Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

28 вересня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з [PERSON] на користь Київського національного торговельно - економічного університету витрати за навчання в аспірантурі КНТЕУ за період з 01.11.2013 р. по 30.09.2015 р. на загальну суму 74047,40 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 05 листопада 2013 року між Київським національним торговельно - економічним університетом та [PERSON] було укладено угоду про навчання №131/13ад про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення. Термін навчання аспіранта [PERSON] згідно угоди складав з 01.11.2013 року до 01.11.2016 року. На засіданні Вченої ради КНТЕУ від 30.01.2014 року було затверджену тему дисертаційної роботи [PERSON] та індивідуальний план роботи аспіранта. Аспірант [PERSON] успішно виконала індивідуальний план за 2013/2014 навчальний рік, що підтверджується витягами з протоколів засідань Вченої ради факультету. 28.09.2015 року [PERSON] звернулась до університету із заявою про надання академічної відпустки у зв`язку з хворобою з 28.09.2015 року по 10.03.2016 року. Наказом університету №2453 від 05.10.2015 року [PERSON] надана відпустка на строк відповідно до її заяви та Положення про академічні відпустки та повторне навчання у вищих закладах освіти, затвердженого наказом МОН та МОЗ від 06.06.1996 року № 191/1, діючого на момент надання відпустки. На засіданні кафедри 21.03.2016 року та засіданні факультету від 19.04.2016 року [PERSON] було рекомендована до відрахування з аспірантури університету як така, що не приступила до занять після закінчення академічної відпустки. Постановою вченої ради КНТЕУ від 28.04.216 року постановлено відрахувати [PERSON] з аспірантури. На підставі зазначених рішень наказом КНТЕУ №1304 від 29.04.216 року [PERSON] відрахована з аспірантури університету з 10.03.2016 року, як така, що не приступила до занять після закінчення академічної відпустки. Фактично, відмова від продовження навчання призвела до невиконання аспірантом [PERSON] індивідуального плану роботи без поважних причин. В судове засідання представник позивача не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в направленому до суду клопотанні просив справу розглядати за його відсутність; відповідач в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, з заявами чи клопотаннями про неможливість розгляду справи у його відсутність до суду не звертався. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини неявки та не подав відзив, а також те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи за правилами загального позовного провадження на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 31.10.2013 року Наказом №3015 Київського національного торговельно-економічного університету, [PERSON] з 01.11.2013 року зарахована до аспірантури університету за спеціальністю 25.00.02 «Механізм державного управління», з відривом від виробництва за державним замовленням. 05.11.2013 року між Київським національним торговельно - економічним університетом в особі проректора з наукової роботи Мельниченко С.В. та [PERSON] укладено Угоду №131/13ад про підготовку аспіранта за рахунок державного замовлення на термін навчання з 01.11.2013 року до 01.11.2016 року. Як вбачається з витягів з протоколу №5 від 30.01.2014 року засідання Вченої ради КНТЕУ від 30.01.2014 року про затвердження теми дисертаційної роботи аспіранта І року навчання [PERSON] , затверджено тему дисертаційної роботи аспіранта І року навчання [PERSON] у такій редакції «Державне регулювання ринку консультативних послуг». Відповідно до витягів з протоколу № 9 засідання Вченої ради факультету економіки, менеджменту і права КНТЕУ від 23.04.2014 року аспірант [PERSON] виконала індивідуальний план за перше півріччя 2013/2014 навчального року. Як вбачається з витягу з протоколу № 3 засідання кафедри Вченої ради факультету економіки, менеджменту і права КНТЕУ від 22.10.2014 року, затверджено рішення кафедри маркетингу та реклами щодо успішного виконання індивідуального плану роботи аспірантки [PERSON] за 2013/2014 навчальний рік. Атестувати аспірантку [PERSON] та перевести на другий навчальний рік. 28.09.2015 року аспірантка [PERSON] звернулась до Ректора КНТЕУ з заявою про надання академічної відпустки з 28.09.2015 року до 10.03.2016 року, у зв`язку з хворобою, на підставі довідки № 4 від 28.09.2015 року. Наказом від 05.10.2015 року №2453 про надання відпустки аспіранту, надано [PERSON] академічну відпустку у зв`язку з хворобою з 01.10.2015 року до 10.03.2016 року. Відповідно до витягу з протоколу №9 від 19.04.2016 р. засідання Вченої ради факультету економіки, менеджменту і права КНТЕУ, ухвалено клопотання перед Вченою Радою факультету щодо відрахування аспірантки ІІ року очної форми навчання кафедри маркетингу та реклами [PERSON] , як такої що не приступила до занять після закінчення академічної відпустки. Відповідно до постанови вченої ради КНТЕУ від 28.04.2016 року відраховано з аспірантури університету [PERSON] - аспіранта ІІ року денної форми навчання, як таку, що не приступила до занять після закінчення академічної відпустки. Згідно наказу №1304 від 29.04.2016 р. відділу аспірантури і докторантури Київського національного торговельно-економічного університету відраховано з аспірантури університету з 10.06.2016 р. [PERSON] - аспіранта другого року очної форми навчання на умовах бюджетного фінансування кафедри маркетингу та реклами, як таку, що не приступила до занять після академічної відпустки. Припинити нарахування та виплату стипендії [PERSON] з 10.03.216 року. Згідно розрахунку витрат на навчання в аспірантурі КНТЕУ аспіранта другого року денної форми навчання кафедри маркетингу та реклами спеціальності 25.00.02 - механізм державного управління [PERSON] за період 01.11.2013 - 30.09.2015 р.р. позивачем понесено витрати в розмірі 74047,40 грн., які складаються з витрати на оплату праці (КЕКВ 2110) в розмірі 6422,50 грн., нарахування на оплату праці (КЕКВ 2120) в розмірі 3809,74 грн., загальноуніверситетські витрати (КЕКВ 2200, 3110, 3120, 3130) в розмірі 2328,70 грн., та стипендії (КЕКВ 2720) в розмірі 57413,80 грн. Даний розрахунок погодженого проректором з наукової роботи Мельниченко С.В. , головним бухгалтером Олійник Н.І., начальником планово-фінансового відділу Жуйкова Р.В. та завідувачем відділу аспірантури і докторантури Аніщенко Ю .М. та затверджений першим проректором КНТЕУ Притульською Н.В.. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В силу ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до розділу 2 Угоди №131/13-ад від 05.11.2013 року Університет зобов`язується за рахунок державних коштів забезпечити якісну наукову підготовку [PERSON] згідно з навчальним планом та індивідуальним планом роботи аспіранта, а останній, зокрема, зобов`язується: виконувати вимоги законодавства України з питань підготовки науково-педагогічних кадрів, Положення про підготовку науково - педагогічних кадрів, Статуту, Правил внутрішнього розпорядку КНТЕУ, накази ректора (п. 3.1 розділ 3 угоди); виконати індивідуальний план роботи аспіранта (п. 3.3 розділ З угоди); звітувати про хід написання дисертації та виконання індивідуального плану роботи аспіранта на засіданнях кафедри та вченої ради факультету (п. 3.4 розділ 3 угоди); у термін, встановлений в індивідуальному плані роботи аспіранта, захистити дисертацію та подати її до спеціалізованої вченої ради після обговорення на засідання між кафедрального семінару та рекомендації до захисту(п. 3.6розділ 3 угоди). Правилами внутрішнього розпорядку КНТЕУ передбачено обов`язок осіб, які навчаються в Університеті, дотримуватись законодавства України, Статуту КНТЕУ, цих Правил, виконувати вимоги освітньої програми, графік освітнього процесу та вимоги навчального плану (п.6.15 Правил). Відповідно до пункту 22 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів встановлено, що аспірант або докторант може бути відрахованим з аспірантури або докторантури за грубе порушення правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, наукової установи, за вчинення протиправних дій, а також за невиконання індивідуального плану роботи без поважних причин... Аспірант або докторант, який був зарахований до аспірантури або докторантури за державним замовленням і відрахований через зазначені причини, відшкодовує вартість навчання згідно із законодавством України. Також, пунктом 4.1. Угоди №131/13-ад від 05.11.2013 року передбачено, що аспірант може бути відрахований за грубе порушення Статуту, Правил внутрішнього розпорядку Університету, Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів, невиконання наказів ректора, вчинення протиправних дій, а також невиконання індивідуального плану роботи аспіранта без поважних причин, передбачених законодавством України з наступним відшкодуванням вартості навчання, а п. 3.7. даної угоди встановлено, що у разі відрахування з причин, передбачених п. 4.1 угоди, [PERSON] зобов`язана відшкодувати Університету вартість навчання в аспірантурі відповідно до п.22 Положення про підготовку науково-педагогічних і наукових кадрів та згідно з розрахунком Університету. Відповідно до п.7.5. Статуту Київського національного торговельно-економічного університету, університет фінансується з державного бюджету. Бюджетним кодексом визначено, що витрати бюджету - це видатки бюджету, надання кредитів з бюджету, погашення боргу та розміщення бюджетних коштів на депозитах, придбання цінних паперів (п.14, ст. 2 БКУ). Видатки бюджету - це кошти, спрямовані на здійснення програм та заходів, передбачених відповідним бюджетом (п.13, ст. 2 БКУ). Система економічної класифікації видатків бюджету, яка призначена для чіткого розмежування видатків бюджетних установ та одержувачів бюджетних коштів за економічними характеристиками операцій, які здійснюються відповідно до функцій держави та місцевого самоврядування. Відповідно до Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 333 від 12.03.2012: «Оплата праці» має код економічної класифікації видатків 2110; «Нарахування на оплату праці» - код 2120; «Використання товарів і послуг» - код 2200; «Придбання обладнання і предметів довгострокового код 3110; «Капітальне будівництво (придбання)» - код 3120; «Капітальний ремонт» - код 3130. Відповідно до Методики розрахунку орієнтовної середньої вартості підготовки одного кваліфікованого робітника, фахівця, аспіранта, докторанта, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року №346 розраховується орієнтовна середня вартість підготовки за державним замовленням, зокрема, одного аспіранта за освітньо-кваліфікаційним рівнем, науковим ступенем, спеціальністю, напрямом підготовки, галуззю знань, видом економічної діяльності (для професійно-технічного навчального закладу), професією та формою навчання з урахуванням мінімальних економічно обґрунтованих витрат для їх підготовки державними і комунальними професійно-технічними навчальними закладами, вищими навчальними закладами І-ІУ рівня акредитації, науковими установами і закладами післядипломної освіти на плановий рік та два бюджетні періоди, що настають за плановим роком. Таким чином, зазначені та понесені позивачем витрати відносяться до поточних видатків (витрат) загального фонду державного бюджету. КНТЕУ в розумінні статті 2 Бюджетного кодексу України є розпорядником бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань, довгострокових зобов`язань за енергосервісом та здійснення витрат бюджету. Отже, витрати за навчання в аспірантурі КНТЕУ внаслідок порушення, зокрема, умов угоди підлягають поверненню до загального фонду державного бюджету через зазначені у позові (казначейські) рахунки Університету. Відповідно до п. 1.13 Статуту, затвердженого Міністерством освіти і науки України, «... КНТЕУ від свого імені може набувати майнових та особистих немайнових прав, мати обов`язки, бути позивачем і відповідачем у суді, тощо. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не скористалась своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174,191 ЦПК України та не подав суду відзиву щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов про відшкодування витрат за навчання є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі. В порядку ст. 141 ЦПК України, ураховуючи ціну позову та задоволення позову щодо вимоги майнового характеру, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним під час звернення з даним позовом до суду судовий збір у розмірі 1762 грн.

Outcome: approved