Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

27.07.2016 року, до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов від [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою. У позові зазначено, що позивач [PERSON], є власником автомобіля Форд Фієста, державний номер [NUMBER], 2013 року випуску, синього кольору, тип: легковий комбі-В, номер кузова: [NUMBER], про що є свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER], видане Дніпродзсржинським ВРЕР ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області, 12.06.2013 року. 03.04.2016 року, о 16:50 годині на 03 км + 950 м а/д Т0412 Дніпродзержинськ - Шульгівка - Перещепіно Петриківського району водій [PERSON], керуючи автомобілем Мерседес Бенц 300D, державний номер [NUMBER], не вибрав безпечну швидкість руху та безпечну дистанцію, в наслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Форд Фієста, під керуванням водія [PERSON], який рухався в попутному напрямку. Внаслідок ДТП був пошкоджений транспортний засіб позивача. [PERSON] зазначив, що причиною такої дорожньо-транспортної пригоди стало порушення, водієм [PERSON], п.п. 12.1, 13.1 «Правила дорожнього руху України». Також, вина [PERSON] підтверджується:копією постанови судді Петриківського районного суду Соловйова І.М. від 18.04.2016 року, про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, згідно якої останній визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок чого на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами на 6 (шість) місяців. Позивач [PERSON] зауважує на тому, що, при розгляді вказаної адміністративної справи, [PERSON] свою вину визнав, що відображено в тексті постанови суду. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю Форд Фієста було заподіяно механічні ушкодження, що підтверджується: копією звіту № 08-04-16-ІР, про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля Форд Фієста, складеного фізичною особою-підприємцем [PERSON]; копією договору № 07/04-2016ФЛ від 07.04.2016 року, на проведення незалежного авто товарознавчого дослідження з оцінки автотранспорту, укладеного між ФОП [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до звіту № 08-04-16-1Р, вартість матеріального збитку, завданого власнику легкового автомобіля Форд Фієста, у результаті його пошкодження при ДТП, складає 132 201,98 грн. Також, [PERSON] стверджує, що ним було сплачено: послуги за проведення оцінки транспортного засобу, в розмірі 600,00 грн., про що долучено чек № 08/04-16, від 11.04.2016 року; послуги транспортування пошкодженого Форду Фієста, про що є розрахункова квитанція від 08.04.2016 року. Загальна сума матеріального збитку, завданого відповідачем склала 133 201,98 грн. Однак, позивач зауважує, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Мерседес Бенц 300D, тобто відповідача, на момент скоєння ДТП, була застрахована, відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шляхом укладення між [PERSON] та ПАТ «Акціонерною страховою компанією «Омега»», договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. На основі вказаного договору, сторони визначили страхову суму, на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну майну п'ятдесят тисяч гривень, розмір франшизи 1000,00 грн. Тож, враховуючи вказаний договір матеріальна шкода, заподіяна майну [PERSON], складає 49 000,00 грн. На підставі зазначеного позивач [PERSON] просить суд стягнути на його, користь, з [PERSON] матеріальну шкоду, в розмірі 84 201,98 грн. та судові витрати у розмірі 842,00 грн. В судовому засіданні позивач повністю підтримав свої вимоги. Відповідач вину визнав, однак, зауважив, що транспортування пошкодженого Форду Фієста, до станції технічного обслуговування, відбувалося саме за його рахунок, тобто заявлені позивачем сума у 400,00 грн., за транспортування автомобіля позивача, є безпідставною. Також, [PERSON] заявив про те, що йому відомо, від інших майстрів, що вказані пошкодження, на транспортному засобі [PERSON], можна було б відремонтувати за 49 000,00 грн., проте жодних підтверджуючих документів суду не надано. Водночас, відповідач долучив рахунок-фактуру № 404, від 04.04.2016 року, згідно якої загальна сума послуг за ремонт автомобіля Форд Фієста, д.н. [NUMBER], склала 99 596,08 грн. Позивач пояснив суду, що [PERSON], дійсно, оплатив послуги евакуатора, коли Форд Фієста доставили з місця ДТП до СТО, однак, від СТО до його гаражу пошкоджене авто транспортувалося саме за рахунок позивача, про що є відповідна квитанція. Суд, дослідивши наявні докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], виданого 12.06.2013 року Дніпродзержинським ВРЕР ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області позивачу [PERSON], на праві приватної власності, належить автомобіль марки Ford модель Fiesta 1.1 номер шасі [NUMBER], 2013 року випуску реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно постанови Петриківського районного суду Дніпропетровської області, від 18.04.2016 року, у справі про адміністративне правопорушення № 187/325/16-п, встановлено, що [PERSON], керуючи автомобілем Мерседес Бенц 300D, н.з. [NUMBER], не вибрав безпечну швидкість руху та безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем Форд Фієста, н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався у попутному напрямку. Своїми протиправними діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, через що автомобілі зазнали механічних ушкоджень. Позивачем долучено копію протоколу про адміністративне правопорушення, серії АВ2, № 338823, відносно [PERSON] Зазначеною постановою суду [PERSON] визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнений до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу про адміністративні правопорушення, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на 6 місяців. [PERSON] надав суду товарний чек № 08/0416, від 11.04.2016 року, за послугу розрахунку розміру збитку автомобілю Форд Фієста, д.н. [NUMBER], де замовником виступав [PERSON], на загальну суму 600,00 грн. Згідно договору № 07/04-2016ФЛ, на проведення незалежного автотоварознавчого дослідження по оцінці автотранспорта, від 07.04.2016 року, що його було укладено між ПП «[PERSON]» та [PERSON], вартість робіт за виїзд до місця огляду пошкодженого транспортного засобу та проведення незалежного авто товарознавчого дослідження складає 600,00 грн. Позивачем долучено копію розрахункової квитанції, від 08.04.2016 року, що її видано ФОП [PERSON], відповідно до якої вартість доставки автомобіля Форд, д.н. [NUMBER], м.Дніпродзержинськ, склала 400,00 грн. Також, долучено свідоцтво державну реєстрацію фізичної особи-підприємця [PERSON], № запису про державну реєстрацію: 2 223 000 0000 008674 та витяг з реєстрації платників єдиного податку, від 25.06.2015 року, ФОП [PERSON] Надано звіт ПП [PERSON], № 08-04-16-1Р, про оцінку транспортного засобу, Форд Фієста, р.н. [NUMBER], де замовником виступає [PERSON] У звіті наведено розрахунки, згідно яких вартість матеріального збитку, завданого власнику легкового автомобіля Форд Фієста, р.н. [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, складає 132 201,98 грн. [PERSON] надав копії сертифікату суб'єкта оціночної діяльності, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів [NUMBER], посвідчення аварійного комісара (свідоцтво [NUMBER]) та посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача [PERSON] Також, в матеріалах справи наявна фото таблиця вказаної ДТП. Відповідно до виписки по картці від ПАТ КБ «Приватбанк», від 22.07.2016 року, [PERSON], на карту [NUMBER], від АСК «Омега» було перераховано страхове відшкодування (АЕ/6293672 [PERSON] [NUMBER]), згідно акту 4220-ЦВ, від 15.06.16, у розмірі 48 755,00 грн. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України кожній особі надано право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, але не обмежуючись цим: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що відображено у п.п. 8, 9 статті 16 ЦК України. Статтею 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними. Між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Згідно ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, довіреність, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України закріплено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних засадах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що внаслідок ДТП, яке мало місце 03.04.2016 року, між автомобілями Мерседес Бенц 300D, д.н. [NUMBER], та Форд Фієста, д.н. [NUMBER], останній автомобіль отримав механічні ушкодження, вартість яких становить 132 201 грн. 98 коп. Також, водій [PERSON] поніс додаткові витрати у розмірі 400 грн. 00 коп. та 600 грн 00 коп. Тож загальна сума витрат склала: 132 201,98 грн. + 600,00 грн. + 400,00 грн. = 133 201 грн. 98 коп. Винною особою у скоєнні ДТП є - [PERSON], тому суд вважає за необхідне стягнути, з останнього, вказані витрати, у сумі 133 201 грн 98 коп. При цьому суд вважає, що рахунок-фактура № 404, від 04.04.2016 року, згідно якої загальна сума послуг за ремонт автомобіля Форд Фієста, д.н. [NUMBER], складає 99 596,08 грн., не є допустимим доказом, оскільки відомості, що в ньому містяться є попереднім розрахунком вартості відновлювальних робіт, що були здійснений працівниками СТО та не можуть вважатися експертним висновком. Пояснення відповідача, щодо невідповідності заявленого позивачем розміру позовних вимог дійсній вартості відновлювальних робіт також не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не були підтверджені належними доказами. Позивач надав суду документ, яким підтверджено факт сплати ним судового збору, у розмірі 842,02 грн. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON], на користь позивача [PERSON], слід стягнути судовий збір у розмірі 842,00 грн.

Outcome: approved