Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

28.03.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/2 частини доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 25.04.2018 року від позивача надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за її відсутності. 25.04.2018 року від відповідача надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в заяві зазначав, що не заперечує проти задоволення вимог позивача. Відповідно до ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Зважаючи, що всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у суду матеріалів, яких достатньо для ухвалення рішення. Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У звязку з цим, не має підстав які б перешкоджали розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ФП №079076 виданого 23.07.2013 року відповідач [PERSON] зазначений батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у звязку з чим зобовязаний брати участь в утриманні дитини. Згідно свідоцтва про народження серії І-ФП №177619 виданого 26.02.2013 року відповідач [PERSON] зазначений батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у звязку з чим зобовязаний брати участь в утриманні дитини. Статтею 181 ч. 3 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Встановлено, що неповнолітні діти проживають разом із позивачем [PERSON], яка просить ухвалити рішення про стягнення коштів з відповідача на утримання дітей у розмірі 1/2 частки від його доходу. Від відповідача не надходило до суду будь-яких документів, що за станом здоровя ускладнюються його можливості з виконання обовязку по утриманню дитини, або про наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дочки, сина. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У звязку із цим, беручі до уваги викладене заявлені вимоги позивача є обґрунтованими. Згідно ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на утримання дитини необхідно стягувати з дня предявлення позову, а саме з 28.03.2018 року. Враховуючи зазначене, підлягає задоволенню вимога щодо стягнення аліментів до досягнення повноліття на утримання [PERSON], [INFO], яка на момент подачі позову була неповнолітньою. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] та на підставі ст. 183 ч. 1 СК України вважає можливим визначити розмір аліментів 1/2 частка заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved