overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

28 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 08 січня 2000 року Солончаківською сільською радою Очаківського району Миколаївської області, актовий запис №01. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що з 08 січня 2000 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, чоловік зловживає спиртними напоями, постійно проявляє неповагу. Шлюб фактично розпався. У судове засідання [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Крім того, позивачка вказала, що шлюб між нею та відповідачем фактично розпався ще 08 серпня 2014 року. Саме з цього часу вони почали проживати окремо. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON], перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 січня 2000 року Солончаківською сільською радою Очаківського району Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис за № 01. В підтвердження до матеріалів справи долучено свідоцтво про шлюб (а.с. 4). Від шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Зазначений факт підтверджується дослідженими у судовому засіданні копіями свідоцтв про народження (а.с. 5,6). Враховуючи той факт, що позивачка наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав, вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу, відповідно до ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. За змістом ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати віднести на рахунок позивачки за власним клопотанням останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

28 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 19 травня 2007 року у Відділі державної реєстрації актів про шлюб реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим вона зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 437. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач з березня 2012 року не проживають спільно, не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, сварками, між нею та чоловіком склалися неприязне ні стосунки, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, її прізвище змінити на дошлюбне. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в в'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 19 травня 2007 року у Відділі державної реєстрації актів про шлюб реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 437, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з березня 2012 року, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

28 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що шлюб між ними укладений в 2009 році, мають одного малолітнього сина, [INFO]. Подружнє життя не склалось з причини несумісності поглядів на життя. Також просить залишити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». В суді позивачка доводи позову підтримує і пояснила, що причиною звернення з позовом була подружня зрада чоловіка. Відповідач погоджується на розірвання шлюбу, підтвердив, що проживає у фактичних шлюбних стосунках з іншою жінкою. Сторони не бажають, щоб суд надавав строк на примирення. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає можливим задовольнити позов. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони через непорозуміння між собою припинили подружні стосунки, ведення спільного господарства. Вказані обставини встановлені з пояснень сторін та доказів, доданих до позовної заяви - свідоцтва про шлюб та народження сина. Відповідно до ст..112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані. Подальше сумісне життя сторін є неможливим і буде суперечити їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

28 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Ягодинської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], посилаючись на те, що вона не може оформити своїх спадкових прав після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок, власником якого він був. В судове засідання сторони, які були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не з'явилися. Позивачка та представник відповідача подали до суду заяви, в яких вони просили розглянути справу за їх відсутності, при цьому позивачка позовні вимоги підтримала, а відповідач позов визнав. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] побудований у 1945 році, господарські споруди - протягом 1955-1962 років, та належали чоловікові позивачки - [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються довідкою Ягодинської сільської ради Романівського району Житомирської області, виданою на підставі записів у погосподарській книзі, технічним паспортом на спірний житловий будинок та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. [INFO] [PERSON] помер і позивачка за законом є спадкоємицею його майна. За таких обставин суд вважає, що за життя чоловіка позивачки спірний будинок з господарськими спорудами належали йому на праві власності, отже мають входити до складу спадщини. Згідно з частиною 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд задовольняє позовні вимоги повністю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

28 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до закінчення сином навчання в навчальному закладі. Мотивувала свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них є син [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні та продовжує навчання в Полтавському національному технічному університеті ім. Юрія Кондратюка. Позивач в судовому засіданні змінила позовні вимоги та прохала стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до закінчення сином навчання в навчальному закладі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та просив стягувати з нього аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] навчається на першому курсі в Полтавському національному технічному університеті ім. Юрія Кондратюка. Строк його навчання по 30.06.2016 року. За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно вищевикладеного, з урахуванням обставин, викладених в статті 182 Сімейного кодексу України, суд вважає, що відповідач має матеріальну можливість надавати допомогу своєму сину, який продовжує навчання, потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги і тому з відповідача на користь сина підлягають стягненню аліменти у зв'язку з цим фактом. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач [PERSON] в даний час сплачує аліменти в розмірі ? частини доходу на утримання сина [PERSON], [INFO], та стан здоров'я відповідача. Поскільки позивач за даним позовом звільнена від сплати судових витрат, то згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує їх з відповідача в сумі 243,60 грн. На підставі ст. ст. 180, 182, 183, 199 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

28 серпня 2014 року Будинкоуправління № 1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району звернулося до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що в січня 1993 року [PERSON] була надана в користування окрема, що належить військовому відомству, квартира [ADDRESS]. На зазначену житлову площу [PERSON] вселилася на підставі особового рахунку № [NUMBER] від 11 січня 1993 року. В період з 2004 року відповідач [PERSON] в квартирі не проживає місце проживання останньої не встановлено. В зв'язку з наведеним, посилаючись на вимоги ст.ст. 71,72 ЖК України, Будинкоуправління № 1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району просило суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В судове засідання представник позивача - Будинкоуправління № 1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлена, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази, надані позивачем, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 26 квітня 1990 року зареєстрована в квартирі [ADDRESS], що підтверджується довідкою Будинкоуправління № 1 Гвардійської квартирно-експлуатаційної частини району. Згідно до акту, складеного 15 серпня 2014 року комісією за участю представників Будинкоуправління № 1 Гвардійської КЕЧ району, відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з 2003 року. Відповідно до ст.ст.71,72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки без поважних причин, провадиться в судовому порядку. Відповідачем [PERSON] не надано суду доказів наявності в неї поважних причин не проживання в спірному житловому приміщенні, в зв'язку з чим, вона може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

