Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

27 грудня 2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, відповідно до якої позивач просила суд збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.06.2015 року по справі № 639/4234/15-ц та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 2\~218, 00 грн. щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.06.2015 року у справі № 639/4234/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, позовні вимоги задоволено, а саме розірвано шлюб між позивачем та відповідачем та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 600, 00 грн. На теперішній час малолітня дитина проживає разом із матір`ю, батько дитини допомоги в утриманні не надає. Розмір аліментів, визначених рішенням суду є недостатнім для забезпечення нормального життя дитини. Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з зазначеною позовною заявою. УхвалоюЖовтневого районного суду м. Харкова від 03 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Призначено судове засідання. 28 січня 2020 року від відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначає, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1\~109, 00 грн., оскільки обидва батьки повинні утримувати свою дитину. Додатково відповідач зазначає, що він деякий час добровільно сплачував аліменти, які були визначені рішення суду, брав участь у вихованні дитини. Однак, у період з 2016 року по 2019 рік він знаходився у місцях позбавлення волі, у зв`язку з чим не міг піклуватися про дитину, сплачувати аліменти та брати участь у її вихованні. Представник позивача Хижняк О.С., який діє на підставі Довіреності від 04.04.2017 року, у судовому засіданні заявлений позов підтримав, просив суд його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні частково заперечував проти задоволення позову, посилаючись на обставини викладені у відзиві, просив суд стягнути з нього аліменти у розмірі 1\~200, 00 грн. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами та долучені до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Так,\~всудовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у сторін народилася дитина [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 06.07.2013 року. (а.с. 3) Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 червня 2015 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27 вересня 2013 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 412. Після розірвання шлюбу прізвища позивача та відповідача залишено без змін. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 05.05. 2015 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави 243 грн. 60 коп. (а.с. 4-5) Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що на теперішній час малолітня дитина проживає разом із позивачем по справі та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не сплачує аліменти, які були визначенні рішенням суду, за ним обліковується заборгованість, що підтверджується Розрахунком заборгованості та Довідкою Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харків. (а.с. 6, 7) Наразі потреби дитини значно збільшуються, розміру аліментів, які визначенні рішенням суду, недостатньо для забезпечення нормального рівня життя і розвитку дитини. Окрім того, представник позивача зазначив, що на утриманні у позивача знаходиться ще її важкохвора матір, що також ставить позивача у скрутне матеріальне становище. (а.с. 8, 9) При цьому представником позивача не було надано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що матір позивача проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, рішення про стягнення аліментів на утримання матері також не виносилося. Відповідач в свою чергу пояснив, що він добровільно сплачував аліменти у 2015-2016 року, що підтверджується випискою по банківському рахунку. (а.с. 33-38) Однак, у період з 2016 по 2019 рік він знаходився під вартою в СІЗО ДПС України в Харківській області, у зв`язку з чим не мав можливості сплачувати аліменти та займатися вихованням дитини. (а.с. 26-28, 29-32) На теперішній час відповідач офіційно не працює, регулярного доходу не має, жодних об`єктів нерухомості, транспортних засобів у власності не має. У зв`язку з викладеним, на думку відповідача, допустимим розміром аліментів, які він зможе сплачувати позивачу є 1\~200, 00 грн., оскільки обидва батьки повинні утримувати своїх дітей. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 2 ст. 188 СК України встановлено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Отже, чинним законодавством України передбачено обов`язок брати участь в утриманні дитини того з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 05.02.2014 при розгляді справи № 143цс13. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципів співмірності та розумності, а також зважаючи на те, що обидва батьки повинні забезпечувати дитину, суд приходить до висновку щодо необхідності збільшення розміру аліментів, які визначені рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.06.2015 року та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] у розмірі 1\~200, 00 грн. Отже, позовна заява [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів підлягає частковому задоволенню. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Ве рховного Суду України від 15.05.2006 N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України та положень Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768, 40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial