Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

27.08.2015р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON], [INFO], уродженця м. Харків, єврея за національністю, батьком [PERSON], [INFO] В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що він народився [INFO] в м. Львові. У свідоцтві про його народження матір'ю записана [PERSON], а батьком - [PERSON]. Однак свого батька він ледь пам'ятає, оскільки бачив його кілька разів у віці приблизно 5-6 років. Зазначає, що коли подорослішав, йому стало цікаво, хто є його батьком і він почав розпитувати про це в своєї мами. Тоді мати розповіла, що його батьком є [PERSON]. Вона розказала позивачу, що познайомилась з батьком після закінчення інституту і згодом почала з ним зустрічатися. Так як [PERSON] був на той момент одружений з іншою, вони зустрічалися таємно. Пізніше, коли мати завагітніла і в неї виникли думки про аборт, [PERSON] сказав, що він не дозволить їй цього зробити і, щоб вона не переживала, оскільки він буде їй допомагати і підтримувати її. Після народження позивача, вони переїхали до бабці з дідом в м. Сокаль, щоб вони допомагали. Там він жив до шести років, поки не прийшов час іти до школи, а мати після закінчення декретної відпустки повернулась до Львова на роботу. Весь цей час [PERSON] фінансово допомагав і передавав йому подарунки. Мати розповідала йому, що з офіційною дружиною [PERSON] не міг мати дітей, тому намагався проводити багато часу з сином і приїжджав часто в гості. Особисто позивач також має деякі спогади з дитинства, де він із батьком разом. Після смерті дружини, [PERSON] запропонував матері вийти за нього заміж і виїхати разом до Німеччини. Однак вона не погодилась, оскільки не хотіла покидати Львів і Україну. Через дану ситуацію вони сильно посварилися і в подальшому перестали спілкуватися, однак ще протягом кількох років він час від часу передавав матері гроші на моє утримання. На даний момент йому не вдалося встановити контакт із своїм батьком. Враховуючи вищенаведене просить суд позов задовольнити. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, покликаючись на підстави та мотиви викладені в позовній заяві. Просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками у журналі вихідної кореспонденції суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просила позов задовольнити. Заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні взаємовідносини сторін, обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знайомі протягом тривалого часу, у зареєстрованому шлюбі не перебували. [INFO] третя особа [PERSON] народила сина [PERSON]- позивача по справі, батьком якого за її вказівкою (як матері дитини), відповідно до ч.1ст.135 СК України, було записано [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], яке видано 09.01.1980 року. В судовому засіданні також встановлено, що мати позивача [PERSON] познайомилась з його батьком [PERSON] після закінчення інституту і згодом почала з ним зустрічатися. Так як [PERSON] був на той момент одружений, вони зустрічалися таємно. Пізніше, коли [PERSON] завагітніла, в неї виникали думки про аборт, проте [PERSON] говорив, що не дозволить їй цього зробити, оскільки він буде допомагати і підтримувати її. Після народження позивача [PERSON], вони переїхали до бабці з дідом в м. Сокаль, щоб останні їм допомагали. Там позивач проживав до шести років. Весь час [PERSON] фінансово допомагав позивачу та його матері, передавав сину подарунки, намагався проводити багато часу з сином, приїжджав часто в гості. Після смерті дружини, [PERSON] запропонував матері позивача вийти за нього заміж і виїхати разом до Німеччини. Однак вона не погодилась, оскільки не хотіла покидати Львів і Україну. Через дану ситуацію вони сильно посварилися і в подальшому перестали спілкуватися, однак ще протягом кількох років відповідач час від часу передавав гроші на утримання сина [PERSON] Згідно з ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. У відповідності до ст. 53 КпШС, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до ч.1ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили той факт, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved