Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

28.07.2014 року [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], який згодом уточнила в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини заробітку та всіх доходів, щомісячно, до досягнення дитиною 23 -х річного віку, чи закінчення навчання, посилаючись на те, що старший син є студентом 3 курсу Ізмаїльського технікуму механізації і електрифікації сільського господарства, на бюджетній основі, денної форми навчання. Зазначає, що син потребує витрат, на навчання дитини та його утримання у зв'язку з навчанням. Також просить стягнути аліменти на утримання сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку та всіх доходів, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відповідач допомогу дитині не надає. Також просить стягнути на її користь 1/2 частину додаткових витрат в розмірі 869,09 грн., яка потрібна їй оплату ремонту дитячого садка в якій ходить молодший син, посилаючись на те, що діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач працює в ПП «Таврія Плюс», отримує заробітну плату, також він отримує пенсію по інвалідності, проживає один, інших осіб на утриманні не має, але не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. В судовому засіданні позивачка [PERSON], позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився, викликався, що підтверджено поштовими відправленнями від 08.10.2014 року, від 09.10.2014 року, від 24.10.2014 року, надав заперечення на позов, в якому зазначив, що він зараз не працює, хворіє, змушений був звільнитися з роботи через стан здоров'я, отримує пенсію по інвалідності у розмірі 669 грн. 23 коп., живе з батьками які хворіють, та змушений також крім себе купувати їм ліки, та платити за комунальні послуги, тому суд відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того позивачки. Заслухавши пояснення позивачки, та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного: Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що син [PERSON], [INFO], є повнолітньою дитиною [PERSON] та [PERSON], що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження. Шлюб між ними розірвано рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.06.2011 року. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.06.2011 року, з відповідача [PERSON], стягнуто аліменти на користь [PERSON], на утримання дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, до [INFO]. [PERSON], є студентом 3 курсу Ізмаїльського технікуму механізації та електрифікації сільського господарства, денної форми навчання, бюджет, термін навчання з 01.09.2011 року по 01.07.2015 року, підтверджено довідкою зазначеного навчального закладу від 10.06.2014 року. Згідно довідки Управління праці та соціального захисту населення від 14.08.2014 року, відповідач [PERSON], являється інвалідом другої групи інвалідності, довічно, також згідно довідки від 14.08.2014 року отримує допомогу у розмірі 699, 23 грн. Частиною 1 ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина в твердій грошовій сумі та (або) в частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, вказаних в статті 182 діючого Кодексу. Враховуючи те, що між сторонами не досягнуто домовленості про розмір аліментних виплат, суд, вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини: сина, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини заробітку та всіх доходів, щомісячно, починаючи з [INFO] до закінчення ним навчання, але не більш, ніж до досягнення ним 23 років. Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку та всіх доходів відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття суд виходить з наступного. Як також встановлено в судовому засіданні, що від шлюбу: [PERSON], та [PERSON], народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є [PERSON], що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження. Діти входять до складу сім'ї позивачки, що підтверджено довідкою виданої Управлінням житлово-комунального господарства від 18.06.2014 року, тобто діти проживають разом з матір'ю, та знаходиться на її утриманні. Являючись батьком дитини відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Згідно п.п.2,3 ч.1,ч.2 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків та інші обставини які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Враховуючи вищезазначене, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки, аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку та всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Суд відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. При вирішення питання щодо судових витрат суд керується загальними правилами ст. 88 ЦПК України і стягує з відповідача судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп. Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки 1/2 частини додаткових витрат в розмірі 869,09 грн., суд відмовляє за відсутності підстав, викликаних особливими обставинами, передбачених ч. 1 ст. 185 СК України: той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Outcome: partial