Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

27 травня 2014 року позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить суд визнати за [PERSON] право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Прогрес» с.Івот, Шосткинського району, у розмірі 6864 гривень, що становить 0.323 відсотка від загальної вартості майна пайового фонду підприємства, згідно свідоцтва серія [NUMBER] та право власності на земельну ділянку (пай) площею 7,89 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Івотської сільської ради Шосткинського району, Сумської області, та складається з трьох окремих земельних ділянок розміром: 5,3509 га., 1,9636 га., 0.5765 га., згідно державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] в порядку спадкування за законом за правом представлення після смерті тітки [PERSON], померлої [INFO]. Позовні вимоги мотивуються тим, що [INFO] померла тітка позивачки [PERSON]. Після смерті тітки відкрилась спадщина на її майно, а саме: - майновий пай згідно свідоцтва серія [NUMBER] члена колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Прогрес» с.Івот. Шосткинського району, у розмірі 6864гривень, що становить 0,323 відсотка від загальної вартості майна пайового фонду підприємства. - земельну ділянку (пай) загальним розміром 7,89 га., розташовану на території Івотської сільської ради Шосткинського району, Сумської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається з трьох окремих земельних ділянок: - розміром 5,3509 га, - розміром 1,9636 га, - розміром 0,5765 га. Факт належності земельної ділянки [PERSON] підтверджується правовстановлюючим документом, а саме: копією державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] виданим Івотьскою сільською радою народних депутатів від 29.12.2000 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 222. Ще до смерті тітки, [INFO] помер батько позивачки - [PERSON], який був рідним братом тітки. Факт спорідненості підтверджується доданими до позову документами. Так, відповідно до копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану, батьком [PERSON] записаний [PERSON]. З копії про архівного витягу запису про народження № 115 вбачається що, батьком [PERSON] є також [PERSON]. 15.06.1991 році в Очкінській сільській раді С.Будського району, позивачка зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується штампом реєстрації з копії паспорту позивачки. Отже, вищевказані документи підтверджують те, що [PERSON] є рідною тіткою позивачки. Під час життя [PERSON] заповіт не складала, інші спокодємці в порядку черговості до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини не звертались. Цей факт підтверджується копією довідки Івотської сільради та копією постанови нотаріуса в додатку. На час смерті та на теперішній час нікого з близьких родичів у [PERSON] не залишилось окрім позивачки, [PERSON]. Позивачки весь час допомагала тітці по господарству, годувала худобу, допомагала у заготівлях на зиму, оскільки вони мешкали поряд в с. Івот. На звернення позивачки до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті тітки, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що на момент її смерті діяв Цивільний кодекс України в редакції 1963 року, за яким спадкоємців, як племінників не передбачено, що є підставою для звернення до суду. Позивачка посилаючись на ст. ст. 529. 530 ЦК УРСР (1963 р.), п. 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 р. правила книги шостої Цивільного кодексу України, ст. ст. 328, 1216 ч. 3 ст. 1266ЦК України, а також ст. 1225 ЦК України та на п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України вважає, що має право успадкувати нелажне тітці майно за правом представлення, оскільки її батько успадкував би вищевказане майно за законом, якби він був живим на час відкриття спадщини після смерті сестри [PERSON] Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, мотивуючі тими ж самими обставинами, пояснила, що витрати по розгляду справи в суді бере на себе. Представник відповідача Івотської сільради, Шосткинського району Сумської області, сільській голова О.Г.Дуб., просить розглянути справу без його участі, проти позову не заперечує, про що надав відповідну заяву. Суд вважає можливим слухати справу буз участі представника відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін. Позивачка не заперечує. Вислухавши позивачку та дослідивши матеріали справи, а саме: копію свідоцтва на майновий пай [PERSON], копію державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] від 21.12.2000 р., копію акту про передачу земельної частки (паю) в натурі від 26.12.2000 року [PERSON], копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON], копію витягу з Державного реєстру про смерть [PERSON], копію архівного витягу про народження батька позивачки [PERSON], копію свідоцтва про смерть батька позивачки [PERSON], копію свідоцтва про народження позивачки, копію паспорту позивачки, копію довідки Івотської сільради з місця проживання померлої [PERSON], та що заповіт Івотською сільрадою не посвідчувався, копію довідки виконкому Івотської сільради про те, що [PERSON], по день смерті був зареєстрований та проживав в [ADDRESS], постанову державного нотаріуса Шосткинської районної державної нотаріальної контори Дзюби В.І. від 26.03.2014 року про відмову у вчиненнінотаріальної дії, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. ст. 529. 530 ЦК УРСР (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Як вбачається з п. 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України 2003 р. правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця) якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до роз'яснення Міністерства юстиції України від 11.10.2011 року щодо окремих питань у спадкуванні, зазначено, що до кола осіб, що стають спадкоємцями за правом представлення відносяться: внуки, правнуки, прабаба, прадід, племінники, двоюрідні брати та сестри спадкодавця. Спадкування за правом представлення відбувається у разі, якщо на час відкриття спадщини не залишилось в живих відповідного родича, що повинен, бути власником частини спадкового майна, яка належала йому за законом. Таким чином, позивачка має право успадкувати належне тітці [PERSON], майно за правом представлення, оскільки батько позивачки успадкував би вищевказане майно за законом, якби він був живим на час відкриття спадщини після смерті сестри [PERSON] З огляду на ч.2 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», майновий пай є власністю члена підприємства. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, без зміни її цільового призначення. У відповідності до п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно діючого законодавства право власності на об'єкти нерухомості на які відсутні правовстанавлювальний документ (свідоцтво про право власності, договір купівлі-продажу договір дарування, міни, свідоцтво про право на спадщину...) в порядку успадкування може бути визнано лише за рішенням суду. Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають право власності на нерухоме майно. Відповідно до п.10 ст. 27 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 р. № 703 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно Наказу МЮ України за № 7/5 від 07.02.2002 правонаступницьким документом, для реєстрації права власності є рішення суду про визнання права власності.

Outcome: approved