Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

29.04.2015 р. ПАТ «Укрсоцбанк», який є правонаступником АКБ «Укрсоцбанк», звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 1109797,27 грн. на предмет іпотеки (а.с.2-6). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.11.2007 р. між АКБ «Укрсоцбанк» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 661/Ф03.9/259, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) в сумі 787400 грн. на строк до 31.10.2022 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом - 14 % річних. В забезпечення виконання прийнятих зобов'язань між банком і [PERSON] 01.11.2007 р. укладено договір іпотеки за № 15166, відповідно до якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру, житловою площею 44, кв. м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]; 01.11.2007 р. укладено договір про внесення змін до іпотечного договору. Однак відповідач належним чином свої зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим станом на 06.04.2015 р. виникла заборгованість по поверненню кредиту за кредитним договором № 661/Ф03.9/259 від 01.11.2007 р., яка складає 1109797,27 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, підтримала позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 45). В судове засідання не з'явився відповідач, про слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення (а.с. 42), про причини неявки не повідомив. За згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 01.11.2007 р. між АКБ «Укрсоцбанк» і [PERSON] було укладено кредитний договір № 661/Ф03.9/259, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти (кредит) в сумі 787400 грн. на придбання квартири [ADDRESS] на строк до 31.10.2022 р. зі сплатою відсотків за користування кредитом - 14 % річних. В забезпечення виконання прийнятих зобов'язань між банком і [PERSON] 01.11.2007 р. укладено договір іпотеки за № 15166, відповідно до якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно вартістю 954800 грн., а саме: трикімнатну квартиру, житловою площею 44, кв. м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]; 01.11.2007 р. укладено договір про внесення змін до іпотечного договору (а.с. 13-15, 16-17, 18-18 об.). Згідно п. 4.1 договору у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно п. 4.2 договору у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки (а.с. 17). Банк свої зобов'язання виконав (а.с. 19). Однак відповідач належним чином свої зобов'язання не виконує, в зв'язку з чим станом на 06.04.2015 р. виникла заборгованість по поверненню кредиту за кредитним договором № 661/Ф03.9/259 від 01.11.2007 р., яка складає 1109797,27 грн., з яких: заборгованість за кредитом складає - 709772,37 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом складає - 287665,47 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором складає - 13302,29 грн., пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 39316,41 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом - 15292.20 грн., розмір інфляційних витрат за відсотками - 44448,52 грн., що підтверджується доказами на а.с. 20-24. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню за настанням цієї події. Статтею 628 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до ч.1 ст.611 ЦК України у разі невиконання зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» суд зазначає спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Також у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строку та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. За таких обставин позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved