Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

27 січня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову та до досягнення ним 23 років. Мотивувала свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них є син [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Син продовжує навчання в Лубенському лісотехнічному коледжі. Строк його навчання по 30.06.2016 р. Позивач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду справи в судове засідання не з'явився. Заперечень на позов не надав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст..197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 4). [PERSON] навчається на другому курсі Лубенського лісотехнічного коледжу , строк його навчання по 30.06.2016 (а.с.7). За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно вищевикладеного, з урахуванням обставин, викладених в статті 182 Сімейного кодексу України, суд вважає, що відповідач має матеріальну можливість надавати допомогу своєму синові, який продовжує навчання, потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги і тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у зв'язку з цим фактом до закінчення сином навчання, тобто до 30.06.2016 року. Поскільки позивач за даним позовом звільнена від сплати судових витрат, то згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує їх з відповідача в сумі 243,60 грн. На підставі ст. ст. 180, 182, 183, 199 Сімейного кодексу України, ст..ст. 10, 11, 57, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial