Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

27 жовтня 2020 року [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд із позовною заявою до [PERSON] , Бірківської сільської ради Яворівського району Львівської області, в якій просять визнати недійсним та скасувати Державний акт про право власності на землю серії ЯЖ № 799079, виданий 06 червня 2008 року [PERSON] на земельну ділянку, розташовану на території Бірківської сільської ради Яворівського району Львівської області, площею 0,4901 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 4625880800:04:001:0058, та скасувати його державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19 травня 2017 року [PERSON] належить на праві власності житловий будинок [ADDRESS] . Згідно з відомостями із погосподарської книги Бірківської сільської ради Яворівського району Львівської області даний житловий будинок розташований на земельній ділянці для будівництва та обслуговування будинку, площею 0,25 га. Отримавши у власність вказаний будинок [PERSON] звернулась в ліцензовану організацію для виготовлення технічної документації з землеустрою щодо встановлення меж даної земельної ділянки. Однак державним кадастровий реєстратор Відділу в Яворівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області відмовив у внесенні відомостей про її земельну ділянку до Державного земельного кадастру, оскільки реєстратором виявлено перетин ділянки [PERSON] з ділянкою кадастровий номер 4625880800:04:001:0058, площа співпадіння 14,9038%. Також рішенням Бірківської сільської ради Яворівського району Львівської області від 05 липня 2018 року № 1427 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,9338 га для ведення особистого селянського господарства на території Бірківської сільської ради та зобов`язано її звернутися в Головне управління Держгеокадастру у Львівській області для надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Так само позивач [PERSON] не може отримати дозвіл Головного управління Держгеокадастру у Львівській області на розробку проекту землеустрою вказаної земельної ділянки. Однак [PERSON] не може отримати такий дозвіл через виявлені технічні помилки у відомостях про земельну ділянку із кадастровим номером 4625880800:04:001:0058, яка згідно з відомостями Публічної кадастрової карти належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства від 06 липня 2009 року серії ЯЖ № 7999079. Однак [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина. Відомостей про те, що хтось успадкував належну [PERSON] земельну ділянку в реєстрі речових прав немає, а тому слід вважати, що її фактично прийняв син померлої [PERSON] (відповідач у справі) в силу норм ст. ст. 1268 1270 Цивільного кодексу України, який на час відкриття спадщини проживав разом із [PERSON] . Добровільно вирішити питання внесення змін до технічної документації на земельну ділянку [PERSON] відмовляється, а тому вони позивачі змушені звернутися за захистом своїх прав до суду. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 02 листопада 2020 року, відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 10 грудня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 26 січня 2021 замінено первісного відповідача Бірківську сільську раду Яворівського району Львівської області на правонаступника Івано-Франківську селищну раду Яворівського району Львівської області. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні позовній заяві, просила позов задовольнити. Зокрема, зазначила, що в даному випадку відсутні інші юридичні способи захисту прав позивачів. Позивачі неодноразово звертались до [PERSON] з проханнями виправити технічні помилки, допущені при розробці технічної документації на земельну ділянку, яка належала його мамі [PERSON] , однак він кожного разу відмовлявся, вказуючи, що йому це не потрібно. При цьому, на її думку, саме [PERSON] є належним відповідачем у справі, оскільки він в силу ст. ст. 1268 1270 Цивільного кодексу України фактично прийняв спадщину після смерті мами [PERSON] , так як на час відкриття спадщини проживав разом із нею, що підтверджується інформацією про місце його реєстрації, наданою на запит суду ГУ ДМС у Львівській області. Щодо дати державної реєстрації за [PERSON] права власності на земельну ділянку, а саме що така реєстрація фактично була здійснена після її смерті, нічого пояснити не може, їй не відомо, чому так сталося. Також наголошує, що між позивачами і відповідачем [PERSON] немає спору щодо володіння земельною ділянкою, а наявна лише технічна помилка, допущена при оформленні технічної документації, через що позивачі не можуть реалізувати своє право на державну реєстрацію права власності на належні їм земельні ділянки, а тому вони оскаржують саме Державний акт на право приватної власності на землю, який був виданий матері відповідача [PERSON] . Крім того, зазначила, що при оформленні позовної заяви було допущено помилку щодо реквізитів оскаржуваного Державного акта, а саме помилково вказано дату його видачі 06 червня 2008 року, оскільки насправді даний Державний акт був виданий 06 липня 2009 року. В судове засідання відповідач [PERSON] не прибув, хоч неодноразово повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причин неявки не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності не подавав. Представник відповідача Івано-Франківської селищної ради Яворівського району Львівської області в судове засідання не прибув, однак в клопотанні від 22 червня 2021 року відповідач просив розгляд справи проводити за відсутності представника. Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, зважаючи на таке. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , яке отримала в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 19 травня 2017 року, виданим державним нотаріусом Яворівського нотаріального округу Коцюмбасом С.Й. Згідно з випискою з погосподарської книги від 21 лютого 2020 року № 253 житловий будинок [ADDRESS] розташований на земельній ділянці, призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25 га (присадибна ділянка, не приватизована). Рішенням Бірківської сільської ради Яворівського району Львівської області від 05 липня 2018 року №1427 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] , площею 0,9338 га, для ведення особистого селянського господарства на території Бірківської сільської ради (за межами населеного пункту) та рекомендовано звернутися в Головне управління Держгеокадастру у Львівській області для отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки у власність. Рішенням державного кадастрового реєстратора Відділу в Яворівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 05 березня 2018 року № РВ-46000615472018 [PERSON] було відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, оскільки встановлено зауваження щодо валідності електронного документу, а саме виявлено перетин ділянок з ділянкою 4625880800:04:001:0058, площа співпадіння 14,9038%. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до норм ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Стаття 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначає, що Державний земельний кадастр це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування, у тому числі дані Державного адресного реєстру (за наявності); опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, заінтересована особа письмово повідомляє про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей. Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб. Повідомлення про виявлення помилки може бути надіслано також в електронному вигляді з Державного аграрного реєстру через Єдиний портал адміністративних послуг, у тому числі через інтегровану з ним інформаційну систему центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. У разі виявлення технічної помилки, допущеної в записах Державного земельного кадастру органом, що здійснює його ведення, зазначений орган у п`ятиденний строк письмово повідомляє про це заінтересовану особу. Виправлення технічних помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок наявності технічних помилок у документах, на підставі яких були внесені такі відомості, здійснюється після виправлення помилок у зазначених документах. Виправлення інших помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою, оцінки земель, здійснюється після внесення змін до такої документації. Виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду. Інформація про виправлення технічних помилок не пізніше наступного дня з дня їх виправлення надається в письмовій формі власникам та користувачам земельних ділянок, а також третім особам, чиїх інтересів стосувалося виправлення помилок. Також згідно\~з п.\~151\~«Порядку ведення\~Державного земельного\~кадастру»,\~затвердженого постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~17\~жовтня 2012\~року №\~1051,\~у разі виявлення технічної помилки, допущеної у відомостях Державного земельного кадастру, органом, що здійснює його ведення (в тому числі після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про інші об`єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженої та переданої до 1 січня 2013 р. до Державного фонду документації із землеустрою), зазначений орган у п`ятиденний строк письмово повідомляє про це заінтересованій особі згідно з додатком 36 та виправляє зазначену помилку відповідно до пунктів 140-148 цього Порядку. У повідомленні про виявлення технічної помилки, допущеної у відомостях Державного земельного кадастру, органом, що здійснює його ведення, зазначаються суть виявлених помилок та можливі шляхи їх виправлення. Згідно з положеннями п. 152 цього Порядку у разі виявлення фізичною або юридичною особою у документації із землеустрою та оцінки земель помилки щодо визначення характеристик об`єктів Державного земельного кадастру в натурі (на місцевості) із порушенням (зміною) їх значень внутрішніх кутів та мір ліній між поворотними точками меж земельних ділянок та/або площі, допущеної у відомостях Державного земельного кадастру (в тому числі під час або після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про земельні ділянки та інші об`єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженої та переданої до 1 січня 2013 р. до Державного фонду документації із землеустрою), заінтересована особа звертається до Державного кадастрового реєстратора із заявою про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру за формою згідно з додатком 37. Пунктом 153 цього порядку передбачено, що виправлення помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель, здійснюється після внесення змін до такої документації. Відповідно до п. 155 даного Порядку у разі виявлення органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, в документації із землеустрою та оцінки земель помилки щодо визначення характеристик об`єктів Державного земельного кадастру в натурі (на місцевості) із порушенням (зміною) їх значень внутрішніх кутів та мір ліній між поворотними точками меж земельних ділянок та/або площі, допущеної у його відомостях (у тому числі під час або після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про земельні ділянки та інші об`єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженої та переданої до 1 січня 2013 р. до Державного фонду документації із землеустрою), зазначений орган у п`ятиденний строк письмово повідомляє про це заінтересованій особі згідно з додатком 38 та виправляє зазначену помилку відповідно до пунктів 152-154 цього Порядку. А згідно з п. 156 Порядку виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду. Отже, наведеними вище нормами ст. 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру чітко передбачено підстави, порядок та процедуру виправлення помилок у відомостях про земельні ділянки, в тому числі помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок наявності технічних помилок у документах, на підставі яких були внесені такі відомості. Як встановив суд, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області у відповідь на заяву [PERSON] від 02 липня 2018 року листом від 10 липня 2018 року № 109/0-1228/6-18 повідомило, що у відомостях про земельну ділянку з кадастровим номером 4625880800:04:001:0058 виявлено технічну помилку. Технічна документація по підготовці до видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства від 24 липня 2008 року була розроблена ТзОВ «Геоцентраль». Державним реєстратором Відділу в Яворівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області відповідно до п. 151 «Порядку ведення Державного земельного кадастру», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, надіслано повідомлення від 05 березня 2018 року № 1531207837/1 про виявлення технічної помилки у відомостях про земельну ділянку з кадастровим номером 4625880800:04:001:0058 [PERSON] та землевпорядній організації ТзОВ «Геоцентраль». Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» виправлення технічних помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок наявності технічних помилок у документах, на підставі яких були внесені такі відомості, здійснюється після виправлення помилок у зазначених документах. Отже, територіальний орган Держгеокадастру після виявлення помилки у відомостях Державного земельного кадастру, а саме щодо перетину ділянки, яку мала намір приватизувати [PERSON] з ділянкою з кадастровим номером 4625880800:04:001:0058, яка належала [PERSON] , на виконання вимог Порядку ведення Державного земельного кадастру 05 березня 2018 року надіслав повідомлення про виявлення технічної помилки у відомостях про земельну ділянку [PERSON] та землевпорядній організації ТзОВ «Геоцентраль». Тобто органом Держгеокадастру в межах своїх повноважень було ініційовано питання виправлення зазначеної помилки у відповідній технічній документації. Крім того, згідно з нормами п. 152 Порядку ведення Державного земельного кадастру у разі виявлення фізичною особою у документації із землеустрою та оцінки земель помилки щодо визначення характеристик об`єктів Державного земельного кадастру в натурі (на місцевості) із порушенням (зміною) їх значень внутрішніх кутів та мір ліній між поворотними точками меж земельних ділянок та/або площі, допущеної у відомостях Державного земельного кадастру, така особа має право звернутися до Державного кадастрового реєстратора із відповідною заявою про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру. Суд враховує, що зазначене вище рішенням державного кадастрового реєстратора Відділу в Яворівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, яким [PERSON] було відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру (щодо приватизації нею земельної ділянки по [ADDRESS] ), було винесене 05 березня 2018 року, до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області