Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

28 листопада 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб з відповідачем, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячноі до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову послалась на те, що її шлюб з відповідачем був зареєстрований 21.04.2012 року. Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося через сторін різні погляди на життя, різні інтереси, у звязку з чим між ними часто виникали сварки. Відповідач застосовував до неї фізичну силу. Зазначає, що вони проживають окремо, почуття любові та поваги втрачено. Збереження шлюбу та спільне проживання з відповідачем є неможливим і суперечить її інтересам. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Кошти на утримання сина відповідач не надає, хоча працює та має можливість матеріально забезпечувати дитину. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала та пояснила, що збереження сімї неможливе, відповідач зловживає спиртними напоями, у нетверезому стані влаштовує сварки, застосовує до неї фізичне насильство, свідком чого є дитина. 04.11.2016 року вона з дітьми перейшли проживати до її матері. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що позивач спровокувала його на застосування до неї фізичної сили, оскільки він захищався. Зазначив, що він купує дитині необхідні речі та бажає, щоб син проживав разом з ним. Заслухавши сторін, зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 21.04.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-СГ № 181124. Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії І-СГ №337426. Сімейне життя в сторін не склалось, на даний час вони проживають окремо, почуття любові та поваги між ними втрачено, позивач вказує на негідну поведінку відповідача у шлюбі та сімї, що не заперечено відповідачем. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Стосовно позовної вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дитина фактично перебуває на утриманні позивача. Відповідач коштів на утримання сина не надає. Виходячи з вищенаведеного, принципів розумності та справедливості (ч. 9 ст. 7 цього Кодексу), враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби неповнолітньої дитини, зумовлені її розвитком, суд дійшов висновку про необхідність присудження стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі ? частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Отже, позов задовольняється повністю.

Outcome: approved