Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

26 лютого 2016року позивач звернувся до суду з позовом Новоодеського РВ ДВС ГТУЮ в Миколаївській області про зняття арешту, пізніше у якості співвідповідача було залучено [PERSON], а [PERSON] у якості третьої особи без самостійних вимог. В своїх вимогах позивач посилався на те, що підчас виконання виконавчого листа №482/1511/2014 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу, постановою державного виконавця 11.09.2015 року накладено арешт на автомобіль [NUMBER], вказаний автомобіль зареєстрований за його дружиною [PERSON]. Зазначений автомобіль придбано [PERSON] та позивачем в шлюбі, а відтак він є спільною сумісною власністю подружжя. Однак а ні кредитор, а ні державний виконавець не зверталися до суду за визначенням і виділенням частки боржника у майні яким вона володіє разом з позивачем. Позивач вказує, що таким чином постановою про арешт автомобіля порушено його права власника зазначеного майна, а тому просив суд визнати за ним право власності на легковий автомобіль [NUMBER] кузов седан В та зняти арешт, накладений постановою державного виконавця від 11.09.2015року в межах виконавчого провадження ВП №48610440 на вищевказаний легковий автомобіль. Позивач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просив суд справу слухати за його відсутності та задовольнити позов. Представник відповідача Новоодеського РВ ДВС - [PERSON] в судовому засіданні в задоволенні позову просила відмовити посилаючись на те, що постанова про арешт автомобіля не була оскаржена в порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та пояснила, що автомобіль [NUMBER] дійсно було придбано нею підчас перебування в шлюбі з позивачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як видно з копії матеріалів виконавчого провадження ВП №48610440 з примусового виконання виконавчого листа №482/1511/2014 виданого 27.08.2015року Новоодеським районним судом Миколаївської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу в сумі 25984,28грн., в межах цього провадження постановою державного виконавця від 11.09.2015року було накладено арешт на легковий автомобіль [NUMBER] кузов седан В зареєстрований за [PERSON] Згідно акту опису та арешту майна від 08.02.2016року автомобіль [NUMBER] було описано, арештовано та передано на відповідальне зберігання [PERSON] Дослідивши технічний [NUMBER] автомобіля [NUMBER] кузов седан В, судом встановлено, що він був зареєстрований за [PERSON] 24.06.2008року. Позивач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 29.07.1990року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ №472351 виданим Великовербченською сільською радою Сарницького району Рівненської області 29.07.1990року. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, крім речей індивідуального користування. Відповідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними Згідно ст. 70 СК України частки майна дружини та чоловіка, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є рівними. З вищевикладеного видно, що позивачу належить ? частина автомобілю [NUMBER], а відтак позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на вказаний автомобіль підлягає задоволенню частково. Згідно ст.321 ЦК України \~ право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно 371 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, установлених законом. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому\~статтею 366\~ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи стягувач не зверталася до суду з позовом про виділення частки із спільного майна позивача та боржника [PERSON], рівно як і державний виконавець не звертався з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами у порядку ст.379 ЦПК України. З наведеного видно, що постановою ВП №48610440 від 11.09.2015року про арешт автомобіля [NUMBER] та описом, арештом і передачею автомобіля на зберігання сторонній особі було порушено права позивача як власника ? частки цього майна оскільки це було здійснено без вчинення передбаченої законом процедури виділення частки майна боржника. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині зняття арешту з автомобіля підлягають задоволенню.

Outcome: partial