із заявою з приводу даної помилки [PERSON] зверталась 02 липня 2018 року та отримала відповідь листом від 10 липня 2018 року № 109/0-1228/6-18, зміст якого описано вище. Однак, позивачі [PERSON] та [PERSON] та їх представник не надали доказів того, що вони з того часу до подання позовної заяви до суду звертались до органу Держгеокадастру із заявами щодо виправлення даної помилки чи про результати вирішення цього питання на підставі повідомлення державного реєстратора Відділу в Яворівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 05 березня 2018 року № 1531207837/1 про виявлення технічної помилки у відомостях про земельну ділянку з кадастровим номером 4625880800:04:001:0058, або до землевпорядної організації, яка розробляла технічну документацію на дану земельну ділянку ТзОВ «Геоцентраль». При цьому, представник позивачів адвокат Думич І.І. вже пі час розгляду справи судом, а саме 06 травня 2021 року скеровувала до ТзОВ «Геоцентраль» адвокатський запит про надання належно засвідчених копій технічної документації на земельну ділянку з кадастровим номером 4625880800:04:001:0058, а також просила повідомити, чи звертались до товариства спадкоємці [PERSON] чи інші особи про виправлення технічної помилки у відомостях про вказану земельну ділянку, та про причини перетину ділянок [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні 01 червня 2021 року ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, було задоволено клопотання представника позивача та вирішено витребувати у ТзОВ «Геоцентраль» документи та відомості, вказані у зазначеному вище адвокатському запиті, оскільки відповіді на адвокатський запит ТзОВ «Геоцентраль» у встановлений законом строк не надало. Однак відповіді щодо запитуваної інформації ТзОВ «Геоцентраль» суду також не надало. В судовому засіданні 19 жовтня 2021 року суд з`ясовував думку представника позивачів щодо необхідності витребування (повторного витребування) доказів, на що представник позивачів вказала, що такої необхідності нема і просила закінчувати розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд звертає увагу на те, що згідно з ч. ч. 3, 4, п. п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. А відповідно до норм ч. ч. 1 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів\~у цивільних\~справах не\~є обов`язком\~суду,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Суд має\~право збирати\~докази,\~що стосуються\~предмета спору,\~з власної\~ініціативи лише\~у випадках,\~коли це\~необхідно для\~захисту малолітніх\~чи неповнолітніх\~осіб або\~осіб,\~які визнані\~судом недієздатними\~чи дієздатність\~яких обмежена,\~а також\~в інших\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, відповідно до змісту наведених норм процесуального закону саме позивачі повинні довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог, для чого на власний розсуд користуються своїми процесуальними правами, в тому числі щодо надання суду доказів на підтвердження таких обставин. В свою чергу, суд виконав свій процесуальний обов`язок щодо сприяння учасникам справи (в даному випадку позивачам та їх представнику) в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, зокрема, збирання та надання суду доказів. Підсумовуючи наведене вище, суд зазначає, що позивачі [PERSON] та [PERSON] (їх представник) не довели і не надали належних та достатніх доказів того, що вони використали всі передбачені законом можливості та заходи щодо вирішення питання щодо виправлення зазначеної помилки у відомостях Державного земельного кадастру. Також суд враховує, що протягом більше двох років до подання позовної заяви (з липня 2018 року) позивачі не вживали жодних дій щодо вирішення цього питання, про що свідчить відсутність в матеріалах справи будь-яких відомостей і доказів з цього приводу. Щодо доводів позивачів та їх представника про те, що вони неодноразово звертались до [PERSON] з проханням добровільно вирішити питання внесення змін до технічної документації на земельну ділянку, однак він відмовляється, суд зазначає, що будь-яких доказів на підтвердження цих доводів суду не надано. Тому позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про скасування Державного акту про право власності на землю серії ЯЖ № 799079, виданого 06 червня 2008 року [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 4625880800:04:001:0058, є передчасними. Також суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до абз. 4 ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Згідно з абз. 5 ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання не чинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності). З врахуванням наведених вище обставин суд вважає, що спосіб захисту своїх прав, обраний позивачами, у вигляді фактичного припинення права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 4625880800:04:001:0058 (оскільки Державний акт про право власності на землю є