Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

27.02.2019 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Стислий виклад позиції позивача. В обґрунтування позову зазначив, що 10.12.2013 р. між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11991с, відповідно до якого [PERSON] отримав у тимчасове користування грошові кошти з дотриманням вимог їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у розмірі 10000,00 грн. строком на 24 місяці до 10.12.2015 р. включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8 % річних. Між ПАТ «Українська страхова компанія» та Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» 08.01.2014 р. було укладено договір добровільного страхування кредитів № 01. У відповідності із Додатком № 1 до договору добровільного страхування кредитів № 01 від 08.01.2014 р., кредитний договір № 11991с від 10.12.2013 р., укладений між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] , віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 20575 грн. Підпунктом 2.1.1 Договору добровільного страхування кредитів № 01 від 08.01.2014 р. встановлено, що страховим випадком за цим Договором по відношенню до конкретного Кредитного договору, що внесений до Реєстру наданих кредитів, є факт збитків Кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачені укладеним між ними кредитним договором, внаслідок будь-яких подій («З відповідальністю за усі ризики»). Відповідальність страховика за страховим випадком виникає у разі, якщо кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених кредитним договором, протягом 10 днів після настання строку сплати третього платежу. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, передбачені кредитним договором щомісячні платежі, починаючи з лютого 2015 р. не сплачував. Керуючим вимогами п.5.1 Договору добровільного страхування кредитів № 01 від 08.01.2014 р. Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» направила ПАТ «Українська страхова компанія заяву № 2421 від 05.11.2018 р. про виплату страхового відшкодування у сумі 16270,66 грн. внаслідок невиконання відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором № 11991с від 10.12.2013 р. Позивачем на підставі вищезазначеної заяви та доданих до неї документів складено страховий акт № 269кр від 06.11.2018 р. та 08.11.2018 р. здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 16270,66 грн. Відповідно до п.5.7 Договору добровільного страхування кредитів № 01 від 08.01.2014 р. ПАТ «Українська страхова компанія», яке виплатило страхове відшкодування за цим договором, переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» має до позичальника згідно з умовами кредитного договору. Просив стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» (код ЄДРПОУ 20346864) в порядку регресу матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування в розмірі 16270,66 грн. та судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. Заперечення відповідача. У строк, визначений судом, відповідач відзив не надав. Процесуальні дії у справі. 01.04.2019 р. було відкрито провадження по справі. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами. 25.04.2019 р. позовну заяву було залишено без руху. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. 10.12.2013 р. між Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 11991с, відповідно до якого останній отримав у тимчасове користування грошові кошти з дотриманням вимог їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у розмірі 10000,00 грн. строком на 24 місяці до 10.12.2015 р. включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8 % річних (а.с.14). Надано графік розрахунків, згідно якого вартість кредиту складається з тіла кредиту та відсотків (а.с.15) Згідно платіжного доручення № 27137 від 10.12.2013 р., [PERSON] було перераховано 10000,00 грн. для видачі готівки по кредитному договору № 11991с від 10.12.2013 р. (а.с.28). Кредитна спілка направляла на адресу [PERSON] листа щодо повідомлення про наявність заборгованості та можливість застосування процедури уступки права вимоги з повернення кредиту третій стороні (а.с.21). Між ПАТ «Українська страхова компанія» та Кредитною спілкою «Українська кредитна спілка» 08.01.2014 р. було укладено договір добровільного страхування кредитів № 01 (а.с.22-23). Підпунктом 2.1.1 Договору добровільного страхування кредитів № 01 від 08.01.2014 р. встановлено, що страховим випадком за цим Договором по відношенню до конкретного Кредитного договору, що внесений до Реєстру наданих кредитів, є факт збитків Кредитора внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань перед кредитором по поверненню кредиту в строки та в порядку, передбачені укладеним між ними кредитним договором, внаслідок будь-яких подій («З відповідальністю за усі ризики»). Відповідальність страховика за страховим випадком виникає у разі, якщо кредитор не одержав суми трьох будь-яких послідовних платежів, передбачених кредитним договором, протягом 10 днів після настання строку сплати третього платежу. Керуючим вимогами п.5.1 Договору добровільного страхування кредитів № 01 від 08.01.2014 р. Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» направила ПАТ «Українська страхова компанія заяву № 2421 від 05.11.2018 р. про виплату страхового відшкодування у сумі 16270.66 грн. внаслідок невиконання відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором № 11991с від 10.12.2013 р.(а.с.25). Згідно довідки, сума кредиту складає 10000 грн., нараховані проценти - 14154,66 грн., залишок заборгованості - 5272,00 грн., страхова виплата від ПрАТ «Українська страхова компанія» (в загальній сумі) - 16270,66 грн.(а.с.26). 06.11.2018 р. було складено страховий акт № 269кр, відповідно до якого страхова сума складає 16270,66 грн., сума заборгованості - 16270,66 грн., виплата - 16270,66 грн. (а.с.27). Таким чином, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, передбачені кредитним договором щомісячні платежі, починаючи з 15.01.2015 р. не сплачував. На час спливу дії кредитного договору - 10.12.2015 р. включно - залишилась несплаченою сума заборгованості 5272,00 грн. Таким чином, відповідно до п.5.7 Договору добровільного страхування кредитів № 01 від 08.01.2014 р. до ПАТ «Українська страхова компанія», яке виплатило страхове відшкодування за цим договором, переходить в межах виплаченого страхового відшкодування право вимоги, яке Кредитна спілка «Українська кредитна спілка» має до позичальника згідно з умовами кредитного договору. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Як вбачається зі змісту ст. 610 ЦК України. порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України. боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Статтями 979, 980 Цивільного кодексуУкраїни передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові Інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та; пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ч. 1 ст.993ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги. яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч.1 ст.1191ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа. що одержала страхове відшкодування. має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, оскільки ПАТ «Українська страхова компанія» виконала покладені на неї законом та умовами Договору добровільного страхування кредитів № 01 від 08.01.2014 року, обов`язки до ПАТ «Українська страхова компанія» перейшло право вимоги в порядку регресу на стягнення з відповідача матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування у розмірі 16270,66 грн. На підставі наведеного суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved