Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

27 серпня 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS] . В обґрунтування вимог зазначила, що вона є власником вказаної квартири. Відповідач є її племінником, зареєстрований в її квартирі, однак фактично не проживає в ній та ніколи не проживав. Наразі факт реєстрації відповідача позбавляє її права оформити субсидію. Ухвалою суду від 28 серпня 2020 року відкрите спрощене провадження у справі та призначене судове засідання. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить їх задовольнити. З`ясувавши позиції сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві особистої приватної власності позивачці по справі [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 02.06.1993 року, виданого Маріупольським державно-виробничим підприємством «Житловик» та на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1-55 від 12 січня 2002 року, виданим Четвертою Маріупольською державною нотаріальною конторою, про що свідчать відповідні свідоцтва та витяги про реєстрацію права власності на нерухоме майно МКП «МБТІ» (а.с. 6, 7, 8, 9). За інформацією Управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 29.07.2020 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Як вбачається з акту, виданого 12 серпня 2020 року ОСББ «Воїнів Визволителів - 66» та підписаного сусідами, в квартирі [ADDRESS] проживає одна людина [PERSON] , [INFO] , яка є єдиним власником вказаної квартири після смерті матері. [PERSON] проживає і зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з 16.09.1983 року. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в квартирі [ADDRESS] , за місцем реєстрації не проживає і ніколи не проживав (а.с. 11). Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. Так, відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно ж із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сім`ї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання. Відповідач у заяві, наданої до суду, визнає позовні вимоги у повному обсязі. Отже, враховуючи, що відповідач понад встановлені законодавством строки відсутній за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає можливим постановити рішення про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, тим самим задовольнивши пред`явлений позов по суті. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 840,80 гривень.

Outcome: approved