Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

27.11.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу таким, що відбувся та визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги звернення до суду мотивував тим, що він купив у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку площею 0,63 га, що розташовані за адресою: с. Нехвороща, вул.Шевченка, 4, Новосанжарського району, Полтавської області. За вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку позивач повністю сплатив кошти [PERSON], який віддав ключі від вказаного житлового будинку з господарськими будівлями, де зараз проживає позивач. Оформити договір купівлі - продажу житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки не встигли, так як [PERSON] помер 19.11.2015 року. В даний час позивачу потрібен правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, що змусило його звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутність, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, до суду направила заяву про розгляд справи без її участі, прохає задовольнити позовні вимоги. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 657 ЦК України договори купівлі-продажу нерухомого майна підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, але враховуючи, що даний договір вже повністю виконаний, є підстави вважати його таким, що відбувся. [PERSON] помер 19.11.2015 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії ІКЕ № 312563, видане Нехворощанською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 20.11.2015 року, актовий запис № 40 (а.с.9). Факт родинних відносин померлого [PERSON] та відповідача [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії VІІ-УР № 1022122 від 08.12.1968 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-КЕ № 322013 від 31.08.1991 року (а.с.8). Згідно довідки Нехворощанської сільської ради від 27.10.2017 року за № 02-29/2023, земельна ділянка, площею 0,05 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та житловий будинок з господарськими будівлями розташовані за адресою с.Нехвороща, вул.Шевченка, 4 (стара адреса вул.Чапаєва,4), Новосанжарського району, Полтавської області ( а.с.10). Згідно довідки Нехворощанської сільської ради від 26.10.2017 року за № 02-29/2021 вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями в с.Нехвороща, вул.Шевченка, 4, Новосанжарського району, Полтавської області, рахується за [PERSON] (а.с.11). Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю серії І -ПЛ № 033369 від 26.06.2001 року, [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 0,63 га , в межах згідно з планом , що розташована на території с.Нехвороща, Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області з них 0,05 га. для будівництва та обслуговування будинку, 0,58 га., для ведення особистого підсобного господарства (а.с.12). Як вбачається з розписки, [PERSON] отримав від [PERSON] гроші в сумі 25 000 (двадцять пять тисяч) гривень за житловий будинок з господарськими будівлями та приватизовану земельну ділянку площею 0,63 га за адресою: с. Нехвороща, вул. Чапаєва, 4, Новосанжарського району Полтавської області . Претензій до [PERSON] не має. (а.с. 14). Згідно ст. 220 ЦК України, договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми є нікчемним. Однак, в ч. 2 вищевказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Таким чином, по даній справі між сторонами при укладанні договору купівлі-продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах, тому суд вважає, що є підстави задовольнити даний позов.

Outcome: approved