Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

27.07.2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Покровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № DNXRRX09420125 від 29.08.2007 року в розмірі 120740,02 гривень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № DNXRRX09420125 від 29.08.2007 року відповідачці було надано кредит у розмірі 10188,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить відпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У порушення норм ст.ст.526,\~527,\~530,\~599,\~1054 ЦК України\~та умов договору відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 17.06.2016 року має заборгованість в розмірі 120740,02 грн., яка складається з наступного: 9831,62 грн. заборгованість за кредитом; 34060,03 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5868,24 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 64754,41 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 5725,72 грн. штраф (процентна складова). В звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 120740,02 грн. за кредитним договором № DNXRRX09420125 від 29.08.2007 року та судові витрати в розмірі 1811,10 грн. В судове засіданні представник позивача не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог. Представник відповідачки у судове засідання не зявився, надавши до суду заперечення, позовні вимоги не визнав та просив застосувати строк позовної давності. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Дійсно, відповідно до умов кредитного договору № DNXRRX09420125 від 29.08.2007 року відповідачці було надано кредит у розмірі 10188,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ч.1\~ст.634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Ч.2 ст.205\~правочин, для якого законом не встановлена обовязкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. В спірному випадку договір в цілому не підписується, достатньо лише досягнення окремих істотних умов в заяві, де й містяться підписи сторін. Ч.2 ст.642\~якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Відповідно\~ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст.610 Цивільного кодексу України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно\~ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд вважає, що у порушення норм закону та умов договору відповідачка свої зобовязання за договором належним чином не виконувала і тому (відповідно до розрахунку заборгованості) заборгованість за кредитом складає 120740,02 грн., яка складається з наступного: 9831,62 грн. заборгованість за кредитом; 34060,03 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 5868,24 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 64754,41 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 5725,72 грн. штраф (процентна складова). Проте суд приймає рішення у відповідності до ч.3\~ст.267 ЦК України, за якою позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Представник відповідачки по справі заявив клопотання про застосування позовної давності в своїй заяві. Вирішуючи питання про застосування позовної давності, суд виходить з наступного. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга\~статті 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пята\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналізуючи умови договору та зміст зазначених\~правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі\~не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України). Автоматичне неодноразове продовження дії картки, при наявності, не змінює терміну виконання кредитного зобовязання, отже продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення немає. Подальше продовження дії картки є способом виконання зобовязання щодо повернення простроченого кредиту, процентів і неустойки. Така правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом України, зокрема в постановах № 6-14цс14, 6-134цс14, 6-127цс14. Посилання суду на зазначену практику регламентується ч.1 ст.3607\~ЦПК України, відповідно до приписів якої, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої\~статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Так, матеріалами справи встановлено, що договірні відносини сторін виникли 29.08.2007 року. Згідно п.5.5 Договору сторонами було досягнуто згоди, щодо встановлення строку позовної давності тривалістю 5 років, однак, банк звернувся до суду 27.07.2016 року, тобто зі спливом строку позовної давності, який просить застосувати представник відповідачки, а тому у звязку з цим в задоволенні позовних вимог слід відмовити. У зв'язку з цим, згідно ст. 88 ЦПК України не підлягають й стягненню з відповідачки всі витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed