Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

27.01.2020 р. позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, вказуючи, що 19.09.2015 р. між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. З моменту народження донька має фізичні вади, відстає у розвитку та потребує постійного медичного лікування. Так, на п`яту добу, з моменту народження, дівчинку встановно діагноз: перинотальне гіпоксично - ішемичне ураження ЦНС. В 4 місяці дівчинка перенесла гастроентерит, ОРВІ, фаринго-бронхіт. У віці 7 місяців проведена операція з приводу видалення кісти слизової нижньої губи. 10.11.2016 р. кардіологом встановлено діагноз: ФОО (широке) с аневризматичною зміною та пролапсом СНо. З серпня 2016 р. донька знаходиться на обліку в МГЦ з діагнозом: ВПС. Гіпергомоцистеінемія. Вторинна сполучно - тканинна дисплазія. Вторинна митохондриальна дисфункція. З 06.03.2017 р. донька проходить кожні півроку курс реабілітації в «Харківському обласному спеціалізованому будинку дитини № 1». В період проходження реабілітації позивач супроводжує доньку, що підтверджуєтеся медичними документами. З 12.02.2018 р. донька у супроводі позивача перебувала на стаціонарному лікуванні в Харківській міській дитячий лікарні № 5. Дитині встановлено діагноз: гіпотрофія третьої степені. З народження [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в Харківській міській дитячій поліклініці № 7. 08.06.2018 р. медичним висновком № 35, виданого КЗОЗ ХМР Харківською міською дитячою поліклінікою № 7, [PERSON] було встановлено статус дитини-інваліда до 18 років. На сьогодні дівчинка у віці чотирьох років не говорить, значно відстає від своїх одноліток. З урахуванням вищенаведеного життя позивача нерозривно пов`язане з життям дитини. Цілодобово позивач знаходиться поряд з донькою, проводить всі необхідні процедури за рекомендаціями лікарів. Лікування доньки вимагає значних грошових коштів. Єдиний заробіток позивача - це державна допомога, яка складає 1944,30 гривень на місяць. Відповідач фактично припинив з позивачем шлюбно-сімейні відносини з вересня 2019 р. Шлюб між сторонами до сьогодні не розірвано, але 27.01.2020 р. позивачем подано до Фрунзенського районного суду м. Харкова позов про розірвання шлюбу. З вересня 2019 р. позивач з донькою проживаємо окремо від відповідача за адресою [ADDRESS] . Виховання, утримання доньки, зокрема оплата лікування, придбання одягу та взуття, придбання продуктів харчування та інших речей необхідних для розвитку дитини, провадиться виключно позивачем, тому коштів не вистачає. Позивач з донькою виживають завдяки допомоги матері позивача. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов`язку утримувати свою дитину, не надає достатньо коштів (аліментів) на утримання дитини та дружини. Позивач зазначає, що відповідач працював в органах національної поліції, фізично здоровий, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина не має. У зв`язку з тим, що стан здоров`я дитини важкий та нестабільний, а відповідач має фінансову можливість, позивач просить суд стягнути аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частини від доходу відповідача, до досягнення дитиною повноліття, та стягнути аліменти на утримання позивача (дружини) у розмірі 1/6 частини від заробітку відповідача, до досягнення дитиною шести років. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пояснила суду, що їх дитина з особливими потребами, є інвалідом дитинства, знаходиться на обліку в МГЦ, не має рухомого або нерухомого майна, та доходів, які б забезпечували її потреби. До подання позову відповідач надавав їй певну матеріальну допомогу на утримання дитини, але після подання позову, в лютому 2020 р., вона отримала від відповідача лише 2000,00 грн. для оплати комунальних послуг. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки у розмірі ј частини від його доходу щомісяця. Пояснив, що інших дітей на утриманні не має, не працює, має старшого сина, має матір, яка є інвалідом ІІ групи. Його стан здоров`я задовільний, матеріальну допомогу на утримання доньки надає з 03.03.2020 р. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною шести років не заперечував. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним позовні вимоги задовільнити частково, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 19.09.2015 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1314. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), тобто відповідач [PERSON] є батьком дитини. Дитина проживає з матір`ю - позивачкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та знаходиться на її утриманні. Малолітня [PERSON] знаходиться на обліку в МГЦ з діагнозом: ВПС. Гіпергомоцистеінемія. Вторинна сполучно - тканинна дисплазія. Вторинна митохондриальна дисфункція. Згідно медичного висновку № 35, виданого 08.06.2018 р. КЗОЗ ХМР «Харківська міська дитяча поліклініка № 7», дитині [PERSON] , [INFO] встановлено статус дитини - інваліда до 18 років. (а.с.17) Відповідач проживає окремо від доньки [PERSON] , має іншу дитину, стан здоров`я відповідача задовільний, даних про свій матеріальний стан суду не повідомив. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи обставини, викладені в ст. 182 СК України, які мають суттєве значення для вирішення справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, згідно ст.. 77 Сімейного Кодексу України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. Згідно ч. 2 ст.. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що відповідач не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини заробітку, що свідчить про можливість відповідача надавати таку допомогу, вимоги про стягнення утримання на дружину також підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved