Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

27.12.2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ТзОВ «Авто Центр», [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу та повернення одержаного за договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.09.2018 року між ТзОВ «АВТО ЦЕНТР» (комісіонер) та [PERSON] в особі представника [PERSON] (комітент) був укладений договір комісії № 296. Згідно даного договору комісіонер зобов`язався за дорученням комітента за винагороду від свого імені та за рахунок комітента реалізувати транспортний засіб Шкода Октавія, 2003 року випуску, який є власністю комітента за ціною 168000,00 грн. Комітент в свою чергу гарантував, що автомобіль належить йому на праві власності, майно не обтяжене і не перебуває під арештом, у розшуку не перебуває, нікому не продано, документи на дане майно є справжніми, комплектація, номерні агрегати відповідають реєстраційним документам і не змінювались, всі претензії від покупця з вказаних питань приймає на себе. Крім того, вказує, що 13.09.2018 року на підставі укладеного між ним та ТзОВ «Авто Центр» договору купівлі-продажу транспортного засобу № 296, ним було придбано транспортний засіб Шкода Октавія, 2003 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , за ціною 168000,00 грн. Вартість автомобіля була ним оплачена шляхом прямих розрахунків із комітентом. 18.09.2018 року під час реєстрації транспортного засобу в Генічевському територіальному сервісному центрі Херсонської області було виявлено, що двигун № [NUMBER] , який знаходиться на придбаному ним автомобілі перебуває у розшуку за Тернопільським ВП ГУНП у Тернопільській області з 19.05.2008 року. Зазначає, що заміна відповідачем двигуна на двигун, який перебуває в розшуку є істотним недоліком придбаного ним автомобіля, оскільки перебування автомобіля в розшуку вказує на те, що на цей двигун мають право треті особи і є спір щодо нього з третіми особами. Усунення цього недоліку можливе лише шляхом заміни спірного двигуна на інший такої самої якості, що є практично неможливо і пов`язано з непропорційними витратами коштів (оскільки двигун складає майже половину вартості автомобіля) та затратами часу. Вважає, що саме [PERSON] є відповідальним за те, що він передав комісіонеру на реалізацію автомобіль, двигун якого обтяжений арештом і перебуває у розшуку. Відповідач добровільно повернути кошти або усунути істотні недоліки придбаного транспортного засобу своїми силами та за свій рахунок відмовляється. Позивач просить суд розірвати договір купівлі-продажу транспортного засобу № 296 від 13.09.2018 року та стягнути з [PERSON] в його користь 168000,00 грн. сплачених за придбання Шкода Октавія, 2003 року випуску, д.н.з. [NUMBER] . Крім того, просив суд стягнути з відповідача в його користь понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2384,80 грн. та витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 10000,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову з підстав, наведених у поданому відзиві на позовну заяву. У поданому відзиві вказує, що у жовтні 2012 року відповідач придбав в ТОВ «Електросервіс» спірний автомобіль та провів відповідно до чинного законодавства його реєстрацію. В подальшому у вересні 2015 року відповідач на даний автомобіль встановив газове обладнання, у зв`язку з чим виникла необхідність у його реєстрації. Під час проведення реєстрації газового обладнання було проведено огляд автомобіля, в ході якого виявлено невідповідність відомостей заявлених у документах фактичним характеристикам автомобіля, а саме, фактичний об`єм двигуна становив 1.6, а зазначений в документах 1.8, в результаті чого були внесені зміни в документи. В подальшому у грудні 2015 року [PERSON] вирішив здійснити продаж даного автомобіля. Так між відповідачем та [PERSON] фактично відбулась купівля продаж даного автомобіля, однак не відбулась його державна реєстрація з причин незалежних від нього. Для того, щоб [PERSON] мала можливість повноцінно користуватись даним автомобілем, [PERSON] на її ім`я у березні 2016 року видав довіреність. Які в подальшому дії [PERSON] вчиняла з автомобілем йому невідомо. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ТзОВ «Авто Центр» та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явились, проте належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового розгляду, що підтверджується матеріалами справи. Суд вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності третіх осіб, які не з`явились в судове засідання за наявними матеріалами справи. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають до часткового задоволення, з наступних підстав. Як вбачається з реєстраційної картки АМТ транспортний засіб Шкода Октавія, 2003 року випуску, номер кузова (шасі, рами) [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , з 12.10.2012 року зареєстрований за [PERSON] (а.с. 44). 30.09.2015 року вищевказаний транспортний засіб перереєстровано [PERSON] при переобладнанні без заміни номерних агрегатів, під час перереєстрації замінено вид палива з «бензин» на «бензин або газ», значення об`єму двигуна змінено з 1800 см3, на 1600 см3, значення номеру двигуна змінено з [NUMBER] , на [NUMBER] , що підтверджується реєстраційною карткою ТЗ та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 30.09.2015 року (а.с. 5 на звороті, 43). Також з відповіді територіального сервісного центру 0741 Волинської області від 28.11.2018 року вбачається, що 30.09.2015 року на автомобілі було проведено заміну двигуна з номером [NUMBER] та встановлення газового обладнання. 