документом, який посвідчує таке право), у разі задоволення позову становитиме очевидно непропорційне втручання у права та законні інтереси осіб, у власності яких перебуває чи може перебувати дана земельна ділянка, зважаючи, зокрема, на те, що, як зазначено вище, порядок вирішення питання виправлення помилок в технічній документації щодо перетину земельних ділянок та внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру. Крім того, суд зазначає, що право позивачів на земельні ділянки. Які перебувають в їх користуванні і які вони мають намір отримати в приватну власність, є безумовним правом, проте зазначені вище помилки, які перешкоджають їм реалізувати таке право, були допущені у документах, на підставі яких були внесені відомості в Державний земельний кадастр про земельну ділянку з кадастровим номером 4625880800:04:001:0058, саме ліцензованою організацію, а не власником цієї ділянки, і станом на день розгляду справи вони не виправлені. Також суд в ході розгляду справи встановив, що земельна ділянка кадастровим номером 4625880800:04:001:0058 на праві приватної власності на підставі рішення Бірківської сільської ради Яворівського району Львівської області від 06 червня 2006 року зареєстрована за [PERSON] , що підтверджується відповідним витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Водночас, відповідно до актового запису про смерть від 03 вересня 2008 року № 25, наданого на запит суду, [PERSON] померла [INFO] . Так,\~відповідно до\~ст.\~1261\~Цивільного кодексу\~України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Водночас, відповідно до змісту ст. 1245 Цивільного кодексу України спадкування за законом здійснюється лише спадщини, що не охоплена заповітом. Відповідно до норм ч. ч. 1, 3 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець,\~який постійно\~проживав разом\~із спадкодавцем\~на час\~відкриття спадщини,\~вважається таким,\~що прийняв\~спадщину,\~якщо протягом\~строку,\~встановленого статтею\~1270\~цього Кодексу,\~він не\~заявив про\~відмову від\~неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як описано вище, позивачі вважають, що спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв син померлої [PERSON] (відповідач у справі) в силу норм ст. ст. 1268 1270 Цивільного кодексу України, оскільки він на час відкриття спадщини проживав разом із [PERSON] . Факт реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , підтверджується інформацією, наданою на запит суду ГУ ДМС у Львівській області. Однак для з`ясування питання того, що відповідач у справі [PERSON] на даний час є власником земельної ділянки з кадастровим номером 4625880800:04:001:0058, розташованої за вказаною адресою, внаслідок її успадкування після смерті [PERSON] , необхідно дослідити спадкову справу, заведені після смерті останньої. Для з`ясування питання щодо відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] , складу спадкового майна, спадкоємців, суд а клопотанням представника позивачів ухвалою від 25 березня 2021 року витребував у Яворівській державній нотаріальній конторі відповідні відомості, однак нотаріальна контора повідомила про неможливість надати інформації щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю копії свідоцтва про її смерть. Як описано вище, судовому засіданні 19 жовтня 2021 року суд з`ясовував думку представника позивачів щодо необхідності витребування (повторного витребування) доказів, на що остання вказала просила закінчувати розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що позивачі всупереч вимогам ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України, зміст яких описано вище, не довели вказаної обставини, оскільки не надали належних та допустимих доказів, а саме відповідних правовстановлюючих документів, на підтвердження того, що [PERSON] був сином [PERSON] , успадкував у встановленому законом порядку одноособово зазначену земельну ділянку, чи є інші спадкоємці до майна [PERSON] за законом чи за заповітом, чи вони успадкували майно, що належало спадкодавцю на день смерті, яке саме майно і в якому обсязі тощо. За таких обставин, позивачі не довели, що саме [PERSON] є належним відповідачем за їх позовними вимогами. Відтак, виходячи із меж заявлених позовних вимог і наданих позивачами доказів на їх обґрунтування, оцінюючи доводи позивачів в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] . Іншим відповідачем позивачі вказали Бірківську сільську раду Яворівського району Львівської області, яку суд за клопотанням представника позивачів замінив на правонаступника Івано-Франківську селищну раду Яворівського району Львівської області, однак жодних вимог до цього відповідача позивачі не заявляли, що також вказала представник позивачів в судовому засіданні. Крім того, оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачами, відповідно до норм ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України покладаються на них.

Outcome: dismissed