Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

28 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з 12.02.2005 року вона з відповідачем перебувала у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №70, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки. Відповідач є батьком вказаної дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що і стало причиною звернення позивача до суду. З урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини усіх видів його доходів щомісячно та до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити на підставі обставин викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог та просив розглянути справу за його відсутності. Суд, беручи до уваги позицію позивача, відповідача, дослідивши наявні докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладені обставини суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28.12.2015 року. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за 1 місяць. Також суд вважає, що витрати пов'язані з розглядом справи необхідно покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved