overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

27.08.2015 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 05.11.2010 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голованівського районного управління юстиції у Кіровоградській області, про що складено відповідний актовий запис за № 40. Позивач посилається на такі обставини. 05.11.2010 він та відповідач зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим того ж дня Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голованівського районного управління юстиції у Кіровоградській області. У шлюбі в сторін [INFO] народилась дочка [PERSON]. Однією сім'єю сторони фактично не проживають з 22.06.2015, коли дружина залишила позивача і перейшла проживати до своїх батьків у [ADDRESS]. Причинами розпаду сім'ї стали різні погляди на подружнє життя, несумісність характерів, відсутність спільних інтересів, через що часто виникали сварки, відповідач не приділяла належної уваги сім'ї та дитині. Зберігати шлюб, який є формальним, вважає недоцільним, поновлювати шлюбні відносини немає сенсу. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подавши до його початку суду заяву, в якій позов підтримав та просив задовольнити його позовні вимоги. Строку для примирення з відповідачем не потребує та просить справу розглядати у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до його початку суду письмову заяву, відповідно до якої позов [PERSON] визнає та погоджується на розірвання шлюбу. Строку на примирення з позивачем не потребує та просить справу розглядати у її відсутність. Зазначила, що відновлювати дошлюбне прізвище «[PERSON]» не бажає. Дослідивши позовну заяву та заяви позивача і відповідача, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

27.08.2015 позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29.11.2003 він зареєстрував шлюб з відповідачем, з якою проживав до 06.11.2012. Від шлюбу вони мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що їх спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені з 06.11.2012 року, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу вважає не можливим. У судове засідання сторони не з'явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач на позові наполягає, відповідач позов визнала. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 29 листопада 2003 року у Ревненській сільській раді Бориспільського району Київської області, про що зроблений актовий запис № 17, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 29.11.2003 року (а. с.3). Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей : син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 4,5). Сторони подружніх стосунків тривалий не підтримують, проживають окремо та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

27.08.2015 позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 16.09.2011 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого дітей не мають. Позивач також зазначає, що до 2014 року вони проживали разом, проте в 2014 році відповідач пішла проживати до своєї матері за місцем своєї реєстрації, спільне господарство вони не ведуть вже протягом півтора року і тому він вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе і суперечать його інтересам. У судове засідання сторони не з'явились. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги повністю підтримав та просив задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] також надійшла заява з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги визнав. Крім того представником відповідача до заяви було додано заяву від відповідача [PERSON], згідно якої позовні вимоги вона вважає обґрунтованими і визнає в повному обсязі та просить справу слухати без її участі. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 16 вересня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблений актовий запис № 471, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 5) Сторони подружніх стосунків не підтримують та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

27.08.2015 позивач звернулась до суду з позовом з тих підстав, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання їх малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, самостійно задовольнити потреби дитини на його повноцінне харчування, купівлю одягу та взуття, ліків у разі хвороби та інші життеві потреби дитини позивач не може. Просила стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття. До початку судового засідання позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягала з підстав, викладених у позові. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечувала Відповідач в судове засідання не з'явився. Про місце та ча розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Заяв про розгляд справи у його відсутність суду не надавав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене та думку позивача, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі, суд вважає за можливе ухвалити рішення у відсутність відповідача за наявними у справі доказами. Матеріалами справи встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем - матір'ю дитини. Сторони проживають окремо один від одного. Відповідач будь-якої матеріальної або іншої допомоги на утримання дитини не надає. Добровільно сторони не дійшли згоди про участь відповідача в утриманні дитини. Відповідач працездатний, фізично здоровий, а тому може надавати матеріальну допомогу сину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і у твердій грошовій сумі. За ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів визначається судом з урахуванням матеріального становища дитини та платника аліментів, а також з урахуванням стану здоров'я, наявності у нього інших осіб, яких він повинен утримувати. З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, працездатний, не має на своєму утриманні інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 487 гривень 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-20 00:00:00

27.08.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] яким просить позбавити відповідача, а також малолітню [PERSON], [INFO], права користування квартирою №8, будинку №2 по вул.Перлинній в м.Кривому Розі, зняття відповідача з дитиною з реєстрації по вказаний квартирі. Вказує що є власником зазначеної квартири. Відповідач [PERSON] є її невісткою, в квартирі не проживає з серпня 2014 р., забравши свої речі та речі дитини, змінила місце проживання на [INFO]. Позивач надала суду заяву про підтримання позову, згоду на заочний порядок розгляду справу та розгляд справи в свою відсутність. Відповідач [PERSON] повідомлена про час та місце розгляду справи завчасно 03.10.2015 р. за адресою проживання на [INFO], в судове засідання не зявилася. Третя особа ГУ ДМС України в Дніпропетровській області повідомлена про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи виконкому Тернівської районної у місті ради [PERSON] позав до суду заперечення стосовно визнання втративши користування житлом малолітньої дочки відповідача. Дослідивши письмові докази, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] з 20.05.2003 р. згідно договору купівлі-продажу, своє право на нерухомість зареєструвала у встановленому порядку а.с.4-7. Згідно свідоцтва про шлюб і народження, довідки з місця проживання та акту а.с.9-12 у вказаній квартирі зареєстровані дружина сина [PERSON] з малолітньою [PERSON] Дарєю, [INFO], онукою позивача, які у вказаному житлі не проживають з серпня 2014 р. Згідно ст.405 ч.2 ЦК України - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином сукупністю досліджених доказів судом встановлено, що відповідач не проживає в квартирі понад один рік без поважних причин, та як члени сім'ї власника житла, може бути позбавлена права користування житлом. В частині позову про зобовязання зняття з реєстрації позивачу слід відмовити, оскільки відповідач разом з дитиною визнаються такими що втратили право користування житловим приміщенням; тому згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - орган державної міграційної служби при винесенні такого рішення, зобовязаний самостійно зняти осіб з реєстраційного обліку, для цього винесення окремого судового рішення не потрібно. На підставі ст.405 ч.2 ЖК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

