Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

28 липня 2017р. в суд надійшла позовна заява [PERSON], за підписом його представника [PERSON], до [PERSON], за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Ломачинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області про визнання заповіту недійсним. В обґрунтування позову зазначила, що 27 червня 2016р. помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, що складається із 1/2 частини житлового будинку та автомобіля. Після відкриття спадщини зясувалось, що по заповіту від 21.06.2016р. усе належне померлому [PERSON] майно успадковує його син [PERSON] Позивач вважає, що вищезгаданий заповіт підлягає визнанню недійсним, оскільки не відповідає внутрішній волі померлого; порушено таємницю заповіту та вимоги щодо його посвідчення. Зокрема, зазначає, що ще 30 червня 2015р. померлим було складено заповіт, згідно якого належний йому автомобіль він заповів [PERSON] Вважає, що в подальшому померлий [PERSON] своєї волі щодо розпорядження автомобілем не змінював. При цьому, при складені оспорюваного заповіту померлий перебував у тяжкому стані, зумовленому його тривалою онкологічною хворобою, не міг розмовляти, самостійно пересуватися, вживав лікарські засоби із наркотичною дією, у звязку з чим не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Повідомляє, що оспорюваний заповіт складений зі слів [PERSON], яка, не маючи юридичної освіти, неправильно повідомила секретарю сільської ради волю померлого. Окрім того, зазначає, що при підписанні [PERSON] заповіту у кімнаті, окрім секретаря сільської ради, були присутні й інші особи, зокрема, відповідач син померлого, невістка померлого, сестра померлого, позивач та його мати. Також вказує, що померлий заповіт вголос не зачитував та підписав такий не читаючи. Просить суд визнати недійсним заповіт [PERSON] на користь [PERSON], посвідчений 21 червня 2016р. секретарем Ломачинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, зареєстрований в реєстрі за № 53. Позивач [PERSON] підтримав позов з підстав, наведених в останньому, додатково зазначивши, що при підписанні померлим заповіту в кімнаті разом із [PERSON], окрім секретаря сільської ради, знаходились також він, його мати [PERSON], син померлого [PERSON] із дружиною, сестра [PERSON] [PERSON] Стверджував, що [PERSON] мав бажання заповісти своєму сину лише будинок в с. Ломачинці, а машину уже раніше заповів йому. При цьому, 21 червня 2016р. стан спадкодавця був надзвичайно поганий, останній уже не говорив, самостійно не міг пересуватися, був під дією наркотичних лікарських засобів, а тому заповіт було складено зі слів відповідача та воля померлого підтверджена [PERSON] При цьому, стверджував, що його мати [PERSON] трактувала «усе майно» лише як 1/2 частину житлового будинку у селі із наявним у ньому майном та прилеглими господарськими спорудами. Вказував, що померлий заповіт особисто не читав, а лише підписав. Просить позов задоволити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання 05.03.2018р. не зявилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с. 200). В попередніх судових засіданнях представник позивача підтримала позицію свого довірителя, з підстав, зазначених у позовній заяві. Окрім того, додатково звернула увагу, що ні у заповіті, ні в реєстраційній книзі немає застереження про те, що заповіт складено не в сільській раді, а за місцем знаходження спадкодавця, тобто має місце невідповідність посвідчувального напису. Вважає, що хоч експерти не надали відповіді на поставленні питання, однак стан здоровя померлого в день складення оспорюваного заповіту дозволяє зробити висновок, що зміст заповіту не відповідає внутрішній волі спадкодавця. Акцентує увагу на тому, що заповіт [PERSON] не зачитувався вголос; згода померлого зі змістом заповіту була виражена без слів, кивком голови; заповіт підписаний в присутності сторонньої особи із невизначеним статусом; порушено таємницю заповіту. Просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання 05.03.2018р. не зявився, жодних заяв чи клопотань суду не подав. В попередніх судових засіданнях відповідач проти позову заперечив та вказав, що 21 червня 2016р. він приїхав у с. Ломачинці на запрошення свого батька, який тяжко хворів, однак був при памяті, розмовляв та з допомогою сторонніх осіб міг пересуватись по будинку. Зазначив, що батько йому обіцяв залишити усе майно, в тому числі й автомобіль. Вказав, що саме на прохання батька він із [PERSON] в цей день пішов у сільську раду до секретаря. В сільській раді саме [PERSON] озвучила секретарю сільської ради волю батька змінити заповіт. Після цього, орієнтовно через годину, секретар сільської ради прийшла до батька додому із готовим документом та попросила усіх покинути кімнату, залишившись в ній наодинці із [PERSON] В подальшому батько віддав відповідачу свій примірник заповіту. Просить у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечував, оскільки вважає, що заповіт відповідає усім вимогам щодо форми та посвідчення, зокрема, у ньому вказано час, місце його складення, особа заповідача, особа, яка посвідчила заповіт, відображена дійсна воля спадкодавця, який міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. При цьому, звертає увагу на те, що заповіт може бути складено за допомогою загальноприйнятих технічних засобів та посвідчуватись за межами нотаріальної контори, в даному випадку за межами сільської ради. Окрім того, зазначає, що під час підписання заповіту його довіритель знаходився в іншій кімнаті. Просить в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи Ломачинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, проте подав заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради (а.с. 201). Свідок [PERSON] показала, що 19 червня 2016р. стан здоровя [PERSON] суттєво погіршився, а 21 червня 2016р. останній уже не говорив, не міг самостійно піднятися із ліжка, не ходив. При цьому, раніше, коли ще померлий перебував при памяті, він висловив бажання скласти заповіт на житловий будинок на імя сина. З цієї причини 21 червня 2016р. сестра померлого викликала секретаря сільської ради для складення заповіту. Свідок підтвердила, що секретар сільської ради, зайшовши в будинок, запитала у неї про обсяг майна, яке заповідається. Оскільки на той час фразу «усе майно» свідок сприйняла як 1/2 частину житлового будинку, господарські споруди та наявне в них майно, що мали залишитись сину померлого, тому [PERSON] на питання відповіла ствердно. Зазначила, що у 2015р., коли [PERSON] стало відомо про діагноз, останній склав заповіт на імя [PERSON], залишивши йому автомобіль, та наміру змінювати волю в цій частині померлий не мав. Повідомила, що з огляду на стан здоровя [PERSON], він заповіт не читав, жодні права йому не розяснювалися, його воля щодо обсягу спадкової маси не зясовувалася; при підписанні заповіту були присутні свідок, яка припідняла та підтримувала [PERSON], а також її син [PERSON], син померлого [PERSON] із дружиною, сестра [PERSON] [PERSON] Зазначила, що раніше, орієнтовно за 1-1,5 місяці до 21 червня 2016р., вона із відповідачем [PERSON] ходили в сільську раду, щоб відшукати секретаря, однак таку не знайшли, а тому в той час заповіт складено не було. Свідок [PERSON], яка працює секретарем Ломачинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, показала, що в день посвідчення заповіту до неї прийшов син померлого із документами та попросив скласти заповіт від імені батька на усе належне заповідачу майно на нього. Свідком було підготовлено два варіанти заповіту: на усе майно і на 1/2 частину житлового будинку в с. Ломачинці. Зазначила, що з огляду на стан здоровя спадкодавця посвідчення заповіту відбувалося за місцем знаходження [PERSON] за адресою вул. Дністрівська, 2 в с. Ломачинці. Повідомила, що коли вона прийшла до хати, то [PERSON] лежав на ліжку в одній кімнаті, а сестра померлого, [PERSON] із сином, син [PERSON] сиділи на дивані в кімнаті поруч. Вказала, що, зайшовши до будинку, вона уточнила в [PERSON] обсяг спадкового майна, яке слід зазначити у заповіті, на що остання відповіла ствердно «усе майно». Після цього свідок зайшла до [PERSON], зачитала йому заповіт та надала на підпис. Підтвердила, що [PERSON] в цей день не говорив, однак на її питання щодо правильності заповіту ствердно кивнув головою. Визнала, що зміст ст. 1241 ЦК України [PERSON] не розяснювала. Оскільки [PERSON] не міг самостійно піднятись із ліжка, то на час підписання заповіту в кімнату запросила [PERSON], яка й підтримувала [PERSON], коли той підписував заповіт (2 примірники) та розписувався в журналі. Після цього свідок залишила один примірник заповіту [PERSON], а інший забрала із собою та повернулась на робоче місце. Заслухавши сторін та їх представників, свідків, дослідивши письмові докази по справі, повно та всебічно зясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено, що 27 червня 2016р. у віці 51 року помер [PERSON], про що 29.06.2016р. зроблено актовий запис № 24, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-МИ № 163447, виданим 29.06.2016р. Виконавчим комітетом Ломачинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області (а.с. 13). Як вбачається із повідомлення КП «Сокирянська центральна районна лікарня Чернівецької області» від 27.06.2017р. № 01/1349, копій виписок з медичної карти хворого, висновків про призначення наркотичних лікарських засобів, листків призначення наркотичних засобів і виконання цих призначень, виписок з амбулаторної картки [PERSON], померлий знаходився на обліку у лікаря-онколога поліклініки Сокриянської ЦРЛ з липня 2015р. по 27.06.2016р. з діагнозом рак простати ІV ст. ІІ клінічна група; протягом 2015-2016 років перебував на стаціонарному лікуванні у ЧООД; з жовтня 2015р. визнаний комісією облонкоМСЕК інвалідом ІІ групи на 1 р.; з квітня 2016р. по день смерті отримував лікарський засіб, наркотичний анальгетик трамадол відповідно до призначень спочатку двічі, а в подальшому тричі на день (а.с. 18-46). У висновку комісійної посмертної судово-психіатричної експертизи № 64 від 06.12.2017р. експертами зазначено, що на момент укладення заповіту 21.06.2016р. підекспертний [PERSON] страждав на онкозахворювання з порушенням психічної діяльності у проявах астенічного синдрому, отримував лікування знеболюючим препаратом Трамадол. Виражена інтоксикація внаслідок ІV стадії захворювання та дія сильнодіючого опіоїдного аналгезуючого препарату могли здійснювати певний вплив на регуляцію правової поведінки підекспертного. Однак у звязку із відсутністю в матеріалах цивільної справи та наданій меддокументації відомостей, які характеризують психічний стан підекспертного [PERSON] на 21.06.2016р., суперечливість показів свідків, вирішити експертні питання та надати категоричні відповіді на поставлені питання щодо здатності померлого усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними при укладенні заповіту 21.06.2016р., а також про можливість встановлених захворювань і призначених ліків впливати на здатність померлого усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними при укладенні заповіту 21.06.2016р., не представилося можливим (а.с.184-189). Із матеріалів спадкової справи № 25/2016, заведеної 19.07.2016р. до майна померлого [PERSON], вбачається, що 19 липня 2016 року позивач, а 22 серпня 2016р. відповідач звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 91, 109). На даний час відповідачу видано Свідоцтво від 17.01.2017р. про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно 1/2 частину житлового будинку № 2, розташованого по вул. Дністрівській, с. Ломачинці, Сокирянського району, Чернівецької області (а.с. 115). Судом також встановлено, що 30 червня 2015р. приватним нотаріусом Сокирянського районного округу Чернівецької області [PERSON] посвідчено заповіт серії НАН № 507589, зареєстрований в реєстрі за № 573, проведено державну реєстрацію у Спадковому реєстрі, згідно якого [PERSON] заповів належний йому на праві власності автомобіль марки ВАЗ, модель 21099, 2005 року випуску, [PERSON], 17.03.1991р.н. (а.с. 14, 95-96, 98). Окрім того, 21 червня 2016р. секретарем виконавчого комітету Ломачинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області [PERSON] посвідчено заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 53, проведено державну реєстрацію у Спадковому реєстрі, згідно якого [PERSON] заповів усе майно, яке буде йому належати на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, і все те, на що по закону матиме право, [PERSON], 14.04.1988р.н. (а.с. 98. 110). Як вбачається із реєстраційної книги у звязку із хворобою заповідача місцем вчинення нотаріальної дії посвідчення заповіту [PERSON] від 21.06.2016р., є с. Ломачинці, вул. Дністрівська, 2 (а.с. 141-142). Оспорюваний заповіт посвідчено секретарем сільської ради [PERSON], якій згідно рішення Ломачинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області № 2/1-2015 від 16.11.2015р. доручено виконувати нотаріальні дії у виконавчому комітету сільської ради (а.с. 193). Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1234 ЦК України має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Так, згідно ст. 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). Так, згідно ч.ч. 2, 5, 6 ст. 1253 ЦК України у випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов'язковою. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків. Відповідно до ст. 1255 ЦК України нотаріус, інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт, свідки, а також фізична особа, яка підписує заповіт замість заповідача, не мають права до відкриття спадщини розголошувати відомості щодо факту складення заповіту, його змісту, скасування або зміни заповіту. Таким чином, суд відхиляє доводи представника позивача [PERSON] щодо відсутності у заповідача 21 червня 2016р. вільного волевиявлення на складення заповіту, оскільки сам факт наявності у заповідача тяжкої хвороби (онкологічного захворювання) не є достатнім доказом фізичної неспроможності заповідача в межах, необхідних для волевиявлення і складення заповіту; експертним дослідженням не зроблено висновку про абсолютну неспроможність заповідача на момент вчинення заповіту розуміти значення своїх дій та керувати ними, а лише стверджується про те, що захворювання заповідача та призначений йому препарат могли здійснювати певний вплив на регуляцію його правової поведінки. При цьому, суд відхиляє й пояснення відповідача [PERSON] про належний фізичний стан його батька (здатність розмовляти, говорити, ходити) 21 червня 2016р., оскільки такі суперечать поясненням та показам інших учасників судового процесу: позивача, свідків [PERSON] та [PERSON] Також суд не вбачає порушення таємниці заповіту та не вважає доказами викривленням волі заповідача те, що заповідач не був присутній під час технічного виготовлення тексту заповіту і його роздрукування уповноваженою посадовою особою; посвідчення відбулося за місцем знаходження заповідача, а не в приміщенні сільської ради; спадкоємець отримав заповіт одразу після посвідчення від заповідача. А відтак, наведене не є підставою для визнання оспорюваного заповіту недійсним. Разом з тим, в оспорюваному заповіті та посвідчувальному написі до нього зазначено, що такий на прохання заповідача виготовлений за допомогою загальноприйнятих технічних засобів (компютера), записаний секретарем сільської ради зі слів [PERSON] і власноручно ним підписаний у її присутності (а.с. 110). Однак, у ході розгляду справи, зокрема, з показів свідка [PERSON] - секретаря сільської ради, свідка [PERSON], встановлено, що оспорюваний заповіт секретарем сільської ради записаний зі слів спадкоємця відповідача [PERSON], тобто не є особистим розпорядженням спадкодавця [PERSON]; заповідач через стан свого здоровя заповіт вголос не зачитував; при посвідченні заповіту двоє свідків присутні не були; заповіт зачитувався секретарем сільської ради. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що заповіт [PERSON] від 21.06.2016р. складений з порушенням вимог щодо його посвідчення та є нікчемним. При цьому, присутність в кімнаті [PERSON] при підписанні [PERSON] заповіту та підтвердження нею без зачитування відповідності змісту заповіту волі заповідача не розцінюється судом як доказ належного посвідчення заповіту [PERSON] від 21.06.2016р. Оскільки судом встановлено нікчемність заповіту [PERSON] від 21.06.2016р., посвідченого секретарем виконавчого комітету Ломачинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 53, то визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. З огляду на зазначене, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Ломачинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області про визнання заповіту недійсним слід відмовити. На підставі вищенаведеного, ст.ст. 1233, 1234, 1247, 1248, 1251, 1253, 1255, 1257 ЦК України,

Outcome: dismissed