Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

27 жовтня 2015 року [PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 листопада 1993 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у міському відділі ЗАГС Виконавчого комітету Горлівської міської ради народних депутатів Донецької області, за актовим записом №2502. Позивач зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинилися внаслідок того, що у процесі спільного проживання, з їх із відповідачем стосунків зникли взаєморозуміння, любов та повага один до одного. Як виявилося у процесі подружнього життя, у позивача із відповідачем різні погляди на життя та несумісність характерів, що унеможливлює їх спільне проживання як однієї родини. [PERSON] не брав участі у веденні домашнього господарства, не надавав належної матеріальної допомоги сімї, не займався вихованням дитини. Сторони припинили проживати разом з 2012 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем. Позивач вважає, що примирення між нею та відповідачем є неможливим, а збереження шлюбу недоцільним. Спір про місце проживання дитини між сторонами відсутній, донька залишиться проживати із позивачем. В судове засідання, позивач [PERSON] не зявилася, надала суду письмову заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутність, зазначила, що наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі (а.с. 29). Відповідач, [PERSON], до судового засідання не зявився, про час, дату і місце судового розгляду справи був повідомлений через оголошення в газеті центральних органів виконавчої влади України «Урядовий Курєр» №231 (5605) від 10 грудня 2015 року (а.с.32), відомостей про причину неявки не надав, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Як було встановлено у судовому засіданні, 23 листопада 1993 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі ЗАГС Виконавчого комітету Горлівської міської ради народних депутатів Донецької області, за актовим записом №2502 (а.с.23). Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно до положень ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають спільні права та обовязки. Рішення про розірвання шлюбу, як визначено нормою ст. 112 СК України, суд постановляє якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 2012 року не проживають спільно однією сімєю та не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснило дій щодо збереження родинних стосунків. Наміру зберегти свій шлюб сторони не мають. Спору щодо місця проживання дитини та про майно між сторонами не має. Враховуючи викладене, суд визнає, що надання подружжю строку для примирення у даному випадку є недоцільним. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини,\~\~суд дійшов висновку, що подальше подружнє життя [PERSON] та [PERSON], збереження їх сімї є неможливим та суперечить їх інтересам, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, за таких обставин на користь позивача належить стягнути понесені судові витрати (судовий збір 487 грн. 20 коп. та витрати повязанні з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача 420 грн. 00 коп.) в розмірі 907 грн. 20 коп. Згідно викладеного,

Outcome: approved