Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

27 березня 2017 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить позбавити батьківських прав відповідачів відносно їх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], передати їй для подальшого виховання та утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], призначити її опікуном над онуком: [PERSON], [INFO], та піклувальником над онуками: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і стягнути з кожного з відповідачів на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки від їх доходів щомісяця, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку та студентів до 23 років Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вони зловживають спиртними напоями, не працюють, відповідач [PERSON] іноді на нетривалий час влаштовується на роботу, але це ніяк не покращує матеріальний стан дітей. Відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток. Неодноразові бесіди представників служби у справах сім'ї та дітей і органу опіки та піклування з відповідачами щодо їх негативної поведінки, ведення антисоціального способу життя, необхідності змінити їх відносини з дітьми, виконання належним чином обов'язків ні до чого позитивного не призвели. Останнім часом життя дітей у відповідачів стало нестерпним, бо батьки зловживали спиртними напоями, не забезпечували їх харчуванням, і діти змушені були перейти житини до позивача. [PERSON] проживає з позивачем 8 років, [PERSON] проживає чотири місяці, а [PERSON] 3 місяці. Вона створила для них всі необхідні умови для нормального проживання і навчання, в зв'язку з чим батьки повинні бути позбавлені батьківських прав відносно своїх дітей. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що діти протягом багатьох років знаходяться на її утриманні, відповідачі вихованням синів не займаються, зловживають спиртними напоями. Вона неодноразово зверталася із заявою до служби у справах дітей та сім'ї, міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, органу опіки та піклування виконкому Славутицької міської ради Київської області про неналежне виконання відповідачами батьківських обов'язків. Неодноразові бесіди представників цих служб з відповідачами про необхідність змінити їх спосіб життя, відносини з дітьми, виконання належним чином батьківських обов'язків ні до чого позитивного не призвели. Відповідачі на протязі багатьох років не мають постійного місця роботи та доходів, належної матеріальної допомоги на дітей не надають. З жовтня 2016 року [PERSON] почав постійно проживати з нею. [PERSON] прийшов проживати до неї в грудні 2016 року, потім повертався до відповідачів проживати і прийшов до неї на постійне місце проживання в лютому 2017 року. За час перебування дітей у неї батьки самоусунулися від виконання батьківських обов'язків по вихованню, навчанню та утриманню дітей, не піклуються про їх здоров'я, моральний та духовний розвиток, тому повинні бути позбавлені батьківських прав. Представник третьої особи Парнюк В.М. позов підтримала та пояснила, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], постійного місця проживання немає, працевлаштування його є нетривалим, спостерігаються прояви асоціальної поведінки, він не піклується про фізичний, духовний розвиток сина. Мати дітей [PERSON] тривалий час зловживає спиртними напоями, не працює, залишила дітей на призволяще, утриманням, вихованням, здоров'ям дітей [PERSON] та [PERSON] не займається, їх навчанням не цікавиться. Діти перебувають на утриманні та вихованні бабусі. Діти неодноразово повідомляли про те, що батьки зловживають спиртними напоями, не дбають про них, не утримують їх, не цікавляться їх навчанням, дозвіллям, тому їх треба позбавити батьківських прав. Зазначені факти свідчать про ухилення відповідачів від виконання ними батьківських обов'язків по вихованню та утримання своїх дітей. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Суду пояснив, що він є батьком трьох дітей, проте, оскільки [PERSON] народився, коли у них з відповідачем [PERSON] шлюб був розірваний, то відомості про батька в свідоцтві про його народження внесені за вказівкою матері. Не дивлячись на те, шлюб з відповідачем розірваний, але він проживав разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] в одній квартирі за адресою: [ADDRESS]. Старший син [PERSON] навчається в інституті та проживає у бабусі. В січні 2017 року до бабусі перейшов проживати син [PERSON], а в лютому 2017 року і син [PERSON]. Відповідач [PERSON] пішла з квартири та покинула дітей в грудні 2016 року. На даний час вона проживає з іншим чоловіком. В лютому 2017 року позивач та старший син [PERSON] змусили його залишити квартиру та здали її в оренду. Він на даний час знімає кімнату в квартирі в Московському кварталі м.Славутича. З березня 2017 року він влаштувався на роботу. Кошти позивачу на утримання дітей він не давав, але пропонував кошти особисто дітям, проте вони відмовлялися в нього брати. Сину [PERSON] весною він купив куртку, кросівки та джинси. Сина [PERSON] привітав з днем народження та приніс торт і фрукти. На даний час син [PERSON] відмовляється з ним спілкуватися. Декілька разів відвідував школу, де навчаються його діти. Вважає, що підстави для позбавлення батьківських прав відсутні, оскільки він виконує свої обов'язки по вихованню та утриманню дітей. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явилася, про час та місце судових засідань повідомлялася в порядку, передбаченому ст.74-76 ЦПК України, причини неявки суд не повідомила. Свідок [PERSON] суду показала, що вона працює директором Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. Сім'я [PERSON] знаходиться на обліку в ЦСССДМ як сім'я, що зловживає спиртними напоями. Відповідачі, не дивлячись на те, що шлюб між ними розірваний, проживали разом. З ними неодноразово проводились профілактичні заходи щодо виконання ними батьківських обов'язків, обстежувались житлово-побутові умови проживання. В грудні 2016 року до Центру звернулася позивач [PERSON] та повідомила, що діти прийшли до неї жити, оскільки вдома немає продуктів харчування, батьки зловживають спиртними напоями. З грудня 2016 року відповідач [PERSON] покинула дітей та почала проживати з іншим чоловіком за місцем його проживання. Після проведених з нею профілактичних бесід вона повідомила, що діти їй не потрібні, і вона не буде повертатися жити до своєї квартири. Діти не хочуть проживати з батьком, оскільки він не займається їх утриманням і теж зловживає спиртними напоями, в нього немає батьківського тепла. Вихованням дітей займається бабуся і у хлопців відгуки про бабусю позитивні. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є сусідкою відповідачів. Протягом 8 років в квартирі відповідачів постійно відбуваються сварки, через зловживання ними спиртними напоями, дружина постійно кричить, діти плачуть. Декілька разів відповідачі затоплювали її квартиру. Свідок [PERSON] суду показав, що відповідачі є його сусідами, протягом тривалого часу вони зловживають спиртними напоями, вчиняють сварки, під час яких голосно виражаються нецензурними словами, чим порушують спокій його сім'ї. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є сусідкою позивача [PERSON]. На даний час діти її дочки проживають в квартирі разом з позивачем, вони до неї добре відносяться, вона створила для дітей належні умови для проживання. Матір дітей вона ніколи не бачила. Відповідача бачила один раз, як він виходив з квартири позивача. Свідок [PERSON] суду показала, що вона є класним керівником 10 класу ЗОШ № 4, в якому навчається [PERSON]. Поведінка [PERSON] зразкова, пропусків уроків без поважних причин немає, він ходить охайний в школу, домашні завдання виконані, навчається на достатній-середній рівень. Протягом останнього навчального року батьки навчанням [PERSON] не цікавились, батьківські збори не відвідували. Батько був один раз в школі. Навчанням дитини цікавилась лише бабуся [PERSON]. Свідок [PERSON] суду показав, що майже вісім років проживає у бабусі [PERSON] і дідуся [PERSON], оскільки він сам захотів проживати з нею, бо там є окрема кімната для нього. На даний час навчається у Чернігівському національному технологічному університеті на 2 курсі факультету електронних та інформаційних технологій за денною формою навчання. Ні батько, ні матір не приймають участь в його матеріальному утриманні. З жовтня 2016 року разом з ним у бабусі почав проживати його брат [PERSON], а з грудня 2016 року прийшов проживати до бабусі і його молодший брат [PERSON]. Причиною того, що його брати прийшли проживати до бабусі, є зловживання батьками спиртними напоями, мати з грудня 2016 року взагалі покинула квартиру, в якій вона проживала і пішла проживати до іншого чоловіка. Оскільки у них з братами та бабусею було скрутне матеріальне становище, то вони попросили батька покинути квартиру за адресою: [ADDRESS], тому що він в ній зареєстрований не був, і здали її в оренду. Неповнолітній свідок [PERSON] суду показав, що він проживає у бабусі і дідуся з жовтня 2016 року. Оскільки батьки зловживають спиртними напоями, не забезпечують харчуванням, вчиняють сварки, батько його постійно ображає, тому він вирішив піти жити до бабусі і дідуся. З вищенаведених причин з батьками він проживати не хоче, хоче жити з бабусею та дідусем, тому вважає, що батьків необхідно позбавити батьківських прав. Малолітній свідок [PERSON] суду показав, що він з братами [PERSON] та [PERSON] з грудня 2016 року проживає у бабусі та дідуся. Причиною того, що він прийшов жити до бабусі та дідуся, стало зловживання батьками спиртними напоями, вони не працюють, не забезпечують їх харчуванням. Мати взагалі з грудня 2016 року вдома не з'являлася. З батьками він спілкуватися не бажає і повертатися додому не має намірів, тому вважає, що батьків необхідно позбавити батьківських прав. Суд, заслухавши пояснення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, показання свідків, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 29 листопада 1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міськвиконкому Київської області, Україна, актовий запис № 248, що підтверджено свідоцтвом про одруження, копія якого долучена до матеріалів справи( а.с. 127). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що 17 квітня 2002 року зроблено актовий запис № 50 у відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, Україна (а.с. 17). Під час шлюбу у відповідачів народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується їх свідоцтвами про народження, копії яких долучені до матеріалів справи(а.с. 18-19). [INFO] народився [PERSON]. Як вбачається із його свідоцтва про народження, матір'ю є [PERSON], батько - [PERSON](а.с. 20). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 16.05.2017 року відомості про батька в свідоцтві про народження [PERSON] записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України зі слів матері (а.с. 99-100). Таким чином, відповідач [PERSON] є одинокою матір'ю по відношенню до сина [PERSON], [INFO]. Довідкою адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області підтверджено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 42). Відповідно до довідки, виданої відділом реєстрації/зняття місця проживання управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], відповідач у справі, та її діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 110). За змістом довідки КП «Агенство регіонального розвитку» Славутицької міської ради квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 97). Згідно побутової характеристики відповідач [PERSON] сусідами характеризується з негативної сторони. Скарги на постійні скандали, крики, що відбуваються в квартирі. Зі слів сусідів в квартиру, де зареєстрована [PERSON], приходять сторонні особи, розпивають спиртні напої. Вихованням дітей [PERSON] не займається, діти за цією адресою разом з нею не проживають( а.с.103). Як зазначено у повідомленні Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області, відповідач [PERSON] притягувалась до адміністративної відповідальності: 02.11.2012 року за ч.1 ст.184 КУпАП; 08.10.2013 року за ч.2 ст. 184 КУпАП, до кримінальної відповідальності не притягувалась (а.с. 135). З довідки адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області видно, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 41). Як вбачається з побутової характеристики, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та фактично проживає за адресою: [ADDRESS]. Зі слів сусідів за вищевказаною адресою відбуваються сварки, збираються п'яні компанії, діти з батьками не проживають(а.с. 104). Актом від 01.02.2017 року, складеного жителями під'їзду № 6 будинку [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON], підтверджено, що [PERSON] та [PERSON], які проживають в квартирі № 115, ведуть аморальний спосіб життя, часто випивають, влаштовують сварки. Не працюють, в квартирі, де вони проживають, часто збираються сторонні особи для розпивання спиртних напоїв. Діти з батьками не проживають(а.с. 71). Згідно характеристики з місця роботи [PERSON] працює в ТОВ «Будівельна Компанія «Буденергомонтаж» на посаді монтажника по монтажу залізобетонних конструкцій з 03 березня 2017 року. За період роботи зарекомендував себе з позитивної сторони (а.с.112). Відповідно до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, здійсненого Славутицьким міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, згідно матеріалів виконавчого провадження по виконавчому листу № 2-139/2001 від 09.12.2011 року, виданого Славутицьким міським судом Киїської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/3 частини від його доходу щомісяця , станом на 01.05.2017 року заборгованість по сплаті аліментів становить 43906,76 гривень (а.с. 124-125). Згідно письмової інформації з Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області, відповідач [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності: 13.02.2008 року за ст.173 КУпАП; 07.04.2013 року за ч.1 ст. 178 КУпАП (а.с. 134). З надої суду копії вимоги про судимість видно, що [PERSON] постановою Деснянського районного суду м.Чернігова від 19.01.2010 року на підставі Закону України «Про амністію» був звільнений від покарання, передбаченого ч.1 ст.190, ч.3 ст.358 КК України; 29.11.2011 року постановою Деснянського районного суду м.Чернігова кримінальна справа відносно [PERSON] була закрита в зв'язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.366 КК України; 06.11.2014 року був засуджений вироком Славутицького міського суду Київської області, який набрав законної сили, за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин. ( а.