Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

27 березня 2014 року [PERSON], звернувся в суд з даною заявою. В заяві послався на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] на право приватної власності мала земельну За життя вона склала заповіт відповідно до якого заповідала йому земельну ділянку (пай) площею 10,91 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тамаринської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області. Після її смерті дізнався, що цю земельну ділянку вона заповідала брату [PERSON]. Вважає, що заповіт посвідчений Тамаринською сільською радою 08 травня 2012 року є недійсним. Оскільки мати особисто його не підписувала, а замість неї підписали 3 свідка працівники Тамаринської сільської ради. В судовому засіданні представник позивача та позивач позовну заяву підтримали. Та стверджували, що [PERSON], за станом свого здоров'я мала можливість особисто підписати заповіт. Відповідач позов не визнав, суду пояснив, що мати проживала в нього в [ADDRESS]. Оскільки Брат відмовився її доглядати, він забрав матір до себе. Мати хворіла на цукровий діабет, їй відрізали одну ногу, і вона погано бачила. І це її бажання, тому вона і переписала заповіт на його ім'я. Суд, заслухавши пояснення сторін, до питавши свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає задоволенню. Судом встановленні такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що і не заперечується сторонами що їх мати [PERSON] на право приватної власності мала земельну ділянку (пай) площею 10,91 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тамаринської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області. Та за життя 08 квітня 2002 року все належне їй майно, що належить їй, а також земельну ділянку заповідала [PERSON].Заповіт посвідчений секретарем Томаринської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області.(а.с.10) [INFO] [PERSON] померла, що стверджується Свідоцтвом про смерть видане виконавчим комітетом Чкаловської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області. (а.с.9). Як вбачається із тексту заповіту від 08 травня 2012 року [PERSON] на випадок смерті зробила розпорядження щодо її майна та земельної ділянки (пай) площею 10,91 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тамаринської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області на користь сина [PERSON]. Цей заповіт посвідчений секретарем Тамаринської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області Кухар О.О. У зв'язку з хворобою [PERSON], тест заповіту підписаний в присутності [PERSON] Текст заповіту до його підписання зачитаний уголос запрошеними заповідачем свідками [PERSON] [PERSON], та підписали його.(а.с.26) Допитані в судді свідками [PERSON], [PERSON], [PERSON], суду пояснили, що [PERSON], знали дуже боре. Останній час вона проживала в другого сина в Херсонській області. 08 травня 2012 року вони були запрошенні нею їй було зачитано текст заповіту в голос, а потім вони його підписали. Присутніх крім їх біля автомобіля в якому знаходилась [PERSON], Кухар О.О., суду пояснила, що до неї звернулася мешканка їх села [PERSON], яка останній час проживала за межами села в другого сина. Яка просила підготувати текст заповіту на сина [PERSON], в якого вона проживає та бажає все належне їй майно заповідати йому. Оскільки вона не мала однієї ноги, погано бачила, вона запросила знайомих її людей яких впізнала по голосу. Щоб вони були присутні при укладені заповіту та які їй зачитали та підписали його. Її син який привіз її не був присутній коли вони робила своє розпорядження щодо свого майна. Нотаріальна дія була внесена в журнал за порядковим номером №29 від 08 травня 2012 року. Про те, що [PERSON], звернувся до суду з позовом про визнання заповіту дізналася з виклику до суду. [PERSON], що вона є рідною сестрою [PERSON], та тіткою позивача та відповідача. Суду пояснила, що [PERSON], не захотів забрати матір до себе, та доглядати її хоча живуть у одному селі. Тоді її забрав [PERSON], в Херсонську область. Дійсно [PERSON], хворіла на цукровий діабет і їй відрізали одну ногу, і вона погана бачила. Коли вона написала заповіт то казала її, що хто доглядає, тому залишає своє майно. Це була її воля, щодо розпорядження своїм майном. Крім того після смерті матері позивач не брав участь у її похованні. Відповідно до вимог ч. 2 ст.1247 ЦК України заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.207 ЦК України якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. При цьому, згідно із статтею 60 ЦПК України, обов'язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу вимог та заперечень. Недоведеність обставин, на наявності яких полягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому полягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову, а відповідно, для задоволення вимог позивача. У зв'язку з наведеним вище, суд приходить до висновку про те, що позивач не довів, як це передбачено нормами ч.3 ст.10 і ч.1 ст.60 ЦПК України, що заповіт укладено з порушенням норм ЦК України. А тому позовні вимоги не підлягають задоволенню за недоведеністю. Відповідно до ст.88 ЦПК України вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат задоволенню не підлягають, оскільки йому у задоволенні позову відмовлено.

Outcome: dismissed