Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

27 квітня 2017 р. [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12 жовтня 2005 р. померла її бабуся [PERSON]. [PERSON] була власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 6,50 га, розташованої в межах території Акмечетської сільської ради Доманівського району Миколаївської області. За життя [PERSON] склала заповіт, в якому дану земельну ділянку заповіла своєму онуку та двоюрідному брату позивачки [PERSON] Проте [PERSON] у визначений шестимісячний строк спадщину не прийняв, у визначенні додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області йому відмовлено. На момент смерті [PERSON] [PERSON] була неповнолітньою, від спадщини не відмовлялася, а тому прийняла спадщину, як спадкоємець п'ятої черги. [PERSON] бажає оформити свої спадкові права, проте не може цього зробити інакше як у судовому порядку. Перешкодою для видачі свідоцтва про право на спадщину, підтвердженою відповідною постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, є відсутність правовстановлюючого документа Державного акта на право приватної власності на землю. Враховуючи зазначене, позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, що належала спадкодавиці [PERSON] Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилися, у письмовій заяві підтримали позовні вимоги та просили розглянути справу без їх участі. Акмечетський сільський голова [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи без участі представника відповідача та визнання позову у повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що спірні правовідносини регулюються нормами книги 6 ЦК України, Земельного кодексу України, іншими нормативними актами. Судом встановлено, що 12 жовтня 2005 р. в с.Прибужжя Доманівського району померла [PERSON], що підтверджене копією свідоцтва про її смерть. З копій свідоцтв про народження вбачається, що [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON], який був сином [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] дійсно є онукою померлої [PERSON] Діти [PERSON]: [PERSON] та [PERSON] померли, причому [PERSON] до смерті матері 17.10.2003 р., [PERSON], батько позивача, після смерті матері 06.09.2007 р., що вбачається з копій свідоцтв про їх смерть. За життя [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку розміром 6,50 га., розташовану на території Акмечетської сільської ради Доманівського району, своєму онукові [PERSON], як вбачається з копії заповіту, складеного 20.08.2004 р. і посвідченого секретарем Прибузької сільської ради [PERSON] Спадкоємець за заповітом [PERSON] у визначений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав. Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 20.02.2017 р. [PERSON] відмовлено у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини. Як вбачається з копій документів, що містяться у спадковій справі №53/2017, заведеній після смерті [PERSON], єдиною спадкоємицею, що звернулася з заявою про прийняття спадщини є [PERSON], інші спадкоємці з заявою про прийняття чи відмову від прийняття спадщини не зверталися. З копій свідоцтва про народження [PERSON] та свідоцтва про смерть [PERSON] встановлено, що на час відкриття спадщини [PERSON] була неповнолітньою, а тому в силу ч.4 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки з заявою про відмову від її прийняття не зверталася. Згідно довідки Прибузької сільської ради Доманівського району за №274 від 03.03.2017 р. на день смерті [PERSON] з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований. За такого суд приходить до висновку, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] Виходячи з вимог ч.1 ст.1221, ст.1277 ЦК України територіальна громада в особі Акмечетської сільської ради є належним відповідачем у справі. [PERSON] прийняла спадщину в порядку ч.1 ст.1265 ЦК України як спадкоємиця п'ятої черги спадкоємців за законом: родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення. Такий висновок суду ґрунтується на тому, що син [PERSON] - [PERSON] помер 06.09.2007 р., тобто після смерті його матері [PERSON], померлої 12.10.2005 р. Він, як спадкоємець першої черги, спадщину після її смерті не прийняв, а тому право на її прийняття не перейшло до його спадкоємиці [PERSON] Як вбачається з витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок сільськогосподарського призначення та копії Державного акта на право приватної власності на землю серія МК №020053, виданого 02.08.2004 р. на підставі розпорядження Доманівської райдержадміністрації від 30.06.2004 р. №417, [PERSON] належала земельна ділянка площею 6,50 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Акмечетської сільської ради Доманівського району. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 1 ст.131 ЗК України також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п.10, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008 р. Про судову практику у справах про спадкування згідно статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підтвердження неможливості оформлення спадкових прав спадкоємицею в нотаріальній конторі надана постанова в.о.завідувача Доманівської держнотконтори [PERSON] від 07.04.2017 р. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документа. Оригінал державного акта на право приватної власності на землю серія МК №020053, виданого 02.08.2004 р. на підставі розпорядження Доманівської райдержадміністрації від 30.06.2004 р. №417 на ім'я [PERSON], втрачений, що підтверджене оголошенням у районній газеті Трибуна хлібороба за №12 від 16.03.2017 р. Згідно ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зважаючи на те, що державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я спадкодавця [PERSON] втрачений, нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Зазначене є підставою для задоволення позовних вимог позивача та визнання за нею права на земельну ділянку в судовому порядку.

Outcome: approved