Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

27.09.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті лишилося спадкове майно, що складається з 1/4 частини житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 46,1 кв.м, житловою площею 25,5 кв.м, та господарських будівель, а саме: літньої кухні літ. «Б», навісу літ. «б2», навісу літ. «б3», погреба літ. «б4», сараю літ. «б1», сараю літ. «В», колодязю № 1, розташованими за адресою: [ADDRESS] , земельної ділянки загальною площею 0,81 га, розташованої на території с. Великий Кобелячок Новосанжарського району Полтавської області та призначеної для ведення особистого селянського господарства 0,54 га та 0,27 га, та земельної ділянки площею 0,12 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] і призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Крім того, відповідачі [PERSON] та [PERSON] подарували їй по 1/4 частині належних їм житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за вищезазначеною адресою. Також [PERSON] є власником 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями, розташованими за адресою: [ADDRESS] . Позивач вказує, що оформити договори дарування частин житлового будинку з господарськими будівлями вона не може, так як відповідачі відмовляються від їх нотаріального посвідчення. На даний час [PERSON] бажає визнати право власності на спадкове майно після померлого чоловіка та отримати правовстановлюючі документи на будинок і земельні ділянки, що і змусило її звернутися до суду. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30.09.2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, до суду направили письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов визнають повністю. Давши оцінку\~матеріалам справи,\~суд приходить\~до наступних\~висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого КП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 02.04.2003 року, вбачається, що по [ADDRESS] знаходяться житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 46,1 кв.м, житловою площею 25,5 кв.м, та господарські будівлі, а саме: літня кухня літ. «Б», навіс літ. «б2», навіс літ. «б3», погріб літ. «б4», сарай літ. «б1», сарай літ. «В», колодязь № 1, власниками яких є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 23-25). Житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , належать на праві приватної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частині кожному згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 17.06.2003 року виконавчим комітетом Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області на підставі рішення виконавчого комітету сільської ради № 42 від 10.04.2003 року (а.с. 26). Як вбачається з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 24.08.2001 року прізвище [PERSON] після одруження [PERSON] (а.с. 19). З державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 016374, виданого Великокобелячківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 05.12.2002 року, вбачається, що у власності [PERSON] перебувала земельна ділянка загальною площею 0,81 га, що розташована на території с. Великий Кобелячок Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення особистого селянського господарства 0,54 га та 0,27 га (а.с. 31). Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ПЛ № 016373, виданого Великокобелячківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 05.12.2002 року, у власності [PERSON] перебувала земельна ділянка площею 0,12 га, що розташована на території с. Великий Кобелячок Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку (а.с. 30). З довідки виконкому Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 02-22/140 від 14.05.2018 року вбачається, що належна [PERSON] земельна ділянка площею 0,12 га, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 35). [PERSON] є чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 30.10.1963 року, свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 03.12.1980 року, серії [NUMBER] від 27.05.1982 року, та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 24.08.2001 року (а.с. 18, 19). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.09.2018 року (а.с.17). З повідомлення Новосанжарської державної нотаріальної контори Полтавської області № 1623/01-16 від 23.10.2019 року вбачається, що після померлого [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилась. Згідно довідки виконкому Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 02-22/392 від 28.10.2019 року, [PERSON] після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] фактично прийняла спадщину, постійно проживаючи з ним з 1982 року. На день смерті [PERSON] крім [PERSON] ніхто інший з ним не проживав (а.с. 20). Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, що якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як вбачається з розписок від 02.09.2019 року, [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] по 1/4 частині житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 36, 37). Згідно ст. 220 ЦК України, договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми, є нікчемним. Однак, в ч. 2 вищевказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Згідно ч. 2 ст. 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, але враховуючи, що даний договір вже повністю виконаний, є підстави вважати його таким, що відбувся. Таким чином, по даній справі між сторонами при укладанні договору дарування була досягнута угода по всіх істотних умовах, тому суд вважає, що є підстави задовольнити даний позов.

Outcome: approved