Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

28.07.2015 року позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування позивних вимог зазначила, що з 23.09.2011 року по 20.05.2015 року перебувала з відповідачем у шлюбу, від якого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Зазначає, що відповідач з 24.09.2011 року знаходиться у місцях позбавлення волі, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що становить її у скрутне матеріальне становище. Тому позивачка змушена звернутись до суду з даним позовом, яким просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з 28.07.2015 року та до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивачка не зявилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, про підтримку позовних вимог, з проханням про їх задоволення в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, не сповістив суд про причини неявки. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутність сторін, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження останньої серії І-НО №430457, виданого 22.11.2011 року, та який мешкає разом з позивачкою, знаходячись на її утриманні, що підтверджується довідкою № 1367 від 13.06.2015 року, виданої ККП «КК «Західна». Ст. 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Так відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання згідно ч. 3 ст. 181 СК України є стягнення аліментів за рішенням суду. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає те, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, дочки, сина й інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З урахуванням викладених обставин та з огляду на те, що відповідачем доказів наявності в нього інших утриманців, стану здоров'я, матеріального становища, та інших обставин, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, суду не надано, а останній добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позвиачки на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з 28.07.2015 року та до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved