Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

28 грудня 2019 року до суду звернувся позивач через свого представника із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що між ПрАТ «ВФ Україна» та [PERSON] укладено договір про надання послуг мобільного зв`язку №2732641 від 25.02.2006 на номер телефону [NUMBER] . При цьому позивач здійснив фактичні дії щодо виконання Договору в повному обсязі. Разом з тим відповідач не оплатив отримані ним послуги зв`язку. На підставі цього та відповідно до умов Договору відповідач був відключений від мережі зв`язку ПрАТ «ВФ Україна». Таким чином сума заборгованості відповідача становить 4887 грн.84 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився. Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, правом на подання відзиву не скористався, клопотань про відкладення справи розглядом до суду не надходило, суд, спираючись на норми ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив заочне рішення. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків Судом встановлено, що між ПрАТ «МТС Україна», що з 23.05.2017 року змінило назву на ПАТ «ВФ Україна», та [PERSON] укладено договір № 2732641/1.11384140 про надання послуг мобільного зв`язку від 25.02.2006 року на номер телефону [NUMBER] та обрано тарифний пакет UMS 65 хвилин Олімпійський. Після перейменування та зміни типу назви товариства, з проведенням вказаних перейменувань була проведена модернізація білінгової системи для контрактних абонентів, в зв`язку з чим змінилися номера особових рахунків. Відповідачу [PERSON] було присвоєно особовий рахунок № [NUMBER] з метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків. Відповідач зобов`язався своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги на умовах визначених договором, а також авансові внески до моменту фактичного використання попереднього внеску. Позивачем на адресу відповідача було надіслано претензію № 295375929665/07 від 27.07.2016 року на суму 4887,84 грн за послуги, що були надані в період з 16.01.2015 по 16.05.2015 року. Вказана заборгованість підтверджується паперовою копією електронного документа. Відповідно до п.3.3. Договору, рахунки повинні бути сплачені в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь-якому разі до моменту фактичного використання авансу. Проте, відповідач не оплатив отримані ним послуги зв`язку. Номер телефону був відключений від мережі зв`язку ПрАТ «ВФ Україна». Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Згідно ст.903 ЦК України замовник зобов`язується оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Борг відповідача, згідно розрахунку наданого позивачем, становить 4887,83 грн, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. Доводи позивача ніким не спростовані, відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, тому суд приймає рішення по наявних матеріалах відповідно принципу диспозитивності, що відповідає вимогам ст. 13 ЦПК України. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Також підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 1921 грн., що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved