Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

28.08.2017 року позивач звернулась до суду з позовом, який в подальшому був уточнений, в якому просила стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі ј частині від заробітку (доходу) на утримання неповнолітнього сина [PERSON] та витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 гривень. В обґрунтування позову зазначила, що у період з 27.10.1995 по 06.06.2017 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох дітей: повнолітнього [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом дитинства ІІ групи безстроково та неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із нею. Відповідач офіційно працевлаштований у ТОВ «Транспортні технології ТІС», май постійний дохід, однак з вересня 2017 року взагалі не надав допомоги на утримання [PERSON] . У зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні, [PERSON] уточнений позов підтримала та просила його задовольнити, додатково зазначила, що не згодна з пропозицією представника відповідача про сплату аліментів в розмірі 3500,00 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , відмовилась від позову в частині стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, в інший частині позов підтримала та просила його задовольнити. Додатково зазначила, що відповідач працездатний, має постійне місце роботи та регулярний дохід. Дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Крім того просить не приймати до уваги посилання представника відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання батьків, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження цього факту надано не було. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] , позов визнав частково, пояснивши суду, що відповідач дійсно працевлаштований, його щомісячний дохід складає 20000,00 гривень, на теперішній час він перебуває у новому шлюбі та має на утриманні теперішню дружину та її дитину. Крім того його мати подала позов про стягнення з нього аліментів на її утримання. Він згоден сплачувати аліменти в розмірі 3500 гривень, що в тричі більше розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Додатково зазначив, що відповідач по можливості допомагає утримувати дитину, шляхом купівлі одягу, канцелярії та матеріально. Просив суд прийняти зазначене до уваги та визначити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3500,00 грн. Вислухавши учасників судового розгляду, розглянувши уточнений позов, перевіривши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що сторони з 28.10.1995 по 06.06.2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.06.2017 року /а.с.13/. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] /а.с.6/. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.06.2017 року, неповнолітнього [PERSON] залишено проживати разом із матір`ю /а.с. 13/. Відповідно до довідки №88-05-19, [PERSON] працює в ТОВ «Транспортні технології ТІС» та за період з 01.01.2019 по 30.04.2019 року, отримав дохід в сумі 64276,18 грн., з урахуванням податків та інших утримань /а.с.107/. З копії свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] , 02.12.2017 року зареєстрував шлюб з гр. [PERSON] /а.с.43/. Відповідно до витягу з Єдиного Контакт-центру судової влади України, [PERSON] 20.03.2019 року звернулась до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання матері /а.с.108-109/. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За положеннями ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що позивач [PERSON] , як одержувач аліментів, відмовилась від визначення аліментів в твердій грошовій сумі та наполягала на визначені у частці від доходу відповідача, у зв`язку з чим враховуючи положення ст. 181,184 СК України, позов в частині стягнення аліментів в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно - підлягає задоволенню. Відмовляючи в задоволені позову в частині стягнення витрат на правову допомогу, суд виходив з того, що в судовому засіданні позивач та її представник відмовились від позову в цій частині. Суд не приймає до уваги, посилання представника відповідача, що на утриманні відповідача перебувають батьки, теперішня дружина та її дитина, оскільки належних та допустимих доказів, які підтверджують вказані обставини суду не надані та в процесі судового розгляду не встановлені (докази підтверджуючи їх непрацездатність, скрутний матеріальний стан, тощо). Суд критично відноситься до факту, що [PERSON] - мати відповідача звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на її утримання, оскільки сам факт звернення до суду не свідчить про ухвалення позитивного рішення по справі та крім цього в подальшому розмір аліментів, може бути зменшено у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я та в інших випадках, передбачених СК України. Таким чином з урахуванням того, що відповідач працездатний, офіційно працевлаштований, має регулярний дохід та на час ухвалення рішення не має інших неповнолітніх дітей чи утриманців, позов в частині про стягнення аліментів на дитину в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, не буде для нього непосильним тягарем, у зв`язку з чим підлягає позов в цій частині підлягає задоволенню. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. В силу п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.12,13,81,76-77, 80-81, 141, 263-265,ЦПК України, 180-184, 190-191 СК України, суд,-

Outcome: partial