Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

28 листопада 2017 року [PERSON] (далі - заявник) звернувся до суду з указаною заявою про визнання недієздатним [PERSON]. Зазначив, що [PERSON] є його сином, [INFO]. Відповідно до довідки є інвалідом другої групи. Його доглядом займається заявник. Внаслідок важкої хвороби [PERSON] не здатний усвідомлювати своїх дій та керувати ними, а тому потребує постійної опіки. Просить визнати недієздатним [PERSON], [INFO] та призначити його опікуном [PERSON]. У судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав, посилаючись на ті самі обставини, що і в заяві. Просив визнати недієздатним [PERSON] та встановити над ним опіку та призначити його опікуном. Представник заінтересованої особи Управління праці та соціального захисту населення Шаргородської РДА не заперечував проти задоволення заяви, представник органу опіки та піклування Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання позовних вимог. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], народився і проживає у [INFO]. Відповідно до довідки МСЕК, серії 12 ААА № 924080 від 22 листопада 2017 року, [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства. Згідно висновку № 11 судово-психіатричної експертизи від 15 січня 2018 року, проведеної судово-психіатричною експертною комісією Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. академіка [PERSON], [PERSON] страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді важкої розумової відсталості, внаслідок органічного ураження головного мозку в перинатальний період розвитку. Внаслідок свого захворювання [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує опіки. Згідно подання Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області, сільська рада вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном [PERSON]. Зазначені факти у судовому засіданні підтверджені поясненнями заявника та вище зазначеними документами, оглянутими та перевіреними у судовому засіданні. Згідно ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обовязки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа, визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (ст. 40 ЦК України). Відповідно до ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою, встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Статтею 60 ЦК України встановлено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника (ст. 62 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому ЦПК України звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 2 ст. 4 ЦПК України передбачено, що у випадках встановлених законом, до суду можуть звертатись органи та особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Частиною 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини, прийнятої Радою Європи 4 листопада 1950 року встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Згідно ч. 1 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання особи недієздатною може бути подано членами її сімї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Відтак, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що є наявні підстави для визнання [PERSON] недієздатним, встановлення опіки над ним та призначення його опікуном [PERSON]

Outcome: approved