Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

28.07.2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 4,1384 га, кадастровий номер 6321281500:04:000:1264, що розташована на території Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області (за межами населеного пункту), в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №066630. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів йому вказану земельну ділянку. У встановлений законом 6-ти місячний термін заяву про прийняття спадщини не подав з поважних причин, оскільки в грудні 2016 року, роблячи в своєму будинку ремонт, підняв самостійно мішок цементу та пошкодив спину, в зв`язку з чим ледве міг пересуватися. З 15.02.2017 року по 10.03.2017 року перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: ревматизм, активна фаза з ураженням суглобів. Через хворобу питання оформлення заповіту було менш важливим. Після лікарні ще близько пів року відновлювався. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин. Зазначив, що на день смерті [PERSON] в нього був неповнолітній син - відповідач у справі, який мав право на обов`язкову частку у спадщині, але таким правом не скористався і такого наміру не має. Інші спадкоємці відсутні. Вважає, що згідно заповіту має право на спадкове майно, але оформити спадщину в нотаріальній конторі не має можливості, оскільки відповідач, який має право на обов`язкову частку у спадщині, не має наміру оформляти спадщину чи відмову від неї належним чином. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 05.08.2020 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, оскільки оформити спадкові права в позасудовому порядку неможливо. Відповідач надав заяву, посвідчену секретарем виконавчого комітету Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області, зареєстровану в реєстрі за №123, про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Повідомив, що взагалі не бажає отримувати спірну земельну ділянку. Вважає, що її повинен отримати позивач. Представник третьої особи, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, будь-яких клопотань не надав. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі розпорядження Валківської РДА Харківської області від 03.09.2012 року №546 право власності на земельну ділянку площею 4,1384 га, кадастровий номер 6321281500:04:000:1264, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області (за межами населеного пункту), значиться за [PERSON] що підтверджується даними Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №066630. 29.10.2015 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Літвіновою Я.М., зареєстрований в реєстрі за №2370, відповідно до якого заповів позивачу належну йому земельну ділянку площею 4,1384 га, кадастровий номер 6321281500:04:000:1264, що розташована на території Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області (за межами населеного пункту). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Високопільської сільської ради Валківського району Харківської області, актовий запис №21. Із письмової консультації приватного нотаріуса Валківського районного нотаріального округу Харківської області Левчук С.В. вбачається, що позивач після смерті [PERSON] у встановлений законом 6-ти місячний строк з дня відкриття спадщини заяву про її прийняття не подав, проживав окремо від спадкодавця. Має право звернутися до суду з позовом про надання додаткового строку на прийняття спадщини за наявності поважних причин. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №389, позивач знаходився на стаціонарному лікуванні з 15.02.2017 року по 10.03.2017 року, де йому поставлений діагноз: ревматизм, активна фаза з ураженням суглобів. Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності за положеннями ст.321 ЦК України є непорушним і ніхто не може протиправно бути обмеженим в реалізації свого права власності. Ст.328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за заповітом та законом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Ст.1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна. Згідно вимог ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п.23 постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України). Право власності на земельну ділянку, згідно положень ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно роз`яснень Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці. Аналізуючи приведені норми чинного законодавства, враховуючи наявність у спадкоємця за заповітом бажання для прийняття спадщини та наявні перешкоди для подання заяви до нотаріальної контори, які від позивача не залежали, суд вважає поважними причини пропуску строку для прийняття спадщини. Але право позивача на спадщину не може бути відновлене шляхом визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки відповідач, який має право на обов`язкову частку у спадщині, не має наміру оформляти спадщину чи відмову від неї в нотаріальній конторі. Оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що незаконність набуття померлим права власності на спадкове майно судом не встановлено, відповідач, який має право на обов`язкову частку у спадщині, відмовився від прийняття спадщини на користь позивача, який є єдиним спадкоємцем за заповітом, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті [PERSON] .

Outcome: approved