Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

27.12.2019 позивачка звернулась до суду з даним позовом, у якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . В його обґрунтування послалась на те, що вона та [PERSON] являються власником по 1/2 вказаної квартири. В даній квартирі зареєстровані вона та відповідачка, яка являється її онучкою. Остання не ніколи проживала в зазначеній квартирі, 12 років тому виїхала у Польщі, її особистих речей у квартирі нема. Відповідачка не бере участь в утриманні житла по оплаті комунальних послуг. Вважає, що вона втратила право користування даним житлом. Тому просить позов задовольнити. 15.01.2020 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 23.01.2020 третя особа [PERSON] та представник третьої особи Центру надання адміністративних послуг Червоноградської міської ради подали суду письмові клопотання про розгляд справи у їх відсутності. 12.05.2020 позивачка подала письмове клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. 12.05.2020 відповідач подав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає, просить справу розглянути у її відсутності, відзиву не подала. Згідно із ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Оцінивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. За позивачем та третьою особою [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтв про право на спадщину, витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічного паспорту на квартиру, та будинкової книги (а.с.7-14). Як вбачається з копії будинкової книги у вказаній квартирі зареєстровані позивачка та відповідачка з 10.08.2006 (а.с.15-16). Актом КП «Червонограджитлокомунсервіс» від 27.11.2019 стверджується, що відповідачка за фактичним місцем реєстрації по [ADDRESS] не проживає (а.с.17). Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користуватись та розпоряджатись своїм майном. На підставі ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. В силу того, що відповідачка зареєстрована у зазначеній вище квартирі, але в ній не проживає понад 3 роки, позивачка не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй на праві власності житлом. Беручи до уваги вище наведене, а також заяву відповідачки про визнання позову, суд приходить до висновку, що її слід визнати такою, що втратила право на користування даним житловим приміщенням.

Outcome: approved