Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

26 червня 2017 року [PERSON] (далі - позивач), звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідач) на свою користь аліменти на утримання малолітньої доньки: [PERSON], 05 липня 2014 року в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення з позовом до суду, посилаючись на те, що з 25.12.2012 року по 04.03.2016 року вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач є працездатним, однак всупереч вимогам ст. 180 СК України, він не надає їй матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини не надає, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але звернулаcя із заявою, в якій просила розглянути справу без її участі. Вимоги підтримує повністю та просила позов задовольнити (а.с. 41). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але звернувся із письмовим запереченням, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме: він не заперечує проти сплати аліментів, але заперечує проти його розміру та просив визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі 713 грн., посилаючись на те, що він є неплатоспроможним, оскільки не має доходу і на його утриманні перебуває неповнолітній син від першого шлюбу надавши довідку від органу ДФС та копію свідоцтва про народження дитини. Крім того, він зазначив, що надає позивачу матеріальну допомогу, так як за власні кошти сплачував за дитячий садок, купував дитячий одяг та ліки для доньки (а.с.24-34). Також відповідач звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі (а.с.35,36). Беручи до уваги те, що явка до суду є правом, а не обовязком сторони у справі, суд враховуючи положення ч.4 ст.169 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено і сторони по справі не заперечують, що відповідач є батьком малолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивача, що підтверджується копією свідоцтвом про народження дитини (а.с.5) та довідкою виконкому Тептіївської сільської ради Богуславського району Київської області № 02-34/173 від 05.07.2017 року (а.с.10). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно довідки №14, виданої 05.07.2017 року директором Богуславського ринку вбачається, що позивач [PERSON] перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною (а.с.11). Згідно довідки №01-26/1128, виданої 05.10.2017 року начальником управління соціального захисту населення Богуславської РДА вбачається, що позивач [PERSON] з 01.04.2017 року по 30.04.2020 перебуває на обліку в управлінні та отримує допомогу за народження дитини, Софії, що у відповідності до законодавства становить 860 грн. на місяць (а.с.40). Згідно відомості з Державного реєстру фізмчних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів вбачається, що відповдач [PERSON] отримав середній дохід у розмірі 4500 грн. (а.с.34). Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що на його утриманні перебуває неповнолітній син [PERSON] від першого шлюбу, оскільки копія свідоцтва про народження дитини (а.с.33) не є належним документом, який би підтверджував цю обставину. Також, суд не приймає до уваги пропозицію відповідача стягувати з нього аліменти на користь позивача у твердій грошовій сумі, а саме: 713 грн., що становить з 01.05.2017 року 50% прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, оскільки розмір прожиткового мінімуму періодично збільшується, а в даному випадку аліменти необхідно стягувати до повноліття малолітньої [PERSON], тобто 15 років. На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, враховуючи положення ст.182 СК України, а саме: матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на утримання малолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу), оскільки вимога позивача про стягнення 1/4 частини заробітну (доходів) є завищеним. Питання про судові витрати, суд вирішує у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial