Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

27 липня 2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що 29 грудня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Угорницькій сільській раді Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №15. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та не займається їх вихованням. Усі обов'язки по вихованню та матеріальному утриманні дітей виконує позивач. Крім того, вона на даний час здійснює догляд за донькою [PERSON]. Позивач зазначає, що змушена знаходитися вдома та невзмозі отримувати доходи на своє та дітей утримання. Зменшивши позовні вимоги, просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1500 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття та на її утримання у твердій грошовій формі у розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дітьми трьох років. Позивач в судове засідання не з»явилася, однак, у заяві про уточнення вимог просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, вказав, що з уточненими позовними вимогами згідний повністю, а саме згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в сумі по 1500 гривень та на утримання дружини в сумі 1000 гривень до досягнення малолітніми дітьми трьохрічного віку. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Між сторонами виник спір з приводу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини. Згідно з даними копій свідоцтв про народження дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], сторони є їхніми батьками ( а.с.4-5). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ч. 2 ст. 91 СК України передбачено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право утримання вразі проживання з нею, ним їхньої дитини відповідно до ст. 84 ч. 2 СК України. А відповідно до ст. 84 ч. 2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, величину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством, а також те, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, суд вважає, що позов слід задовольнити та щомісячно стягувати з відповідача аліменти в користь позивача на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 1500 гривень на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття та аліменти на утримання дружини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень до досягнення дітьми трьохрічного віку. Стягнення аліментів слід розпочати з дня подання позову до суду, тобто з 27.07.2018 року. Судові витрати необхідно розподілити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Тобто з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст.180,181,182,184,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved