overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

28 грудня 2016 року позивач звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем - [PERSON], зареєстрований 09 січня 1990 року Шелестівською сільською радою Краснокутського району Харківської області, актовий запис № 2. Дітей від шлюбу не мають. У шлюбі прожили близько одного року, після чого розійшлися і після того більше не спілкувалися. Позивач зазначає, що спільного господарства вони не вели, сім`я розпалася остаточно. Вона вже давно має іншу сім`ю та спільну дитину від іншого чоловіка, з яким прожила 23 роки. У зв'язку з наведеним просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву в якій позов підтримує, просить розглядати справу за її відсутності, та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 8). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду справи повідомлений належним чином і не повідомив суд про причину своєї неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, врахувавши думку позивача, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] виданого 09 січня 1990 року Шелестівською сільською радою Краснокутського району Харківської області, актовий запис № 02, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 03). Відповідно до довідки № 1168, виданої 27 грудня 2016 року Шелестівською сільською радою Коломацького району Харківської області [PERSON] мешкає по [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстровані та проживають разом з нею: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 07). З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вказаний шлюб не може бути збережений, оскільки, у позивача склалися сімейні відносини з іншим чоловіком, з яким вони мають спільну дитину, сім'я сторін розпалася остаточно та відновлена бути не може .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

\~ 28 грудня\~ 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача\~ про\~ розірвання шлюбу. \~ В судове засідання позивач не зявилася, направила до суду заяву відповідно до якої позов підтримала повністю, просить провести розгляд справи без її участі. Зазначила, що 10 серпня 2002 року Малинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області\~ зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Нормальні відносини в сімї не складаються вже досить тривалий час.\~\~\~\~\~ Рішення позивача щодо розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. Під час шлюбу народилися діти: [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], яких просить залишити проживати з нею. Також просить при розірванні шлюбу залишити прізвище набуте у шлюбі [PERSON]. \~ \~\~ Відповідач\~ в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений\~ судом належним чином, будь яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляв. \~ Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. \~ Суд,\~ дослідивши надані\~ докази в межах заявлених вимог,\~ вважає,\~ що позов\~ підлягає\~ задоволенню з наступних підстав. \~\~ Відповідно до статті 110\~ Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. \~ Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 10 серпня 2002 року\~\~ перебувають у шлюбі ( а.с.6). \~ У сторін є діти [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] ( а.с.7, 8). \~ Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках\~ і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони\~ не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає,\~ що сімя розпалася остаточно. \~ З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 551,20\~ грн.\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

28 грудня 2016 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, підтримуючи який в судовому засіданні пояснила, що 09 червня 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №179. Від спільного подружнього проживання у них дітей не було. З початку спільного проживання у них були нормальні сімейні відносини, однак з часом вони погіршились з вини відповідача. Вони виявилися людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли дійти згоди навіть при вирішенні простих побутових питань. На протязі останнього часу сімейне життя між ними ще більше погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час проживають окремо. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сімю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникають сварки, скандали які негативно впливають на її здоровя. Також він не розуміє сутності проблем, які виникають в сімї, не може підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За таких обставин вважає, що сімя їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище Максимюк. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, а тому суд вважає причини його неявки неповажними. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 09 червня 2012 року зареєстровано шлюб між [PERSON] (д.п. Максимюк) Л.С. та [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 179/а.с.3/. Від спільного подружнього проживання у них дітей немає, однак відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи ДРАЦСу. На даний час шлюб між позивачкою та відповідачем існує формально, оскільки вони як подружжя не підтримують будь-яких стосунків. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, наданий судом сторонам час на примирення не дав результатів, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] (д.п. Максимюк) Л.С. та [PERSON] розірвати, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище Максимюк. На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

28 грудня 2016 року Публічне акціонерне товариство АІСЕ Україна звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь Товариства суму заборгованості за Угодою № 188129 від 15.03.2008 року в розмірі 56068,09 грн., а також судовий збір в сумі 1378,00 грн. 27 березня 2017 року представник відповідача [PERSON] до суду подав зустрічний позов про визнання Угоди № 188129 від 15 березня 2008 року про надання споживчого кредиту та Додатків до неї нікчемними, посилаючись на діяльність ПрАТ АІСЕ Україна за «пірамідальною схемою», на обман споживача. Також підставою заявлених вимог вказує відсутність прав товариства діяти як посередник у страхових відносинах та прав на отримання та сплату від споживача та за його рахунок страхових внесків. Послався на недоведеність сум нарахування внесків від вартості автомобілю за кожний період нарахувань. Ухвалою суду від 27 березня 2017 року зустрічний позов прийнятий до розгляду з первісним позовом в одне провадження. В обґрунтування первісного позову ПрАТ «АІСЕ Україна» зазначало, що 15 березня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «АІСЕ Україна», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] у простій письмовій формі було укладено договір - Угоду №188129 та підписано у той же день Додаток №1 і Додаток №2 до вказаної Угоди, які є невід'ємними частинами угоди, за якою товариство зобов'язалось надати послуги [PERSON] на придбання автомобіля через організовану товариством систему «Автоплан», а відповідач за первісним позовом зобов'язався сплачувати передбачені Угодою та додатками до неї внески. Зокрема, зобов'язався оплатити ціну автомобіля (100%) та вартість наданих йому позивачем послуг, шляхом сплати 100 щомісячних повних внесків. Позивач виконав належним чином свої зобов'язання за договором та 11 березня 2011 року відповідач [PERSON] отримав автомобіль марки Chevrolet AVEO, 2011 року випуску, кузов № [NUMBER], державний номерний знак [NUMBER]. З метою забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за вказаною Угодою, 05 березня 2011 року між Закритим акціонерним товариством «АІСЕ Україна», правонаступником якого ПрАТ «АІСЕ Україна», та [PERSON] укладено договір поруки, за яким останній зобов'язався солідарно відповідати перед ПрАТ «АІСЕ Україна» за невиконання [PERSON] своїх зобов'язань. Листом від 26.04.2012 року № 688 імпортер автомобіля Chevrolet ТОВ «[PERSON] Груп повідомив ПрАТ «АІСЕ Україна» про те, що припиняє виробництво автомобілів Chevrolet у кузові Т-250 модефікацій: В3ММ454, В3ММ554, В5ММ454, В5ММ554, В4LМ510, В4ММ554, В4ХМ54С.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

28 грудня 2016 року публічне акціонерне товариство «Банк Фамільний» звернулося з заявою про видачу дубліката судового наказу № 2н-40/07, виданого 15 лютого 2007 року Калінінським районним судом м.Донецька, яким стягнуто з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором. Відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ», розгляд справ, підсудних Калінінському районному суду м.Донецька, здійснюється Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області. Станом на 15 лютого 2017 року цивільна справа 2н-40/07, яка перебувала у провадженні Калінінського районного суду м.Донецька, до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області не надходила та не передавалася. Як передбачено ст.403 ЦПК України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду. Для вирішення процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судового рішення у цивільній справі, необхідно відновити втрачене судове провадження. Згідно доданих до заяви матеріалів, 15 лютого 2007 року Калінінський районний суд міста Донецька розглянув цивільну справу № 2н-40/07 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Банк «Фамільний» і видав судовий наказ, яким стягнув з [PERSON], яка проживає за адресою [INFO], на користь ТОВ «Банк «Фамільний» заборгованість за кредитним договором №ІОО 2438 від 07.05.2006 року у розмірі 2313,48 грн, з яких сума основного боргу за кредитом з індексом інфляції 2034,04 грн, відсотки за користування кредитом 277,64 грн, пеня за прострочення погашення кредиту 1,80 грн, а також судові витрати, а саме судовий збір у сумі 25,50 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 15 грн, а всього 2353,48 грн. Судовий наказ набрав законної сили 01.03.2007 року (а.с.5). Зазначений судовий наказ знаходився на виконанні державної виконавчої служби Амвросіївського управління юстиції, постановою державного виконавця від 25.09.2012 року повернутий стягувачу (а.с.4). Як вказано у заяві стягувача ПАТ «Банк «Фамільний», до теперішнього часу банком вищезазначений судовий наказ не отримано, що дає підстави вважати, що примірник судового наказу, який був виданий стягувачу, втрачено при пересиланні. Таким чином наявні копії документів, а також текст судового наказу Калінінського районного суду міста Донецька по справі № 2н-40/07, є належними та достатніми для відновлення втраченого судового провадження. Замість втраченого примірника судового наказу по справі № 2н-40/07 слід видати його дублікат, за видачу якого п.2 ч.4 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено справляння судового збору у розмірі 48 грн (0,03 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

28 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 17 листопада 1994 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу з відповідачкою мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки припинені, через втрату почуття взаємної поваги та любові. Посилаючись на викладене, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Сторони в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивач, крім цього, зазначив, що підтримує заявлені вимоги; відповідачка вказала, що позов визнає повністю та виявила бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище на Бережевська. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 листопада 1994 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 198. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні повторним свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 146411(а.с. 6). Від шлюбу мають повнолітнього сина. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стало те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Також суд враховуючи клопотання позивача відносить судові витрати на його рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

28 грудня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати їх з [PERSON] шлюб та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона не проживає з відповідачем з червня 2017 року, так як мають різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства та постійні сварки. Від шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому і звернулась до суду з позовною заявою. В судове засідання позивач не зявився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі. Одночасно наполягав на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав та просив судові витрати залишити за ним. Відповідач в судове засідання також не зявився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглянути без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2002 року, згідно свідоцтва про одруження 1-СР № 071170, але з червня 2017 року спільно не проживають, оскільки мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, через що постійно виникали сварки. Відповідач є батьком малолітньої дитини позивача: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження І СР № 028031 від 07 липня 2006 року. Дитина знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується довідкою Ротмістрівської сільської ради від 28 грудня 2017 року №633. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки дитина знаходиться на утриманні матері, позивач добровільно допомоги на її утримання не нададає, то суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини всих видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідно до вимог ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Витрати, пов'язані з розірванням шлюбу, слід покласти на позивача, за його згодою. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

28 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження позовних вимог, посилається на те, що вона з відповідачем по справі [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01 липня 2011 року, від даного шлюбу сторони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою. Відповідач, [PERSON], добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. За таких підстав позивачка звернулася з даним позовом до суду. [PERSON] просить суд стягувати із [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дити в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітків (доходів), не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 06.04.2018 суд вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони мають спільну дитину: сина [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження а.с.4), який проживає разом із позивачкою. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуюче вищевикладене, суд вважає встановленою наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову до суду про стягнення аліментів позивачка звільнена від сплати судового збору, рішення прийнято на її користь, а відповідач є інвалідом ІІ групи, тому відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

28 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовував тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 24 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачем має двох дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Через втрату взаєморозуміння та почуттів сумісне життя є неможливим, а тому просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечую проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 грудня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що складено відповідний запис за № 172. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 076390. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-ФП № 161389 та № 161388. Причинами розпаду сімї стала втрата взаєморозуміння та почуттів, подружні стосунки фактично припинені. Визнання позову відповідачкою не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved