Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

28 серпня 2017 року [PERSON] звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що позивачка 14 вересня 2016 року у Вінницькому міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області зареєструвала шлюб з відповідачем, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу вчинено актовий запис за № 2196. При реєстрації шлюбу жоден із сторін своє дошлюбне прізвище не змінив. Дітей від шлюбу не мають. Позивач зазначає що сімейне життя з відповідачем не склалося. Під час сумісного проживання виявилось, що відповідач не готовий до створення сім'ї. Відповідач жив своїм окремим життям, порушував подружню вірність, зловживав спиртними напоями. Перебуваючи в нетверезому стані, відповідач поводив себе неадекватно, чинив скандали, під час яких ображав позивача, принижував людську та жіночу гідність. Після чергового скандалу, позивач остаточно зрозуміла, що подальше сумісне проживання з відповідачем, є нестерпним і небезпечним, і пішла від нього, після чого позивач остаточно вирішила розлучитись. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, проте надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує. Справу просить розглянути у її відсутність. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Виходячи з наведеного, суд вважає, що справу можливо розглянути без технічної фіксації, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що 14 вересня 2016 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], у Вінницькому міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу вчинено актовий запис за № 2196, свідоцтво про шлюб серія якого [NUMBER] від 14 вересня 2016 року (а.с. 6). Від шлюбу позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] дітей не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя та сім'ї, примирення неможливе. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, суд вважає за можливе розірвати шлюб укладений 14 вересня 2016 року між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований у Вінницькому міському відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу вчинено актовий запис за № 2196, свідоцтво про шлюб серія якого [NUMBER] від 14 вересня 2016 року. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати сплачені нею при подачі позовної заяви до суду в сумі 1040 (одна тисяча сорок) грн., з яких 640 (шістсот сорок) судовий збір, згідно квитанції № 0.0.835269152.1 від 23.08.2017 року (а.с.1) та 400,00 (чотириста) гривень витрати на правову допомогу, згідно договору-квитанції № 352 від (а.с.7). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved