Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

27.12.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача, на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , до 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісяця. Позов обґрунтований тим, що сторони в період з 02 травня 2009 року по 29 травня 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2014 року з позивача на користь відповідача на утримання сина [PERSON] стягнуті аліменти у розмірі року народження, були стягнуті аліменти розмірі ј частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь відповідача, оскільки 06 серпня 2016 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] , у цьому шлюбі має дитину [PERSON] , [INFO] . Крім того, його друга дружина має від першого шлюбу сина, якого він також має намір усиновити. Позивач має постійне місце роботи, являється військовослужбовцем, зобов`язаний забезпечувати належне матеріальне становище всіх своїх дітей. Метою його звернення до суду є пропорціональне забезпечення всіх дітей. Ухвалою суду від 30 січня 2020 року відкрите загальне позовне провадження по справі (а.с. 19-20). У відзиві на позов відповідач просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що їх спільний син досяг шкільного віку, що потребує відвідування додаткових занять, більших матеріальних витрат, він часто хворіє, вони не мають власного житла, а позивач щорічно отримує грошове забезпечення для вирішення соціально-побутових умов та для оздоровлення, з яких не стягуються аліменти. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, з підстав, визначених у позові. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлені наступна фактичні обставини. Сторони в період з 02 травня 2009 року по 29 травня 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с. 5), а також рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 травня 2015 року по справі № 183/1740/15 про розірвання шлюбу (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , який народився [INFO] , про що свідчить свідоцтво про його народження (а.с. 6). Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2014 року по справі № 183/394/13-ц з [PERSON] стягнуті аліменти на її утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки від заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 січня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Аліменти стягнуті на користь матері [PERSON] (а.с. 8). Позивач являється військовослужбовцем , має постійних дохід (а.с. 13), являється учасником бойових дій (а.с. 14). До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми закону. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). У відповідності до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. Частиною 1 ст. 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування. Так, на підтвердження обставин зміни у сімейному стані позивача, останнім подано свідоцтво про шлюб, у відповідності до якого [PERSON] та [PERSON] 06 серпня 2016 року зареєстрували шлюб (а.с. 9). У цьому шлюбі позивач має сина [PERSON] , який народився [INFO] (а.с. 10). В свою чергу, [PERSON] від першого шлюбу має сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 13), батько якого не заперечує проти його всиновлення позивачем, про що свідчить відповідна нотаріальна заява (а.с. 11). Подані позивачем докази, у своїй сукупності, дають суду підстави вважати, що з моменту винесення рішення про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , змінився спочатку сімейний стан позивача, який в свою чергу, потяг зміни у майновому стані позивача, на утриманні якого фактично знаходиться інша сім`я, про яку він також зобов`язаний піклуватися. Таким чином, суду доведено про зміну двох умов, визначених ч.1 ст. 192 СК України, для зменшення розміру аліментів, а саме: змінився сімейний стан, внаслідок одруження та народження ще однієї дитини, а також змінився майновий стан, внаслідок наявності утриманців. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, однак, оцінюючи докази з точки зору достатності, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 80 ЦПК України, суд приходить до переконання, про необхідність зміни розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача, до 1/6 частини його заробітку (доходів) на кожну дитину, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімумі дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання цього рішення законної сили до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд, у відповідності до вимог ст. 182 СК України, позбавлений можливості врахувати сімейний та майновий стан відповідача, однак зміни, що відбулися у майновому та сімейному стані платника аліментів дають суду всі підстави для зменшення розміру аліментів до визначеного рівня, таке зменшення буде достатнім у даній спірній ситуації, забезпечить рівноцінний розвиток усіх дітей, батьком яких являється позивач. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір, оскільки позивач, в силу Закону України «Про судовий збір» звільнений від його сплати при подачі позову.

Outcome: approved