overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

28 квітня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 3 листопада 2000 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, обоє надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, при цьому відповідач в своїй заяві позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 3 листопада 2000 року Первомайською селищною радою Жовтневого району Миколаївської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 28. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено з [PERSON] на [PERSON]. За час шлюбу в них народився син - [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та їх дитини, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

28 квітня 2015 року позивачка звернулася до відповідача з позовом, в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, мотивуючи свої вимоги тим, що діти знаходяться на її утриманні, а він не надає їй матеріальної допомоги. Під час розгляду справи позивачка підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів. Заслухавши сторони, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Ст.180 СК України встановлює обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 червня 2000 року (а.с.4). Згідно копій свідоцтв про народження позивачка та відповідач є батьками двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.5, 6). Діти проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Михайлівської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с.7). Позивачка не працює. Відповідач працює в Селянському фермерському господарстві «Балкани», регулярно отримує заробітну плату (а.с. 8). Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 24 жовтня 2000 року з відповідача стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку на утримання дитини від першого шлюбу, сина [PERSON], [INFO], до його повноліття, тобто до [INFO] (а.с. 25). Крім того, на утримання відповідача знаходиться ще одна дитина, [PERSON], [INFO] (а.с. 23, 24). Частина 2 ст.182 СК України встановлює, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням сімейного та матеріального становища сторін, а також приписів ч.2 ст.182 СК України суд визначає аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі двісті сорок три гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

28 квітня 2015 року позивачка звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що 23 лютого 2011 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. На протязі останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб і сім'ю. Також відповідач покохав іншу жінку. На даний момент ведення між ними сумісного господарства та сумісне проживання вже давно припинено та за її переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає і не може бути. Посилаючись на викладене, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, взяте нею у шлюбі - [PERSON]. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові докази, що їх надав позивач, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23 липня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER]. Від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER], від 09 жовтня 2012 року. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, сумісне господарство не ведеться. Шлюб фактично розпався. Дитина проживає з матір'ю. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

28 квітня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 20 жовтня 2006 року, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не скало ля через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та виховання дитини, з приводу чого відповідач влаштовує скандали, в тому числі в присутності дитини і сторонніх осіб, відповідач часто перебуває у стані алкогольного сп*яніння, що призвело до припинення шлюбних стосунків. Спільне життя припинене з січня 2015 року. Позивачка просить шлюб розірвати, бажає створити нову сім*ю. Позивачка у судове засіданні не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з*явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. З позовом про розірвання шлюбу згоден. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих сторонами доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20 жовтня 2006 року /а. с.3/. Сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження дитини від 15 жовтня 2007 року/а.с.4/, яка проживає з позивачкою. У відповідності до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини з січня 2015 року, тривалий час сімейні стосунки не підтримують, наміру на спільне життя не мають, позивачка має намір створити нову сім*ю. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Спору про місце проживання дитини і поділ майна на час розгляду справи немає. Згідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

28 квітня 2015 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 04 листопада 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у виконавчому комітеті Отинійської селищної ради, Коломийського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 42. Від спільного подружнього проживання у них народилась донька: [PERSON], [INFO]. [PERSON] перестав належним чином матеріально забезпечувати сім'ю та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Їй важко самостійно утримувати сім'ю. Відповідач офіційно не працює, стан його здоров'я та матеріальне становище дозволяють йому сплачувати аліменти на утримання дитини, а тому просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки: [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник позивачки підтримав позов в судовому засіданні і просить його задовольнити, дав згоду на розгляд справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, в тому числі через газету «Галичина». З'ясувавши обставини, на які позивачка посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] /а.с.3/. На сьогоднішній день відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Діти перебувають на утриманні позивачки. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Згідно статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є фізично здоровою людиною, має регулярний дохід, оскільки працює, інших дітей та непрацездатних членів сім'ї, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до СК України немає, а тому суд приходить до висновку, що необхідно стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] року народження, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.,ст. 180-182, 183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

28 квітня 2015 року позивачка пред`явила суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 24 травня 2011 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 187. В обґрунтування своїх вимог зазначала про те, що від спільного шлюбу у них є дитина - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Протягом тривалого часу сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. В зв'язку з цим вона звернулася до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак надіслала на адресу суду заяву, в якій просила справу слухати без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи у суді, причин неявки в судове засідання суду повідомлено не було. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. З'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

28 квітня 2015 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] «Про розірвання шлюбу» винесено рішення. [PERSON] звернулась до суду із заявою «Про ухвалення додаткового рішення» а саме: розглянути питання про зазначення, що свідоцтво про розірвання шлюбу є серією [NUMBER] видано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області». У відповідності до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд що ухвалив рішення може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід постановити додаткове рішення по справі та вказати та вказати, що свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції у Харківській області» . Відповідно до ст.ст. 208-210, 220 ЦПК України, ст. 113 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

28 квітня 2015 року прокурор Красилівського району в інтересах Красилівської центральної районної лікарні звернувся до суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування своїх вимог прокурор зазначив, що внаслідок заподіяння злочинними діями відповідача середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілим [PERSON], [PERSON] та [PERSON], на стаціонарне лікування останніх Красилівською ЦРЛ було затрачено 6474,30 гривень бюджетних коштів. Дані кошти та судові витрати, посилаючись на вимоги ст.127,128 КПК України та ст.1206 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача. У ході судового розгляду справи прокурор підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник Красилівської ЦРЛ в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити з викладених прокурором підстав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які свідчать про те, що визнання відповідачем пред'явленого позову суперечить закону, порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, не встановлено. Відповідно до вимог ст.88 ч.3 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 гривень в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

28 квітня 2016 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із вказаною заявою. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що 15 березня 2016 року померла його матір [PERSON], а 06 квітня 2016 року батько [PERSON]. Після смерті останніх відкрилася спадщина, він має на неї право, але оформитись в правах спадкоємця не може, оскільки його прізвище у паспорті зазначено як «Шелоболін», в той час як прізвище батьків було «Шелаболіни». Посилаючись на викладені обставини, просив встановити факт родинних відносин з померлими. У судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримала повністю. Представник заінтересованої особи Очаківської міської ради в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. У відповідності з п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд вправі встановити факт родинних відносин між фізичними особами, що має юридичне значення. Як вбачається зі свідоцтв про смерть серії І-ФП № 235213 від 17 березня 2016 року та серії І-ФП № 235213 від 07 квітня 2016 року (а. с. 10), [PERSON] померла 15 березня 2016 року, [PERSON] помер 06 квітня 2016 року. Зі свідоцтва про народження заявника серії І-ФП № 281486, виданого 22 серпня 1997 року Очаківським відділом РАЦС (а. с. 5), вбачається, що він народився 08 серпня 1957 року і його батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно з паспортом серії ЕО № 913075, виданого 07 лютого 2001 року, прізвище заявника вказано як «Шелоболін» (а. с. 3). Вказані розбіжності у написанні прізвища ставлять під сумнів наявність родинних відносин заявника з [PERSON] та [PERSON] Факт родинних відносин заявника з померлими підтверджується поясненнями допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили, що померлих [PERSON] та [PERSON] знали як батьків заявника. З урахуванням викладеного, а також з огляду на необхідність встановлення юридичного факту для реалізації заявником свого права на спадкування, суд дійшов висновку, що зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що [PERSON] є сином померлих [PERSON] та [PERSON], а тому вимогизаявника про встановлення цього факту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

28 квітня 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 листопада 2007 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте в подальшому спільне життя у неї з Відповідачем не склалося, між ними часто виникали сварки, конфлікти, що поступово призвело до втрати взаємоповаги та любові між ними. Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. Представник [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву у якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність на підставі наявних у справі доказів, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Дослідивши матеріали справи, суд вирішив задовольнити позовні вимоги та постановити заочне рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 листопада 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 21 листопада 2007 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 6). Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що на даний момент сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 551,20 гривень. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

28 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 12 серпня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №357. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 12 серпня 2011 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №357 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved