Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-07 00:00:00

28.09.2018 позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що позивачка та відповідач 20 листопада 2004 року, зареєстрували шлюб у Виконкомі Борівської селищної ради Фастівського району Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис №36. У шлюбі у сторін [INFO] народилася донька [PERSON]. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області між позивачем та відповідачем було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №61 від 14.03.2006 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.03.2006 з відповідача було стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень щомісяця і до її повноліття. В даний час неповнолітня донька [PERSON] потребує значно більше коштів на матеріальне утримання, у зв'язку з чим збільшуються потреби в навчанні, оздоровленні, розвитку та іншому, тому позивач вважає за доцільне збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки до 2000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки позивач не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітньої доньки одягом, продуктами харчуванням, не має змоги у повному обсязі оплатити її лікування в зв'язку з захворюванням, відвідування необхідних гуртків тощо, тому просить суд стягнути з відповідача додаткові витрати в розмірі 3000 грн. щомісяця. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2018 року відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю, дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позов задовольнити, збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача щомісяця додаткові витрати. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, не погодився із розміром збільшення -2000 гривень та заперечував проти стягнення з нього щомісяця додаткових витрат. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 15 листопада 2005 року Виконкомом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області, актовий запис №46, [PERSON] народилася [INFO] та її батьками є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області 14.11.2006 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №14 (а.с.10). Відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2006 року з відповідача було стягнуто на користь позивача аліменти: на утримання неповнолітньої доньки, щомісячно в розмірі 300,00 гривень до її повноліття (а.с.11). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»). Таким чином, враховуючи вищенаведені обставини у їх сукупності суд вважає, що позов в частині збільшення розміру аліментів є обгрунтованим і підлягає до задоволення, а тому слід збільшити розмір аліментів, які стягуються відповідно до рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.03.2006 до 1 100 гривень щомісяця, починаючи із дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Що стосується позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання доньки, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України, передбачена участь батьків у додаткових витратах на дитину і визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Верховний Суд України роз'яснив, що вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. ВСУ звернув увагу, що, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов'язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Як вбачається з долучених до позову матеріалів, дитина сторін має захворювання, що потребує придбання ортопедичного взуття, хворіє на кардіохворобу, у зв»язку з чим за медичними рекомендаціями лікарів є необхідним плавання, спеціальна дієта, масаж, прийом розписаних ліків тощо (консультативний висновок НДСЛ «Охмадит» від 07.02.2019 № 1628). Враховуючи те, що позивачкою документально підтверджено витрати на медичні препарати, придбання ортопедичного взуття, відвідування басейну, то суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати щомісячно на потреби дитини, що викликані особливими обставинами, а саме розвитком фізичних здібностей дитини та її ортопедичною та кардіологічною хворобами. Суд, також, бере до уваги надані відповідачем письмові докази того, що він не може сплачувати додаткові витрати на доньку в тому розмірі, в якому просить позивач, а саме: наявність у відповідача іншої сім'ї, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] укладений між [PERSON] та [PERSON] 01 березня 2008 року (а.с.63), також, те що на утриманні відповідача знаходиться ще син [PERSON], [INFO] (а.с.62), а також, довідку про доходи видану [PERSON], що він дійсно працює у ФОП [PERSON] з 16.10.2018 та отримує середню заробітну плату в розмірі 3158,91 грн. (а.с.65). Тому, зважаючи на встановлені судом обставини щодо наявності підстав для стягнення додаткових витрат на дитину сторін, а також обмеженої фінансової можливості батька дитини, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання доньки в розмірі 900 гривень щомісяця, що на думку суду є справедливим та співмірним з матеріальним становищем [PERSON] У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з відповідача на користь держави 704,8 грн. судового збору.

Outcome: partial