Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

29.05.2018 року [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, у якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача та стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 15.07.2008 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки аліменти у розмірі 1/3 частини від всього заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На наданий час відповідач офіційно не працює та отримує мінливі періодичні доходи, тому виникла необхідність звернутись до суду із зазначеним позовом. Відповідач не має стабільного доходу, але має можливість надати матеріальну допомогу. У добровільному порядку відповідач не бажає сплачувати аліменти у більшому розмірі. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що він в змозі сплачувати аліменти в сумі 900 грн., оскільки ніде не працює. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] сторони у справі - є батьками неповнолітньої [PERSON], 26 червня 2004 народження (а.с.7). Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 15 липня 2008 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до повноліття дочки (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідач - є здоровою та працездатною особою молодого віку, постійного офіційного місця роботи не має, має нерегулярний мінливий дохід. Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відбите і в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обовязок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обовязку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обовязку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. За змістом статей 12,13, 83 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Під час розгляду справи судом встановлено всі обставини, що мають істотне значення, в тому числі: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та наявність інших обставини, що мають істотне значення у даній справі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум дітей віком\~до 6\~років становить:\~з 1\~січня 2018\~року -\~1492\~гривні,\~з 1\~липня -\~1559\~гривень,\~з 1\~грудня -\~1626\~гривень; дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. За змістом ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні обовязки щодо дитини. За таких обставин, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення і визначає аліменти в розмірі 1000 грн., щомісячно, що буде відповідати як інтересам дітей, зокрема, для задоволення їх мінімальних життєвих потреб, так і можливостям платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України судові витрати в іншій частині компенсувати за рахунок Державного бюджету України, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: partial