Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

27 травня 2019 року Хмельницька ощадна кредитна спілка звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 31 березня 2009 року № 63-09 БВ в сумі 139241,68 грн., з яких 43081,64 грн. - проценти за неправомірне користування кредитом, 32960,04 грн. - інфляційні втрати від несвоєчасного виконання рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 26 вересня 2012 року та 63200 грн. - пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 31 березня 2009 року між Хмельницькою ощадною кредитною спілкою та [PERSON] укладено кредитний договір № 63-09 БВ, відповідно до якого остання отримала готівкою кредит в розмірі 8000 грн. Умовами кредитного договору визначено, що предметом договору є кошти в сумі 8000 грн., надані позичальнику виходячи із принципів строковості, зворотності, платності та забезпеченості. При умові дотримання узгодженого порядку виплати кредиту та процентів строк дії договору становить 2 місяці, плата за користування кредитом становить 120 % річних. У випадку порушення позичальником узгодженого порядку виплати кредиту та процентів строк дії договору змінюється і не може бути меншим, ніж строк повного виконання сторонами своїх обов`язків за таким договором, та продовжується (пролонгується) на невизначений термін, при цьому, плата за користування кредитом (проценти) збільшується в 3 рази та становить 360 % річних. Всупереч досягнутим умовам за кредитним договором відповідач свої зобов`язання з повернення кредиту і сплати процентів належним чином не виконала, внаслідок чого рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 26 вересня 2012 року в справі № 2201/1132/2012 з неї на користь Хмельницької ощадної кредитної спілки стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 32124,80 грн., з яких 8000 грн. - неповернений кредит, 14720 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань по сплаті боргу, 7597,68 грн. - проценти за користування кредитом, 829,27 грн. - інфляційні втрати, а також 322 грн. судових витрат. Вказує, що оскільки кредитний договір від 31 березня 2009 року № 63-09 БВ не припинив своєї дії, рішенням суду не розірваний, то станом на 30 квітня 2019 року за [PERSON] перед Хмельницькою ощадною кредитною спілкою, виходячи із фактичної кількості днів користування кредитом, склалась заборгованість з процентів за неправомірне користування кредитом, інфляційних втрат від несвоєчасного виконання судового рішення та пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, яку відповідач в добровільному порядку сплатити відмовляється, а відтак має бути стягнута в судовому порядку. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 4088,62 грн. Представник позивача [PERSON] -Гаврилюк Н.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того, пояснила, що оскільки за весь період дії зазначеного кредитного договору він не був визнаний недійсним в будь-якій його частині чи цілком, не був розірваний, до нього не вносилися будь-які зміни, тому є всі підстави вимагати плати за неправомірне користування чужими коштами за період дії договору, інфляційних втрат та пені від несвоєчасного виконання вищевказаного судового рішення. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд, за згодою представника позивача, проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 31 березня 2009 року між Хмельницькою ощадною кредитною спілкою та [PERSON] укладено кредитний договір № 63-09 БВ, відповідно до якого остання отримала готівкою кредит в розмірі 8000 грн. Умовами кредитного договору визначено, що спілка надає позичальнику кредит в розмірі 8000 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути його спілці на умовах, що передбачені договором. Пунктами 2.1, 2.4 договору визначено, що строк дії договору становить 2 місяці, тобто з 31 березня 2009 року по 01 червня 2009 року, але цей строк не може бути меншим, ніж строк виконання сторонами своїх обов`язків. Позичальник зобов`язується повернути кредит та проценти за його використання до 01 червня 2009 року. Плата за користування кредитом (проценти) встановлюється виходячи з процентної ставки 120 % річних (п. 3.1 кредитного договору). Пунктом 3.5 кредитного договору передбачено, що при порушенні строків сплати кредиту та/або відсотків більше, ніж на п`ять днів, спілка має право подвоїти процентну ставку вказану в п. 3.1 до моменту повного погашення простроченої заборгованості. В зв`язку з неналежним виконанням боржником умов укладеного договору, Хмельницька ощадна кредитна спілка 31 серпня 2012 року звернулася в суд з позовом до боржника [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 31 березня 2009 року № 63-09 БВ. 26 вересня 2012 року Білогірським районним судом Хмельницької області ухвалено рішення, яким стягнуто з [PERSON] на користь Хмельницької ощадної кредитної спілки заборгованість за кредитним договором в сумі 32124,80 грн., з яких 8000 грн. - неповернений кредит, 14720 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань по сплаті боргу, 7597,68 грн. - проценти за користування кредитом, 829,27 грн. - інфляційні втрати, а також 322 грн. судових витрат. Отже, звернувшись 31 серпня 2012 року до суду з позовом до боржника [PERSON] про стягнення заборгованості за укладеним договором, Хмельницька ощадна кредитна спілка використала своє право дострокового повернення несплаченої суми кредиту, процентів, належних їй відповідно до ст. 1048 ЦК України, а також пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів в судовому порядку. Таким чином, наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, а є підставою виникнення права на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц. З огляду на викладене, суд вважає, що позивач не мав права нараховувати проценти та неустойку (пеню) за кредитом після дострокового стягнення всієї суми заборгованості та, крім того, поза межами строку дії кредитного договору від 31 березня 2009 року № 63-09 БВ, який становить 2 місяці з 31 березня 2009 року по 01 червня 2009 року, а відтак позов в частині стягнення процентів за кредитом та пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання задоволенню не підлягає. Що ж стосується інших позовних вимог, а саме стягнення з відповідача 32960,04 грн. інфляційних втрат від несвоєчасного виконання рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 26 вересня 2012 року, то суд вважає, що позов в цій частині є обґрунтований та підтверджений належним розрахунком позивача, який не спростований відповідачем, а тому підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню збитки, завдані інфляцією в сумі 32960,04 грн. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 494,41 грн. (32960,04 грн. (розмір задоволеного позову) х 2088,63 грн. (розмір сплаченого позивачем судового збору) : 139241,68 грн. (сума пред`явленого позову)).

Outcome: partial