Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

29.01.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, в якій вказала, що їй на праві приватної власності належить будинок, розташований за адресою: Артемівський район Донецької області, с. Зайцеве, Артемівська, 69. Відповідач [PERSON], який зареєстрований в належному позивачу будинку, є її колишнім зятем. Позивач вказує, що відповідач протягом пяти років не проживає за місцем своєї реєстрації. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача [PERSON], зареєстрованого за адресою: [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком за адресою: вул. Артемівська, 69, с. Зайцеве Артемівського району Донецької області, а також стягнути з нього на свою користь судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подала письмову заяву, в якій вказала, що на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити, також просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Але про причини неявки суд не сповістив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цивільно-процесуальним Кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права й обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Як встановлено в судовому засіданні, позивачці [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.12.1995 року, посвідченого нотаріусом Другої Артемівської державної нотаріальної контори та зареєстрованому 08.12.1995 року в КП «Артемівське БТІ» належить будинок № 69, який розташований по вул. Артемівській в с. Зайцеве Артемівського району Донецької області. (а. с. 11-13). Відповідно до довідок № 103 та № 104 від 22.01.2016 року, виданих сільським головою Зайцівської сільської ради, [PERSON], 27.09.1964 року, колишній зять [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], однак з за вказаною адресою не проживає, проживає фактично без реєстрації за адресою: с. Зайцеве Артемівського району Донецької області, вул. Садова, 3/2 (а. с. 9, 10, 19, 20). Також факт тривалого непроживання відповідача за місцем своєї реєстрації, а саме: на протязі пяти років підтверджується актом обстеження житла від 18.01.2016 року, складеним посадовими особами Зайцівської сільської ради Артемівського району Донецької області. (а. с. 14). Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Згідно\~\~ст. 321 ЦК України,\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, сукупність наданих позивачем та досліджених судом доказів у достатній мірі підтверджують той факт, що вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню. Також позивачкою при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у сумі 551 грн. 60 коп. Ці кошти в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки. Беручи до уваги викладене,

Outcome: approved