Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

27.10.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив захистити його права як споживача шляхом визнання дій відповідача протиправними: - щодо складання акту №46 від 10.07.2017 року та скасувати вказаний акт; - щодо нарахування відповідачу суми за безоблікове водокористування в сумі 22254,07 грн. та виключити з особового рахунку, відкритого на квартиру позивача, вказану суму заборгованості. В обґрунтування позову зазначив, що на підставі акту №46 від 10.07.2017 року, складеного уповноваженими представниками відповідача контролерами [PERSON], [PERSON] та обходчиком [PERSON] за адресою квартири, яка належить позивачу, при контрольному знятті показань з приладу обліку холодної води, який на той час був встановлений у тамбурі, було встановлено наявність магніту, який впливав на показання приладу обліку, який був вилучений, а позивачу відповідно нараховано суму за безоблікове водокористування (з урахуванням водовідведення) у розмірі 22254,07 грн. При складанні вказаного акту ані позивач, ані інші уповноважені ним особи присутні не були, а сам акт був направлений йому поштою. Після отримання зазначеного акту позивач разом зі своєю дружиною [PERSON], яка зареєстрована за адресою вказаної квартири, разом звернулися до відповідача із заявою від 12.07.2017 року, в якій вказали, що заборгованість по особовому рахунку та складання відповідного акту було здійснено неправомірно, оскільки акт був складений без присутності власника, у вказаному приміщенні позивач не мешкає та у заявників не було підстав для приховування обліку води у квартирі. Оскільки відповідач на заяву позивача не відреагував, то позивач звернувся до суду із відповідною позовною заявою. Відповідач не погодившись із вказаним позовом, надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що відповідачу про те, що власником є саме позивач до моменту отримання заяви від 12.07.2017 року не було відомо, особовий рахунок до цього часу на квартиру, де знаходиться прилад обліку, відкритий на іншу особу. Акт №46 від 10.07.2017 року був складений працівниками відповідача у звязку з виявленням магніту при контрольному обході на приладі обліку у квартирі, яка належить позивачу, доступ до вказаного приладу обліку забезпечила мешканка сусідньої квартири, яка при фіксації факту наявності магніту та складенні акту від 10.07.2017 року від контролерів відповідача не відходила. Жодних доказів правомірності знаходження магніту на приладі обліку або відсутності впливу на нього з боку позивача відповідачу та суду надано не було, а тому дії працівників відповідача як щодо складання самого акту, так і щодо нарахування за безоблікове водокористування повністю відповідають діючому законодавству Позивач в особі свого представника у судовому засіданні 23.11.2017 року надав суду свідоцтво про повірку лічильника води крильчастого СВК-1,5-1, заводським номер 190645, яким 10.11.2017 року вказаний лічильник був повірений та йому видане свідоцтво ГП-457789 чинне до 10.11.2021 року, що на думку представника позивача відповідно до вимог діючого законодавства вказує, що він здійснив відповідне обстеження лічильника і вказана повірка підтвердила факт того, що лічильник справний та на нього не здійснювалося зовнішнього впливу. У судове засідання 04.12.2017 року ані представник позивача, ані сам позивач, які про день, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином відповідно до вимог ч.4 ст.74 та ч.1 ст.38 ЦПК України, не прибули, при цьому без письмової заяви у судовому засіданні 23.11.2017 року представник позивача вказала, що вона підтримує позовні вимоги у повному обсязі, у звязку з чим суд вважає за необхідне розглянути справу по суті, а не залишити її без розгляду, оскільки сторона позивача щодо заявлених вимог чітко зазначила свою позицію, що внесено у журнал судового засідання. Представник відповідача у судовому засіданні 04.12.2017 року згоди на заочний розгляд справи не надав, у звязку з чим суд розглядає справу у загальному порядку. Вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та надані представником позивача у судовому засіданні 23.11.2017 року усні пояснення, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. Позивач є власником квартири №125 у будинку №5 у 3 мікрорайоні у м. Первомайський Харківської області на підставі свідоцтва про право власності на житло, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського районного нотаріального округу [PERSON] 28.12.2012 року. Право власності було набуто позивачем відповідно до ст.47 Закону України «Про іпотеку» на підставі акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником відділу державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області 27.12.2012 року, яке зареєстроване у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно 08.01.2013 року (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна [NUMBER])(а.с.9-10). За вказаною адресою зареєстровані [PERSON] та малолітній [PERSON] В`ячеслав Дмитрович, [INFO], що підтверджується копією довідки №1077 від 01.11.2017 року, виданої відділом житлово-комунального господарства виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області (а.с.37). Особовий рахунок у відповідача за адресою: Харківська область, м. Первомайський, 3 мікрорайон[ADDRESS] відкритий до моменту розгляду справи на ім`я [PERSON] (а.с.31), яка на даний час жодного відношення до зазначеної квартири не має. Даних про те, що позивач будь-яким способом повідомляв відповідача про те, що саме він є власником квартири, де знаходиться прилад обліку, суду надано не було, тому дії працівників відповідача щодо складання акту №46 від 10.07.2017 року щодо не конкретно позивача, а саме за фактом, є правомірними, оскільки позивач в порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не уклав договір з відповідачем про надання послуг з водопостачання та водовідведення та не переоформив особовий рахунок у відповідача на своє ім`я. При цьому відповідно до довідки по особовому рахунку за адресою належною позивачу квартири до липня 2017 року передавалися показання приладу обліку з боку позивача, що не заперечувалося представником позивача у судовому засіданні 23.11.2017 року, тобто позивач в особі свого представника визнавав наявність та справність приладу обліку холодної води у належній йому квартирі та зауважень до його роботи, а також доступу з боку представників відповідача до дати складання відповідного акту від 10.07.2017 року не мав. 10.07.2017 року при контрольному обході домоволодінь у будинку №5 у 3 мікрорайоні у м. Первомайський Харківської області працівниками відповідача контролерами [PERSON], [PERSON] та обходчиком [PERSON] у тамбурі, який є єдиним для квартир №125 та №126, на приладі обліку холодної води у квартирі №125 було виявлено факт незаконного впливу на механізм приладу обліку магнітом, який зупиняє дію приладу, про що був складений акт №46, відповідно до якого був встановлений зазначений факт та одночасно здійснено нарахування за безоблікове водокористування та водовідведення за останні 30 днів до дня виявлення незаконного впливу на суму 22254,07 грн.(а.с.11, 30). Вказаний акт був складений у присутності мешканки з квартири №126, яка відмовилася назвати своє ім`я та прізвище працівникам позивача та відмовилася від підпису у акті, сам магніт був вилучений працівниками позивача. Сторони про допит вказаної особи у якості свідка або дослідження вилученого магніту відповідних клопотань після розяснення такого права на підставі ч.4 ст.10 та ст.11 ЦПК України для підтвердження чи спростування власних доводів, не заявляли, тому суд встановлює той факт, що складання акту відбувалося у присутності зазначеної особи, а магніт був вилучений. При вирішенні спору по суті суд виходить з того, що позивачем не було надано суду доказів того, що станом на 10.07.2017 року магніт на приладі обліку холодної води у його квартирі не знаходився та не здійснював своєї дії на вказаний прилад з метою безоблікового споживання. Повірка вказаного приладу обліку 10.11.2017 року, який, як підтвердили сторони у судовому засіданні 23.11.2017 року, залишився у квартирі позивача з 10.07.2017 року тим самим, не підтверджує того факту, що станом на 10.07.2017 року на нього не впливало магнітне поле з метою безоблікового користування водою, а лише вказує, що прилад сам по собі станом на 10.11.2017 року знаходиться у робочому стані та придатний для користування за своєю прямою функцією. Для підтвердження факту відсутності впливу сторонніх предметів на прилад обліку позивач повинен був провести відповідне експертне (повірочне) дослідження приладу обліку щодо відсутності втручання на нього магнітного поля у період 10.07.2017 року. Без вказаного доказу доводи його позовної заяви належними доказами не підтверджуються. Доказів незаконного втручання у прилад обліку з боку працівників відповідача позивачем в порушення вимог ст.60 ЦПК України суду надано не було. Розрахунок заборгованості за безоблікове водокористування з боку позивача на підставі акту №46 від 10.07.2017 року є похідним від встановлення самого факту такого водокористування та проведений відповідно до вимог діючого законодавства. Позивач жодних заперечень щодо такого розрахунку суду не надав. Відповідно до ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобовязанні, зокрема, не перешкоджати у будь-який спосіб здійсненню контролю технічним станом інженерного обладнання в належних їм приміщеннях. Згідно з п.п.4 п.30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України» №630 від 21.07.2005 року (з відповідними змінами) споживач, яким є позивач в даній справі, не зважаючи на відсутність письмового договору з відповідачем, зобовязаний забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та самовільно не втручатися в їх роботу. На підставі п.п.3.2-3.4 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008 року, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 року за №936/15627, визначено, що водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується вказаними системами, а у разі таких дій споживач сплачує відповідне нарахування за останні 30 днів до встановлення факту вручання за відповідною формулою. Відповідно до п.5.17 вищевказаного наказу у разі порушення цілісності пломб на засобах обліку, а також на їх зєднувальних частинах, накладених представником виробника, виявлення фактів штучного впливу на роботу засобів обліку, виробник має право вимагати від споживача проведення позачергової їх повірки до закінчення встановленого для них міжповірочного інтервалу з метою контролю правильності їх показів. У таких випадках позачергова повірка засобів обліку виконується за рахунок споживача. Згідно з ч.2 ст.88 ЦПК України, враховуючи, що позовна заява позивача, який був звільнений від сплати судового збору, залишена без задоволення, то судові витрати по справі слід компенсувати за рахунок держави. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: dismissed