Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

27 грудня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], про стягнення аліментів на період навчання. В обґрунтування вимог зазначив, що він є студентом 2 курсу денного відділення Київського національного університету імені [PERSON] державної форми навчання, яке триватиме до 30.06.2020року, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Так як відповідач, який є його батьком, незважаючи на свою спроможність, матеріальної підтримки йому, як особі, яка продовжує навчання, не надає, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на своє утримання на період навчання у розмірі 1/6 частини усіх видів доходу відповідача щомісячно до 30.06.2020 року. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, до судового засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи за участю їх представників, які в судовому засіданні підтримали позицію позивача, викладену в його позовній заяві, погодившись з розміром визначених ним аліментів в розмірі 1/6 частини доходу відповідача. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка, зокрема, передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження та інше. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є сином відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.7). Батьки позивача перебували в зареєстрованому шлюбі до 24.12.2008 року, що підтверджується рішенням Димитровського міського суду від 03.12.2008 року та свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.8,9,10). Згідно довідки ПАТ «ШУ «Покровське» відповідач [PERSON] працює на посаді електрослюсара підземного. За період з вересня по листопад 2017 року його дохід склав 41034,91 грн (а.с.17). На диспансерних обліках в медичних установах міста Мирноград відповідач не перебуває (а.с.16). Мати позивача третя особа [PERSON] також має стале джерело доходів, працює в ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля» на посаді помічника директора по кадрам. Її дохід за шість місяців з вересня по листопад 2017 року склав 19565,33 грн, що підтверджується довідкою про доходи (а.с.18). Згідно довідки навчального закладу, позивач навчається на другому курсі денного відділення ОР «Бакалавр» факультету інформаційних технологій у Київському національному університеті імені [PERSON], на факультеті технології і організації виробництва за спеціальністю «122 Компютерні науки та інформаційні технології», дата закінчення навчання 30.06.2020 року. (а.с.19). Розмір його стипендії за період з червня по листопад 2017 року склав 6429 гривень (а.с.20). Позивач проживає в гуртожитку в м. Києві, вул. Ломоносова, гуртожиток №4, де тимчасово зареєстрований. Оплата за проживання, відповідно до довідки, складає 330 грн (а.с.4,21,22). На представлення доказів щодо витрат в період навчання позивач зазначає вартість проїзду з м.Мирноград до м.Києва, яка в місяць складає 1600грн., витрати на харчування в їдальні, які становлять 1500грн. на місяць, такого ж розміру витрати на продукти харчування, витрати на оплату проживання в гуртожитку в розмірі 330грн., витрати на придбання взуття, поповнення мобільних рахунків, одягу та предметів, необхідних для навчання, що в рік становить приблизно 15000грн. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають, за умови, що батько (мати) можуть її надавати. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стану здоровя та матеріального становища дитини; стану здоровя та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Як встановлено в ході судового розгляду, відповідач є особою працездатного віку, працює, маючи джерело доходу в виді заробітної плати, яка в середньому складає 22650грн.(а.с.17). Дохід позивача складається зі стипендії, яка з листопада 2017року складає 1156,00грн. на місяць (а.с.20). Відповідач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з третьою особою [PERSON] (а.с.62). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.63). Дружина відповідача працює ліфтером Мирноградської центральної міської лікарні, її середньомісячна заробітна плата відповідно до довідки про доходи складає близько 3000грн. (а.с.90). Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Досліджені судом обставини та надані суду докази дають підстави для висновку, що відповідач має обєктивну можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на час його навчання Вирішуючи питання розміру аліментів, суд виходить з встановлених обставин, позиції сторін, спроможності відповідача надавати дитині матеріальну допомогу, розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», приймає до уваги надання допомоги з боку матері та керується засадами справедливості, добросовісності і розумності у сімейних відносинах, закріплених у ч. 9 ст. 7 СК України. З огляду на викладене суд погоджує розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, визначений позивачем у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до закінчення строку навчання, а саме до 30.06.2020року, але не більше ніж до досягнення ним віку двадцяти трьох років. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд відповідно до вимог ст.141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача в доход держави судовий збір в сумі 704,80 грн, так як позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII звільнений від вказаних витрат при подачі позову до суду.

Outcome: approved