Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

27.08.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, в якій зазначила, що 22 лютого 2001 року було видано ордер на жиле приміщення на ім'я [PERSON] на квартиру [ADDRESS] Склад сім'ї три особи. В ордері вказані донька - [PERSON] та син - [PERSON] - відповідач по справі. Квартира не приватизована. В помешканні зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартирі мешкають лише [PERSON], [PERSON] та [PERSON], відповідач в квартирі не мешкає з 2010 року. Даний факт підтверджується довідкою з місця проживання. [PERSON] втратив зв'язок з місцем реєстрації. Не приймає участі в утриманні житла. Відповідно ст. 64 Житлового Кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найма жилого приміщення. Ст. 71 Житлового Кодексу України визначає що, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.Домовитись з відповідачем про добровільне зняття з реєстрації неможливо. З вини [PERSON] не може оформити документи в відділі субсидій, знаходиться в скрутному матеріальному становищі і не має змоги сплачувати комунальні платежі в повному обсязі. Просить суд ухвалити рішення про визнання [PERSON], [INFO], особою, яка втратила право на користування житлом в квартирі [ADDRESS]. Судові витрати залишаю за собою. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідач своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, хоча позовна заява з доданими матеріалами йому була направлена на адресу місця реєстрації: [ADDRESS]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч. 4ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 24 вересня 2018 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ордера на житлове приміщення № 015541 від 22.02.2001 року Виконавчого комітету Ради народних депутатів м. Ізюм виданого [PERSON] за адресою: [ADDRESS], члени сім'ї: [PERSON], [PERSON]. (а.с. 8) Відповідач [PERSON] був зареєстрований у вказаній квартирі з 21.03.2001 року. (а.с. 10) Згідно довідки про склад сім'ї виданої Головою квартального комітету № 21 від 22 серпня 2018 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але не мешкає з 2010 року. (а.с. 9) [PERSON] надала заяву в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить суд розгляд справи провести без її участі. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 3 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідач втратив в установленому законом порядку право користування вказаним вище жилим приміщенням так як з 2010 року по день розгляду справи у суді в квартирі не проживає. Відповідач порушує права позивача тим, що не знявся з реєстрації як такий, що не проживає і не користується жилим приміщенням. В зв'язку з тим, що відповідачем [PERSON] не надано до суду заперечень проти позову, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» втрата права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір в сумі 704,80 грн. залишити за позивачем відповідно до позовної заяви.

Outcome: approved