Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

27.07.2018 р. позивач звернувся у суд з позовом до відповідачів, у якому просить визнати останніх такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] , та виселити звідти відповідачів без надання їм іншого житла. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 27.02.2017 р. є власником спірного житла, котре придбав на електронних торгах у рамках виконавчого провадження. Вказав, що з часу набуття права власності на квартиру не може повноцінно користуватися нею, оскільки відповідачі у судовому порядку оспорювали законність відчуження цієї квартири, а також перешкоджають йому у доступі до житла, комунальних платежів не сплачують. У відзивах адвоката Огорілко Ю.В., що подані в інтересах відповідачів [PERSON] , [PERSON] , позовні вимоги заперечуються з тих підстав, що у касаційному порядку триває перегляд судових рішень у справі, де відповідачі оскаржують процедуру й наслідки відчуження їхньої квартири у власність позивача, а також через відсутність правових норм для їхнього виселення без надання іншого житла. Позивач та його представник у судове засідання не з`явився, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, пославшись на доводи й аргументи, що викладені у відзиві. Вважає, що позивач є незаконним власником спірної квартири. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Інтереси останньої у судовому засіданні представляв адвокат Огорілко Ю.В., тому у відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності відповідачки. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, подав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебування у зоні ООС та бажанням бути присутнім особисто у судовому засіданні. При цьому, останній не подав відзиву. У відповідності до ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності відповідача. Ухвалами суду від 19.04.2019 р. та 02.12.2019 р. відмовлено у задоволенні клопотання адвоката Огорілко Ю.В. про зупинення провадження у справі. Вислухавши учасників справи, оцінивши докази, вивчивши матеріали справи, суд встановив таке. Згідно з копією свідоцтва серії НВІ № [NUMBER] , що посвідчене 27.02.2017 р. приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу Львівської області Степчук І.С., позивачеві на праві приватної власності належить квартира за адресою [ADDRESS] . Попереднім власником квартири був відповідач [PERSON] . Відповідно до довідок відділу реєстрації Червоноградського міської ради Львівської області від 01.08.2018 р., відповідачі зареєстровані у вище вказаній квартирі з кінця 1990-х років. Як видно з лист КП «Червоноградводоканал» від 04.05.2017 р. № 366, під час виходу працівниками підприємства 13.03.2017 р. для звірки приладів обліку води відповідач [PERSON] відмовив їм у доступі до вище вказаної квартири. Листи Червоноградського відділення ПАТ «Львівгаз» від 12.04.2017 р., шахтного відділення ПАТ «Львівобленерго» від 12.04.2017 р. свідчать про наявність у сторін конфліктних взаємовідносин з приводу користування спірною квартирою та оплатою спожитих комунальних послуг. 01.03.2017 р. позивач направив відповідачу [PERSON] повідомлення про звільнення квартири, у якому просив звільнити спірне житло до 31.03.2017 р. 12.06.2018 р. постановою Апеляційного суду Львівської області скасовано рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у справі № 459/584/17 за позовом [PERSON] , з участю представника позивача [PERSON] , третьої особи на стороні позивача [PERSON] до Державного підприємства «Сетам», [PERSON] , з участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Червоноградського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, Державної казначейської служби України про визнання недійсними електронних торгів та визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у позовних вимог. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Стаття 116 ЖК України регламентує питання виселення з жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення. Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Фактичні обставини справи та наявні докази свідчать про те, що позивач є власником спірного житла, а відповідачі проживають у нього без законних підстав. Збереження реєстрації відповідачів у квартирі позивача перешкоджає останньому повноцінно користуватися та розпоряджатися майном, у зв`язку з чим відповідачів слід визнати таким, що втратили право на користування цим житловим приміщенням. Позивачем направлено повідомлення відповідачам про їх виселення у добровільному порядку. Відмова останніх від звільнення житла є підставою для захисту власником своїх прав у судовому порядку. Оскільки відповідачі не мають законних чи договірних підстав для використання цього житлового приміщення, останні підлягають виселенню з квартири позивача без надання їм іншого житла. За таких обставин і міркувань позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Оскільки при відкритті провадження у справі було вирішено відстрочити сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідачів у користь держави необхідно стягнути судовий збір за дві позовні вимоги немайнового характеру у сумі 1536,80 грн.

Outcome: approved