Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

28 листопада 2018 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. 06 грудня 2018 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28 вересня 2006 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей, а саме: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Протягом останнього року сімейне життя між ними погіршувалося, що в кінцевому результаті в 2018 році призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач має протилежні з позивачем погляди на шлюб, сім'ю, нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи виникають сварки, що негативно впливають на психічний стан позивача, не підтримує нормальної моральної атмосфери в сім'ї, не дбає про побудову сімейних відносин. Тому вона вважає, що сенсу та можливості підтримувати сімейні відносини немає, у зв'язку з чим змушена звернутись до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає /а.с.16/. Тому справа розглянута у відсутність позивача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю /а.с.21/. Тому справа розглянута у відсутність відповідача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 28 вересня 2006 року Новосамарською сільською радою Красноокнянського району Одеської області, актовий запис №03 /а.с.7/. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей, а саме: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]/а.с.8-9/. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 1 статті 110 СК України встановлено право одного з подружжя на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином забезпечується принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження та під час розірвання шлюбу. Аналогічні положення містить і Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року). Так, відповідно до ст.12 зазначеної конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім'ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права. Крім того, ст.5 Протоколу №7 зазначеної конвенції встановлено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Судом встановлено, що протягом часу сторони не намагалися відновити сімейні стосунки. На думку позивача, примирення та збереження сім'ї неможливе. Тому суд прийшов до висновку, що збереження сім'ї суперечить інтересам позивача та згідно зі ст.112 СК України, позов підлягає задоволенню і шлюб слід розірвати. При цьому, згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved