Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

28.08.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до СБК «Мрія» Балтського району Одеської області про стягнення судових витрат та пені, зазначивши, що рішенням Балтського районного суду Одеської області від 05.03.2014 року, яке набрало чинності 07.07.2014 року, з СБК «Мрія» на її користь було стягнуто орендну плату за використання земельної ділянки у вигляді 2000 кг. зерна пшениці, 2400 кг. зерна кукурудзи, 200 кг. зерна соняшнику, загальна вартість чого складає 6240 грн., а також пеню у розмірі 1778,40 грн. Оскільки зазначене рішення було виконано відповідачем лише 26.08.2014 року, просила суд стягнути з СБК «Мрія» пеню за несвоєчасну виплату орендної плати за період з 06.03.2014 року по 26.08.2014 року у розмірі 3257, 28 грн., а також судові витрати, які складаються з витрат, пов'язаних з явкою до суду - в сумі 404 грн., витрат на правову допомогу - 300 грн., судового збору - 243,60 грн. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні позовну заяву не визнав, пояснивши, що пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Оскільки зобов'язання СБК «Мрія» перед позивачкою є не грошовим, а полягає у видачі натуроплати, пеня за цим зобов'язанням не застосовується. Крім того, неналежними доказами є квитки на проїзд, так як у них не зазначена вартість, а також належним чином не підтверджені витрати на правову допомогу. Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Балтського районного суду Одеської області від 05.03.2014 року, яке набрало чинності 07.07.2014 року, з СБК «Мрія» на користь позивачки було стягнуто орендну плату за використання земельної ділянки у вигляді 2000 кг. зерна пшениці, 2400 кг. зерна кукурудзи, 200 кг. зерна соняшнику, загальна вартість чого складає 6240 грн., а також пеню у розмірі 1778,40 грн., яка обчислюється у розмірі 0,3 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, яка складає 18,72 грн. за кожен день прострочення виконання (6240 х 0,3 % : 100 = 18,72). Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. 26.08.2014 року СБК «Мрія» зазначене рішення виконав, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 04.09.2014 року та копією платіжного доручення № 140 від 26.08.2014 року. Ч. 1 ст. 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки відповідачем було виконано грошове зобов'язання за рішенням суду лише 26.08.2014 року, пеня обчислюється за період з 06.03.2014 року по 26.08.2014 року (за 174 дні) і складає 3257, 28 грн. (6240: 100 х 0,3 % = 18,72 - сума пені за один день прострочення виконання; 18,72 х 174 = 3257, 28). Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Зважаючи на вищевикладене, судом визнаються неспроможними доводи відповідача щодо відсутності підстав для стягнення неустойки у вигляді пені, так як вказана обставина досліджена судом при розгляді цивільної справи за позовом [PERSON] до СБК «Мрія» про стягнення орендної плати і рішенням Балтського районного суду Одеської області від 05.03.2014 року, яке набрало законної сили, встановлено обов'язок відповідача сплатити пеню на користь позивачки. Отже, вимога позивачки про стягнення пені з відповідача підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач не своєчасно виконав зобов'язання за договором. Вимога позивачки про стягнення з відповідача на її користь судових витрат підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні представник позивачки пояснив, що позивачка [PERSON] понесла витрати, пов'язані з поїздками до суду, у розмірі 404 грн. (з розрахунку 344 грн. - вартість 4 квитків та 60 грн. добових). Однак представником позивачки не було надано доказів, підтверджуючих сплату добових. Судом встановлено, що витрати на проїзд підтверджуються лише одним квитком вартістю 89,28 грн., решта квитків є неналежно оформлені, так як в них не зазначена їх вартість. Витрати позивачки на правову допомогу складають 300 грн., що підтверджується квитанцією від 27.08.2014 року на отримання коштів за складання позовної заяви. Сплата позивачкою судового збору у розмірі 243,60 грн. підтверджується відповідною квитанцією. Таким чином, судові витрати, понесені позивачкою, складають 632, 88 грн. і відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: partial