Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

28 січня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 20 жовтня 2002 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецької області за актовим записом № 81, між ним та відповідачкою [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу [INFO] у сторін народився син [PERSON], який проживає разом із позивачем. Сімейне життя не склалося в зв'язку з тим, що восени 2015 року відповідачка виїхала на заробітки до Італії. До 2008 року сторони підтримували стосунки, відповідачка приїжджала додому на деякий час. Проте з 2008 року почали виникати різні непорозуміння, виявились розбіжності у поглядах на сімейне життя, виникло почуття нетерпимості та не сприйняття по відношенню один до одного. Вказує, що подружні відносини припиненні. Майна набутого під час сімейного проживання немає. Заперечує щодо примирення з відповідачкою. Підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Також, просить визначити місце проживання неповнолітньої дитини разом із ним. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'являлась, хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи, заяви у її відсутності не надала, доводів позивача не спростувала. Тому суд ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 20 жовтня 2002 року, зареєстрованому у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хотинського районного управління юстиції у Чернівецької області за актовим записом № 81 (а.с.4). Від шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON] [INFO] (а.с7). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини. Майна набутого під час сімейного проживання немає. Наміру зберегти шлюбні відносини сторони не мають а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Відповідно до ч.1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що спору щодо місця проживання дитини у сторін відсутній, письмового договору про те, з ким буде проживати дитина суду не надано, крім того суд зазначає, що в разі якщо батьки не дійдуть згоди щодо того, з ким із них буде проживати неповнолітній син, спір між ними може вирішуватися органом опіки і піклування або судом. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 551,21 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved