Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

29.03.2016 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із вищезазначеним позовом та прохають визнати за ними право власності на земельні частки (паї), площею 5,320 га та 5,270 га, що розташовані на території Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області в порядку наслідування за заповітом, посилаючись на те, що 29 серпня 2010 року помер [PERSON]. За життя [PERSON] був складений заповіт від 08.07.2010 року, яким він належні йому земельні ділянки, площею 5,320 га та 5,270 га, що розташовані на території Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, заповідав в рівних частинах [PERSON], [PERSON], [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом, до складу якої входять вищевказані земельні частки (паї), розташовані на території Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, які належали [PERSON]: - земельна ділянка, площею 5,320 га, (кадастрові номери 1223781400:01:307:0578, 1223781400:02:527:0578, 1223781400:02:433:0578) на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 26.09.2007 року державним нотаріусом Петриківської державної нотаріальної контори після померлого [PERSON]; - земельна ділянка, площею 5,270 га, (кадастрові номери 1223781400:01:307:0579, 1223781400:02:527:0579, 1223781400:02:433:0579) на підставі заповіту [PERSON] від 04.12.2006 року, посвідченого секретарем виконкому Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області. Позивачі є єдиними спадкоємцями за заповітом, але звернувшись до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини їм було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, площею 5,270 га та 5,320 га померлого 29.08.2010 року [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно, а саме: відсутність державної реєстрації свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Петриківською державною нотаріальною конторою 26.09.2007 року за реєстром № 2-2495 на земельну ділянку, площею 5,320 га, розташовану на території Іванівської сільської ради та право власності на земельну ділянку, площею 5,270 га, розташовану на території Іванівської сільської ради зареєстровано за іншою особою. Тому вони змушені звернутися з вказаним позовом до суду за визнанням за ними права власності на земельні частки (паї) в рівних частинах, як за єдиними спадкоємцями за заповітом. У судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] надали заяви, у яких підтримують заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просять розглядати справу у їхню відсутність (а.с. 56-58). Відповідач Іванівська сільська рада Петриківського району Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином, надали листа, в якому просять слухати справу без участі їхнього представника та прийняти рішення згідно з діючим законодавством (а.с. 35). Третя особа Сьома дніпропетровська державна нотаріальна контора, в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином, надали листа про ознайомлення з викликом до суду, інших клопотань не заявлено (а.с. 36). Оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на земельні частки (паї) підлягає задоволенню. Судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що 29 серпня 2010 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого на підставі актового запису № 6298 від 01.09.2010 року, складеного відділом реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції (а.с. 15). За життя [PERSON] був складений заповіт від 28.07.2010 року, посвідчений державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1-4658, яким він заповідав [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах кожному земельні ділянки, площею 5,270 га та 5,320 га, що розташовані на території Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області (а.с. 16). Належність спадкових земельних ділянок [PERSON], померлому 29.08.2010 року, підтверджується наступними документами: - земельна ділянка, площею 5,320 га, (кадастрові номери 1223781400:01:307:0578, 1223781400:02:527:0578, 1223781400:02:433:0578) на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 26.09.2007 року державним нотаріусом Петриківської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2-2495 після померлого [PERSON], померлого 10.01.2007 року (а.с. 21), яка в свою чергу належала останньому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 185214, виданого 29.03.2005 року Петриківською РДА Дніпропетровської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею договорів оренди землі за № 010502300283 (а.с. 17); - земельна ділянка, площею 5,270 га, (кадастрові номери 1223781400:01:307:0579, 1223781400:02:527:0579, 1223781400:02:433:0579) на підставі заповіту від імені [PERSON], посвідченого секретарем виконкому Іванівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області від 04.12.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 398, яким вона заповідала усе належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося [PERSON] (а.с. 18). Спадкове майно померлої 29.12.2008 року [PERSON] (а.с. 22) складалося з земельної ділянки, площею 5,270 га, яка в свою чергу належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 185215, виданого 29.03.2005 року Петриківською РДА Дніпропетровської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею договорів оренди землі за № 010502300282 (а.с. 19). Таким чином, відсутність державної реєстрації успадкованої земельної ділянки, площею 5,320 га, після [PERSON] та не прийняття земельної ділянки, площею 5,270 га, за заповітом [PERSON], не позбавляє спадкодавця [PERSON] права власності на дане нерухоме майно, що передбачено ст. 1276 ЦК України та право на прийняття належної йому частини спадщини переходить до його спадкоємців. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Позивачі є єдиними спадкоємцями за заповітом, які прийняли в оперативне управління спадкове нерухоме майно та звернулися до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, де справу було розглянуто з винесенням рішення від 21.06.2013 року про задоволення позову та визначено додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с. 23-24). Після чого, позивачі звернулися до нотаріальної контори для прийняття спадщини, що підтверджується постановою державного нотаріуса Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори від 22.12.2015 року про відмову у посвідченні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючих документів (а.с. 25). Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обовязки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть йому належати у майбутньому. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Оскільки позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями за заповітом на майно померлого [PERSON] та їх право на спадщину ніхто не оспорював, у суду є підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України при зверненні до суду [PERSON], [PERSON], [PERSON] було сплачено в рівних частинах судовий збір в розмірі 818,49 грн, які залишаються покладеними на позивачів, що не заперечувалось ними самими в позові.

Outcome: approved