Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

28.11.2016 року до Голосіївського районного суду м. Києва за підсудністю визначеною ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 18.11.2016 року надійшла позовна заява Одеського державного університету внутрішніх справ до [PERSON] про відшкодування витрат за період навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у 2007 році [PERSON] був зарахований курсантом Кримського юридичного інституту Харківського національного університету внутрішніх справ, поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання. У 2011 році [PERSON] закінчив вищевказаний навчальний заклад, отримав диплом фахівця, був відряджений для подальшого проходження служби до ГУ МВС України в АР Крим, та, згідно наказу № 313 о/с від 29.07.2011 року, призначений на посаду слідчого СВ Сакського міського відділу ГУ МВС України в АР Крим. Згідно наказу ГУ МВС України в АР Крим № 30 о/с від 15.02.2013 року, відповідача звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «Ж», тобто за власним бажанням. Згідно наказу МВС України від 17.03.20018 року № 113 «Про реорганізацію вищих навчальних закладів МВС України» Одеський юридичний інститут Харківського національного університету внутрішніх справ реорганізовано у Одеський державний університет внутрішніх справ, та передано до його складу Кримський юридичний інститут Харківського національного університету внутрішніх справ, який перейменовано у Кримський юридичний інститут Одеського державного університету внутрішніх справ. Згідно положень ст. 18 Закону України «Про міліцію», особи начальницького складу ОВС, які звільняються зі служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу МВС України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України З огляду на викладене, зважаючи, що відповідач протягом значного проміжку часу - з моменту звільнення по дату звернення з позовом до суду, добровільно не відшкодував витрати, понесені університетом на його навчання, позивач просив стягнути з відповідача витрати на навчання у розмірі 18 491,21 грн. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час судового засідання повідомлявся шляхом розміщення судової повістки про виклик до суду на офіційному сайті «Судова влада України». За таких обставин, враховуючи заяву позивача, суд на місці ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом достовірно встановлено, що 15.09.2007 року між Кримським юридичним інститутом Харківського національного університету внутрішніх справ та громадянином України рядовим міліції [PERSON] було укладено Договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. (а.с. 21-22) Згідно п. 2.3.5. вищезазначеного Договору відповідач зобов'язався після закінчення навчання прибути до місяця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою і відпрацювати не менше трьох років. Згідно наказу МВС України від 17.03.2008 р. № 113 «Про реорганізацію вищих навчальних закладів МВС України» Одеський юридичний інститут Харківського національного університеті внутрішніх справ було реорганізовано в Одеський державний університет внутрішніх справ, та передано до його складу Кримський юридичний інститут Харківського національного університеті внутрішніх справ, який було перейменовано в Кримський юридичний інститут Одеського державного університету внутрішніх справ. (а.с. 6) Відповідно до витягу з наказу № 313 о/с від 29.07.2011 року вбачається, що після закінчення навчання, відповідача було призначено слідчим слідчого відділення Сакського міського відділу (з обслуговування м. Саки та Сакського району) ГУ МВС України в Ар Крим. (а.с. 18) Згідно витягу з наказу № 30 о/с від 15.02.2013 року лейтенанта міліції [PERSON], слідчого слідчого відділення Сакського міського відділу (з обслуговування м. Саки та Сакського району), 15.02.2013 року було звільнено зі служби в органах внутрішніх справ України в запас Збройних Сил України (з постановкою на військовий облік) за п. 64 «ж» (за власним бажанням). (а.с. 19) Листом № 2/932 від 20.05.2013 року Управлінням кадрового забезпечення Головного управління МВС України в Автономній Республіці Крим до Одеського державного університету внутрішніх справ було направлено матеріали щодо звільнення молодого фахівця випускника 2011 року Кримського юридичного інституту Одеського державного університету внутрішніх справ лейтенанта міліції [PERSON], слідчого слідчого відділення Сакського міського відділу (з обслуговування м. Саки та Сакського району) Головного управління, який направлявся на навчання Головним управлінням МВС України в Автономній Республіці Крим. (а.с. 20) Відповідно до п. 2.1.3 Договору, відповідач під час навчання забезпечувався харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами МВС України. Згідно п. 2.3.6 Договору, у разі звільнення з органів внутрішніх справ до встановленого трирічного терміну перебування на службі відповідач зобов'язався відшкодувати фактичні витрати пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. З довідки про вартість забезпечення [PERSON] від 07.07.2011 року, вбачається, що на забезпечення [PERSON] з 06.08.2007 року по 07.07.2011 року було витрачено 18 491 грн. 21 коп. з яких: 12 679, 22 грн. - грошове забезпечення, 1 336, 52 грн. - речове забезпечення, 1 619, 90 грн. - продовольче забезпечення, 174, 18 грн. - медичне забезпечення, 2 681, 39 грн. - комунальне забезпечення. З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що позивачем доведено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх позовних вимог, та враховуючи, що відповідач в судове засідання не з'явився та заперечень щодо позову не надав, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1378, 00 грн.

Outcome: approved