Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-08 00:00:00

26 січня 2021 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 12.07.2012 року з відповідачем був укладений договір б/н, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок з поступовим його збільшенням до 11000,00 грн. В свою чергу позичальник зобов`язалася погашати заборгованість по кредиту, відсоткам та іншим зобов`язанням, які передбачені умовами угоди. Однак, встановлені договором терміни повернення наданого кредиту та терміни сплати відсотків за кредит відповідачем не дотримуються та станом на 30.11.2020 року має заборгованість в розмірі 17987,72 грн., з яких позивач просить стягнути лише 17127,29 грн., яка складається з: 12567,52 грн. - заборгованість за кредитом та 4559,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також судові витрати по сплаті судового збору. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності представника позивача, який заявою просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася своєчасно та у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомила, відзив не подала. Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 223, 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача у своїй заяві не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Судом встановлено, що 12.07.2012 року [PERSON] звернулася до ПАТ КБ «Приват Банк», з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим нею була підписана анкета-заява на підставі якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Своїм підписом позичальник підтвердив, що вказана заява разом з умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між нею і банком договір про надання банківських послуг. Як вбачається з довідки банку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої [PERSON] , старт карткового рахунку відбувся 31.07.2014р. Кредитний ліміт було збільшено з 800,00 до 11000,00 грн. Пунктами 2.1.2.3 та 2.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі: надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до розрахунку наданого позивачем відповідач порушила умови договору, внаслідок чого утворилась значна заборгованість. Враховуючи наданий позивачем розрахунок суми позову за кредитним договором сума всього боргу по кредиту станом на 30.11.2020р. складає 17987,72 грн., з яких позивачем заявлено до стягнення в сумі 17127,29 грн., а саме: 12567,52 грн. - заборгованість за кредитом; 4559,77 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При вказаних обставинах, суд приходить до висновку, що позивач, як кредитодавець, відповідно до положень ст.1054 ЦК України має право вимагати від [PERSON] , як позичальника, повернення частини кредиту, що залишилась, та сплати належних йому процентів. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача слід стягнути заборгованість за кредитом в сумі 12567,52 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 4559,77 грн. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, на користь АТ КБ «Приватбанк» також підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем за сплату судового збору у розмірі 2270 гривні 00 коп.

Outcome: approved