Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

27 січня 2017 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 22 жовтня 2001 року між його матірю [PERSON], яка діяла від його імені, та відповідачами було укладено договір купівлі-продажу квартири № 23, що розташована за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Дегтярьова, буд. 3.Ця угода була посвідчена товарною біржею «Сангай» за № 2. Обидві сторони виконали всі умови договору відповідачі передали їм у власність зазначену вище квартиру, а вони її прийняли та сплатили відповідачам ціну, обумовлену договором. У теперішній час він не може зареєструвати за собою право власності на зазначене нерухоме майно, оскільки нотаріус вимагає нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, а зазначений вище договір вважає недійсним. Посилаючись на викладене, просив визнати дійсним договір купівлі-продажу. Особи, які беруть участь у справі, до суду не зявилися. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином через оголошення у пресі у порядку, передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Представник третьої особи товарної біржі «Сангай» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. 22 жовтня 2001 року між [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири № 23, що розташована за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Дегтярьова, буд. 3, який посвідчено товарною біржею «Сангай» за № 2, що підтверджується цим письмовим договором (а. с. 6). Під час укладення угоди сторони дійшли згоди про всі істотні умови цього договору та виконали всі зобовязання, а саме відповідачі передали у власність позивача та [PERSON] продане нерухоме майно, а останні його прийняли та сплатили відповідачам ціну цього майна, обумовлену угодою, що також підтверджується зазначеним вище договором. 13 листопада 2001 року за позивачем на підставі вказаного договору Миколаївськім міжміським бюро технічної інвентаризації в особі його Очаківської міської філії зареєстроване право спільної часткової власності на ? частку квартири № 23 за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Дегтярьова, буд. 3, що підтверджується відповідним реєстраційним посвідченням (а. с. 7). Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року №1956-XII (що застосовувався до даних правовідносин на момент укладення договору), угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно зі ст. 48 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 та зареєстрованої 07 липня 1994 року за № 152/361, що діяла на час спірних правовідносин, правовстановлюючим документом міг бути договір купівлі-продажу, зареєстрований на біржі. Зазначена норма закону протирічила діючій на той час ст. 227 ЦК України (1963 р.), згідно з якою договір купівлі-продажу повинен бути нотаріально посвідчений та підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання цього права. Враховуючи викладене вище, суд вважає, що на час укладання угоди мала місце суперечність законодавства, та приймаючи до уваги той факт, що підстав нікчемності правочину судом не виявлено, права та інтереси сторін укладений правочин не порушував, а навпаки, сторони після набуття прав на нерухоме майно, в повному обсязі не можуть користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, це є підставою для визнання угоди дійсною. За таких обставин, позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved