Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

28.01.2020 позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення суми. 16.06.2020 позивачем уточнено позов. В обґрунтування позову зазначає, що на підставі листа КП «ХТМ» №194 від 14.06.2016 мешканцями 2-го під`їзду по [ADDRESS] було прийнято рішення про встановлення лічильника теплової енергії на під`їзді у співвідношенні «за» 77% . Відповідальною особою за проекти, узгодження, монтажні роботи, а також за збір коштів для цих робіт та розрахунки за виконані роботи, згідно рішення загальних зборів від 15.08.2010, бу призначений [PERSON] , який виконав свої обов`язки. Обов`язком мешканців квартир другого під`їзду було прийняття фінансової участі у виконанні робіт по придбанню та вводу в експлуатацію лічильника тепла в межах їх дольової участі, яка для двокімнатної квартири [ADDRESS] , площею 43,9 кв.м. склала 328,47 грн. [PERSON] , не виконала зобов`язання. Ц травні 2014 лічильник тепла було відключено у зв`язку з чергової Державною перевіркою. Рішенням зборів мешканців від 25.07.2014 прийнято рішення про обов`язкове проведення чергової перевірки з дольовою участю кожної квартир у розмірі 41 грн. [PERSON] була належним чином проінформована про витрати по черговій перевірці лічильна та прийняла участь в проведенні першої чергової перевірки, здавши кошти у сумі 41 грн. У травні 2018 року лічильник було відключено у зв`язку з проведенням другої чергової перевірки. На підставі рішення зборів від 21.07.2018 з дольовою участю кожної квартир у розмірі 70 грн. Відповідач не здала грошові кошти. Оскільки позивач на встановлення лічильника тепла витратив до своєї обов`язкової частини в розмірі 447,47 грн та 6753,21 грн, що становить від загальної вартості лічильника 42,22%, тому позивач має право на частку у розмірі 42,22% від загальної суми заощадженої мешканцями другого під`їзду, за рахунок експлуатації лічильника тепла на під`їзді. Позивач зазначає, що відповідач користується послугами лічильника тепла другого під`їзду, заощадила грошові кошти при сплаті за опалення в порівнянні з мешканцями квартир такої ж площини станом на 31.05.2020 в сум 6338,09 грн та продовжує заощаджувати гроші, не зробивши для цього відповідного вкладу. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 9472,69 грн, які складаються з основна заборгованість - 398,47 грн, вартість поштового відправлення 3,65 грн, частка коштів від ефективності лічильника 5841,84 грн, інфляційні витрати від основної заборгованості - 384,94 грн, три відсотки річних від основної заборгованості 94,04 грн, інфляційні витрати від частки збережених відповідачем коштів - 2078,80 грн, три відсотки річних від частки збережених відповідачем коштів -611,95 грн, сплата поштового повідомлення від 12.06.2020 - 19 грн, банківський збір 40 грн та судові витрати 840,80 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, з підстав, вказаних у позові. У подальшому позивач звернувся з заявою про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час та дату судового засідання повідомлялась належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного: Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що на підставі листа КП «ХТМ» №194 від 14.06.2016 мешканцями другого під`їзду по [ADDRESS] було прийнято рішення про встановлення лічильника теплової енергії на під`їзді у співвідношенні 77% -за, 23% -у роздумах. Відповідальним за проектні, узгоджувальні та монтажні роботи загальними зборами 15.08.2010 було обрано [PERSON] . Згідно з документами, доданими до справи, розрахункова вартість робіт для двокімнатної квартири [ADDRESS] , площею 43,9 кв.м. склала 328,47 грн. Також, на зборах мешканців було прийнято рішення від 25.07.2014 та від21.07.2018 про обов`язкове проведення чергової Державної перевірки з дольовою участю кожної квартири у розмірі 41 грн та 70 грн відповідно. Окрім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] на час прийняття рішення та виконання робіт по встановленню лічильника тепла не проживала у квартирі [ADDRESS] , квартиру придбала у лютому 2011. ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що у разі відчуження квартири чи нежитлового приміщення новий власник набуває усіх обов`язків попереднього власника як співвласника (ч. 3 ст. 7). Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників. У грудні 2014 року [PERSON] було надіслано досудове попередження про сплату нею її частки коштів на встановлення лічильника тепла, але відповідач не сплатила і продовжує користуватися послугами лічильника тепла без достатніх правових підстав. Згідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття 526 ЦК України зазначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з надано позивачем розрахунку інфляційні витрати від основної заборгованості складають 384,94 грн, три відсотки річних - 94,04 грн, інфляційні витрати від збереженої частки збережених грошей - 2078,80 грн, три відсотки річних від збережених грошей - 611,95 грн. Вимога позивача про стягнення з відповідача на його користь 40 грн банківського збору є безпідставною та не підлягає задоволенню, оскільки не є судовими витратами в розумінні положень ст. 133 ЦПК України. Окрім того, позивачем було відправлено досудове попередження відповідачу, вартість якого, відповідно до квитанції, складає 3,65 грн та 19 грн. Зазначені грошові кошти підлягають також стягненню з відповідача на користь позивача. Також, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума у розмірі 840,80 грн. На підставі ст. ст. 525, 610, 611, 625 ЦК України,

Outcome: partial