30.12.2015 року було оформлено документи, а саме, надрукована заява та оформлений договір купівлі-продажу на [PERSON] на реєстрацію транспортного засобу Шкода Октавія, 2003 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова (шасі, рами) [NUMBER] , в подальшому власнику надані документи у зв`язку з тим, що транспортний засіб підлягав огляду фахівцями експертної служби МВС. Після чого власник ТЗ в сервісний центр для подальшої реєстрації з документами, на підставі яких вносились відомості не звертався (а.с. 11). В подальшому, нотаріально посвідченою довіреністю від 02.03.2016 року [PERSON] уповноважив [PERSON] бути безоплатно його представником щодо вирішення питань, пов`язаних з відчуженням (продажем або обміном), належного йому на праві власності вищевказаного автомобіля (а.с. 6). 13.09.2018 року між ТзОВ «АВТО ЦЕНТР» (комісіонер) та [PERSON] в особі представника [PERSON] (комітент) був укладений договір комісії № 296. Згідно даного договору комісіонер зобов`язався за дорученням комітента за винагороду від свого імені та за рахунок комітента реалізувати транспортний засіб Шкода Октавія, 2003 року випуску, номер кузова (шасі, рами) [NUMBER] , який є власністю комітента за ціною 168000,00 грн. Комітент в свою чергу гарантував, що автомобіль належить йому на праві власності, майно не обтяжене і не перебуває під арештом, у розшуку не перебуває, нікому не продано, документи на дане майно є справжніми, комплектація, номерні агрегати відповідають реєстраційним документам і не змінювались, всі претензії від покупця з вказаних питань приймає на себе (а.с. 4). У відповідності до статті 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Предметом договору комісії є надання посередницьких послуг в сфері торгового обороту, що передбачає вчинення одного або кількох правочинів, за винятком правочинів, які мають особистий характер. Тобто, предметом договору комісії виступає діяльність комісіонера, а саме послуга, яка ним надається, а не сам правочин як результат діяльності комісіонера. Враховуючи, що комісіонер діє від свого імені, вчиняючи правочини для свого клієнта, тому договірні відносин купівлі-продажу спірного транспортного засобу також існують з [PERSON] в особі [PERSON] , посередником якого виступило ТзОВ «АВТО ЦЕНТР» та [PERSON] Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 року № 1200 затверджено Порядок здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери (далі Порядок). Згідно пункту 1 цього Порядку, він визначає механізм провадження торговельної діяльності у сфері оптової та роздрібної торгівлі автомобілями, автобусами, мотоциклами всіх типів, марок і моделей, причепами, напівпричепами та мотоколясками, тракторами, самохідними шасі, самохідними сільськогосподарськими, дорожньо-будівельними і меліоративними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами та транспортними засобами вітчизняного та іноземного виробництва (далі - транспортні засоби) та їх складовими частинами (двигуни, шасі, кузови, рами), що мають ідентифікаційні номери, а також тими транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, які перебували в користуванні і були зареєстровані в установленому законодавством порядку. Пунктом 43 Порядку визначено, що на комісію приймаються транспортні засоби та їх складові частини, що мають ідентифікаційні номери, зареєстровані або зняті з обліку в уповноваженому органу МВС, або машини, зняті з обліку в Держпродспоживслужбі, для їх подальшої реалізації, зокрема, за наявності рішення суду. Згідно пункту 48 Порядку комісіонер під час приймання на комісію транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери: зобов`язаний ретельно перевірити документи, які пред`являє комітент чи довірена особа, звірити відповідність записів у них з фактичними ідентифікаційними номерами складових частин. У разі виявлення ознак підроблення документів, номерів складових частин або невідповідності записів з нанесеними на них ідентифікаційними номерами комісіонер зобов`язаний невідкладно повідомити про це відповідно територіальному органові Національної поліції та Держпродспоживслужбі; складає акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер (додатки 3 і 6). Акт складається в письмовій формі у двох примірниках, кожний з яких підписується комісіонером і комітентом. Відповідна інформація вноситься до журналу. Відповідно до пункту 33 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або не придатного для користування, зміни їх власників, місця стоянки, місцезнаходження або найменування власників - юридичних осіб, місця проживання або прізвища, імені чи по батькові фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також у разі зміни кольору, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Згідно пункту 8 зазначеного Порядку, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, оформлені в установленому порядку, зокрема, є договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу. За результатами огляду автомобіля Шкода Октавія, 2003 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова (шасі, рами) [NUMBER] , 13.09.2018 року ТзОВ «АВТО ЦЕНТР» було складено акт № 7450/18/000336, відповідно до якого ідентифікаційні номери складових частин транспортного засобу відповідають номерам, зазначеним в товарно-супровідній документації на транспортний засіб (а.с. 8). Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 56896984 від 13.09.2018 року обтяження щодо вищевказаного автомобіля відсутнє (а.с. 7 на звороті). 13.09.2018 року між ТзОВ «Авто Центр» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу № 296, відповідно до якого останнім придбано транспортний засіб Шкода Октавія, 2003 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова (шасі, рами) [NUMBER] , з номером двигуна [NUMBER] , за ціною 168000,00 грн. (а.с. 5). Вартість автомобіля була позивачем оплачена шляхом прямих розрахунків із комітентом. 18.09.2018 року під час здійснення позивачем реєстрації транспортного засобу в Генічевському територіальному сервісному центрі Херсонської області було виявлено, що двигун № [NUMBER] , який знаходиться на придбаному ним автомобілі перебуває у розшуку за Тернопільським ВП ГУНП у Тернопільській області з 19.05.2008 року, що підтверджується довідкою № 25082/03/38-2018 від 14.11.2018 року (а.с. 9). Частиною 2 ст. 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором пропорційного зменшення ціни, безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк, відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи заявилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором відмовитись від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми, вимагати заміни товару. Відповідно до ст. 655 ЦК України, визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Так як, відчуження спірного автомобіля відбулось на підставідо договору купівлі-продажу, такий договір у відповідності до ст. 651 ЦК України, може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України. у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених цим змістом зобов`язання. Частиною 2 ст. 653 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняється. [PERSON] , заперечуючи проти позову не надав суду жодних доказів на спростування того, що заміна двигуна у вищевказаному автомобілі з номером [NUMBER] , який перебуває в розшуку здійснена саме ним. При цьому, відповідач сам визнає той факт, що під час проведення реєстрації газового обладнання було проведено огляд автомобіля, в ході якого виявлено невідповідність відомостей заявлених у документах фактичним характеристикам автомобіля, а саме, фактичний об`єм двигуна становив 1.6, а зазначений в документах 1.8. Разом з тим, та обставина, що саме [PERSON] було проведено заміну двигуна підтверджується також відповіддю Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області від 20.02.2018 року, наданою на адвокатський запит представника відповідача [PERSON] (а.с. 42). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач, придбав спірний автомобіль, Шкода Октавія, 2003 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , номер кузова (шасі, рами) [NUMBER] , 30.09.2015 року на даному автомобілі його власником було проведено заміну двигуна з номером [NUMBER] , однак як виявлено при здійсненні реєстрації даного транспортного засобу, двигун, який знаходиться на автомобілі перебуває у розшуку, що перешкоджає можливості експлуатації даного транспортного засобу. Заміна відповідачем двигуна на двигун, який перебуває в розшуку є істотним недоліком придбаного позивачем автомобіля, оскільки перебування автомобіля в розшуку вказує на те, що на цей двигун мають право треті особи і є спір щодо нього з третіми особами. Усунення цього недоліку можливе лише шляхом заміни спірного двигуна на інший такої самої якості, що пов`язане з непропорційними витратами, а також затратами часу. Відповідач відмовляється усувати вищевказані недоліки, або відшкодувати позивачу витрати на їх усунення. А тому, враховуючи викладене, суд вважає, що таке порушення умов при укладенні договору купівлі-продажу, є істотним, що є підставою для розірвання вищезазначеного правочину та стягнення з відповідача в користь позивача 168000 грн. сплачених за придбання ним автомобіля марки Шкода Октавія, 2003 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова (шасі, рами) [NUMBER] . Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пятнадцяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З матеріалів справи вбачається, що представником позивача надано договір про надання правової допомоги від 19.11.2018 року, однак акту приймання-передачі наданих послуг суду не надано. Крім того, суд вважає, що представником позивача не надано належного розрахунку на підтвердження понесених позивачем витрат за надання правничої допомоги. З детального опису наданих послуг адвоката, поданого представником позивача [PERSON] не вбачається розрахунку гонорару за надану ним правничу допомогу на суму 10000,00 грн., а лише вказаної перелік послуг. Відповідно до даного опису у вартість наданих послуг входить, зокрема і представництво в суді, а саме: участь в судових засіданнях 15.01.2019 року, 04.04.2019 року, 17.05.2019 року та 10.07.2019 року, які відповідно до корінця квитанції до прибутково касового ордеру від 19.11.2018 року оплачена позивачем 19.11.2018 року, до подачі позовної заяви до суду. Тобто на момент сплати такі послуги, як представництво в суді виконані не були. Разом з тим, в наведеному описі наданих послуг не зазначена дата, коли ці послуги надані, а також не вказано вартості таких послуг та часу затраченого на їх виконання. Тому, з відповідача в користь позивача підлягають стягненню 2384,80 грн. понесених витрат по сплаті судового збору. У задоволенні вимоги про стягнення судових витрат за надання правничої допомоги слід відмовити за необгрунтованістю.

Outcome: partial