Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

28 лютого 2017 року заявник [PERSON] звернулась до Василівського районного суду Запорізької області із заявою про встановлення факту смерті, в якій просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який на момент смерті, яка сталась 14 лютого 2017 року, мешкав в місті Севастополь Автономної Республіки Крим, Україна. На обґрунтування поданої заяви заявник [PERSON] зазначає, що з 14 лютого 2017 року на території, яка тимчасово не підконтрольна Україні, а саме в місті Севастополі Автономної Республіки Крим, помер її син - [PERSON], [INFO]. Документи на підтвердження даного факту були видані заявниці за місцем фактичної смерті сина. З даними документами вона звернулась до Василівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з метою отримання свідоцтва про смерть [PERSON], але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть, оскільки державні органи на території України не визнають документів, наданих державними органами на території, не підконтрольній Україні. В судове засідання заявник [PERSON] не зявилась, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути заяву про встановлення факт смерті у її відсутність, на задоволенні заявлених вимог наполягає та просить подану нею заяву задовольнити у повному обсязі за підставами, викладеними у заяві. В судове засідання представник заінтересованої особи Василівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом належним чином та у встановленому законом порядку, проте суду надано заяву про розгляд справи у їх відсутність, заперечень за поданою [PERSON] заявою про встановлення факту смерті, не висловили. Вивчивши надані суду докази, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими письмовими матеріалами справи, а саме: копією паспорта на імя [PERSON] (а.с.4); довідкою №8 від 17 лютого 2017 року, виданою територіальним відділом по місту федерального значення Севастополя міжрегіонального управління Федеральної служби з нагляду у сфері захисту прав споживачів та благополуччя людини республіки Крим та міста федерального значення Севастополю про вивіз трупу померлого [PERSON] (а.с.7); довідкою про смерть [PERSON] №283 від 16 лютого 2017 року, виданої відділом запису актів громадянського стану Гагаринського району міста Севастополя Управління запису актів цивільного стану міста Севастополя (а.с.8); копією свідоцтва про смерть [PERSON], виданого 16 лютого 2017 року відділом запису актів цивільного стану Гагаринського району міста Севастополя Управління запису актів цивільного стану міста Севастополя серія І-КМ № 517145 (а.с.9); копією медичного свідоцтва по смерть [PERSON] серія 67 №170212, виданого Севастопольським міським бюро судово-медичної експертизи (а.с.10); копією свідоцтва про народження [PERSON] серія ІІ-ЖС №492390, виданого Дніпрорудненською міською радою Запорізької області (а.с.11); копією паспорта на імя [PERSON] Віталіївни (а.с.12); листом Василівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Запорізької області №04/17.14-01-09 від 24 лютого 2017 року відповідно до якого заявниці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть [PERSON] у звязку з тим, що заявниця для підтвердження факту смерті надала документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.6). Згідно з п.11 ч.1 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування. Відповідно до ч.1 ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч.4 ст.257-1 ЦПК України). Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що юридичний факт, який просить встановити заявниця, знайшов своє підтвердження та його об'єктивність не викликає сумніву у суду. А тому, враховуючи зазначені вище обставини та положення діючого законодавства, приймаючи до уваги, що встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі вищезазначене, повно та всебічно вивчивши надані суду докази, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що подана [PERSON] до суду заява підлягає задоволенню у повному обсязі, вимоги [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] належним чином обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки заявник [PERSON] немає іншої можливості, крім в судовому порядку встановити факт смерті [PERSON], тому вимушена звернутися до суду з даною заявою, тому суд вважає необхідним подану [PERSON] до суду заяву задовольнити у повному обсязі та встановити факт смерті [PERSON], яка настала 14 лютого 2017 року на тимчасово окупованій території України в місті Севастополь Республіки Крим.

Outcome: approved