Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

26 серпня 2014 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - ПАТ «Автрамат», в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь: - Невиплачену заробітну плату з березня 2014 р. по серпень включно 2014 р. у сумі 11 592, 60 грн.; - Затримку при звільненні у сумі 4 405, 37 грн.; - Витрати за надання юридичної допомоги в розмірі 300, 00 грн.; - Індексацію невиплаченої заробітної плати та компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з інфляцією росту цін на споживчі товари і тарифів на послуги; - Моральну шкоду в розмірі 2 000, 00 грн. В судовому засіданні позивач змінив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 11 592, 60 грн., компенсацію затримки виплати заробітної плати в розмірі 417, 07 грн. та судові витрати за надання юридичної допомоги у сумі 300, 00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне. Позивач працював в ПАТ «АВТРАМАТ» з 03 березня 2009 року по 12 серпня 2014 року токарем - розточувальником 6 розряду у верстато - інструментальному виробництві, згодом був переведений на дільницю оснастки та інструменту. 12 серпня 2014 року позивач звільнилася з роботи за згодою сторін, у зв'язку з невиплатою заробітної плати. При звільненні позивач отримав трудову книжку, але адміністрація підприємства не провела з ним остаточний розрахунок і не виплатила належну йому заробітну плату за березень - серпень 2014 року у сумі 11592 грн. 60 коп. Вважає дії ПАТ «Автрамат» незаконними, у зв'язку з чим звернувся до суду з вище зазначеним позовом. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позов визнала в частині стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації затримки виплати заробітної плати. Суд, вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач працював в ПАТ «АВТРАМАТ» з 03 березня 2009 року по 12 серпня 2014 року токарем - розточувальником 6 розряду у верстато - інструментальному виробництві, згодом був переведений на дільницю оснастки та інструменту /а.а. 3-4/. 12 серпня 2014 року позивач звільнилася з роботи за згодою сторін, у зв'язку з невиплатою заробітної плати. При звільненні позивач отримав трудову книжку, але адміністрація підприємства не провела з ним остаточний розрахунок і не виплатила належну йому заробітну плату за березень - серпень 2014 року у сумі 11592 грн. 60 коп. /а.с. 5/. Після звільнення позивач неодноразово усно звертався до адміністрації з проханням провести з ним остаточний розрахунок, але до теперішнього часу належна йому заробітна плата не виплачена. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно зі ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, проводиться в день звільнення. Крім того, відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Однак відповідач, у порушення вимог зазначених норм КЗпП України, заробітну плату позивачу починаючи з березня 2014 року по серпень включно 2014 року не виплатив. Згідно довідки № 781 від 14.10.2014 р. сума заборгованості по заробітній платі складає 11 592 грн. 60 коп. /а.с. 18/. Відповідно до ст.33,34 Закону України «Про оплату праці» відповідач повинен сплатити позивачу компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати та проіндексованої заробітної плати у зв'язку з інфляцією росту цін на споживчі товари і тарифів на послуги з березня 2014 року по 25 вересня 2014 року. У відповідності до ст.10 ч.3, 60 ч.1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач ніяких заперечень в обґрунтування причин невиплати заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати суду не надав. Крім того, позовні вимоги в цих частинах визнав повністю. З вини відповідача позивач, вимушений був звертатися за наданням йому юридичної допомоги та сплачувати ці послуги у сумі 300, 00 грн. Ст. 79 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з оплатою на правову допомогу, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Так, суду надана квитанція про оплату витрат на правову допомогу в розмірі 300, 00 грн. /а.с. 9/. При подачі позовної заяви судовий збір не сплачено, в зв'язку з чим суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави. Таким чином, суд вважає, що позов є обґрунтованими та підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 115, 116, 117 КЗпП України, суд, -

Outcome: approved