Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

28.02.2018 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею, як спадкоємицею за законом першої черги, право власності на земельну ділянку площею 4,40 га, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельну ділянку площею 4,70 га, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, свої вимоги мотивує тим, що вищевказані земельні ділянки належать [PERSON]. 22.10.2009 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входять вищезазначені земельні дфлянки. Заповіту [PERSON] не залишав. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] являються дружина спадкодавця [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON]. Діти [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживали та за заявами про прийняття спадщини не звертались. Позивач прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у звязку з тим, що [PERSON] та [PERSON] було пропущено строк для подачі заяви про відмову від прийняття спадщини. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON]належить: - земельна ділянка площею 4,40 га, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ОД № 033777, виданого 14.08.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10-07-495, кадастровий номер земельної ділянки 5122082600:01:001:0027; - земельна ділянка площею 4,70 га, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ОД № 026648, виданого 14.08.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 10-07-497, кадастровий номер земельної ділянки 5122082600:01:002:0323. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 196212, виданого 23.10.2009 року Кирничанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер 22.10.2009 року. Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 4,40 га, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка площею 4,70 га, яка розташована на території Кирничанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 50923317 від 14.02.2018 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON], інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого 22.10.2009 року відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії І-АБ №290857, виданим 23.02.1973 року Бановською сільською радою Болградського району Одеської області; - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 439947, виданим 14.11.1974 року Кирничанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; - дочка [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЖД № 464303, виданим 15.09.1984 року Кирничанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживали, із заявами про прийняття спадщини не зверталась, тобто вважаються такими, які спадщину не прийняли. Крім того, [PERSON] надав до суду заяву в якій зазначив, що на спадкове майно не претендує та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Кирнички, вул. Центральна, 116, що підтверджено довідкою № 914 від 05.12.2017 року, наданою Кирничанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважаються такими, які прийняли спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON] № 63/02-14 від 14.02.2018 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що [PERSON] та [PERSON] було пропущено строк для подачі заяви про відмову від прийняття спадщини. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. На підставі викладеного,

Outcome: approved