overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

29.05.2017 [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, уточнивши позовні вимоги 15.08.2017. 15.08.2017 ухвалою суду, позовна вимога в частині стягнення аліментів на утримання дружини залишена без розгляду за заявою позивача. З позову вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають доньку - [PERSON], [INFO], але на теперішній час донька мешкає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини відповідач не надає, через що позивач звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, і до досягнення нею повноліття, на свою користь. До судового засідання позивач не з'явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, на адресу суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, в зв'язку з розглядом справи судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, працює в ПАТ «Криворізька теплоцентраль» та має стабільний заробіток, тому зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обов'язки не виконує. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

29.05.2017 відкрито провадження у справі. Заявниця свої вимоги мотивує тим, що її син, [PERSON], [INFO], є інвалідом І групи з дитинства, в звязку з цим не здатен розуміти значення своїх дій та керувати ними, залежний від інших осіб у виконанні життєво важливих соціально-побутових функцій, потребує постійного стороннього догляду. Для захисту його інтересів, заявниця порушує питання про визнання його недієздатним, встановлення опіки та призначення її опікуном, оскільки фактично вона опікується сином. В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги, суду пояснила, що син інвалід з дитинства, потребує постійного стороннього догляду. Вона на даний час здійснює догляд за сином і бажає бути його опікуном. Представник заявника наполягає на задоволенні заявлених вимог. Від заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, проти задоволення вимог не заперечували. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення заявниці, врахував позицію заінтересованої особи, дійшов наступного висновку. Відповідно до положень ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи недієздатною. Згідно з нормами ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або ) керувати ними. Як вбачається з довідки СЕР МСЕ серії СА № 002941, [PERSON], [INFO], являється інвалідом з дитинства першої групи безтерміново, потребує постійного стороннього догляду. З висновку судово-психіатричного експерта № 535 від 26.06.2017 вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки глибокої розумової відсталості, F72.0 та за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до вимог ст. 58 ЦК України, опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Положеннями ч. 1 ст. 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою в разі визнання її недієздатною, і призначає опікуна за поданням органу опіки й піклування. Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах із підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна. Заявниця є матірю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього. Відповідно до висновку Чернеччинської сільської ради від 21.07.2017, призначення [PERSON] опікуном [PERSON] є доцільним. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON], [INFO] та призначення [PERSON] його опікуном, оскільки вона ним фактично постійно опікується. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

29.05.2017р. до Словянського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснюючи вимоги наступним:\~вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 24.06.1995р., одруження було зареєстровано Словянським міськвідділом РАГС Донецької області, актовий запис № 319.\~ Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між ними не склалося. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені з січня 2015 року. Причиною розпаду сімї стала втрата взаємоповаги один до одного. Подальше збереження шлюбу є неможливим.\~Спору про поділ майна не має. Просить суд\~ розірвати шлюб між нею та [PERSON], залишивши їй прізвище «Горєва» та стягнути судові витрати. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, але надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю,\~просили позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи, заяв про перенесення або відкладення судового розгляду від нього не надійшло. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. З наданих письмових доказів слідує наступне: [PERSON], [INFO] та [PERSON] (до шлюбу\~Морозова) [PERSON], [INFO], уклали шлюб 24.06.1995 року, одруження було зареєстровано Словянським міськвідділом РАГС Донецької області, актовий запис № 319\~ (а.с.5). Згідно ч.1\~ст.24 СК України,\~ст.51 Конституції України, ст.16 Загальної декларації прав людини шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Позивач [PERSON] на розірванні шлюбу наполягає, зазначила у позовній заяві про те, що вона не бажає продовжувати шлюбні стосунки з відповідачем. Як вбачається зі\~ст.56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження … є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставинах суд приходить до переконання, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу\~[PERSON] залишити прізвище «Горєва». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

29.05.2017 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеною заявою, в якій посилаючись на необхідність підтвердження юридичного факту, що має значення для пред'явлення та вступу до навчального закладу задля здобуття нею вищої освіти, просила ухвалити судове рішення, згідно з яким встановити факт належності їй атестату про середню освіту, серії [NUMBER], виданої їй Новобузькою ЗОШ № 1 16.06.1989 року, в якому невірно зазначено її ім'я російською мовою «[PERSON]», замість «[PERSON]», яку виправити у позасудовому порядку неможливо. У судовому засіданні представник заявниці [PERSON], пред'явлені вимоги [PERSON] підтримав і просив їх задовольнити. Представники заінтересованих осіб - Новобузької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1, Відділу освіти Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області, під час розгляду справи не заперечували проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Вислухавши пояснення заявниці та представників заінтересованих осіб, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. При дослідженні в судовому засіданні атестату про середню освіту (копії), серії [NUMBER], виданого 16.06.1989 року Новобузькою середньою загальноосвітньою і професійною школою № 1 міста Новий Буг Миколаївської області, встановлено, що на бланку цього атестату виписаного українською мовою ім'я здобувача середньої освіти зазначено в давальному відмінку як «[PERSON]», водночас, на бланку атестату, виписаного вже російською мовою її ім'я, зазначалося вже «[PERSON]» (а.с.). Втім, як вбачається з копії свідоцтва про народження, серії [NUMBER], свідоцтва про укладення шлюбу, серії [NUMBER], після якого заявниця змінила дівоче прізвище [PERSON] на [PERSON], та паспорту громадянина України, серії [NUMBER] від 22.06.1999 року, що видані заявниці, ім'я останньої російською мовою значиться як «[PERSON]» (а.с. 4, 12, 13). Дослідженні докази вказують на те, що на російськомовній версії атестату, серії [NUMBER], виданого [PERSON] 16.06.1989 року, міститься помилка у зазначенні її імені на російській мові, усунути зазначену розбіжність не можливо, тому маються підстави для встановлення факту належності заявниці вищезазначеної документу про освіту. Встановлення цього факту має для [PERSON] юридичне значення, так як дозволить останній його пред'явити для вступу у вищий навчальний заклад та реалізувати своє конституційне право на отримання вищої освіти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

29.05.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Кобеляцького району Полтавської області про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. У позовній заяві вказує, що 22.01.2012 року померла його сестра [PERSON], на день смерті якої залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими побудовами, розташованого в смт. Білики по пров. Марченка,12, Кобеляцького району, Полтавської області. Єдиним спадкоємцем на вказане майно за законом є позивач. Однак, протягом шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця, позивач [PERSON] не подав заяву про прийняття спадщини, оскільки маючи похилий вік, а саме 89 років та слабке здоровя хворобу опорно-рухової системи, зокрема остеохондроз хребта та синовіт колінного суглобу, внаслідок чого позивач прикутий до ліжка та змушений постійно лікуватися в умовах стаціонару, що не дало йому можливості подати вказану заяву. Позивач прохав суд визначити додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] надали суду заяву, в якій прохали справу розглядати в їх відсутність, позовні вимоги підтримали та прохали задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Кобеляцького району Полтавської області - селищний голова [PERSON] надав суду заяву, в якій прохав справу розглядати в його відсутність, позов визнав повністю, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи - Кобеляцької державної нотаріальної контори [PERSON] в судове засіданні не зявився, але надав суду заяву, в якій прохав справу розглядати в його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, враховуючи, що визнання позову відповідачем по справі не суперечить закону і не порушує прав та інтересів сторін, в справі є законні підстави для задоволення позову [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується відповідними та належними доказами про поважність причини пропуску такого строку, а саме медичними довідками , в яких зазначено, що він має хворобу опорно-рухової системи, а саме остеохондроз хребта та синовіт колінного суглобу, знаходився на амбулаторному та стаціонарному лікуванні в Кобеляцькій ЦРЛ в неврологічному відділенні (а.с. 12,13), вважає ухвалити рішення про задоволення позову, тому [PERSON] необхідно визначити додатковий строк три місяці з моменту набрання цим рішенням законної сили, для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

