Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

28.01.2021 року [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] , звернулася з позовом до відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації, що знаходиться в м. Овруч по вул. Т. Шевченка, 31-а, Житомирської області, який уточнила та просить визнати наказ №68 від 03.09.2020 року начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації Жураховської Н.С. про внесення змін до штатного розпису відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації на 2020 рік незаконним, стягнути на її користь недоотриману заробітну плату за період з 01 вересня 2020 року по 15 грудня 2020 року в сумі 6355,65 грн. та моральну шкоду в сумі 6000,00 грн.. Мотивуючи тим, що з 01.09.2016 року була призначена на посаду методиста районного інформаційно - методичного центру відділу освіти Овруцької райдержадміністрації. 01.04.2018 року на підставі розпорядження голови РДА від 24.01.2018 року відділ освіти Овруцької райдержадміністрації перейменовано в відділ освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації. Відповідно до наказу №41-К від 15.12.2020 року по відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації вона була звільнена з роботи 15 грудня 2020 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗПП України, у зв`язку з скороченням штату. Наказом начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації на 2020 рік, відповідно до якого посадовий оклад методиста інформаційно-методичного центру, на посаді якого вона працювала, було встановлено в сумі 5924 грн., в той час як відповідно до штатного розпису відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації на 2020 рік з 01 січня 2020 року посадовий оклад методиста інформаційно - методичного центру становив 6155 грн.. У зв`язку із внесеними змінами до штатного розпису її заробітна плата за період з 01.09.2020 року по 15.12.2020 року суттєво зменшилася на суму 6356,15 грн.. ЇЇ про зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення як передбачено ст. 103 КЗпП України відповідач не повідомляв. 16.12.2020 року вона звернулася до відповідача із заявою по питанню порушення її прав в частині зменшення заробітної плати та провести оплату недоотриманої заробітної плати, на що начальник відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації Жураховська Н.С. повідомила про правомірність рішення про зміну діючих норм оплати праці з посиланням на постанову КМУ від 29.07.2020 року. Разом з цим, діями відповідача, який незаконно погіршив її умови оплати праці, суттєво зменшив заробітну плату, грубо порушив Закон, внаслідок чого їй спричинені моральні страждання. Вона є інвалідом 3 групи, а дії відповідача суттєво вплинули на матеріальний стан її сім`ї, в якій інших членів сім`ї з самостійним заробітком нема. Вона втратила спокій, сон, звичайний спосіб життя змінився. Спричинену моральну шкоду оцінює в 6000 грн.. Ухвалою суду від 02.03.2021 року до участі у справі залучено співвідповідача сектор освіти Коростенської районної державної адміністрації. Ухвалою суду від 22.04.2021 року у справі замінено відповідача сектор освіти Коростенської РДА на належного відповідача - Коростенську районну державну адміністрацію. Ухвалою суду від 12.05.2021 року залучено до участі у справі правонаступника відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації - відділ освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області. Начальник відділу освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області Василь Митюк надав відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю, оскільки зміна оплати праці виконувалась на виконання вимог чинного законодавства, а саме Змін, що вносяться до постанов КМУ, затверджених постановою КМУ від 29.07.2020 року №672, які є відкритими і загальнодоступною інформацією, тобто будь-яка особа має реальну можливість дізнатися про її прийняття. Тому, позивач мала всі можливості для ознайомлення із Змінами. Позивач надала відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вказує, що наведені відповідачем у відзиві заперечення та мотиви є надуманими, не заслуговують на увагу та не відповідають вимогам законодавства, а тому просить їх відхилити. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі з обставин викладених у позовній заяві. Представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача Коростенської РДА - Хорошун К.О. проти задоволення позову заперечила та додала, що Коростенська районна державна адміністрація є не належним відповідачем у справі. Представник відповідача - відділу освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області Митюк В.Д. в задоволенні позову просив відмовити. Суд, заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 01 вересня 2016 року позивач була призначена на посаду методиста районного інформаційно-методичного центру відділу освіти, про що свідчить копія трудової книжки (а.с.9-10). Згідно розпорядження голови РДА від 24.01.2018 року №9-к, відділ освіти Овруцької райдержадміністрації перейменовано у відділ освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації. 02.04.2018 року позивач була переведена на посаду методиста інформаційно - методичного центру відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації, а відповідно до наказу №41-К від 15.12.2020 року по відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької райдержадміністрації, 15.12.2020 року була звільнена із займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку з скороченням штату (а.с.10). Наказом №02 від 03.01.2020 року начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької РДА Наталією Жураховською затверджено та введено в дію з 01 січня 2020 року, зокрема штатний розпис інформаційно-методичного центру відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької РДА у кількості 5,5 штатних одиниць з місячним фондом заробітної плати 23692,00 грн. згідно з додатком 1 (а.с.7). Згідно Додатку №1 до вказаного наказу посадовий оклад методиста інформаційно - методичного центру відділу освіти, культури, молоді та спорту становить 6155,00 грн. (а.с.8). Наказом №68 від 03.09.2020 року начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької РДА Наталією Жураховською внесено з 01 вересня 2020 року зміни до штатного розпису, зокрема, інформаційно - методичного центру відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької РДА: для посади «методист» (1 ст.), у графі «Посадовий оклад» (тарифна ставка), грн.» цифри «6155,00» замінено на «5924,00» (а.с.5,6). 16.12.2020 року позивач звернулася із заявою до начальника відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької РДА Жураховської Н.С., в якій просила надати роз`яснення у зв`язку з чим з 01.09.2020 року їй без попередження, всупереч ст. 103 КЗпП України, було зменшено розмір посадового окладу, що потягло за собою суттєве зменшення розміру заробітної плати. Листом від 29.12.2020 року №Н-41 начальник відділу повідомила позивача, що постановою КМУ від 29.07.2020 року №672 внесені зміни до постанови КМУ від 20.04.2007 року №643 «Про затвердження розмірів підвищення посадових окладів (ставок заробітної плати) та додаткової доплати за окремі види педагогічної діяльності у співвідношенні до тарифної ставки», де відмінена норма підвищення посадових окладів методистам в розмірі 10% ставки заробітної плати викладача вищої категорії з 01.09.2020 року, дані зміни у нарахуванні заробітної плати відбулися не за рішенням роботодавця, а виключно на виконання постанови органу вищого рівня (Кабінету Міністрів України). Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Частиною 1 ст. 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. Позивач звернулася до суду з позовом про визнання незаконним наказу про внесення змін до штатного розпису та стягнення недовиплаченої заробітної плати, з тих підстав, що про зміну діючих умов оплати в бік погіршення як передбачено ст. 103 КЗпП України відповідач її не повідомляв, а із внесенням змін у штатний розпис її заробітна плата значно зменшилася. Право на працю, закріплене у статті 43 Конституції України, включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. У статті 93 КЗпП України надано визначення заробітної платні - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно зі статтею 97 КЗпП України власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Відповідно до статті 21 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно зі статтею 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. За пунктом 3 статті 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Відповідно до статті 29 Закону України «Про оплату праці» при укладанні працівником трудового договору (контракту) роботодавець доводить до його відома умови оплати праці, розміри, порядок і строки виплати заробітної плати, підстави, згідно з якими можуть провадитися відрахування у випадках, передбачених законодавством. Про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. Відповідно до вимог статті 32 КЗпП України про зміну істотних умов праці, якими є зміна систем та розмірів оплати праці, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій - працівника необхідно повідомити не пізніше, ніж за два місяці. Статтею 103 КЗпП України про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. Оспорюваним наказом зменшено розмір посадового окладу позивача, що є істотною умовою праці. Оскільки матеріали справи не містять належних і допустимих доказів про попередження [PERSON] не менш як за два місяці про зміну істотних умов праці, а саме зміну розміру оплати праці, а також надання нею згоди на такі зміни, суд приходить до висновку про порушення відповідачем трудових прав позивача у зазначеній частині. Згідно з пунктом 2 статті 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Виходячи із наведеного, суд зазначає, що роботодавцем при винесенні Наказу №68 від 03.09.2020 про зміну істотних умов праці в частині зменшення розміру посадового окладу для посади «методист» інформаційно - методичного центру відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької РДА, що погіршує становище працівника, не дотримано наведених вище вимог КЗпП України, чим порушено трудові права позивача, а тому вважає оспорюваний наказ в цій частині незаконним. Оскільки порушення трудових прав [PERSON] у частині належного повідомлення про зміну істотних умов праці, що спричинило зменшення розміру її заробітної плати підтверджено, тому існують підстави для задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення заробітної плати за період з 01.09.2020 року по 15.12.2020 року. Обчислюючи розмір недоплаченої заробітної плати, суд бере до уваги наданий позивачем розрахунок (а.с.36), оскільки він підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, та стягує на користь [PERSON] недоотриману заробітну плату за період з 01 вересня 2020 року по 15 грудня 2020 року в сумі 6355,65 грн.. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне. Зокрема, у частині першій статті 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Підставою для відшкодування моральної шкоди згідно із статтею 237-1 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права (наприклад, поновлення на роботі), так і механізмом компенсації моральної шкоди як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди, обирається потерпілою особою з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин (статті 4, 5, 11, 13 ЦПК України 2004 року). Тобто за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум тощо) відшкодування моральної шкоди на підставі статті 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року по справі № 682/1892/15-ц Виходячи із наведеного, суд вважає, що було порушено трудові права [PERSON] у зв`язку з невиплатою усіх належних сум, що змусило позивача докладати додаткових зусиль для відновлення порушеного права, тому позивач має право на відшкодування моральної шкоди. З огляду на характер і тривалість страждань, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає за необхідне визначити розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 1 000,00 грн. Позиція відповідача - відділу освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області, що він є неналежним відповідачем у справі є хибною з наступних підстав. Згідно розпорядження голови Овруцької районної державної адміністрації від 30.12.2020 року №156, відділ освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області реорганізовано, шляхом приєднання до Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області. Згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних - осіб підприємців та громадських формувань, відділ освіти, культури молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації з 31.12.2020 року перебуває в стані припинення. Відповідно до ст. 104 ЦК України у разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Розпорядженням голови Коростенської районної державної адміністрації від 15.03.2021 року №25А затверджено передавальні акти балансових рахунків, матеріальних цінностей та активів структурних підрозділів, які мають статус юридичних осіб публічного права, зокрема Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області. Згідно передавального акту, відділ освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації реорганізований шляхом приєднання до відділу освіти охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області, усі права та обов`язки останнього переходять до правонаступника - відділу освіти охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області. Тобто, саме відділ освіти охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області є правонаступником всіх прав та обов`язків відділу освіти, культури, молоді та спорту Овруцької районної державної адміністрації, де працювала позивач, а тому є належним відповідачем у справі та обов`язок по виплаті недоотриманої заробітної плати та суми на відшкодування моральної шкоди має бути покладено саме на нього. Згідно статуту районного інформаційно -методичного центру відділу освіти Овруцької районної державної адміністрації Житомирської області, затвердженого наказом відділу освіти Овруцької районної державної адміністрації від 25.08.2016 №234, засновником методцентру є відділ освіти Овруцької районної державної адміністрації. Джерелами фінансування методцентру є кошти відділу освіти (головний розпорядник коштів) (правонаступником якого є відділ освіти, охорони здоров`я, культури та спорту Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області), що виділяються з районного бюджету. Тому, вимоги позивача до Коростенської районної державної адміністрації є безпідставними. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З огляду на викладені обставини, позов підлягає частковому задоволенню. Позивач від сплати судового збору звільнена на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 1967,37 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: partial