Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

27 червня 2017 року Публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення збитків в сумі 16652 грн. 85 коп. Обґрунтовано позов тим, що при перевірці приладів обліку і оплати за електроенергію у помешканні відповідача, працівниками Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» було виявлено порушення п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, а саме: самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника з порушенням схеми обліку відкритим типом прокладання. Електроенергія споживається, засобом обліку не враховується. Місце самовільного підключення знаходиться на ділянці проводу між ізоляторами на вводі в будинок та вхідними клемами лічильника. Вказаними діями відповідач завдала позивачу збитків в сумі 16652 грн. 85 коп., які позивач просить стягнути в судовому порядку. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач та її представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що [PERSON] є жінкою похилого віку, має вади слуху та зору, а тому вона не розуміла, який саме акт та стосовно якого правопорушення, вона підписує. Стосовно написання заяви про реструктуризацію заборгованості відповідач зазначила, що вона підписувала чистий лист паперу. Також, відповідач у судовому засіданні стверджувала, що вона не здійснювала самовільного підключення електропроводки та не використовувала електроенергію поза обліком. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 26 липня 2002 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про користування електричною енергією № 221/63, згідно якого [PERSON] є споживачем електричної енергії за адресою: м. Чернігів, вул. Кибальчича, буд. 38/2 (а/с 14-15). 19 жовтня 2016 року працівниками Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» в присутності [PERSON] було складено акт про порушення № 150090, згідно якого остання порушила п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, а саме: здійснила самовільне підключення електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника з порушенням схеми обліку відкритим типом прокладання. Електроенергія споживається, засобом обліку не враховується. Місце самовільного підключення знаходиться на ділянці проводу між ізоляторами на вводі в будинок та вхідними клемами лічильника. Вказаний акт підписаний працівниками Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» та відповідачем. Зауважень, заперечень чи пояснень споживачем внесено не було (а/с 5-6). Комісія по розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією щодо розгляду акту № 150090 проводилася 4 рази, з яких на трьох засіданнях комісії відповідач була присутня, але розгляд акту переносився (а/с 7, 8, 9), а на засіданні комісії Чернігівських МЕМ від 20 грудня 2016 року, оформленого протоколом № 353, було розглянуто акт № 150090 від 19 жовтня 2016 року та вирішено, що споживач причетний до порушення, яке відноситься до п.п. 6 п. 3.1 Методики. Розрахунок виконано згідно з п. 3.5 Методики по формулі 2.7. Донарахування складає 13919 кВт/год., що становить 16652 грн. 85 коп. та у звязку із неявкою на комісію відповідача, вирішено вислати їй поштою рахунок на оплату, розрахунок до акту та протокол (а/с 10, 13). Як вбачається з розрахунку вартості безобліково спожитої електроенергії по акту № 150090 від 19 жовтня 2016 року, розмір збитків за неправомірне використання електричної енергії становить 16652 грн. 85 коп. (а/с 11). Порушення, яке зафіксоване в акті, відноситься до підпункту 6 п. 3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, розрахунок здійснений відповідно до п. 3.5 по формулі 2.7. Період розрахунку позивачем визначено згідно п. 3.3 п.п. «б» Методики з дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення. Оскільки технічна перевірка не проводилася на протязі року, то розрахунок був здійснений за рік (366 дні). 17 січня 2017 року відповідачем була написана заява до Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» про реструктуризацію даного боргу на 36 місяців, в якій також відповідач зазначила, що з порушенням, зазначеним у акті погоджується і оплату гарантує (а/с 17). Керівництвом Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» відповідачу було погоджено реструктуризацію боргу на 12 місяців, проте відповідач не зявилася для укладення даного договору. Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між побутовим споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Пунктом 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року передбачено, що побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку; пошкодження засобу обліку; розукомплектування та пошкодження обєктів електроенергетики, розкрадання майна цих обєктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обовязки. Також, пунктом 19 договору про користування електричною енергією від 26 липня 2002 року № 221/63, укладеного між сторонами, передбачена відповідальність споживача, зокрема, передбачено, що споживач несе відповідальність за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Згідно п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником обєкта або має право користуватися цим обєктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1, 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Матеріалами справи доведено, що внаслідок протиправних дій відповідача позивачу завдано збитків, а тому вимоги позивача про їх відшкодування підлягають задоволенню. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved