Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

28.03.2013р. до Артемівського районного суду м. Луганська надійшла позовна заява Комунального підприємства «Ювілейне» до [PERSON] [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, вивезення ТПВ, в обґрунтування якої позивач зазначив, що КП «Ювілейне» на підставі договору з виконавчим комітетом Ювілейної селищної ради № 1/11 від 01.01.2011р. надає послуги по утриманню будинків, споруд та прибудинкових територій та на підставі договору № 5/15 від 25.01.2011р. надає послуги з вивозу твердих побутових відходів. Відповідачі користуються квартирою [ADDRESS] та відповідно отримують послуги, що надаються позивачем, у зв'язку з чим, відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 68 ЖК України зобов'язані оплачувати їх вартість. В порушення вказаних вище вимог чинного законодавства України відповідачі не сплачують надані позивачем комунальні послуги, у зв'язку з чим у них виникла заборгованість зі сплати послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в сумі 2589,93грн. та зі сплати послуг з вивезення ТПВ на суму 156,96грн., а всього на суму 2746,89грн. Посилаючись на вказані вище обставини позивач просив суд стягнути на його користь солідарно з відповідачів зазначену суму боргу за надані комунальні послуги. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав та просив суд задовольнити його у повному обсязі з вищенаведених підстав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти заявленого до неї позову заперечувала посилаючись на те, що позивач в порушення вимог ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ухиляється від укладення договору про надання комунальних послуг в письмовій формі, у зв'язку з чим відповідачі не мають будь-яких зобов'язань перед КП «Ювілейне». Крім того зазначала, що позивач належним чином не виконує свої обов'язки щодо утримання будинку. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні проти заявленого позову заперечував посилаючись на те, що позивач належним чином не виконує свої обов'язки щодо утримання будинку. Відповідачі [PERSON], та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, причин неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Окремо відповідач, [PERSON] та представник відповідача [PERSON] - [PERSON] звернули увагу на те, що їм не відомо за які саме послуги з утримання будинку, позивач намагається стягувати плату. Зауважили про те, що надані позивачем послуги є неналежної якості, оскільки прибирання внутрішньобудинкових приміщень здійснюється жильцями будинку самостійно, прибирання прибудинкової території здійснюється один раз у місяць, а у весняно-осінній період територія взагалі не прибирається, санітарно-технічне обслуговування будинку не здійснюється, оскільки підвал будинку заповнений стічними водами. Поточний та капітальний ремонт будинку здійснюється жильцями самостійно. Посилаючись на вищевказане та зазначаючи про недоведеність факту надання позивачем комунальних послуг належної якості відповідачі просили суд відмовити в задоволенні заявленого до них позову у повному обсязі за необґрунтованістю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, однак у судове засідання не з'явились та про причини своєї неявки в порушення вимог ст. 77 ЦПК України суду не повідомили. За вказаних обставин та з врахуванням приписів ст. 169 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з'явились, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Комунального підприємства «Ювілейне» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, вивезення ТПВ підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки від 09.01.2014р. відповідачі проживають в [ADDRESS]. Зазначений факт відповідачами не оспорюється. Згідно до визначень, що містяться у ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 19 Закону України № 1875-ІV відповідачі є учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг та ці відносини повинні здійснюватись виключно на договірних засадах. Згідно до ст. 16 Закону України № 1875-ІV порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Судом встановлено, що до цього часу договір про надання житлово-комунальних послуг між позивачем, як виконувачем та відповідачами, як споживачами цих послуг, не укладений. Разом з цим, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг, укладеного в письмовій формі не позбавляє відповідачів обов'язку оплати фактично спожитих комунальних послуг, які мають надаватись мешканцям багатоквартирного будинку за для забезпечення його безпечної експлуатації та санітарного благополуччя, незалежно від їх бажання. Суд визнає необґрунтованими заперечення відповідачів проти укладення договору з позивачем та проти приймання наданих ним послуг з огляду на наступне. Відповідно до п. 1.4. Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді, затвердженого Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства, виконавець житлово-комунальних послуг визначається органами місцевого самоврядування, крім випадків коли власник (власники) житлових будинків бажає (бажають) визначити виконавця житлово-комунальних послуг самостійно. Доказами існування бажання у власників (співвласників) будинку самостійно визначити виконавця житлово-комунальних послуг можуть бути рішення (протоколи) об'єднань співвласників багатоквартирних будинків або правлінь вказаних об'єднань про визначення виконавця послуг. Зважаючи на вказане та приймаючи до уваги те, що відповідачі нарівні з іншими мешканцями багатоквартирного будинку [ADDRESS], об'єднання співвласників не утворили та самоусунулись від самостійного вирішення питання про визначення виконавця комунальних послуг щодо утримання будинку, в якому вони проживають, суд визнає необґрунтованими зауваження відповідачів про їх незгоду з укладенням договору з виконавцем комунальних послуг. Згідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України № 1875-ІV відповідачі, як споживачі послуг позивача зобов'язані своєчасно оплачувати спожиті послуги. З огляду на вказані вимоги чинного законодавства України, суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги КП «Ювілейне» про стягнення з відповідачів заборгованості за надані комунальні послуги. Заперечення відповідачів проти позову з посиланням на неналежну якість цих послуг та відсутність факту їх надання суд визнає необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу з огляду на наступне. Стверджуючи про неналежну якість послу позивача відповідачі тим самим спростовують свої доводи про те, що такі послуги взагалі не надавались. Згідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 18 Закону України № 1875-ІV, у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. З врахуванням вищевказаного, належним доказом у розумінні ч. 2 ст. 59 ЦПК України факту неналежної якості комунальних послуг може бути акт-претензія, в якому мають бути відображені відповідні факти. Як встановлено в судовому засіданні, акт-претензія ні відповідачами, ні іншими мешканцями будинку у встановленому ст. 18 Закону України № 1875-ІV порядку не складався та на адресу позивача не надсилався. За вказаних обставин суд не має підстав вважати доведеним факт неналежного надання позивачем житлово-комунальних послуг та відхиляє заперечення відповідачів з посиланням на ці обставини. На підставі викладеного та

Outcome: approved