Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

29.06.2016 року заявник [PERSON] звернулася до Марківського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту,що має юридичне значення (факт смерті) , в обґрунтування якого зазначила наступне. [INFO] в м.Луганську у віці 83 років померла її мати, [PERSON]. ЇЇ мати ,[INFO], уродженка Глухівського району , селище Старикове Сумської області , громадянка Україна, була зареєстрована та проживала в [ADDRESS]. 28 жовтня 2015 року в місті Луганську їй було видане лікарське свідоцтво про смерть її матері за [NUMBER], в якому зазначено, що причиною смерті стала хвороба- судинна недостатність , дифузний кардіосклероз. Отримати свідоцтво про смерть матері в місті Луганську вона не має змоги , оскільки там припинена діяльність органів РАЦС України. Отримати свідоцтво про смерть матері в органі РАЦС вона також не має можливості , оскільки лікарське свідоцтво про смерть завірено печаткою лікарської установи ,яка не є дійсною на території України. Заявник звернулася до Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області для проведення державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть [PERSON] на підставі лікарських документів , виданих за місцем смерті. Листом №3534/02.1.6-05 від 21.06.2016 року їй було відмовлено в державній реєстрації смерті з таких підстав, що заявником не надано жодного документу для реєстрації смерті . На підставі викладеного, просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO] , уродженки Глухівського району , селище Старикове Сумської області, громадянина України , яка померла [INFO] року, місце смерті місто Луганськ, Луганська область, Україна, причина смерті - судинна недостатність , дифузний кардіосклероз, місце проживання :[ADDRESS] та допустити негайне виконання рішення у справі та звернути судове рішення до виконання. У судове засідання заявник не прибула, до початку слухання справи надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не прибув, до початку слухання справи по суті надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти заяви не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в м.Луганську у віці 83 років померла мати заявниці , [PERSON]. 28 жовтня 2015 року в місті Луганську заявниці було видане лікарське свідоцтво про смерть матері за [NUMBER], в якому зазначено, що причиною смерті стала хвороба- судинна недостатність , дифузний кардіосклероз. Отримати свідоцтво про смерть матері в місті Луганську вона не має змоги , оскільки там припинена діяльність органів РАЦС України. Отримати свідоцтво про смерть матері в органі РАЦС вона також не має можливості , оскільки лікарське свідоцтво про смерть завірено печаткою лікарської установи ,яка не є дійсною на території України. Заявник звернулася до Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області для проведення державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва про смерть [PERSON] на підставі лікарських документів , виданих за місцем смерті. Листом №3534/02.1.6-05 від 21.06.2016 року їй було відмовлено в державній реєстрації смерті з таких підстав, що заявником не надано жодного документу для реєстрації смерті . У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У судовому порядку можуть також бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ч.2 ст. 259 ЦПК України, рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Згідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Відповідно до п.1 вказаної Постанови, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Зі змісту поданої заяви [PERSON] вбачається, що встановлення факту смерті [PERSON] необхідне їй для отримання допомоги на поховання. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, з метою захисту прав особи, суд вважає заявлені вимоги в частині встановлення факту смерті підлягаючими задоволенню. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Судові витрати на підставі ч.7 ст.235 ЦПК України не відшкодовуються. Відповідно до п.8 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення фікту смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved