Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

26 червня 2017 року [PERSON] (далі - позивач), звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідач) на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що 16.03.2017 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб. Від даного шлюбу у них є двоє неповнолітніх дітей, які проживають разом з нею в с. Мисайлівка Богуславського району та перебувають на її утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач частково і не в повній мірі надавав їй матеріальну допомогу на утримання дітей. А на даний час, відповідач взагалі не надає їй матеріальну допомогу на утримання дітей, не дивлячись на те, що він офіційно працює та інших осіб на його утриманні не має. Тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги уточнила (а.с.29) та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Від вимоги про стягнення аліментів на утримання старшого сина [PERSON], [INFO], вона відмовляється, оскільки [PERSON] поступив навчатися у коледж і тому буде проживати в м. Києві у батьків бувшого чоловіка. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточненні позовні вимоги позивача визнав і не заперечував сплачувати аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів. Неповнолітній свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що він зарахований на навчання за державним замовленням до Київського електромеханічного коледжу і за погодженням з батьками він буде проживати разом з бабусею та дідом в м. Києві. В даному коледжі він буде навчатися 4 роки і весь цей час батьки обіцяли разом матеріально його утримувати. Заслухавши позивача, відповідача, неповнолітнього свідка та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Згідно абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України та те, що відповідач беззаперечно визнав позовні вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Outcome: approved