overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

28.11.2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому ставить питання про припинення стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] у зв'язку з припиненням її навчання. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що є батьком відповідача по справі. 05.09.2013 року рішенням Дзержинського міського суду Донецької області стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO] аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частини з усіх видів доходу щомісяця, але не більше ніж до досягнення нею 23- річного віку, починаючи з 17.06.2013 року у зв'язку з продовженням її навчання. Позивачу стало відомо, що донька припинила навчання. Просив суд припинити стягнення з нього на користь відповідача аліментів на навчання у зв'язку з його закінченням. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та наполягали на їх задоволенні. Зазначили, що відповідач не навчається, оскільки знаходиться в академічній відпустці. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та заперечувала проти задоволення позову. У судовому засіданні підтвердила, що знаходиться в академічній відпустці та надала довідку на підтвердження даного факту. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Згідно ч.1,2 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У відповідності до довідки №395 від 11.12.2014 року КВНЗ «Макіївське педагогічне училище», [PERSON] з 04.11.2014 по 31.08.2015 року знаходиться в академічній відпустці (а.с. 13). За таких обставин, право [PERSON] на утримання від [PERSON] припинено у зв'язку із припиненням навчання, оскільки вона знаходиться у академічній відпустці. Враховуючи вищевикладене, позов підлягає задоволенню, а стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] за рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 05 вересня 2013 року - припиненню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

28.11.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був укладений 18.12.2009 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, про що складено відповідний актовий запис за № 468. Заявлені позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось. Подружжя не знаходить спільної мови, не веде спільного господарства, а шлюб носить виключно формальний характер. Спільне проживання сторін припинено з травня 2014 року. Позивач також категорично зазначив про недоцільність надання їм строку на примирення. Фактично сім'я розпалася та її подальше збереження є абсолютно неможливим. Дані обставини й змусили позивача звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, не з'явився, представником позивача завчасно подано до канцелярії суду заяву про проведення розгляду справи без участі позивача, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на розірванні шлюбу, укладеного з відповідачем по справі, категорично заперечував у наданні подружжю строку на примирення, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, в силу ст.74 ЦПК України належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи /а.с.15,16/. Про причини неявки суд не повідомила. Клопотання про розгляд справи у її відсутності не надала, у зв'язку з чим, суд, за письмовою згодою позивача, згідно ст.ст.224-226 ЦПК України, визнав можливим справу розглянути у відсутності відповідача за наявними доказами в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін в порядку заочного розгляду. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-05 00:00:00

28.11.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 26.08.2006 року, від шлюбу мають дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. У судове засідання сторони подали заяви про розгляд справи без їх участі, просили позов задовольнити. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.08.2006 року, від шлюбу мають дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

28.11.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 137370,68 грн. та судових витрат. В судове засідання представник позивача не з'явився, до його початку надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 02.06.2006 року уклали кредитний договір № CNH0AN00000070. Згідно договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 57370,00 грн. на термін до 03.06.2013 року, а відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в строки та в порядку, встановленому кредитним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого за період з 23.07.2008 року по 22.10.2014 року виникла заборгованість в розмірі 137370 грн. 68 коп., яка складається з: заборгованість за кредитом - 12146,90 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 28881,78 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 8318,94 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 99023,06 грн. Проте, суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру до пені до суми заборгованості за кредитом в розмірі 12146 грн. 90 коп. Таким чином заборгованість за кредитним договором в сумі 61494 грн. 52 коп. підлягає стягненню з відповідача. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 614 грн. 94 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-05 00:00:00

28.11.2014року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO].н., та [PERSON], [INFO] Відповідач є батьком дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, у зв'язку з чим позивач змушена звернутися до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. Таким чином, в порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідач не з'явився до суду без поважних причин та у відповідності до положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO].н., та [PERSON], [INFO] (а.с.3-5). Відповідач є батьком дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, інших стягнень з нього не проводиться. Позивачу коштів на утримання дітей не вистачає, вони фактично знаходиться на її утриманні. Відмова відповідача у добровільний спосіб надавати допомогу їх спільним дітям ставить позивача у скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок покладається на обох батьків у рівних частка. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з принципу розумності та справедливості при вирішенні даної справи, беручи до уваги рівний обов'язок обох батьків щодо утримання неповнолітньої дитини, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей в судовому порядку в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

28.11.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 11.06.2005 року. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її особистої участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений завчасно і належним чином, про відкладення розгляду справи не звертався. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 11 червня 2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

28.11.2014 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 18.08.2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Карлівського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 93. У позовній заяві позивач посилається на те, що 18.08.2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем і від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося на ґрунті несхожості характерів. Почуття взаємоповаги та кохання втрачено. Шлюбні стосунки припинено. Подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві, і просить суд задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнає і не заперечує проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 18.08.2007 року. (а.с. 6) До матеріалів справи долучено свідоцтво про народження спільної дитини сторін (серії [NUMBER]). (а.с. 6) Згідно довідки про склад сім'ї від 25.11.2014 року, сторони та їхня спільна дитина проживають в [ADDRESS]. (а.с. 5) Сторони в судовому засіданні не заперечують обставини зазначені у позові, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них і відновлення сімейних стосунків не можливе. Сторони зазначили, що після розірвання шлюбу, дитина залишиться проживати з матір'ю. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб зареєстрований між сторонами 18.08.2007 року - можливо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

28.11.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позову в позовній заяві пояснила, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 04.11.2005 року. Від шлюбу вона має двох дітей, які перебувають у неї на утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів доходу. За заявою позивача справа розглянута без її участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка, дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.3,4), відповідач здоровий, інших утриманців не має, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку на утримання дітей на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

28.11.2014 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1 / 4 частки від доходу відповідача щомісячно з дня подання заяви і до повноліття дитини. В обґрунтування вимог зазначала, що 26.12.2009 р. вона уклала шлюб з відповідачем, від якого мають доньку [INFO], яка проживає разом із нею. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину, добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач також у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти стягнення з нього аліментів. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що сторони мають доньку [PERSON], [INFO], свідоцтво серії [NUMBER], батьками якої у свідоцтві про народження зазначені [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 4). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, а у разі ухилення від цього обов'язку, кошти на утримання дітей, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, стягуються з них в судовому порядку. Відповідач є батьком дитини, у добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, у зв'язку із чим, з нього підлягають стягненню аліменти на утримання сина. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що відповідач працює як він сам зазначає у своїй заяві, а доказів іншого суду не надано, суд вважає за необхідне задовольнити позов, стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1 / 4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повнолітнього віку. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

: 28.11.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON], в якому зазначила, що з квітня 2011 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбу. У вказаному шлюбу у них народилася дочка - [PERSON], народжена [INFO]. Однак, спільне життя між ними не склалося, шлюбні стосунки припинилися і вона покинувши відповідача, переїхала разом з дитиною проживати за іншою адресою. З цього часу відповідач припинив будь-яким чином надавати будь-яку допомогу в утриманні їх спільної дитини. Тому, посилаючись на відмову відповідача добровільно надавати таку допомогу, просила ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання цієї малолітньої дитини, що проживає разом з нею, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи без її участі, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки. Про дату, час та місце розгляду судової справи повідомлявся належним чином. Заяв про розгляд справи за його відсутності не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Зазначені положення передбачені також статтею 180 СК України. Відповідно з даними, зазначеними у свідоцтві про народження (копії) [NUMBER] від 09.06.2011 року, позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] являються батьками малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Згідно довідки, виданої комітетом мікрорайону «Северний» м. Слов'янська Донецької області за № 102 від 27.04.2015 року, на утриманні громадянки [PERSON], яка проживає по [ADDRESS], перебуває малолітня дочка [PERSON], 2011 року народження. Дослідженні матеріали справи, вказують на те, що батько малолітньої дочки [PERSON], відповідач у справі [PERSON], проживає окремо від неї, майнової чи грошової допомоги на її утримання не надає, позивачка самостійно утримує дитину, а відповідач добровільно не виконує свого обов'язку щодо її утримання жодним способом. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому ухвалює рішення про задоволення позову про стягнення аліментів з врахуванням положень, викладених у ст.182, ст.183 СК України. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

28.11.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, зазначивши, що 02.10.2004 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З червня 2011 року сторони разом не проживають, відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, що ставить її у скрутне становище, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей до досягнення ним повноліття. До судового засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до представлених суду свідоцтв про народження, сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно довідки ЖКП Іллічівського району м.Маріуполя від 27.10.2014 року неповнолітні [PERSON] та [PERSON], мешкають разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд с урахуванням здоров?я та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку(доходу), щомісячно. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved