Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

26 січня 2017 року завідуючий 11-м відділенням КЗ Першої обласної спеціалізованої лікарні м. Ромни звернувся до суду із заявою про продовження госпіталізації [PERSON] Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON] була визнана недієздатною. [PERSON] поступила на лікування до КЗ СОР 1 ОСЛ м.Ромни 23.03.2016 року за рішенням законного представника і на теперішній час знаходиться на стаціонарному лікуванні. 23.01.2017 року було проведено огляд [PERSON] Комісія лікарів - психіатрів прийшла до висновку, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу , в наслідок чого не здатна задовільнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечують її життєдіяльність. Тому просив винести рішення суду про продовження госпіталізації [PERSON] в психіатричному закладі. У судовому засіданні завідуючий 11 -им відділенням КЗ Першої обласної спеціалізованої лікарні м. Ромни підтримав заяву та прохав її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно довідки 1 ОСЛ за своїм психічним станом [PERSON] не може знаходитись на судовому засіданні при розгляді заяви про продовження госпіталізації (а.с.5). Представник заінтересованої особи - КЗ СОР 1 ОСЛ м.Ромни , органу опіки та піклування виконавчого комітету Роменської міської ради та особа, що надає правову допомогу не заперечували проти заяви. Прокурор також не заперечувала проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши висновок комісії лікарів-психіатрів, суд вважає, що заява про продовження госпіталізації [PERSON] підлягає задоволенню відповідно до вимог ст.ст. 14, 17 Закону України «Про психіатричну допомогу». Судом встановлено, що рішенням Роменського районного суду Сумської області від 19 серпня 1996 року [PERSON] визнано недієздатною ( а.с.7). [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді : «Помірна розумова відсталість зі значним порушенням поведінки, які вимагають догляду або лікувальних заходів», внаслідок чого неспроможна самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Потребує продовження госпіталізації в психіатричному закладі без усвідомленої згоди пацієнта. Це підтверджується як висновком комісії лікарів, так і поясненнями в судовому засіданні лікаря- психіатра Ясько В.В. Рішенням Роменського міськрайонного суду від 5 серпня 2016 року [PERSON] було продовжено госпіталізацію у примусовому порядку до психіатричного закладу строком на 6 місяців ( а.с.10). Згідно довідки 1 ОСЛ [PERSON] знаходиться під наглядом лікаря-психіатра з 1996 року. Багато разів , тривалий час, знаходиться на стаціонарному лікуванні в психіатричниій лікарні. Являється інвалідом 2 групи безтерміново з дитинства. Остання госпіталізація з 23.03.2016 року по теперішній час ( а.с.6) . Суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як вона виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок чого неспроможна самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Outcome: approved