Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

27 лютого 2015 року Публічне акціонерне товариство ««Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду із позовом до [PERSON], за участю третьої особи - фізичної особи-підприємця [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат, мотивуючи свої вимоги порушенням відповідачем та третьою особою зобов'язань відповідно до умов договору. Представник позивача, який належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, не використав наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні. Представником позивача Піскун С.І., який діє на підставі довіреності № 433/12-Н від 11.10.2012 року, було подано заяву, в якій останній підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення /а.с.43/. У позовній заяві зазначено, що 13 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та третьою особою - фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено кредитний договір № 011/07-166/19-138, відповідно до умов якого [PERSON] надано кредитну лінію в сумі 5 000 000,00 грн., на строк до 13 жовтня 2016 року, зі сплатою за користування кредитом 16% річних. На забезпечення виконання зобов'язань за даним договором 14.12.2007 року між банком і відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № 011/07-166/19-138/2, за яким відповідач виступив поручителем [PERSON] і взяв на себе зобов'язання щодо солідарної відповідальності перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, за письмовою вимогою банку в разі невиконання позичальником умов кредитного договору. У зв'язку із неналежним виконанням своїх зобов'язань за кредитним договором, станом на 08.12.2014 року загальна заборгованість за кредитним договором становить 2 123 574,18 грн., в тому числі: основна заборгованість по тілу кредиту - 1 999 963,65 грн., заборгованість за несплаченими відсотками - 111 778,79 грн., пеня за порушення строків погашення судної заборгованості - 7 546,88 грн., пеня за порушення строків погашення відсотків - 4 284,86 грн. Виходячи з наведеного, посилаючись на положення статей 546,553,554,625,1050,1054 ЦК України та протиправність дій відповідача та третьої особи, якими суттєво порушуються законні права кредитора, позивач просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у сумі 2 123 574,18 грн., в тому числі: основна заборгованість по тілу кредиту - 1 999 963,65 грн., заборгованість за несплаченими відсотками - 111 778,79 грн., пеня за порушення строків погашення судної заборгованості - 7 546,88 грн., пеня за порушення строків погашення відсотків - 4 284,86 грн та понесені судові витрати в сумі 3 654 грн. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] про місце, день та час розгляду справи. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», пересилання пошти не здійснюється до [ADDRESS], де зареєстровано місце проживання [PERSON] та [PERSON] /а.с.20/, що позбавлює суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання відповідача та третьої особи (ч.5 ст.74 ЦПК України). Тому відповідно до вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України виклик у судове засідання відповідача та третьої особи було здійснено шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур?єр» /а.с.41/. Здійснити відповідно до розпорядження КМУ від 21 січня 2015 року №41-р розміщення оголошення про виклик до суду відповідача у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження - газеті «Донеччина», не є можливим у зв?язку із перебуванням редакції цієї газети на території, що тимчасово не контролюється Україною - у місті Донецьку /а.с.26,27/. Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що відповідачем [PERSON] та третьою особою [PERSON] недобросовісно здійснюються їх процесуальні права, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача та третьої особи, а тому, відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та враховуючи згоду представника позивача, суд вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідача та третьої особи у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) встановив наступне. Приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 13 грудня 2007 року юридична особа - ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якої є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», і [PERSON], уклали кредитний договір №011/07-166/19-138, відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредитну лінію в сумі 5 000 000,00 грн., на строк до 13 жовтня 2016 року, зі сплатою за користування 16% річних, на умовах його забезпечення, цільового використання, строковості, повернення та плати за користування, а позичальник зі своєї сторони зобов'язався отримати кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку основну суму кредиту, сплатити проценти за користування ним, а також виконати інші обов'язки, визначені цим договором. Позичальник зобов'язався погашати кредит та проценти щомісячними платежами /а.с.3-9/. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 14 грудня 2007 року ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», і [PERSON], уклали договір поруки №011/07-166/19-138/2. Як передбачено вимогами п.2.1 договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед кредитором у тому ж обсяі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки /а.с.10/. Судом встановлено, що кредитний договір та договір поруки укладені у письмовій формі, підписані уповноваженими на це посадовими особами ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та особисто [PERSON] та [PERSON], зміст правочинів не суперечить актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства, і на підставі статті 629 ЦК України ці договори є обов'язковими для виконання. Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Наявними в матеріалах справи документами підтверджено, що Банк повністю виконав умови кредитного договору, відкривши [PERSON] відновлювальну (револьверну) кредитну лінію у сумі 5 000 000,00 грн. Відповідно до умов кредитного договору №011/07-166/19-138 від 13.12.2007 року, він набирає чинності з дати його укладання та діє до повного погашення позичальником заборгованності за цим договором (позичкової заборгованості, процентів за користування кредитом, комісій, штрафів та пені, відшкодування витрат та збитків кредитора) /а.с.3-9/. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору №011/07-166/19-138 від 13.12.2007 року вбачається, що станом на 08.12.2014 року позичальник має заборгованість за тілом кредиту 1 999 963,65 грн., за відсотками 111 778,79 грн. /а.с.11-12/. Відповідно до пункту 10.2 Кредитного договору за порушення строків повернення кредиту (у т.ч. строків зменшення кредитного ліміту), процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла на час виникнення заборгованності, за кожний день прострочення /а.с.3-9/. Згідно довідки-розрахунку ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» третій особі [PERSON] за час фактичного користування кредитними ресурсами за період з 20.12.2007 року по 01 грудня 2014 року, станом на 08 грудня 2014 року нарахована пеня за порушення строків погашення судної заборгованості у розмірі 7 546,88 грн., пеня за порушення строків погашення відсотків у розмірі 4 284,86 грн. /а.с. 11,12/. З огляду на наведене суд дійшов висновку, що [PERSON] порушувалися умови укладеного договору по своєчасному поверненню суми кредиту та сплаті відсотків за користування ним, унаслідок чого утворився борг перед позивачем у зазначеній сумі, а [PERSON] не виконує своїх обов'язків поручителя і не сплачує позивачу заборгованості [PERSON] Таким чином, суд визнає, що відповідач та третя особа в односторонньому порядку відмовились від належного виконання взятих на себе зобов'язань за договорами. Суд визнає правильним представлений ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» розрахунок періоду і суми заборгованості, що утворилась у [PERSON] по нарахованим, але не сплаченим відсоткам, пені за порушення строків погашення судної заборгованості та пені за порушення строків погашення відсотків за кредитним договором № 011/07-166/19-138 від 13.12.2007 року. Розрахунок відповідає умовам укладеного договору. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно з частиною першою статті 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Отже, за законом у цьому випадку немає так званої обов'язкової процесуальної співучасті, тобто законом передбачено право позивача звернутися до суду до кожного з боржників окремо. Крім того, предметом спору є різні самостійні договірні відносини: між кредитором і боржником - за кредитним договором; між кредитором і поручителем - за договором поруки, або ж ці відносини можуть врегульовуватись одним кредитним договором, що не змінює суті окремих договірних відносин. У матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані того, що відповідач та третя особа вживали заходи для належного виконання зобов'язання по даним правочинам, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з їх вини. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] та [PERSON] належним чином не виконують зобов'язання, передбачені укладеними в установленому законом порядку кредитним договором і договором поруки. Такі дії відповідача та третьої особи є неправомірними, тому позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем документально підтверджена платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 3 654,00 грн., який відповідно до вимог статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі /а.с. 39/.

Outcome: approved