28 серпня 2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, вказував, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29 вересня 2001 року, який є для сторін перший. Пояснив, що сімейно-шлюбні відносини між ними припинені з серпня 2012 року, спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з втратою почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, що призводило до сварок. Позивач позовні вимоги підтримував та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, про дату розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомляла. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони по справі взяли шлюб 29 вересня 2001 року, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області, актовий запис № 373. Сімейно-шлюбні відносини сторін припинені з серпня 2012 року по причині втрати почуття поваги та любові один до одного, внаслідок наявності різних характерів, неприязних стосунків, які виникли в результаті різних поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, що призводило до сварок. Сторони проживають окремо. Примирення між сторонами неможливе. Питання щодо поділу майна на даний час відсутнє. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Прізвище [PERSON] необхідно залишити - [PERSON]. Судові витрати розподілити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

28 серпня 2014 року до суду з позовною заявою звернувся [PERSON] в якій просить стягувати щомісячно аліменти з його дочок [PERSON], [INFO], уродженки смт. Коротич Харківського району Харківської області, працюючої оператором ДЕПО «Жовтень» м. Харкова та [PERSON], [INFO], уродженки смт. Коротич Харківського району Харківської області, місце роботи невідоме, на його, [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], утримання у розмірі по 1/6 частини усіх видів заробітку з кожного з них, починаючи з дня звернення до суду та довічно. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 21 січня 1992 року був розірваний шлюб між позивачем та [PERSON]. Від шлюбу є дві дочки [PERSON], 1971 року народження і [PERSON], 1980 року народження, які на цей час є вже повнолітніми, мають власні сім'ї. Від виконання своїх батьківських обов'язків позивач ніколи не ухилявся, батьківських прав позбавлений не був. Влітку 2014 року позивач захворів на рак передміхурової залози, у зв'язку з чим позивачу необхідно витрачати значні кошти на лікування, потрібно робити складну операцію. Окрім того, позивач має кредитні зобов'язання, майже вся пенсія уходить на виплату кредитів. Коли діти узнали про хворобу позивача, їх ставлення до нього різко погіршилося. На цей час позивач є непрацездатним, пенсіонером за віком, за станом здоров'я працювати не може. Інших доходів окрім пенсії не отримує. В добровільному порядку діти позивача відмовляються надавати підтримку та матеріальну допомогу, яку потребує позивач. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги уточнив та просив вимогу щодо стягнення аліментів з [PERSON] залишити без розгляду. Відповідно до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав таку заяву. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій просить розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги визнає повністю. На підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є рідним батьком відповідача [PERSON], 1980 року народження. (а.с.13). Позивач за віком та станом здоров'я потребує матеріальної допомоги, оскільки є пенсіонером (а.с.5) має захворювання: рак передміхурової залози з метастазами в кістці скелета, реґіонарні лімфовузли (а.с.10-11), а також має кредитні зобов'язання (а.с.14). Відповідно до ч.1 ст.202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Дочка позивача - [PERSON] не надає матеріальної допомоги своєму батькові, хоча здатна надавати таку допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

28 серпня 2014 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 27 лютого 2010 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис №161. Від шлюбу сторони мають дочку - [PERSON] [INFO]. Від примирення сторони в судовому засіданні відмовилися, наполягаючи на розірванні шлюбу. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з березня 2014 року. Спір щодо спільного майна відсутній, як пояснили сторони. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

28 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, щомісяця починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. В позовній заяві зазначила, що вона з 07 вересня 2011 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який було розірвано 26 червня 2014 року. Від шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації народжень 25 січня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області зроблено актовий запис № 05. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різниці в поглядах на життя, відповідач участі у вихованні доньки не приймає, допомоги на її утримання в натуральній або грошовій формі не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів на утримання доньки щомісяця починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву якою просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений через оголошення в газеті «Рідне Прибужжя». Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в червні 2014 року. Від шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO], про що в Книзі реєстрації народжень 25.01.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області зроблено актовий запис № 05. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи матеріальний стан позивачки, яка на данний час не працює, та матеріальний стан відповідача, який офіційно працює в ТОВ «Ардіс» та отримує регулярний дохід, суд вважає, що аліменти з відповідача необхідно стягнути в частці від заробітку (доходу) відповідача. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved