Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

27 лютого 2017 року Публічне акціонерне товариство «Правекс-Банк» (далі позивач, ПАТ «Правекс-Банк») звернулося в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] (далі відповідач, [PERSON]В.) про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 45\~305,78 доларів США з яких 39\~730,49 доларів США кредит, 1\~616,85 доларів США прострочений кредит, 3\~958,44 доларів США прострочені проценти. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28 вересня 2007 року між АКБ «Правекс-Банк» (правонаступником якого є позивач у справі) та [PERSON] укладений кредитний договір від 28 вересня 2007 року №1156-009/07Р про надання кредиту на споживчі цілі у розмірі 45\~000,00 доларів США на строк до 28 вересня 2032 року зі сплатою 11,3 відсотків річних. В забезпечення виконання цього кредитного договору, між банком та [PERSON] був укладений договір поруки від 27 вересня 2007 року, відповідно до умов якого поручитель на умовах, передбачених цим договором, зобовязувалася нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобовязань [PERSON] за кредитним договором №1156-09/07Р від 27 вересня 2007 року. [PERSON] свої зобовязання за договором не виконав. Станом на 23 листопада 2016 року заборгованість за кредитним договором становить 45\~305,78 доларів США, з яких: 39\~730,49 доларів США кредит, 1\~616,85 доларів США прострочений кредит, 3\~958,44 доларів США прострочені проценти. Посилаючись на вищевикладене, просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 45\~305,78 доларів США з яких 39\~730,49 доларів США кредит, 1\~616,85 доларів США прострочений кредит, 3\~958,44 доларів США прострочені проценти. Ухвалою суду від 05 вересня 2017 року провадження у справі закрито в частині позовних вимог до [PERSON], оскільки позивач звернувся в суд до особи, яка була мертвою станом на день звернення. Представник позивача у заяві від 14 червня 2017 року просить суд розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином поштою, що підтверджується повісткою Як визначено у частині першій статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, однак не зявився в судове засідання, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 вересня 2007 року між АКБ «Правекс-Банк» (правонаступником якого є позивач у справі) та [PERSON] укладений кредитний договір від 28 вересня 2007 року №1156-009/07Р про надання кредиту на споживчі цілі у розмірі 45\~000,00 доларів США на строк до 28 вересня 2032 року зі сплатою 11,3 відсотків річних (а.с.8-13). Крім того, з матеріалів справи слідує, що між банком та [PERSON] був укладений договір поруки від 27 вересня 2007 року, відповідно до умов якого поручитель на умовах, передбачених цим договором, зобовязувалася нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобовязань [PERSON] за кредитним договором №1156-09/07Р від 27 вересня 2007 року (а.с.16-18). Таким чином, [PERSON] поручилася за кредитний договір №1156-09/07Р від 27 вересня 2007 року, якого фактично не існує. Будь-яких застережень або виправлення описок щодо дати укладення, наданий позивачем текст кредитного договору від 28 вересня 2007 року №1156-009/07Р не містить, а отже його не можливо вважати тотожним договору від 27 вересня 2007 року. Не містить таких застережень або виправлення описок нотаріально посвідчений договір поруки. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які первинні документи (банківські виписки, платіжні доручення, меморіальні ордери), які б підтвердили, що кредит виданий саме 27 вересня 2007 року, а не 28 вересня 2007 року (а.с.16-18). Крім того, частиною першою статті 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Таким чином, поручитель може поручитися лише за зобовязання, яке обєктивно існує на час укладення договору поруки. Станом на 27 вересня 2007 року жодних зобовязань [PERSON] перед АКБ «Правекс-Банк» не існувало, оскільки кредитний договір між ними підписаний лише на наступний день 28 вересня 2007 року. Текст договору поруки не містить застережень, що [PERSON] поручається за зобовязання, які можуть виникнути у майбутньому, а лише містить застереження, що поручитель надає згоду на збільшення розміру забезпечення у разі внесення змін до кредитного договору. Вищенаведене є безумовною підставою для відмови у позові, оскільки судом встановлено відсутність кредитного зобовязання, за яке поручалася [PERSON] у договорі поруки від 27 вересня 2007 року, а отже відсутність у неї обовязку нести солідарну відповідальність за виконання кредитного зобовязання [PERSON] Також, як слідує з матеріалів справи, 11 вересня 2015 року [PERSON] помер, про що виконавчим комітетом Лищенської сільської ради Луцького району Волинської області зроблений актовий запис №32 від 11 вересня 2015 року. Згідно зі статтями 553, 554 ЦК за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за невиконання ним свого обовязку. У разі порушення такого зобовязання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Якщо боржник помер, то в силу ст. 1282 ЦК спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного в спадщину. За наявності кредитного договору та договору поруки поручитель приймає на себе зобовязання відповідати за виконання кредитного договору за боржника, а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника (якщо таке зазначено в договорі поруки). При цьому слід мати на увазі, що коли в договорі поруки є умова про згоду поручителя відповідати за нового боржника, то поручитель є відповідальним за виконання зобовязання спадкоємцями (ч. 3 ст. 559 ЦК). Відповідно до ст. 523 ЦК порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобовязання новим боржником. Потрібно також враховувати, що за ст. 607 ЦК зобовязання припиняється неможливістю його виконання у звязку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає. У звязку з цим, враховуючи, що спадкоємці відповідають за борги спадкодавця в межах вартості майна, одержаного в спадщину, то за відсутності чи недостатності спадкового майна кредитне зобовязання припиняється неможливістю виконання чи недостатністю спадкового майна. Це означає, що в силу ч. 1 ст. 559 ЦК порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання. Тобто порука припиняється в тій частині, в якій припиняється забезпечене нею кредитне зобовязання, і поручитель солідарно зі спадкодавцями відповідає перед кредитором в межах вартості спадкового майна. Отже, убачається, що у разі смерті боржника за основним зобовязанням, яке забезпечене договором поруки, за наявності правонаступника, який прийняв спадщину, необхідна згода поручителя відповідати за нового боржника, якщо договір поруки не містить як умову згоду поручителя відповідати за виконання зобовязання перед будь-яким новим боржником у випадку переводу боргу за основним зобовязанням. Відповідно, за відсутності в договорі поруки згоди поручителя відповідати за правонаступника боржника у випадку невиконання чи неналежного виконання ним основного зобовязання чи будь-якої іншої особи, покладення на нього такого обовязку є неправомірним. У розглядуваному випадку у договорі поруки від 27 вересня 2007 року відсутня згода поручителя відповідати за правонаступника боржника у випадку невиконання чи неналежного виконання ним основного зобовязання. Не надано такої згоди поручителя і під час судового розгляду. Зазначене є також безумовною підставою для відмови у позові до поручителя, оскільки наразі порука припинилися у звязку зі смертю боржника, а поручитель не надав своєї згоди на виконання свого зобовязання за його правонаступника. Суд також вважає за необхідним зазначити, що позивач предявив вимоги до відповідача саме як до поручителя, а не як спадкоємця померлого [PERSON]. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, зважаючи на те, що позивач предявив позов до відповідача саме з підстави поручительства останнього за [PERSON], а не до як спадкоємця померлого, враховуючи, що банк не змінював підстав позову під час судового розгляду, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог ПАТ «Правекс-Банк» слід відмовити повністю. При цьому, слід зауважити, що банк не позбавлений можливості предявити позовні вимоги про стягнення боргу до спадкоємців померлого, в тому числі до [PERSON], у разі прийняття нею спадщини. Оскільки суд відмовляє в позові, сплачений позивачем судовий збір йому не відшкодовується.

Outcome: dismissed