с. 128-129). Зазначені обставини підтверджені копіями постанов Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.01.2010 року та 29.11.2011 року, копією вироку Славутицького міського суду Київської області від 06 листопада 2014 року (а.с. 130-131). З акту обстеження житлових умов проживання № 01-30 від 10.01.2017 року у квартирі [ADDRESS], де зареєстровані та проживають: [PERSON] і [PERSON], встановлено, що разом з ними проживає син відповідачів [PERSON], [INFO], та неповнолітній син відповідачів [PERSON], [INFO]. В квартирі санітарно-гігієнічні умови проживання на час обстеження задовільні, помешкання достатньо облаштоване необхідними меблями, побутовою технікою. [PERSON] та [PERSON] мешкають в окремій кімнаті, де є спальне місце, шафи, полички, робочий куточок, комп'ютер. [PERSON] за даною адресою забезпечений продуктами харчування та всім необхідним. [PERSON] перебував вдома(а.с. 27). Згідно довідки Чернігівського національного технологічного університету № 1201-403 від 30.01.2017 року [PERSON] навчається на 2 курсі факультету електронних та інформаційних технологій Чернігівського національного технологічного університету, форма навчання - денна (а.с.68 ). З акту обстеження житлових умов проживання № 01-30 від 10.01.2017 року у квартирі [ADDRESS], видно, що санітарно-гігієнічні умови проживання на час обстеження відповідають загальноприйнятим нормам: чисто, прибрано. Квартира облаштована відповідними меблями(диван-ліжка, крісла, шафи, тумбочки для речей особистого вжитку), побутовою технікою. Матір [PERSON] з кінця грудня 2016 року перебувала у друзів і зловживала спиртними напоями. Продуктів харчування на час обстеження небагато, але в наявності. Сімейна атмосфера не стабільна, матір періодично по декілька днів відсутня вдома, її місцезнаходження в цей час невідоме, вихованням, доглядом дітей, навчанням дітей в цей час матір не займається. На час огляду в квартирі перебував [PERSON] (а.с. 26). Як вбачається з характеристик ЗОСШ № 4 м.Славутича на учня 10 класу [PERSON], за місцем навчання він характеризується позитивно, зокрема, має відмінний фізичний розвиток, веде здоровий спосіб життя, за характером спокійний, врівноважений, добрий, завжди готовий прийти на допомогу. Має середній та достатній рівень навчальних досягнень. Батько інколи цікавиться успіхами сина. В цьому році постійно цікавиться навчально-виховним процесом [PERSON] його бабуся. Мама в 10 класі жодного разу не цікавилась сином ( а.с.61, 69). Згідно характеристики ЗОСШ № 4 м.Славутича на учня 6-Б класу [PERSON], він характеризується за місцем навчання позитивно, зокрема, має відмінний фізичний розвиток, веде здоровий спосіб життя, має середній та достатній рівень знань, за характером спокійний, врівноважений, добрий, завжди готовий прийти на допомогу, батько цікавиться навчально-виховним процесом сина, систематично телефонує, бабуся цікавиться навчанням онука, телефонує ( а.с. 62,70). Відповідно до довідки комплексної дитячо-юнацької спортивної школи м.Славутича № 32 від 13.02.2017 року [PERSON] є учнем КДЮСШ м.Славуича, відділення важкої атлетики, має ІІ юнацький розряд(а.с. 67 ). Згідно витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітету Славутицької міської ради № 2 від 26 січня 2017 року на засіданні комісії розглядалось звернення [PERSON], позивача у справі, а також дітей відповідачів: [PERSON], [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON], [PERSON] щодо їх дітей. За результатами засідання комісії було ухвалено одноголосно батькам [PERSON] та [PERSON] бездоганно виконувати батьківські обов'язки , знаходити взаєморозуміння та компромісні рішення для з'ясування міжособистісних стосунків, уникати конфліктних ситуацій в присутності дітей. Рекомендовано заявникам вирішувати питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] в Славутицькому міському суді Київської області ( а.с. 30). Як зазначено у Акті оцінки потреб дитини та її сім'ї від 10.01.2017 року, складеного спеціалістами Центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, зі слів [PERSON] в нього стосунком з батьком негативні, [PERSON] декілька разів казав дитині, що ненавидить його. З матір'ю стосунки носять періодичний характер. [PERSON] повідомив, що його утримує бабуся, згоден, щоб батьків позбавили батьківських прав. Стосунки [PERSON] з батьками складні. Хлопець любить маму та біологічного батька, однак розуміє, що їх спосіб життя негативно впливає на нього. [PERSON] та [PERSON] не працюють, постійного доходу не мають. [PERSON] надає онукам необхідну підтримку, забезпечує їх всім необхідним для життя та розвитку(а.с. 21-25). Враховуючи положення ст. ст. 8-11 ЦПК України, при вирішенні спору в межах заявлених вимог та відповідно до встановлених обставин справи на підставі доказів сторін суд застосовує закони України, міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Як зазначено у ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.1 ст.18 вказаної Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Частиною 1 ст.27 цієї Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до вимог ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України, даних у п. п. 15, 16 постанови № З від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не дають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу до осіб, які умисно не виконують батьківських обов'язків, а тому повинні бути вагомі підстави для вжиття саме цього заходу. Як зазначено у ч. 4, ч. 5 та ч. 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, що стосуються справи. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської Ради Київської області, погодженого рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 250 від 17.05.2017 року, з метою захисту законних прав та інтересів дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], на належне виховання, рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, матеріальне забезпечення, захист житлових та майнових прав, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON], [PERSON] відносно синів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 114-115 ). Згідно ч.1 ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток(ч.2). Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя(ч.3). Батьки зобов'язані поважати дитину(ч.4). У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, учасником якої є Україна, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. За змістом статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]М свідчать про те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини [PERSON], [INFO], а відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що є підставою для позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їхніх дітей. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] з часу проживання його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з позивачем [PERSON], тобто з жовтня 2016 року, самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, не цікавиться його станом здоров'я, не цікавиться його навчанням, не відвідує батьківські збори, що підтверджено показаннями свідка [PERSON]. Відповідач не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення. Відповідач [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей, з часу проживання її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітнього сина [PERSON], [INFO], з позивачем [PERSON], тобто відповідно з жовтня 2016 року та грудня 2016 року. Вона не цікавиться їх станом здоров'я, навчанням, не відвідує батьківські збори, що підтверджено показаннями свідка [PERSON]. Відповідач не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення. Відповідач [PERSON] не працює і не має бажання офіційно працевлаштуватися на роботу, щоб самостійно утримувати своїх дітей. Зазначені обставини підтвердили в судовому засіданні неповнолітній свідок [PERSON] та малолітній свідок [PERSON], додавши, що під час спільного проживання з відповідачами, останні зловживали спиртними напоями, не забезпечували їх харчуванням, вчиняли між собою сварки, тому вони вважають за необхідне позбавити відповідачів батьківських прав. Зазначені обставини суд вважає винятковими обставинами в розумінні принципу 6 Декларації прав дитини, які дають підстави для висновку про наявність реального порушення прав дітей внаслідок неналежного виконання батьківських обов'язків відповідачами зі шкідливими наслідками для здоров'я та морального розвитку дітей. Доказів на спростування цих обставин відповідачами суду не надано. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що в інтересах дітей необхідно позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] по відношенню до своєї дитини [PERSON], [INFO], має статус одинокої матері, то її одну необхідно позбавити батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування . Частиною 2 цієї статті передбачено, що опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Частиною 3 цієї статті передбачено, що опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Як зазначено у ч. 3 ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. За змістом ч.4 ст.60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч.1 ст.244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. Як передбачено ч.2 цієї статті, при призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. 29 травня 2017 року в судовому засіданні представником органу опіки та піклування надано подання органу опіки та піклування виконкому Славутицької міської ради Київської області, погоджене рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 29.05.2017 року № 278 , про призначення [PERSON] Гаврилівни опікуном над малолітнім онуком [PERSON], [INFO], та піклувальником над неповнолітнім онуком [PERSON], [INFO]. Згідно довідки КП «ЖКЦ» № 78 від 01.02.2017 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], позивач, її чоловік [PERSON], її син [PERSON] (а.с 10). В судовому засіданні встановлено, що діти проживають разом з позивачем, вона піклується про них, утримує їх, цікавиться навчанням, створила всі необхідні умови для їх проживання. [PERSON] та [PERSON] надали згоду на призначення [PERSON] відповідно піклувальником та опікуном. Відповідно до довідок ДЗ «СМСЧ № 5 МОЗ України» [PERSON] на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 14-15). Згідно довідки управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУ МВС України в Київській області [PERSON] станом на 30.06.2014 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 65). Як зазначено у довідці УПФУ в м.Славутичі Київської області, [PERSON] перебуває на обліку в УПФУ в м.Славутичі Київської області як одержувач пенсії за віком, та одержує пенсію в розмірі 1460,56 гривень(а.с. 64). Згідно висновку ДЗ «СМСЧ № 5 МОЗ України» про стан здоров'я від 24.03.2017 року [PERSON] медичних протипоказань бути опікуном та піклувальником немає(а.с. 11). [PERSON], чоловік позивача, відповідно до довідок ДЗ «СМСЧ № 5 МОЗ України» на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с. 12-13). Як зазначено у довідці УПФУ в м.Славутичі Київської області, [PERSON] перебуває на обліку в УПФУ в м.Славутичі Київської області як одержувач пенсії за віком, та одержує пенсію в розмірі 1904,63 гривень(а.с. 63). Відповідно до довідки Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області [PERSON] до кримінальної відповідальності та адміністративної відповідальності не притягувався, в розшуку, під судом та слідством не перебуває(а.с. 66). За таких обставин суд дійшов висновку, що [PERSON], позивача у справі, необхідно призначити опікуном над малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], та піклувальником над неповнолітньою дитиною [PERSON], [INFO]. Позовні вимоги щодо призначення позивача піклувальником над повнолітнім онуком [PERSON], [INFO], задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до ч.2 ст.60 ЦК України суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування, а доказів обмеження у цивільній дієздатності [PERSON] суду не надано. Згідно ч. 2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Як зазначено у ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За правилом ч.2 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку(доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не працює та постійного доходу немає. Таким чином, при визначенні розміру аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з врахуванням обставин, зазначених у ч. 1 ст. 182 СК України, суд бере до уваги нормальний стан здоров'я відповідача [PERSON] та дітей, оскільки доказів іншого не надано, матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, враховує її працездатний вік, обов'язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття, відсутність інших осіб на її утриманні, та вважає правильним визначити аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], які підлягають стягненню на користь позивача з відповідача [PERSON], у розмірі 1/3 частки доходу відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, що забезпечить необхідну участь матері в їх утриманні. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивача на утримання дітей, суд виходить з того, що він є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Довідкою про доходи, виданою ТОВ «Буденергомонтаж», підтверджено, що [PERSON] працює на цьому підприємстві і його дохід березня 2017 року по квітень 2017 року становить 8851,05 гривень (а.с. 113). Беручи до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, нормальний стан здоров'я відповідача [PERSON], оскільки доказів іншого суду не надано, відсутність інших осіб на його утриманні, суд відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України визначає аліменти на утримання [PERSON], [INFO], які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, у розмірі 1/4 частки доходу відповідача щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що забезпечить необхідну участь батька в його утриманні. Позовна вимога позивача щодо стягнення аліментів з відповідачів на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], на час навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років, задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка,син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, з позовом про стягнення аліментів на період навчання до відповідачів має паво звернутися їх повнолітній син [PERSON]. За правилом п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого звільнена позивач, за вимоги майнового характеру в рівних частках з кожного. Також з відповідачів в рівних частках з кожного підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору на за вимоги немайнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: partial