overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

27 серпня 2015 року позивач звернулася до суду із зазначеними позовними вимогами. В обгрунтування яких зазначала, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 25.05.1973 року належить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою [ADDRESS]. У зазначеному домоволодіння зареєстрована її донька, яка з 2012 року у будинку не проживає, не підтримує з нею ніяких стосунків, житлом не цікавиться, немає в ньому потреби, не несе ніяких витрат по його утриманню. Особистих речей її в будинку не має, місце її знаходження невідоме. Ніяких перешкод їй не чинилося. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала у повному обсязі просила їх задовольнити, надала пояснення аналогічні вищевикладеним. Відповідач у судове засідання жодного разу не з,явилася, кореспонденція яка направлялася на адресу вказану позивачем, повернулася з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Представник третьої особи у судове засідання не з,явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши позивача , дослідивши матеріали справи вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Як вбачається із договору купівлі-продажу від 25.05.1973 року ( а.с.13-14) який зареєстрованого у КП «ХМБТІ» [PERSON] придбала у [PERSON] 13/100 частин домоволодіння № 43 по вул. Боровій у м. Харкові. 03.07.1971 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб і їм присвоєно прізвище [PERSON] ( а.с.12). Як вбачається із акту від 25.08.2015 р. який складено [PERSON] та [PERSON] підписи яких належним чином засвідчені майстром дільниці №4 приватного сектору Жовтневого району м. Харкова Дмитренко, про те, що « подтверждаем факт , что по адресу Боровая,43 [PERSON] зарегистрирована по даному домовладению, ноне проживает с февраля 2011 года по настоящее время» ( а.с.7). Згідно довідки від 25.08.2015 року ,яка видана позивачу комітетом району жителів приватного сектору Жовтневого району м. Харкова ( а.с.6) відповідач зареєстрована за адресою [INFO], але не проживає з лютого 2011 року по теперішній час ( а.с.6). Згідно із ст. 317 ЦК України власникові майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім,ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Частиною другою ст.405 ЦК України встановлено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім,ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. . За таких обставин суд вважає, що відповідач втратила право на користування жилим приміщенням, так як відсутня у ньому понад один рік без поважних причин, доказів іншого суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

27 серпня 2015 року позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача та просила постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини, яка продовжує навчання доньки [PERSON] [INFO], аліменти щомісячно до закінчення нею навчального закладу. Вказує, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 31 січня 1997 року , який було розірвано 21 квітня 2015 року , від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] Добровільно відповідач коштів не надає , донька продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги ,тому просить стягнути аліменти на період навчання дитини в розмірі 15 000 грн. щомісячно . В судовому засіданні представник позивачка позов підтримала повністю та просила його задовольнити . Представник відповідача позов визнав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з*явилась подала письмову заяву про слухання справи у його відсутність . З позовом згодна . Не заперечує , щоб аліменти стягувались на користь її матері Визнання відповідачем позову не суперечить закону і суд його приймає. Суд, вислухавши пояснення з*явивших сторін , дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити . Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 січня 1997 року , який було розірвано 21 квітня 2015 року , від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] [PERSON] є студентом Українсько - американського гуманітарного інституту « Вісконський Міжнародний Університет (США ) в Україні на факультеті менеджменту денного відділення за освітньо - кваліфікаційним рівнем « бакалавр « ІV рівня акредетації на контрактній основі ( а.с. 16 ). Дитина потребує матеріальної допомоги, оскільки дитина не працює ,не має доходу . Суд на підставі зібраних по справі доказів в їх сукупності вважає, що відповідач має посильну можливість надавати допомогу на період навчання доньки . Згідно ст.199 Сімейного Кодексу України ,якщо повнолітні дочка чи син продовжують навчання і в зв*язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов*язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови ,що вони можуть надавати матеріальну допомогу . Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків ,з ким проживає дочка ,син, а також самі дочка ,син ,які продовжують навчання. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити . Крім того згідно ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

27 серпня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що стосунки з відповідачем не склалися, ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено приблизно три місяці тому, подальше перебування у шлюбі та збереження його неможливе. В судовому засіданні, представник позивача позов підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував, вказував на те що відповідач бажає зберегти сім»ю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.06.2013 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис № 615, від спільного шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO] Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, а сім'я носить формальний характер, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Судом були вжиті заходи для примирення подружжя визначені ст. 111 СК України, проте сторони не знайшли підстав для відновлення подружнього життя, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

27 серпня 2015 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 2880,00 гривень. 02.11.2011 року ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 001-04029-021111. Відповідно до п.1.2 кредитного договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № 26250905279214 в національній валюті України гривні, випускає та надає держателю платіжну картку, а також ПІН код до картки; здійснює обслуговування держателя на умовах, викладених в тарифному пакеті VISA Класичний та умовах викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Відповідач станом на 04.08.2015 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість у розмірі 2880,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання без поважної причини не зявився, хоча про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином шляхом оголошення у газеті «Урядовий Кур»єр» № 192 від 16 жовтня 2015 року. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

27 серпня 2015 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 397\~278,94 гривень. 20.11.2006 року Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № 11271710000, згідно з умовами якого банк надав кредитні кошти у розмірі 12\~481,00 шв. фр. з розрахунку 10,20 % річних на строк з 20.11.2006 до 18.11.2011 року. 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передає АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобовязаннях , а внаслідок передачі від «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від божників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 . 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відповідно до вищевказаного договір купівлі продажу прав вимоги за кредитами АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по кредитному договору. Відповідно до п. 1.1.2 кредитного договору відповідач зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах , що встановлені графіком погашення кредиту. Відповідно до п.п. 1.3.1,1.3.3,1.3.4 нарахування процентів за кредитним договором здійснюється щомісяця, в останній робочій день поточного місяця. Період нарахування процентів починається з дня фактичного надання кредитних коштів в перший період, а в наступному з першого календарного дня поточного місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Проценти нараховуються медотом «факт/факт». При цьому відсотки нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком позичальнику і які ще не повернуті останнім відповідно до умов даного договору. Термін сплати відсотки не пізніше 10 числа кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти. Відповідач станом на 10.08.2015 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість у розмірі 397\~278,94 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просить розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання без поважної причини не зявився, хоча про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином шляхом оголошення у газеті «Урядовий Кур»єр» № 192 від 16 жовтня 2015 року. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

27 серпня 2015 року позивач ПАТ «Кредобанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04 вересня 2014 року між банком та відповідачем [PERSON] було укладено договір №38183-OWNCASH, згідно якого банк зобовязався видати кредит у сумі 10988,20 грн. на строк до 03 березня 2016 року, а відповідач зобовязався повернути кредит у повному розмірі і в терміни, передбачені цим договором. Банк виконав взяті на себе зобов'язання, однак відповідач [PERSON] порушила умови цього договору та не здійснювала погашення заборгованості по тілу кредиту і відсотків за користування ним. Станом на 19 червня 2015 року за відповідачем рахується заборгованість всього в сумі 13539,37 грн., з них 10988,20 грн. по тілу кредиту, 792,26 грн. по процентам за користування кредитом, 1208,70 грн., комісії та 550,21 грн. пені. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] добровільно заборгованість за кредитним договором не погашає, позивач просить стягнути з відповідача у свою користь 13539,37 грн. та судові витрати у справі. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, подав до суду заяву, просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.32). У судове засіданні відповідач [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву, просить справу розглядати у її відсутності, позов визнає в повному обсязі, не заперечила щодо задоволення вимог позивача (а.с.36). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для стягнення кредитного боргу, суд позов задоволює і стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача всього 13782,97 грн. заборгованості за кредитним договором №38183-OWNCASH від 04 вересня 2014 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача 243,60 грн. судового збору, що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

27 серпня 2015 року представник заявника [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності [PERSON] Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0.1760 га. розташовану по вул.Колгоспна,8 в с. Мигія Первомайського району Миколаївської області, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. В обґрунтування зави зазначено, що [PERSON], яка померла 15.11.2007 року належала вищевказана земельна ділянка, яку вона отримала у приватну власність на підставі рішення 3-ї сесії 5-го скликання Мигіївської сільської ради від 11.07.2006 року №12. Після її смерті спадщину на її майно прийняв заявник [PERSON], однак нотаріально оформити її немає можливості, оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку помилка в написанні прізвища, а саме її прізвище записано як «Гарилюк», тоді як в дійсності її прізвище було «Гаврилюк». Зазначені розбіжності позбавляють заявника оформити його спадкові права. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи Мигіївської сільської ради в судове засідання надали заяву про слухання справи у їх відсутність, погодилась із вимогами заявника в повному обсязі. Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника обґрунтовані, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. Поскільки в судовому засіданні судом встановлено, що [PERSON], яка померла 15.11.2007 року, актовий запис №37, на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0.1760 га. розташовану по вул.Колгоспна,8 в с. Мигія Первомайського району Миколаївської області, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Державний акт від 16.10.2006 року Серії ЯГ № 591009 виданий на підставі рішення 3 сесії 5 скликання Мигіївської сільської ради від 11.06.2006 року №12. В даному акті прізвище [PERSON] помилково зазначено як «Гарилюк». Про те, що це є помилка підтверджується копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про смерть, копією рішення Мигіївської сільської ради, копією витягу з технічної документації про оцінку землі. Для оформлення спадкових прав заявнику необхідно встановити факт належності державного акту [PERSON], поскільки в зазначеному акті її прізвище помилково зазначено як «Гарилюк», державний акт підтверджує її право власності на земельну ділянку. На підставі викладеного, в силу ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України, у суду є підстави для встановлення факту належності державного акту, в якому прізвище Гаврилюк зазначено як «Гарилюк» тоді як в дійсності вона «Гаврилюк».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

27 серпня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 21.09.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Астра Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №310006029529004, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 133\~285,00 грн. з розрахунку 15,9% за користування кредитом на строк з 21.09.2011 року по 21.09.2018 року. 02 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Астра банк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Астра Банк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» змінює ПАТ «Астра Банк» як кредитора(стає новим кредитором) у зазначених зобовязаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Астра Банк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Астра Банк» від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

27 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON], зареєстрованого 12 серпня 2008 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що спільне життя не склалося, так як з відповідачкою не зійшлися характерами та поглядами на життя, мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім*ю, у зв'язку з чим не змогли знайти взаєморозуміння, що призвело до припинення шлюбних відносин. Вказані обставини продовжуються тривалий час, а тому позивач на примирення не згоден та просить шлюб розірвати. Позивач в судове засіданні не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. З позовом згодна. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих сторонами доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12 серпня 2008 року. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження дитини від 19 грудня 2008 року. У відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, сімейні стосунки не підтримують, наміру на спільне життя не мають. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Згідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

27 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 01 червня 1982 року сторони перебувають у шлюбі, неповнолітніх дітей не мають. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, що призвело до припинення шлюбних стосунків більше 5-ти років. З огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд розірвати шлюб. Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку. Ухвалою суду від 12 листопада 2018 року сторонам було надано строк на примирення три місяці. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 червня 1982 року, неповнолітніх дітей не мають. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, вжиті судом заходи для примирення подружжя бажаний результатів не дали, позивач наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved