Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

28 серпня 2015 року представник позивача звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого посилався на те, що 08 грудня 2011 року між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, який складається з анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб з видачою та обслуговуванням «Прибуткової картки з кредитом», довідки про умови кредитування з використанням картки «Прибуткова картка з кредитом», заяви на відкриття поточних рахунків в ПАТ «Альфа-Банк». За умовами вказаного кредитного договору банк надав позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з кінцевим строком погашення до 08 грудня 2012 року та 3,5% на місяць на торгові операції та на операції зняття коштів, 0,01% річних від суми операцій з розрахунків за товари (роботи, послуги, в торгово-сервісних підприємствах) у пільговий період. На підставі договору факторингу № 2013-1 від 23 грудня 2013 року , укладеного між позивачем та ПАТ «Альфа-Банк» ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло право вимоги за вказаним кредитним договором. Проте відповідач відповідно умов кредитного договору свої зобовязання не виконував належним чином, у звязку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем, яку у добровільному порядку не погашає. Враховуючи вищезазначені обставини позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним у розмірі 15\~553,14 грн. (а. с. 3-5). Представник позивача надав суду заяву про розгляд даної цивільної справи без його участі, в заяві вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засіданні не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою його місця реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог [PERSON] 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, судом були встановлені наступні факти: 08 грудня 2011 року між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, який складається з анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб з видачою та обслуговуванням «Прибуткової картки з кредитом», довідки про умови кредитування з використанням картки «Прибуткова картка з кредитом», заяви на відкриття поточних рахунків в ПАТ «Альфа-Банк». За умовами вказаного кредитного договору банк надав позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з кінцевим строком погашення до 08 грудня 2012 року та 3,5% на місяць на торгові операції та на операції зняття коштів, 0,01% річних від суми операцій з розрахунків за товари (роботи, послуги, в торгово-сервісних підприємствах) у пільговий період (а. с. 18, 19, 20). Згідно з розпискою про отримання карти та ПІН-конверта [PERSON] 08 грудня 2011 рок отримав карту VISA ELECTRON № 4102471621600446 (а. с. 21). З додатку від 08 грудня 2011 року до Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Прибуткова картка з кредитом» вбачається, що ліміт відновлювальної кредитної лінії (сума Кредиту) 10\~000,00 грн. (а. с. 15). Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Вирішуючи позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 15\~553,14 грн., яка складається з простроченої заборгованості за тілом кредиту у сумі 10137,48 грн. та пені у сумі 5415,66 грн., суд приходить до висновку щодо необхідності відмови у задоволенні цих вимог, оскільки позивачем до позовної заяви додані докази отримання відповідачем карти VISA ELECTRON № 4102471621600446, проте не надано жодного документу на підтвердження не належного виконання [PERSON] своїх зобовязань за укладеним між банком та ним кредитним договором щодо сплати кредиту та відсотків за користування кредитом (розрахунку заборгованості, роздруківки платежів за кредитом). Таким чином даний позов є недоведеним, чим обумовлюється відмова у його задоволенні. Крім того, є незрозумілим на підставі чого позивачем була нарахована пеня у розмірі 5415,66 грн. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати понесені позивачем по даній справі не підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed