Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

27.12.2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій вказує, що її чоловік - [PERSON], [INFO], проживав в м. Єнакієве Донецької області. Заявник вказує, що її чоловік [INFO] помер за вище вказаною адресою, тобто на території, яка визнана Верховною Радою України тимчасово окупованою. Заявник у заяві зазначила, що вона звернулася до Бахмутського міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про державну реєстрацію смерті [PERSON] Однак в реєстрації смерті їй було відмовлено з тих підстав, що наданий документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Як вказано у заяві, встановлення факту смерті заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть. Просила встановити факт смерті [PERSON], [INFO], уродженця м. Єнакієве Донецької області в день [INFO] в місті Єнакієве Донецької області. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заяву про встановлення факту смерті підтримала та просила її задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Представник заінтересованої особи Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у судове засідання не з'явився, від начальника відділу надійшло клопотання, в якому вона просить розглянути справу без участі представника та вказала, що не заперечує проти задоволення вимог заяви. Представник заінтересованої особи Бахмутського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у судове засідання також не з'явилася, подала заяву, в якій вказала, що просить винести рішення на розсуд суду та просила розглянути справу за її відсутності. Суд, заслухавши доводи та пояснення заявника, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. У відповідності до ч. 8, 9 ст. 8 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року № 15, далі (Пленум), зазначено звернути увагу судів на те, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. У п. 4 Пленуму зазначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть бути порушені в суді за заявами як безпосередньо заінтересованих у цьому осіб, так і інших громадян та організації, коли за законом вони вправі звернутися до суду в інтересах інших осіб (ст. 122 ЦПК), а також за заявою прокурора. Таким чином, заявник [PERSON], яка є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, штампом про реєстрацію шлюбу у її паспорті на а. с. 6, 9 є належним заявником по справі. Відповідно до копії паспорту, яка мається в матеріалах справи на а. с. 7 [PERSON] народився [INFO] в м. Єнакієве Донецької області. Як встановлено судом, чоловік заявника - [PERSON] помер [INFO] в м. Єнакієве Донецької області, причиною смерті є набряк головного мозку, правостороння нижнедолева гнійна пневмонія, що вбачається з довідки про причину смерті № 950 від 11 жовтня 2016 року, виданої «Республіканським бюро СМЕ Міністерства охорони здоров'я Донецької Народної Республіки», дублікату лікарського свідоцтва про смерть, а також свідоцтва про смерть від 18 жовтня 2016 року серії [NUMBER], виданого «Єнакіївським міським відділом запису актів громадянського стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки». (а. с. 10, 11). 27.12.2016 року заявник звернулася до Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для видачі свідоцтва про смерть, однак їй було відмовлено з тих підстав, що нею на підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ про смерть, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», що підтверджується відмовою від 27.12.2016 року № 4177/3.2-06-131. (а. с. 14). Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ) виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Місто Єнакієве Донецької області визнано тимчасово окупованою територією відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 р. № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями». З наданих заявником свідоцтва про поховання та фотознімків підтверджується, що дійсно [PERSON], [INFO], був похований на Центральному кладовищі м. Єнакієве з датою смерті 10.10.2016 року.(а. с. 12, 13). Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказала, що вона є сестрою заявника - [PERSON], їй достовірно відомо, що чоловік її сестри - [PERSON] помер [INFO] та був похований на кладовищі в м. Єнакієве Донецької області, його похованням займалася дружина. Як виняток суд бере до уваги та оцінює разом з іншими доказами в їх сукупностісвідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане «Єнакіївським міським відділом запису актів громадянського стану Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки». Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, на підставі наданих заявником доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заява про встановлення факту знайшла своє підтвердження, а тому, підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved