Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

29.01.2014 р. до Пустомитівського районного суду Львівської області відповідно до ухвали від 24.01.2014 року Жидачівського районного суду Львівської області, надійшла цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до [PERSON], приватного підприємства «Львів - Металбуд» про стягнення боргу. У позовній заяві, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивач просить суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 38 024, 49 грн. та судові витрати у розмірі 496, 98 грн.2 29.07.2009 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] було укладено Додатковий договір № 67626 від 29.07.2009 до договору банківського рахунку № 2625501067626 від 28.09.2006 року, проте відповідач не виконав умов додаткового договору. Представник позивача ПАТ «Кредобанк» [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте подала до суду клопотання у якому просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] та представник ПП «Львів - Металбуд», в судове засідання не з'явилися повторно, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи без участі відповідачів чи відкладення розгляду справи до суду від них не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зясувавши думку представника позивача висловлену у клопотанні, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши докази у справі в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: 29.07.2009 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та відповідачем [PERSON] було укладено Додатковий договір № 67626 від 29.07.2009 року до договору банківського рахунку № 2625501067626 від 28.09.2006 року. Згідно п. п. п. 1, 2.1, 5.1, 6.1, 7.1, 8.1 додаткового договору № 67626 від 29.07.2009 року до договору банківського рахунку № 2625501067626 від 28.09.2006 року банк зобовязується надати позичальникові грошові кошти для здійснення операцій з використанням платіжних карток у розмірі та на умовах обумовлених цим додатковим договором, а клієнт зобовязується повернути кредит і сплатити проценти, банк надає кредитний ліміт в розмірі 30\~000 грн. на весь строк дії платіжної картки, за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за додатковим договором позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню за кожен день прострочки в розмірі подвійної процентної ставки, кредит надається за умов належного оформлення забезпечення виконання зобовязань за додатковим договором, додатковий договір набуває чинності з дня підписання його обома сторонами та діє до повного виконання ними свої зобовязань, клієнт зобовязаний повідомити банк про зміну місця проживання, роботи, прізвища або імені та інших обставин, здатних вплинути на виконання зобовязань за додатковим договором протягом 3-х днів з моменту настання таких обставин. На забезпечення виконання зобовязань за додатковим договором № 67626 від 29.07.2009 року між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та приватним підприємством «Львів - Металбуд» було укладено договір поруки, згідно умов якого поручитель приватне підприємство «Львів - Металбуд» поручилося перед кредитором за виконання [PERSON] зобовязань за додатковим кредитним договором. Позивач свої зобов'язання за додатковим кредитним договором № 67626 від 29.07.2009 року виконав, кредит наданий відповідачу в повному об'ємі, що стверджується, що стверджується меморіальним ордером № 7270953 від 02.08.2010 року. Позичальник та поручитель умов додаткового кредитного договору № 67626 від 29.07.2009 не виконали, про що неодноразово повідомлялися, в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги, внаслідок чого у них сформувалася заборгованість в загальному розмірі 38\~024, 49 грн. з яких: 19 481, 49 прострочена заборгованість по кредиту, 5 416, 29 грн. прострочена заборгованість по відсотках, 13\~126, 66 грн. пеня за період з 17.06.2013 по 16.06.2014 р. р. Розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором стверджується Розрахунком суми позову про стягнення заборгованості по кредитному договору № 67626 від 29.07.2009 року. Згідно ч. ч. 1,2 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. За ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Відповідачі надані їм процесуальним законом права не реалізували та розрахунок заборгованості представлений суду позивачем не спростували. Однак представлені суду докази, а саме: Розрахунок суми простроченої заборгованості та нарахованих відсотків та Розрахунок пені по простроченій заборгованості позичальника, у відповідності до ч. 2 ст. 58 ЦПК України не знайшли свого обґрунтування, тому визнані неналежними доказами, відтак до уваги суду не беруться. Таким чином, у правовідносинах, що виникнули між сторонами відповідачі [PERSON] та приватне підприємство «Львів - Металбуд» є солідарними боржниками на підставі додаткового кредитного договору № 67626 від 29.07.2009 року та договору поруки від 29.07.2009 року. Встановлено, що позивач намагався у досудовому порядку врегулювати спір, що виник між сторонами, а саме [PERSON] надіславши повідомлення вимогу № 26-11/2013 від 26.11.2013 року, яку йому було вручено, що стверджується повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції та приватному підприємству «Львів - Металбуд» повідомлення вимогу № 26-11/2013 від 26.11.2013 року. Проте відповідачі не виконали покладених на них зобовязань у добровільному порядку. За вказаних вище обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають частковому задоволенню із наведених вище підстав. Документально підтверджені судові витрати підлягають розподіленню між сторонами у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial