Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

27.12.2018 року [PERSON] \~ звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 1000 кв.м., кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення для обслуговування житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] При його зверненні до Третьої Миколаївської державної нотаріальної для оформлення спадкових прав за законом, 24 серпня 2014 року державним нотаріусом було винесено Постанову, якою йому відмовлено у оформленні спадкових прав на земельну ділянку, в зв`язку з неможливістю встановити належність даного майна спадкодавцю. Вказані обставини послужили підставою для її звернення до суду з зазначеним позовом. В призначене судове засідання представник позивача не з`явився. Надав до суду заяву, якою просив розглядати справу за відсутності сторони позивача, зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив їх задовольнити. Не заперечував проти винесення заочного рішення. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до положень ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. \~Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України,\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~\~\~\~Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~\~ З\~\~\~\~урахуванням зазначених правових норми суд приймав рішення в межах заявлених позовних вимог, виходячи з предмету та підстав пред`явленого позову, на підставі наданих сторонами доказів. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис №131 (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). Після його смерті державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу №29/2013 від 22 січня 2013 року. З копії спадкової справи вбачається, що спадщину після смерті вказаної особи, як спадкоємець за законом першої черги, прийняв позивач - син [PERSON] померлого, [PERSON] відмовилась від належної їй частки спадщини за законом на користь сина спадкодавця [PERSON] та відмовилась від видачі на її ім`я свідоцтва про право власності на Ѕ частку в спільному майні подружжя, про що свідчать її заяви від 22 січня 2013 року. За заявою спадкоємця [PERSON] від 24 червня 2014 року державним нотаріусом Солоцьким Д.О. видано Свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] , яка складається з житлового будинку під [ADDRESS] , що позначений на плані літ. «А-1», кам`яного загальною площею 40,0 кв. м., в тому числі житловою площею 27,1 кв.м. з літньою кухнею літ. «Б», літньою кухнею літ. «В», сараєм літ. «Г», сараєм літ. «Д», навісом літ. «Е», вбиральнею літ. «Ж», душем літ. «З», тамбуром до літньої кухні літ. «И», тамбуром до літньої кухні літ. «в», огорожею №2, 3, спорудами [NUMBER] [ADDRESS] [NUMBER] , який розташований по [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Солоцького Д.О. від 24 червня 2014 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку №50-а, площею 1000 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Постанова мотивована тим, що спадкодавець [PERSON] за життя не отримав державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, а тому вона не може бути успадкована спадкоємцем. З договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки на якій він розташований від 16.11.2010 року вбачається, що [PERSON] придбав житловий будинок 50-а, [ADDRESS] та земельну ділянку, розташовану в Миколаївській [ADDRESS] .., [ADDRESS] , на якій знаходиться вищевказаний житловий будинок, кадастровий номер якої [NUMBER] , площею 1000 кв.м., цільове призначення (використання) якої для обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Однак Державний акт серії [NUMBER] на право власності на земельну ділянку розташовану в [ADDRESS] , на якій знаходиться вищевказаний житловий будинок, кадастровий номер якої [NUMBER] , площею 1000 кв.м., цільове призначення (використання) якої для обслуговування житлового будинку та господарських будівель видано на ім`я [PERSON] . Тобто з наведеного вбачається, що [PERSON] придбавши за договором купівлі-продажу житловий будинок та земельну ділянку на якій знаходиться [ADDRESS] не оформив на своє ім`я державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, на якій знаходиться будинок. Згідно ч. 1, 2 ст. 120 ЗК України, уразі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Аналогічні роз`яснення надав й Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»(п. 18ґ). Виходячи з наведеного, визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. За таких обставин, до [PERSON] перейшло право власності на спірну земельну ділянку, отже остання ввійшла до складу спадщини. Згідно положень Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1ст. 1220 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини - за законом (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України для оформлення спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв її в шестимісячний строк у порядку, передбаченому законом. В силу ч.2 ст.1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом ( ч.3 ст.1225 ЦК України). На підставі вищевикладеного, виходячи з того, що позивач не має іншої можливості захистити своє право на спадщину, зокрема через органи нотаріату, суд вважає, що право [PERSON] підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 1000 кв.м., кадастровий номер [NUMBER] , цільове призначення для обслуговування житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] .

Outcome: approved