29.05.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 24.05.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутності спільних інтересів, протилежних понять щодо розуміння сім'ї та відносин між чоловіком та дружиною. Позивач їздив на заробітки за кордон, тому з роками сторони почали віддалятись один від одного З 2015 року сторони не підтримують шлюбних стосунків, ведуть окремо свої господарства. Вважає, що спільне проживання та примирення і збереження сім?ї є неможливим. Оскільки сторони мають неповнолітню дитину, і не можуть розірвати шлюб через відділ РАЦС, тому позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, подали суду заяву, в якій просять справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять шлюб розірвати. Судові витрати просять залишити за позивачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає. В судовому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, які тривалий час не живуть однією сім'єю, не підтримують подружніх взаємин, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

29.05.2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому архівної довідки, зазначивши, що 03.04.2017 року Царичанським районним трудовим архівом йому видано довідку № 262 про заробітну плату в колгоспі імені Фрунзе, в якій його по-батькові зазначено не повністю, тому вона не може бути врахована у стаж для призначення пенсії. Заявник просить суд встановити факт належності йому архівної довідки, виданої на імя [PERSON] [PERSON], де вказано розмір заробітної плати та що підтверджує стаж роботи, який необхідний йому для врахування періоду його роботи в колгоспі імені Фрунзе Царичанського району Дніпропетровської області у стаж для здійснення перерахунку пенсії. В судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги. Представник заінтересованої особи Кобеляцького обєднананого управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в судове засідання не зявився, однак надав заяву, в якій прохає суд справу розглядати у його відсутності та при ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши заявника, розглянувши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт належності [PERSON] архівної довідки про нараховану заробітну плату, видану на імя [PERSON] [PERSON], підтверджується паспортом громадянина України, трудовою книжкою, архівною довідкою про нарахування заробітної плати в колгоспі імені Фрунзе Царичанського району Дніпропетровської області за 1982-1984 роки, де по батькові заявника зазначене як «С» (а.с. 4-5, 7-8). Отже, судом встановлено, що дійсно [PERSON] належить архівна довідка про нараховану в колгоспі імені Фрунзе Царичанського району Дніпропетровської області заробітна плата за 1982-1984 роки № 262 від 03.04.2017 року, видана Царичанським районним трудовим архівом на імя «[PERSON] [PERSON]». Враховуючи, що встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, він підлягає встановленню судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

29.05.2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 05.09.2008 року. Від даного шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати, проживає окремо, уваги та часу вихованню сину не приділяє. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно, починаючи від дня подачі позову і до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, згідно поданої заяви просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задоволити, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 15.03.2016 року (а.с. 6) шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії 1-ЕГ № 097461 від 07.05.2009 року (а.с. 4) вбачається, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини. З письмових пояснень позивача [PERSON] суд встановив, що дитина перебуває на утриманні позивачки, проживає разом з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає, а тому суд вважає за правильне позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, а також судові витрати повязані з розглядом справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

29.05.2017 року [PERSON] звернулася в суд з вказаною позовною заявою, в якій зазначила, що 11 серпня 2016 року померла її мати [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [INFO]. Після смерті матері залишилось спадкове майно, спадкоємцем по заповіту якої є вона [PERSON] При зверненні в нотаріальну контору з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було відмовлено через пропуск термінів для прийняття спадщини, встановлених ст. 1270 ЦК України. Причиною пропуску терміну звернення в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини стало те, що вона не знала про необхідність подання заяви про прийняття спадщини, вважаючи, що зможе оформити спадщину в будь-який час, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном матері, що прирівнюється до прийняття спадщини. Просить визнати строк для прийняття спадщини пропущеним з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини два місяці. В судове засідання сторони не зявилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON] позов підтримує, представник відповідача [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області сільський голова [PERSON] позов визнає (а.с.16,18). За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 11 серпня 2016 року померла [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [INFO] (а.с.5), спадкоємцем по заповіту якої є її донька [PERSON] (а.с.4), яка вступила у фактичне управління спадщиною, але всупереч вимогам законодавства, не подала у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через юридичну необізнаність. Даному факту відповідають спадкові правовідносини, які регулюються ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустила з поважних причин, тому є підстави для визначення додаткового строку для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved