в останнє на 29.09.2021 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши позовну заяву, відзив на позов, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив обставини та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст. 82 цього кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Зокрема судом встановлено та не оспорюється учасниками справи, що [INFO] померла мати позивачки та відповідачки [PERSON] (а.с.16). Після її смерті відкрилася спадщина. Спадкова маса складається, зокрема і з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 6,5548 га, кадастровий № 6324582500:01:000:0042, розташовану в територіальних межах Грушинської сільської ради Первомайського району Харківської області, яка належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 140034, виданого 21.03.2003 року згідно розпорядження Первомайської районної державної адміністрації. Спадкоємцями за законом першої черги спадкування є діти спадкодавиці позивачка - [PERSON] , відповідачка [PERSON] , третя особа [PERSON] . Перші дві прийняли спадщину, подавши про це відповідні заяви до Первомайської державної нотаріальної контори (а.с.58, 67), а останній спадщину не прийняв, оскільки у встановлений строк не подав про це заяву. На теперішній час за заявою [PERSON] державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори 11.06.2019 року видане на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.86) на Ѕ частку земельної ділянки, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 140034, виданого 21.03.2003 року згідно розпорядження Первомайської районної державної адміністрації, розміром 6,5548 га, кадастровий № 6324582500:01:000:0042, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в територіальних межах Грушинської сільської ради Первомайського району Харківської області (а.с.79). Позивачка вважає, що вказане вище свідоцтво має бути визнане судом недійсним, оскільки спадкування має бути здійснене за заповітом, посвідченим 13.09.2007 року секретарем виконавчого комітету Грушинської сільської ради Первомайського району Харківської області за реєстровим № 791, складеному від імені [PERSON] , де невірно зазначено номер Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР № 140034, виданого 21.03.2003 року згідно розпорядження Первомайської районної державної адміністрації, розміром 6,5548 га, кадастровий № 6324582500:01:000:0042, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в територіальних межах Грушинської сільської ради Первомайського району Харківської області, замість: «Серія ХР № 140034» вказано: «Серія ХР № 104034». Факт даної помилки має встановити суд. З таким твердження позивачки суд не може погодитися. Суд фактів помилки в заповітах не встановлює, суд також не здійснює перерозподіл часток у спадщині між спадкоємцями замість нотаріуса. Такі повноваження нотаріус має згідно чинного законодавства. Суд не може перебирати на себе функції державних орган, які тім надані згідно закону. На думку суду, в даному випадку для з`ясування дійсної волі спадкодавця могло б мати місце тлумачення заповіту. Тлумачення заповіту судом є спеціальним способом захисту прав спадкоємців. Застосування такого способу захисту має особливості, об`єктивно зумовлені специфікою спадкових правовідносин, правовою природою заповіту як одностороннього правочину та його відкладальним ефектом у часі. Згідно зі ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. В даному випадку державний нотаріус правомірно відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну [PERSON] земельну ділянку, адже у заповіті: по-перше, земельна ділянка належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право власності серії ХР 104034, проте, як вказано у листі міськрайонного управління у Первомайському районі та м. Первомайському (а.с.74) станом з 01.01.2013 року згідно Книг реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі по Первомайському району та місту Первомайський Харківської області Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХР № 104034 обліковується на іншу ніж [PERSON] особу; по-друге, не можна ідентифікувати земельну ділянку [PERSON] у її заповіті, адже у ньому відсутній її кадастровий номер. Тому, державний нотаріус правомірно видав [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку належної спадкодавиці земельної ділянки, оскільки дана земельна ділянка не охоплена заповітом. Друга половина ділянки у спадщині лишилася відкритою за [PERSON] , оскільки остання ще не зверталася із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачка обрала не той спосіб захисту своїх прав та інтересів, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed