overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

28.10.2016 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання. В обґрунтування позову позивач вказує, що відповідач [PERSON] є батьком її доньки [PERSON], [INFO].В даний час донька повнолітня, продовжує навчання в Запорізькому інституті економіки та інформаційних технологій, строк навчання з 01.09.2016 по 30.06.2019. Добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач [PERSON] не надає, тому позивач була змушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON]є батьком доньки позивача [PERSON], [INFO], - а.с.6. Донька вже повнолітня, однак продовжує навчання в Запорізькому інституті економіки та інформаційних технологій, - а.с.7. Матеріальної допомоги на утримання доньки в добровільному порядку відповідач не надає. Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити і відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України, стягувати з [PERSON] щомісяця аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, до закінчення нею навчання - по 30.06.2019, починаючи з 28.10.2016. На підставі ст.ст.182, 198-200 Сімейного Кодексу України та ст.ст.61, 88, 130 ч.4, 174, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

28.10.2016 було ухвалене заочне рішення суду в цивільній справі № 705/4023/16-ц, 2/705/1375/16 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно з резолютивною частиною цього рішення суд вирішив: «Позов ПАТ КБ\~«ПриватБанк» до [PERSON] задовольнити повністю; стягнути з [PERSON], [INFO] (ІПН [NUMBER]), на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ\~14360570; МФО\~305299, рахунок №\~29092829003111) заборгованість за кредитним договором б/н від 23.03.2012 станом на 31.03.2016 в загальній сумі 11\~552,48 грн., з яких: 497,20 грн. заборгованість за кредитом; 7\~128,97\~грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 900,00 грн. заборгованість за комісією; 1\~026,31 грн. штраф; стягнути з [PERSON], [INFO], на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (код ЄДРПОУ\~14360570; МФО\~305299, рахунок №\~29092829003111) витрати на сплату судового збору в сумі 1\~378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00\~коп.». 10.01.2017 за ініціативою суду було призначене судове засідання на 19.01.2017 з розгляду питання про виправлення описки у вказаному рішенні суду, оскільки в його резолютивній частині в абзаці третьому вказана дата народження відповідача «14.08.1992» з опискою в році, так як [PERSON] народився замість «14.08.1982», що вказано в його паспорті серії НЕ 670360. У судове засідання сторони не з'явились. Відповідно до ст. 219 ЦПК України неявка осіб, які беруть участь у справі, повідомлених про час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень у судове рішення. Дослідивши заочне рішення суду від 28.10.2016, суд дійшов висновку, що необхідно постановити ухвалу про виправлення описки в рішенні суду, враховуючи такі мотиви. Відповідно до ст.\~219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені в судовому рішенні описки, про що постановляє ухвалу. У резолютивній частині рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.10.2016 в абзаці третьому в даті народження відповідача [PERSON] рік його народження зазначений не правильно «1992», замість «1982», який вказаний в паспорті серії НЕ 670360, виданому Уманським РС УДМС України в Черкаській області 11.09.2012. Тобто правильною датою народження відповідача [PERSON] є 14 серпня 1982 року. У зв'язку з наведеним суд вважає, що в абзаці третьому резолютивної частини рішення суду була допущена описка дата народження відповідача [PERSON] «14.08.1992» підлягає виправленню на «14.08.1982». На підставі наведеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

28.10.2016 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій [PERSON] просить розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 29.04.2014 виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис №03. Сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спір про поділ майна та місце проживання дитини у сторін відсутній. Позов позивач мотивує тим, що сімя розпалась через те, що відповідач ображав позивача нецензурною лайкою. Спільне проживання є неможливим. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна та місце проживання дитини відсутній. У судове засідання позивач не зявився, про час, дату та місце слухання справи був належним чином повідомлений. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи був належним чином повідомлений. Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29.04.2014, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №144209 від 29.04.2014, яке видане виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, актовий запис №03. Після державної реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на «Паєвська» (а.с.3). Згідно з свідоцтвом про народження серії І-СР №207580 від 13.05.2015, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, [PERSON] народився 04.05.2015, актовий запис №71. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Подальше спільне життя та збереження сімї не можливе. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна та місце проживання дитини у сторін відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Така ж позиція висловлена в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір \~в розмірі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, ч.2 ст. 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

28.10.2016 позивач звернулася в суд з даною позовною заявою про скасування рішення, зняття арешту та заборони відчуження з нерухомого майна, виключення майна з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна. Позивач вказує, що вона являється спадкоємицею власника квартири [ADDRESS]. На зазначене майно накладено арешт на підставі постанови ВДВС Солом'янського РУЮ м. Києва, яка винесена в рамках виконавчого провадження по стягненню заборгованості за опалату житлово-комунальних послуг з спадкодавця [PERSON], однак на даний час у відділі відсутні відкриті виконавчі провадження, боржником по яких виступає останній. Оскільки відповідачем в установленому законом порядку арешт майна скасовано не було, на даний час вона позбавлена можливості реалізувати свої права на спрадкування зазначеного майна. Посилаючись на ці обставини, позивач просить застосувати до правовідносин положення, зокрема, ст.ст. 50, 60 Закону України «Про виконавче провадження», та захистити її права шляхом: 1) скасування постанови відділу державної виконавчої служби Солом'янського району міста Києва АЕ665392 від 12.08.2005, відповідно до якої Дев'ятою Київською державною нотаріальною конторою було накладено арешт на квартиру [ADDRESS]; 2) зняття арешту та заборони відчуження із вказаного нерухомого майна; 3) виключення зазначеного майно з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву у якій просить розглядати справу у її відсутності на позовних вимогах наполягає. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи відповідач та третя особа повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд до відома не поставили, з заявою про розгляд справи у відсутності представників до суду не зверталися. З огляду на належне повідомлення відповідача та третьої особи про час та місце розгляду справи, суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

28.10.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, уточненим в заяві від 08.11.2016 р., до Державного підприємства «Костянтинівський державний хімічний завод», в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість із заробітної плати у сумі 9921,40 грн., пославшись на таке: 05.08.2002 р. він був прийнятий електрогазозварювальником 5 розряду до Костянтинівського хімічного заводу, звільнений 21.09.2016 р. за особистим бажанням. В порушення ст.ст. 47, 116 КЗПП України при його звільненні відповідач не виплатив йому заробітну плату в сумі 9921,40 грн. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та з посиланням на підтримання позову. Відповідач - ДП «Костянтинівський державний хімічний завод», належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, явку представника у судове засідання не забезпечив, заперечень проти позову суду не надав. Дослідивши докази по справі, суд дістає таких висновків: Судом встановлено, що [PERSON] з 05.08.2002 р. по 21.09.2016 р. працював на Державному підприємстві «Костянтинівський державний хімічний завод», наказом №96-к від 11.09.2016 р. був звільнений з 21.09.2016 р. за ст.38 КЗпП України за власним бажанням, що підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці (копія - на а.с.7-9). За приписами ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. За вимогами ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Як вбачається з довідки Костянтинівського державного хімічного заводу №58 від 19.10.2016 р. (а.с.2), сума заборгованості по заробітній платі перед [PERSON] за період липень-вересень 2016 року, складає 9921 грн. 40 коп. Тож з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати в зазначеній сумі, позов - задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за ставкою, визначеною ст.4 Закону України «Про судовий збір», у розмірі 1378 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

28.10.2016р. КЛПУ „Обласна психіатрична лікарня м. Словянська звернулася до суду з заявою про госпіталізацію [PERSON] у психіатричний стаціонар у звязку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу, добровільно дати згоду на лікування [PERSON] не може у звязку з психічним станом, його дії створюють небезпеку для нього та оточуючих. У судовому засіданні представник КЛПУ „Обласна психіатрична лікарня м. Словянська [PERSON] . підтримала заяву та пояснила, що у [PERSON] тяжкий психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для себе, істотної шкоди його здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо не буде надана психіатрична допомога, так, як [PERSON] є небезпечним для себе та оточуючих. Хворим себе не вважає, критика відсутня. Просила госпіталізувати [PERSON] у психіатричний стаціонар. Лікар психіатр КЛПУ «Обласна психіатрична лікарня м. Словянську» [PERSON] у судовому засіданні підтримав пояснення представника лікарні та пояснив, що [PERSON] дійсно представляє небезпеку для себе і оточуючих, якщо йому не буде надана психіатрична допомога, він може завдати суттєву шкоду собі або оточуючим, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи з психічного захворювання, регулярно проходить лікування у стаціонарі КЛПУ „Обласна психіатрична лікарня м. Словянська, останній раз проходив лікування з листопада 2015р. по червень 2016р. Суд, вислухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, прокурора, який підтримав заявлені вимоги, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до лікарсько-психіатричного огляду № 894/1 від 28.10.2016 року у [PERSON] погіршився психічний стан, внаслідок чого він скоює дії, які представляють небезпеку для себе та оточуючих та обумовлює суттєву шкоду для здоровя. З анамнезу відомо, що [PERSON] перебуває під наглядом з 1992р., лікувався багаторазово, ремісії кроткі, є інвалідом ІІ групи. Добровільно [PERSON] від лікування відмовляється. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

28.10.2016 року, [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 27.06.2009 року.(а.с.1-2) Вимогу мотивує тим, що з відповідачкою спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з жовтня 2015 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивача надійшла заява, в якій він позов підтримав, справу просить розглянути без його участі, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на нього.(а.с.33) Відповідачка також надала суду заяву про розгляд справи без її участі, при цьому позов визнала.(а.с.34) Ознайомившись із заявами, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

28.10.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.06.2001 року Лиманською сільською радою Зміївського району Харківського району Харківської області, актовий запис №07. В обґрунтування позову зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Спору з приводу майна подружжя між ними не має. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Вважав, що збереження шлюбу є неможливим, а подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав. Відповідачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала, просила розірвати шлюб. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтву про шлюб та копії свідоцтва про народження, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.06.2001 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а. с. 5, 7). Сторонами визнані та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що фактично вони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть; спору про розділ майна та про місце проживання неповнолітнього сина між ними немає; збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач [PERSON] у заяві наполягав на розірванні шлюбу, відповідачка [PERSON] подала заяву про визнання позову, а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам сторін, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

28.10.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та третьої особи Товарної Біржі «Нерухомість-Миколаїв» про визнання договору купівлі-продажу, дійсним. В позовній заяві позивач зазначив, що 02.06.2000 року на Товарній Біржі «Нерухомість-Миколаїв», між ним та відповідачами було укладено договір купівлі-продажу квартири № 1 за адресою [ADDRESS], але договір не був нотаріально посвідчений, у зв'язку з чим позивач змушений звертатися до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про час та дату слухання справи були повідомлені належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Представник третьої особи - Товарна Біржа «Нерухомість -Миколаїв», у судове засідання не з'явився. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.06.2000 року на Товарній Біржі «Нерухомість-Миколаїв», між [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені своєї неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] та [PERSON] , було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Судом встановлено, що всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

28.10.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначила, що 03.07.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені з січня 2014 року, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Позивач надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі,\~ зареєстрованому 03.07.2006 року виконкомом Щербинівської селищної ради м. Дзержинська Донецької області, актовий запис № 8 (а.с.7). Від шлюбу дітей не має. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають.\~Спору про поділ сумісного майна не виникає. Крім того, збереження даного шлюбу буде суперечити\~ інтересам\~ обох сторін. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно\~\~до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~їхніх\~\~дітей,\~\~що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~-\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

28.10.2016 року, [PERSON] звернулася в суд із заявою, в якій просить: -« Визнати [PERSON], [INFO] померлим. Оголошення [PERSON] померлим необхідне для переведення особового рахунку на квартиру у якій я прописана.» (а.с.2) Свою вимогу мотивує тим, що [PERSON], який зловживав спиртними напоями та займвся бродяжництвом, є її батьком. У 2007 році, він пішов з [ADDRESS] де зареєстрований, та не повернувся, відомості про його місце перебування їй не відомі. У 2013 року, Подільським РУ ГУ МВС України в м.Києві заведено розшукову справу, але і по даний час батька не знайдено. В судове засідання сторони не з»явилися. Від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі.(а.с.20) Представник заінтересованої особи, причин неявки не повідомив.

Outcome: approved