Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~27.04.2021\~до Краснолиманського\~міського суду\~Донецької області\~надійшла позовна\~заява [PERSON] \~до Об`єднаної\~територіальної громади\~м.Лиман\~в особі\~Лиманської міської\~ради Донецької\~області про\~визнання права\~власностіна спадкове майно. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 09.08.2021 року залучено до участі у справі як співвідповідача - [PERSON] . \~ \~ \~ \~Для участі в судовому засіданні позивач [PERSON] не прибув, проте надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Представник відповідача Лиманської міської ради, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду цивільної справи, в судове засідання не прибула, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, рішення ухвалити відповідно до вимог чинного законодавства. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду цивільної справи, в судове засідання не прибула, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. \~ \~ \~ \~Суд вважає можливим розглянути справу без особистої участі позивача, відповідача та представника відповідача, оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 09.09.2021 постановлено здійснювати заочний розгляд вказаної цивільної справи. Дослідивши зібрані в справі докази, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши письмові докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] в м. Павлоград, Дніпропетровської області, померла [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.01.2021 року, актовий запис № 259. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою ( ст. 1220 ч.ч.1,2 ЦК України). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 7,1749га, розташованої на землях Лиманської міської ради (колишня територія Рідкодубівської сільської ради м. Красний Лиман) Донецької області, призначеної для ведення особистого селянського господарства, яка належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯИ № 402752, виданого 25.05.2010 року Краснолиманською міської радою, та земельної ділянки площею 7,1748га, розташованої на землях Лиманської міської ради (колишня територія Рідкодубівської сільської ради Краснолиманського району) Донецької області, призначеної для ведення особистого селянського господарства, яка належала померлій на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ДН № 01138, виданого 26.08.2004 року Краснолиманською міської радою. Статтею 1217 ЦК України передбачені види спадкування. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України). 15.11.2010 року [PERSON] складено заповіт на моє ім`я на вище зазначені земельні ділянки, заповіт посвідчений приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Покровським Я.О. 15.11.2010 року за реєстровим № 2201, не змінений та не скасований, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Лиманського міського нотаріального округу Семеновою І.М. від 03.06.2021 року. На теперішній час позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки прийняв спадщину, що підтверджується повідомленням державного нотаріуса Першої павлоградської державної нотаріальної контори Тимченко О.М. від 16.06.2021 року. Інші особи, які реалізували своє право на спадщину, відсутні. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності на спадкове майно, а саме відсутність оригіналів Державних актів. Таким чином матеріалами справи встановлено, що оформити спадщину за заповітом на вказані земельні ділянки неможливо, оскільки правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності на ім`я [PERSON] відсутній. Вирішуючи питання щодо позовних вимог про визнання права власності, суд враховує таке. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, \~право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно до\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 1297 ЦК\~встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті\~1296,\~1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Так, відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 та ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частина 1\~ст. 1297 ЦК України\~передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті\~1296,\~1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Відповідно до ч.1, 4\~ ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Форми державних актів на право власності на земельну ділянку, право постійного користування земельною ділянкою затверджуються Кабінетом Міністрів України. Зокрема, згідно із ст.\~41,\~55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Пунктом першим\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1\~ст. 9 Конституції України, ратифікована\~Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції»\~і є частиною національного законодавства України, встановлено, що\~\~кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1\~статті 6 та статті13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує\~кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Будченко проти України», «найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним». Нормами\~статті 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 3 п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вказані роз`яснення мають на увазі, що спадкоємець повинен звернутися до суду у порядку позовного провадження з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. Відповідно до п. 3.3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З урахуванням викладених позивачем обставин та досліджених в судовому засіданні письмових доказів, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved