Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

28.11.2013 року, а потім 18.02.2014 року (з уточненням) позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідачки про усунення перешкод в здійсненні права власності та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, їм на праві власності належить квартира [ADDRESS]. 10.09.2005 року позивач [PERSON] одружився з [PERSON], від шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Відповідачі ніколи не проживали в спірній квартирі, а лише були зареєстровані в спірному житловому приміщенні. Фактично після реєстрації шлюбу [PERSON] та його дружина з донькою проживали у матері відповідачки за адресою [ADDRESS]. Рішенням Краматорського міського суду від 08.11.2010 року шлюб між [PERSON] та дружиною розірвано. Відповідачка з донькою ніколи не проживали в спірній квартирі, їх речі там не зберігаються. Просять визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи та винесення рішення не заперечує. Позивач [PERSON] в судове засідання не з*явився, хоча про час та місце розгляду справи був сповіщен належним чином, судовими повістками, надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка та її представник у судове засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, судовими повістками. Ухвалою Краматорського міського суду від 07.04.2014 року неявку в судове засідання [PERSON] та її представника [PERSON] визнано неповажною. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Також судом враховуються обставини, викладені в зустрічному позові [PERSON] та докази до позову, як письмові заперечення (ухвалою Краматорського міського суду від 07.04.2014 року зустрічний позов [PERSON] залишено без розгляду). Представник третьої особи [PERSON] заперечувала проти задоволення позову відносно неповнолітньої [PERSON], посилаючись на те, що вона має право на проживання разом з батьком в спірній квартирі. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як вбачається з копій свідоцтва про право власності на житло від 28.12.1998 року та свідоцтва на спадщину за законом від 24.01.2003 року [PERSON] належить на праві власності 2/3 частки та [PERSON] - 1/3 частка, квартири [ADDRESS] ( а.с.51, 70). Як вбачається з довідки СЕЗ від 07.02.2014 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [ADDRESS]. (а.с.55). Як вбачається з довідки адресно-довідкового бюро від 13.12.2013 року [PERSON] не зареєстрована за адресою [ADDRESS]. (а.с.22). Згідно Акту від 13.11.2013 року, Акту від 07.02.2014 року [PERSON] та [PERSON] не мешкають за адресою [ADDRESS] з 26.12.2006 року по теперішній час ( а.с.18, 54). Згідно Акту від 27.02.2014 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мешкали за адресою [ADDRESS] з листопада 2006 року по листопад 2010 року ( а.с. 68). Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом не приймаються посилання відповідачки на те, що [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки та вона можливо буде власником частки квартири, так як не доведені, припущенням суд не вправі користуватись та спростовуються положенням ст. 362 ЦК України про переважне право співвласника перед іншими особами на купівлю частки у праві спільної часткової власності у разі продажу цієї частки. Письмові пояснення відповідачки про поважні причини не проживання в спірній квартирі повністю спростовуються актами від 13.11.2013 року, 07.02.2014 року та 27.02.2014 року. Тому суд вважає, що позов в частині визнання особи [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню, як доведений. Позовні вимоги в частині визнання особи [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням не підлягає задоволенню, так як відсутні рішення або домовленості сторін про місце проживання неповнолітньої після розірвання шлюбу між батьками, яка може проживати разом з батьком. Тому суд вважає за необхідне в задоволенні цієї частини позову відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення судового збору з [PERSON] на користь [PERSON] в сумі 229,40 грн.

Outcome: partial