Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

27 листопада 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком №148 по вул. Підгірній у м. Краматорську Донецької області. Свій позов обґрунтувала тим, що вона є власницею будинку №148 по вул. Підгірній у м. Краматорську на підставі договору дарування від 06.11.1990 року та свідоцтва про право власності від 06.11.1990 року. В зазначеному будинку з 03.11.1999 року зареєстрована її онучка [PERSON], яка не проживає в ньому з січня 2000 року. На неодноразові прохання знятись з реєстрації відповідачка не реагує, у звязку з чим позивач на протязі тривалого періоду змушена сплачувати за неї комунальні платежі, що ставить її у вкрай скрутне матеріальне становище. В судовому засіданні позивач [PERSON] просила позов задовольнити та визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідач [PERSON] повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи, повторно не зявилася в судове засідання, про причини неявки суду не повідомила. За ухвалою суду справа розглянута заочно на підставі наявних у ній доказів. Суд вислухавши вступне слово позивача [PERSON], показання свідка [PERSON], дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок №148 по вул. Підгірній у м. Краматорську належить на праві власності позивачці [PERSON] згідно Договору дарування ? частки та Свідоцтва про право власності на ? частку, посвідчених 06.11.1990 року державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого 12.11.1990 року в КП БТІ м. Краматорська за №222340. Згідно Довідки виконавчого комітету Біленьківської селищної ради за №6471 від 18.12.2017 року, відповідач [PERSON] зареєстрована в [INFO]. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є сусідкою позивача [PERSON], яку знає з 1992 року. Відповідач [PERSON] ніколи не проживала разом із [PERSON] у будинку №148 по вул.. Підгірній у м. Краматорську. Будь-яких перешкод в користуванні будинком з боку позивачки [PERSON] відповідачці не створювалось. Крім того, факт не проживання [PERSON] в будинку за місцем реєстрації з січня 2000 року підтверджується Актом від 10.11.2017 року, складеним депутатом Біленьківської селищної ради по виборчому округу №24 [PERSON]. У відповідності до частини 4 ст. 41 Конституції України, частини 1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно частини 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно частини 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно частини 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, позивач як власник квартири згідно ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 383 ЦК України має право володіти, користуватися та розпоряджатися нею на власний розсуд, використовувати її для власного проживання, проживання членів своєї сімї. Таке право позивача згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним і він не може бути протиправно його позбавлений. Відповідно до частини 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідач [PERSON], як встановлено в судовому засіданні, зареєстрована в будинку, який належить позивачці [PERSON] на праві власності як член сімї, в даному будинку не проживає понад один рік без поважних причин, а саме з січня 2000 року, і оскільки до теперішнього часу залишається зареєстрованою в будинку, то цим порушує право позивачки як власника, вона сплачує комунальні послуги які припадають на неї, що становить її у скрутне становище та не має можливості отримати субсидію. Таким чином, право позивачки як власника будинку порушені і вона, згідно частини 2 ст. 405 ЦК України має право вимагати визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права - визнання відповідача такою, що втратила право користування будинком, то такі вимоги охоплюються поняттям «усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном», тобто ґрунтуються на законі, і будуть достатніми для повного захисту права позивачки шляхом подальшого зняття відповідача з реєстраційного обліку. За наведених обставин позовні вимоги щодо визнання [PERSON] такою, що втратила право користування будинком №148 по вул.. Підгірній у м. Краматорську підлягають задоволенню повністю. Оскільки, позовні вимоги [PERSON] задоволені у повному обсязі, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн. на користь позивача.

Outcome: approved