27.08.2015р. до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулося ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Словянськтепломережа» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з опалення. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

27.08.2015 р. до Словянського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником будинку № 48 по вул. Марапульця в м. Словянську Донецької області. В належному їй будинку з 2005 року зареєстрована її дочка [PERSON], але за вказаною адресою вона ніколи не проживала, будь-яких платежів не здійснювала, належних їй речей в будинку немає. Просила суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком № 48 по вул. Марапульця в м. Словянську Донецької області. У судове засідання сторони не зявилися, але надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню за наступних підстав: [PERSON] з 14.11.2002 року є власником будинку № 48 по вул. Марапульця в м. Словянську Донецької області, та в ньому зареєстрована з 24.01.2003 року, право власності [PERSON] на будинок зареєстровано в КП «БТІ м. Словянська» 27.11.2002 року під № 8537. В цьому будинку також з 10.03.2005 року зареєстрована [PERSON]Г.(а.с. 4-5, 7, 9-13). З довідки від 21.08.2015 року, складеної керівником комітету мікрорайону «Ж/Д №2» м. Словянська, слідує, що [PERSON], яка зареєстрована [INFO], фактично в будинку не мешкає з 2005 року, її особистих речей в будинку немає (а.с.6). Згідно ч. 1, 3 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що згідно ч. 1, 3 ст. 405 ЦК України [PERSON], яка не є власником житлового приміщення, втратила право користування будинком № 48 по вул. Марапульця у м. Словянську Донецької області. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

27.08.2015р. до Словянського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, підтверджуючи свої позовні вимоги тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23 травня 1997 року, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини не бажає. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття доньки. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила позовні вимоги задовольнити, від вимог в частині негайного виконання рішення в межах суми платежу за один місяць відмовилася.. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO]. Разом з тим, суд вважає, що стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки доходів відповідача нічим не підтверджене, є завеликим, тому стягненню підлягають аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.08.2015 р. та до повноліття [PERSON]

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

27.08.2015 р. до Словянського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до ВАТ Словянський керамічний комбінат про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів її виплати, трьох відсотків річних від простроченої суми та моральної шкоди. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

27.08.2015 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом п'яти років з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з відповідачкою; спірного майна не мають. Позивач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позов задовільнити (а.с. 15). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позовні вимоги визнала повністю, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]» (а.с. 19). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом п'яти років, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом п'яти років, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

27.08.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку №46 по вул. Водопровідна в м. Миколаєві. У заяві позивач вказав, що він є власником будинку, але крім нього та третіх осіб по справі, а саме: [PERSON], [PERSON], та [PERSON] в спірному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], який в будинку не проживає, комунальні послуги не сплачує. Оскільки зняти відповідача з реєстрації позивач сам не може, тому був змушений звернутися до суду з позовом. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав і просив задовольнити, також не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином. За згодою позивача суд ухвалив розглядати справу відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що за договором купівлі-продажу від 26 серпня 1974 року, посвідченого нотаріусом Першої миколаївської державної нотаріальної контори за реєстровим №4-4570 власником будинку №46 по вул. Водопровідній у м. Миколаєві є [PERSON]. На даний час у спірному будинку, окрім позивача та третіх осіб по справі, а саме: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстрований відповідач [PERSON], який 14.12.2004 року був зареєстрований в спірному будинку як член сім'ї, а саме чоловік дочки позивача [PERSON] (згідно з довідкою ТОВ НИКОЛАЕВДОМСЕРВІС за №2547 від 27.08.2015 року). Судом також встановлено, що згідно акту про непроживання від 26.08.2015 року з 2013 року по теперішній час відповідач в спірному будинку не проживає, особисті речі з будинку забрав, участі в оплаті за комунальні послуги не приймає і будь-який звязок із спірним будинком не підтримує. Таким чином, у звязку з тим, що відповідач не мешкає у спірному будинку без поважних причин, тобто більше як 6 місяців, то на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України, його можна визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку №46 по вул. Водопровідній в м. Миколаєві. Суд зазначає, що при розгляді справи будь-яких перешкод для проживання відповідача у спірному будинку з боку позивача, судом встановлено не було. Крім того, подальша реєстрація відповідача спричиняє позивачу незручності у вигляді додаткових витрат за оплату комунальних платежів за додаткову прописану особу, що порушує його законні права та інтереси.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

\~\~\~\~ 27.08.2015 року [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Полтави з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням свої вимоги мотивуючи тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Разом з нею за цією адресою зареєстровані дочка [PERSON] та онука [PERSON], але ще з квітня 2012 року відповідач жодного разу не з»являлась до вище зазначеної квартири, однак не знялася з реєстраційного обліку. Зважаючи на те, що відповідач за даною адресою не проживає на не приймає ніякої участі в утримані майна, позивач вважає, що відповідач втратила право користування жилим приміщенням. А тому, з метою захисту своїх порушених прав, свобод та інтересів, вона змушена звернутися до суду та просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою 79 по вул. Великотирнівській 35/1 в м. Полтава. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Судова повістка їй була направлена за місцем її реєстрації, але повернулась без вручення по закінченню терміну зберігання. Відповідно до\~ст.74 ЦПК України\~судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Отже, відповідач належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Суд

Outcome: approved