Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

26 січня 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів Луцька міська рада, про визнання права власності на спадкове майно. Як підставу позову позивач зазначає, що [INFO] року помер її батько - [PERSON]. Спакодавцю за життя належав гараж [ADDRESS]. Наразі позивач оформила свої спадкові права на земельну ділянку під гаражем, однак не може оформити спадкові права на саму будівлю гаража у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього, а також у зв'язку з незареєстрованістю права власності на нього у встановленому порядку. Посилаючись на вищевикладене позивач просить суд визнати за нею право власності на гараж [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився, однак у заяві від 12 квітня 2018 року його представник просить суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися однак у письмовому відзиві від 26 лютого 2018 року визнали позов та просили суд розгляд проводити за їх відсутності. Третя особа, Луцька міська рада, свого представника у судове засідання не направила, однак у клопотанні від 06 березня 2018 року просить суд розглядати справу за їх відсутності. Також зазначили, що інтереси громади рішення суду не буде порушувати, оскільки спір стосується приватного майна. Третя особа, Гаражний кооператив «Транспорт-1», свого представника у судове засідання не направила, пояснень на позов не надала, хоча була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду. Дослідивши письмові матеріали справи, матеріали інвентарної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] (а.с.7). Позивач, [PERSON] є рідною донькою померлого. Відповідачі у справі - матір померлого [PERSON], батько померлого [PERSON]. Як слідує з матеріалів справи, фактично спадщину прийняла лише донька померлого (позивач), оскільки 27 квітня 2017 рокуїї було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на цілу земельну ділянку для обслуговування цегляного гаража, площею 0,0027 га., кадастровий номер [NUMBER] (а.с.5). Крім того, як слідує з матеріалів справи на цій земельній ділянці знаходиться гараж [ADDRESS] загальною площею 20,00 кв.м. Згідно довідки цього гаражного кооперативу, померлий [PERSON] дійсно був членом кооперативу та повністю сплатив членські внески. Також з матеріалів інвентаризаційної справи слідує, що гараж був побудований у 1984 році. Однак позивач не може належним чином оформити спадкові права, оскільки право власності на гараж належним чином не було оформлено за час життя спадкодавцем. Вимогами ч.1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи той факт, що наразі позивачу, як доньки, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.04.2017 року після смерті її батька [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка, на якій розташований спірний гараж, беручи до уваги те, що він був побудований у 1984 році померлим [PERSON] як членом Гаражного кооперативу «Транспорт-12», який не висловив жодних заперечень щодо визнання права власності за спадкоємцем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю шляхом визнання права власності на цей гараж за позивачем. Судові витрати залишаються за позивачем враховуючи його клопотання про це у позові. На підставі наведеного та

Outcome: approved