Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

26 лютого 2019 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що вона народилася [INFO] в с.Товста Білопільського району Сумської області. За розпорядженням голови Білопільської районної державної адміністрації від 28 березня 2002 року № 106 їй було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] та передана у власність земельна ділянка загальною площею 3,62 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Товстянської сільської ради Білопільського району Сумської області від 30 березня 2004 року. Однак, в Державному акті на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 30 березня 2004 року її прізвище, як власника земельної ділянки, помилково записано як «[PERSON]». ФОП «[PERSON].» розроблена технічна документація щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою отримання витягів з Державного земельного кадастру для реєстрації права власності на земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав, однак заявник отримала рішення про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру від 14 грудня 2017 року по тій причині, що її прізвище як власника земельної ділянки, зазначене в Державному акті на право приватної власності, не співпадає з прізвищем у паспорті громадянина України. Тому заявник і просить встановити факт належності їй державного акта на право приватної власності на землю. У судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги підтримала з підстав, зазначених у заяві. Заінтересована особа Відділ у Білопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області у судове засідання свого представника не направили, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Суд, вивчивши матеріали, з'ясувавши обставини справи та оцінивши зібрані по справі докази вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові якої, зазначені в документі, не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Як вбачається із матеріалів справи, на ім'я [PERSON] було видано на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 28 березня 2002 року №106 Державний акт на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 30 березня 2004 року, площа земельної ділянки - 3,62 га, призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Товстянської сільської ради Білопільського району (а. с. 5). Відповідно до довідки, виданої Товстянським старостатом виконкому Миколаївської селищної ради, на території Товстянського старостату знаходиться земельна ділянка площею 3,62 га, яка належить на праві власності [PERSON] на підставі Державного акта [NUMBER], виданого Білопільською районною державною адміністрацією 30 березня 2004 року та зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №526, кадастрові номери [NUMBER], [NUMBER] (а с. 15). Відповідно до рішень № РВ-5900549682018 та №РВ-5900549692018 від 14 грудня 2018 року було Державним кадастровим реєстратором Відділу у Білопільському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області відмовлено [PERSON] у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру через наявність зауважень щодо валідності електронного документа (а с. 6-7, 10-11). Згідно з протоколами проведення перевірки електронного документа № ПП-5900376902018, № ПП-5900376912018, замовником є [PERSON], а розробником документації - ФОП «[PERSON].», встановлено, що дані поданого електронного документа не відповідають наявним даним Державного земельного кадастру (а.с.8, 9, 12, 13). Розробка технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) [PERSON] щодо земельної ділянки на території Товстянської сільської ради проводиться ФОП «[PERSON].» (а с. 14). Таким чином, оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved