Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-09 00:00:00

27.04.2021 до суду надійшов позов [PERSON] до ТОВ «СГП Дніпро» про розірвання договору оренди земельної ділянки. В обґрунтування поданого позову [PERSON] вказує, що 19 липня 2016 року він в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] набув право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 6823980300:06:008:0006, що знаходить на території Ганнопільської сільської ради. У липні 2016 року він дізнався, що дана земельну ділянка перебуває у користуванні ТОВ «СФГ Дніпро», після чого на початку серпня 2016 року повідомив орендаря про зміну власника земельної ділянки та просив перерахувати орендну плату на окремо вказаний ним рахунок або грошовим переказом засобами поштового зв`язку. Також позивач просив надати у його розпорядження копію договору оренди зі всіма додатками та повідомити про стан нарахування та виплати орендної плати його мамі за весь період дії договору. На вказаний запит позивач отримав лише копію договору. Не отримавши від відповідача витребовуваної інформації та виплати орендної плати позивач надіслав відповідачу письмовий запит, до якого додав нові реквізити свого банківського рахунку та пропозицію укласти додаткову угоду про розривання договору оренди земельної ділянки, відповідь на який просив надати протягом 10 днів з моменту отримання даного письмового запиту. Відповідач, не зважаючи на те, що отримав даний запит, проігнорував його та не виплатив заборгованість з орендної плати. За таких обставин позивач звернувся до суду та просить розірвати договір оренди землі від 22 лютого 2013, укладений між [PERSON] , правонаступником якої він є, та ТОВ «СФГ Дніпро». В судовому засіданні представник позивача поданий позов підтримав з викладених у ньому підстав. Вказав, що відповідач систематично не сплачує за користування землею, а тому договір слід розірвати через не виконання відповідачем його умов. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи, до суду не з`явився. Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши до матеріалів справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19 липня 2016 року, [PERSON] отримав у спадщину земельну ділянку №6823980300:06:008:0006, що розташована на території Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 11, 12). Згідно договору оренди землі від 22 липня 2013 року, [PERSON] передала в оренду ТОВ «СФГ Дніпро» в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Ганнопільської сільської ради, кадастровий номер земельної ділянки 68239803000:06:008:0006. Договір укладено на 10 років. Орендна плата виплачується особисто орендодавцю або уповноваженій ним особі в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі, що на момент укладення договору становить 1203,70 грн. Орендна плата вноситься щорічно не пізніше 30 грудня один раз на рік. Як видно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, 20.01.2014 за індексним номером 10224724 зареєстровано право оренди земельної ділянки 6823980300:06:008:0006, орендодавець: [PERSON] , орендар ТОВ «СГП Дніпро» (а.с. 18). 22.02.2021 [PERSON] надіслав на адресу ТОВ «СГП Дніпро» лист із пропозицією укласти додаткову угоду про розриванні договору оренди земельної ділянки та вимогою перерахувати заборгованість з орендної плати. У вказаному листі [PERSON] просив повідомити його про стан виплати орендної плати за весь період дії договору оренди; здійснити виплату заборгованості по орендній платі на казаний ним банківський рахунок. Крім того [PERSON] запропонував укласти додаткову угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки. Вказаний лист було вручено відповідачу 25.02.2021 (а.с. 19, 22). Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам суд враховує наступне. Статтею 792 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. У відповідності до ст.ст. 13-14 Закону, договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Власник земельної ділянки може встановити вимогу нотаріального посвідчення договору оренди землі та скасувати таку вимогу. Встановлення (скасування) вимоги є одностороннім правочином, що підлягає нотаріальному посвідченню. Така вимога є обтяженням речових прав на земельну ділянку та підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом. Статтею 21 Закону визначено, що орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається. Статтею 24 Закону визначено право орендодавця на своєчасне внесення орендної плати за земельну ділянку, а в разі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також орендної плати за водний об`єкт. Вказаному праву орендодавця кореспондує обов`язок орендаря на своєчасну та в повному обсязі сплату орендної плати за земельну ділянку. У відповідності до ст. 32 Закону, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Водночас у пункті д) частини першої статті 141 ЗК України передбачено таку підставу припинення права користування земельною ділянкою як систематична несплата земельного податку або орендної плати. Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 484/301/18. Окрім того, Верховний Суд погодився з висновками судів, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Судом встановлено, що з 2016 року орендар ТОВ СГП Дніпро», користуючись земельною ділянкою, належною позивачеві, не сплачує останньому оренду плати, визначену договором, що є істотним порушенням умов договору. Доводи позивача про порушення відповідачем обов`язку щодо своєчасної та в повному обсязі орендної плати відповідачем не спростовані та доказів зворотного суду не надано. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved