overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

27 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем 23 липня 2016 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Вказує на те, що шлюбні відносити між нею та відповідачем припинені. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів та різних поглядів на життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення вона не згодна. Майновий спір на даний час відсутній. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище присвоїти [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON], її представник [PERSON], діючий на підставі довіреності, не зявились, надавши суду заяви з проханням розглянути справу за їх відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] не зявився, надавши заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, також вказав, що на розірвання шлюбу згодний. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 липня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого Орджонікідзевським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 278. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище дружині присвоїти [PERSON]. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

27 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей, в якій вказала, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 25 жовтня 2003 року. Вони з відповідачем мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини доходу відповідача щомісяця, починаючи з дня подання заяви до повноліття дітей. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позові наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином судовою повісткою, про що в справі є його розписка. Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 2003 року і мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти проживають з матірю. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обовязок батьків не залежить від місця проживання дітей, тому відповідач [PERSON] зобовязаний утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дітей, тому суд вважає, що аліменти підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини його доходу на місяць, але не менше мінімального розміру аліментів, встановленого законом, на кожну дитину, до досягнення повноліття найстаршою дитиною. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 640,00 грн. на корить державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

27 лютого 2017 року позивач звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений 03.09.2005 року, зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1092. Від шлюбу сторони мають спільних малолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2015 року. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає. На даний час вони з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявився, однак до суду надав заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявилася, однак в судове засідання надала заяву, в якій вимоги позивача визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з Свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 019418, 03.09.2005 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Чуркіна) [PERSON] зареєстровано шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1092. Від шлюбу сторони мають спільних малолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Враховуючи той факт, що відповідач просить залишити їй прізвище «Фабрична», суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 640,00 грн., про що в матеріалах справи знаходиться квитанція про сплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

27 лютого 2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 22 вересня 1990 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, від якого вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з ним і повністю перебуває на його утриманні. Спільне життя із відповідачем не склалося через те, що 02 січня 2017\~року відповідач повідомила, що вона полюбила іншого чоловіка та з ним жити не бажає і не повернеться. Шлюбні відносини припинили з 01 січня 2017 року та з того часу спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 вересня 1990 року, про що виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний запис (а.с. 5 зворот, 13 зворот). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через втрату почуття любові та поваги відповідача до позивача. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 01\~січня 2017 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

27 лютого 2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 30 грудня 2008 року він зареєстрував шлюб з відповідачем, 24 квітня 2009 року відповідач народила сина дитину [PERSON], однак він не є біологічним батьком дитини. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, у звязку з чим виникали напружені відносини та конфлікти. Шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 грудня 2008 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 83 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 20). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, у звязку з чим виникали сварки, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені в липні 2015 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

27 лютого 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в якому вказував, що 17 квітня 2004 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просив їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивач надав заяву з проханням провести розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду не заперечував. Суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 17 квітня 2004 року Коларівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 3. Після реєстрації шлюбу прізвища сторін не змінювались. Від шлюбу сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

27 лютого 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він з відповідачкою з 16 березня 2013 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені більше 9 місяців тому через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просив позов задовольнити, шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Відповідачка до судового засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО №315212, виданого 16 березня 2013 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] 16 березня 2013 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №79. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити без змін «Зубова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

27 лютого 2017року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та себе і свої доводи обґрунтовує тим, що вона вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем 28 липня 2012р. Від даного шлюбу мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Вона знаходиться у декретній відпустці до досягнення дитиною трьох річного віку, отримує соціальну допомогу за доглядом за дитиною, але їй не достатньо для існування даних грошей, тому вона просить стягнути з відповідача на своє утримання та утримання дітей по 1/4 частину його заробітку. Позивач у зал суду не з'явилась, але надала до суду заяву слухати справу без її участі, на позові наполягає. Відповідач у зал суду не з'явився, але надав до суду заяву слухати справу без його участі, позов визнає частково. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження дітей, свідоцтва про шлюб, сторони від спільного проживання мають малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. /а.с.6-9/ У відповідності зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Згідно ст.183 СК України, з відповідача підлягає стягненню аліменти на дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини його заробітної плати й інших доходів до досягнення віку дитини повноліття. У відповідності ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, тому з відповідача, з урахування його матеріального становища, варто стягнути 1/6 частину заробітку на утримання дружини до досягнення [PERSON], [INFO] 3х-річного віку . На підставі ст. ст. 84, 180, 183 СК України, ст. ст. 57-60, 62, 64, 212-215 ЦПК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

27 лютого 2017 року позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що відповідач є донькою [PERSON], яка проживала з ними в найманому будинку по вул. Калініна, 87-а, що в с. Троїцьке Новоодеського району Миколаївської області, а після придбання цього будинку у 2015 році зареєстрували її в ньому. Проте, у тому ж році відповідач виїхала з будинку та уже більше ніж рік не проживає в ньому. Реєстрація відповідача в належному позивачу будинку змушує сплачувати за неї комунальні послуги. З посиланням на ці обставини та стверджуючи, що відповідач як член сімї не проживає у будинку більше одного року просить визнати її такою, що втратила право користування в ньому. У судове засідання позивачі не зявилися, але надали суду письмові заяви, в яких цивільний позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленою за місцем реєстрації про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин не зявилася. Про причини неявки суду не повідомила. Позивачі у своїх заявах погодилися на постановлення рішення у заочному порядку. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до статті 405 ЦК члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, відповідач [PERSON] є рідною донькою позивача [PERSON]. З 21 червня 2013 р. позивачі та відповідач почали проживати у житловому будинку № 87-а, що по вул. Калініна, в с. Троїцьке Новоодеського району Миколаївської області та зареєструвалися в ньому, а з 10 жовтня 2016 року позивач [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу набула право власності на цей будинок. Судом зясовано, що відповідач [PERSON] фактично не проживає у вищевказаному житловому будинку з 2015 року, а отже більше року, що підтверджується як змістом довідки Троїцької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, так і актом обстеження на предмет проживання у спірному будинку, що складений комісією за участю депутата сільської ради та жителів села. Наведене свідчить про наявність у суду правових підстав щодо визнання [PERSON] такою, що втратила право користування спірним житловим будинком з підстав, передбачених ст. 405 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

27 лютого 2017 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з 29 листопада 2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені з липня 2017 року через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просила позов задовольнити, шлюб розірвати. В підготовче судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. В підготовче судове засідання відповідач не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК Україниза результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-НО №169843, виданого 07 травня 2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 29 листопада 2003 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1184. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін «Маліна». Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки [PERSON] судовий збір у сумі 704,80 грн., сплачений нею при подачі позовної заяви до суду, що підтверджується квитанцією.

Outcome: approved