Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

28 серпня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою про: виділення в\~натурі із\~спільної часткової\~власності в\~окремий об'єкт\~нерухомого майна\~належну [PERSON]\~23/1000\~частки житлового\~будинку з\~відповідною часткою\~господарських будівель\~та споруд,\~розташованих за\~адресою:\~м.\~Одеса,\~1-й\~Дачний провулок\~1,\~які складаються\~з приміщень\~житлового будинку\~літ.\~«Р» загальною\~площею 224,7\~кв.\~м,\~у тому\~числі житловою\~81,2\~кв.\~м,\~в складі\~приміщень:\~1-тамбур,\~площею 1,6\~кв.\~м,\~2-коридор,\~площею 17,9\~кв.\~м,\~3-\~житлова,\~площею 28,0\~кв.\~м,\~4-коридор,\~площею 3,1\~кв.\~м,\~5-душова,\~площею 4,8\~кв.\~м,\~6-санвузол,\~площею 1,7\~кв.м,\~7-кухня,\~площею 15,3\~кв.\~м,\~8-шафа,\~площею1,0 кв. м,\~9-шафа,\~площею 1,0\~кв.\~м,\~10-коридор,\~площею 11,7\~кв.\~м,\~11-житлова,\~площею 13,2\~кв.\~м,\~12-житлова,\~площею 14,3\~кв.\~м,\~13-коридор,\~площею 1,2\~кв.\~м,\~14-ванна,\~площею 5,2\~кв.\~м,\~15-санвузол,\~площею 1,8\~кв.\~м,\~16-шафа,\~площею 0,5\~кв.\~м,\~17-житлова,\~площею 25,7\~кв.\~м,\~18-\~коридор,\~площею 9,5\~кв.\~м,\~19-підсобне,\~площею 28,3\~кв.\~м,\~ \~20-підсобне,\~площею 9,9\~кв.\~м,\~21-підсобне,\~площею 28,0\~кв.\~м,\~господарські будівлі\~і споруди:\~літня кухня\~літ.\~«Ж»,\~площею забудови\~41,2\~кв.\~м,\~-\~гараж,\~літ.\~«Р»,\~площею забудови\~45,2\~кв.\~м,\~вбиральня «21»,\~площею забудови\~3,5\~кв.\~м,\~навіс «22»,\~площею забудови\~11,7\~кв.\~м,\~№1-4\~огорожа,\~№ 11\~мостіння та\~розташованих на\~земельній ділянці\~площею 0,0734\~га;припинити право\~спільної часткової\~власності між\~[PERSON] та\~ДБК «Знамя»\~на 23/1000\~частки житлового\~будинку з\~відповідною часткою\~господарських будівель\~та споруд,\~розташованих за\~адресою:\~м.\~Одеса,\~1-й\~Дачний провулок\~1;визнання за\~[PERSON] (місце\~проживання:\~[INFO],\~реєстраційний номер\~облікової картки\~платника податків\~[NUMBER])\~право власності\~в цілому\~на об'єкт\~нерухомого майна\~житловий будинок\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами,\~що знаходиться\~за адресою:\~м.\~Одеса,\~1-й\~Дачний провулок\~1-Д,\~які складаються\~з приміщень\~житлового будинку\~літ.\~«Р» загальною\~площею 224,7\~кв.\~м,\~у тому\~числі житловою\~81,2\~кв.\~м,\~в складі\~приміщень:\~1-тамбур,\~площею 1,6\~кв.\~м,\~2-коридор,\~площею 17,9\~кв.\~м,\~3-\~житлова,\~площею 28,0\~кв.\~м,\~4-коридор,\~площею 3,1\~кв.\~м,\~5-душова,\~площею 4,8\~кв.\~м,\~6-санвузол,\~площею 1,7\~кв.м,\~7-кухня,\~площею 15,3\~кв.\~м,\~8-шафа,\~площею1,0 кв. м,\~9-шафа,\~площею 1,0\~кв.\~м,\~10-коридор,\~площею 11,7\~кв.\~м,\~11-житлова,\~площею 13,2\~кв.\~м,\~12-житлова,\~площею 14,3\~кв.\~м,\~13-коридор,\~площею 1,2\~кв.\~м,\~14-ванна,\~площею 5,2\~кв.\~м,\~15-санвузол,\~площею 1,8\~кв.\~м,\~16-шафа,\~площею 0,5\~кв.\~м,\~17-житлова,\~площею 25,7\~кв.\~м,\~18-\~коридор,\~площею 9,5\~кв.\~м,\~19-підсобне,\~площею 28,3\~кв.\~м,\~ \~20-підсобне,\~площею 9,9\~кв.\~м,\~21-підсобне,\~площею 28,0\~кв.\~м,\~господарські будівлі\~і споруди:\~літня кухня\~літ.\~«Ж»,\~площею забудови\~41,2\~кв.\~м,\~-\~гараж,\~літ.\~«Р»,\~площею забудови\~45,2\~кв.\~м,\~вбиральня «21»,\~площею забудови\~3,5\~кв.\~м,\~навіс «22»,\~площею забудови\~11,7\~кв.\~м,\~№1-4\~огорожа,\~№ 11\~мостіння та\~розташованих на\~земельній ділянці\~площею 0,0734\~га,посилаючись на те, що на даний час позивач не має можливості здійснити належне їй право власності на вищевказане майно у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача ДБК «Знамя» у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, до суду надав відзив на позов, в якому не заперечує проти задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи ОМР у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] у 1994 році вступила до ДБК «Знамя», що підтверджується випискою з протокол № 7 від 06 серпня 1994 року. Відповідно до свідоцтва про право власності за № 202 від 01 листопада 1999 року на 23/100 частки у ДБК «Знамя». Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 ЦК України та ч. 1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та Законом. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно ч. 1 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Суд вважає, що слід задовольнити позовну заяву, як обґрунтовану та доведену. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1-4\~ст. 12 ЦПК України,\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~\~Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом . Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~\~Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України,\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами;\~\~висновками експертів;\~\~показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України\~встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.\~\~Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно\~зі ст. 80 ЦПК України,\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.\~\~Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Відповідно до п. 27\~Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі»,\~під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.\~\~\~\~ Згідно з вимогами ст.ст.124,\~129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов'язковість рішень суду до виконання. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовної заяви у повному обсязі.

Outcome: approved