Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

27 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду з позовом до Світліівської сільської ради Добропільського району Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку, посилаючись в позовній заяві не те, що його матір [PERSON] померла 15 лютого 2001 року. Після її смерті залишилось спадкове майно в вигляді земельної ділянки (паю) розміром 7,85 га, яка була їй надана як члену колективного сільськогосподарського акціонерного товариства КСП «Добропільське» на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ДН №0121683 розміром 7,85 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Матір позивача [PERSON] набула права на земельну частку, на підставі розпорядження Добропільської райдержадміністрації від 07 квітня 1997 року №134. Своєчасно позивач не оформив спадок в установленому законом порядку на своє імя, бо не був освічений в тому, що матір не оформила своєчасно Державного акту на землю. Позивач просить визнати право власності в порядку спадкування на земельну частку (пай), що підтверджується сертифікатом Серії ДН №0121683 від 27 червня розміром 7,85 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Позивач, представник позивача, представник відповідача в судове засідання не зявились, позивач, представник позивача надав заяву про слухання справи в їх відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягають, представник відповідача надав листа з проханням розглянути справу в його відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає можливим розглянути справу в відсутність сторін. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позиція суду підтверджується наступним. Правовідносини по даній справі регулюються Цивільним Кодексом України Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено: Матір позивача [PERSON] померла 15 лютого 2001 року, що підтверджується свідоцтво про смерть від 27 серпня 2014 року серія 1-НО №773633, виданого Виконавчим комітетом Світлівської сільської ради Добропільського району Донецької області. (арк.справи 5) Факт родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження позивача, з якого вбачається, що [PERSON] вказана матірю позивача (свідоцтво від 07 березня 1954 року).(арк.справи 6). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно в вигляді земельної ділянки (паю), що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серії ДН №0121683 розміром 7,85 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. (арк.справи 4) Матір позивача [PERSON] набула права на земельну частку, на підставі розпорядження Добропільської райдержадміністрації від 07 квітня 1997 року №134, про що є відмітка в сертифікаті від 27 червня 1997 року. [PERSON] акт на право власності на земельну ділянку не видавався та не розроблявся відповідними органами, що підтверджується тим фактом, що на даний час відсутні відомості про видачу Державного акту на землю. Згідно Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським виробництвам і організаціям» п. 2. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до діючого на той час Закону України «Про внесення змін та доповнень до Земельного кодексу Української РСР» №2196-ХІІ від 13 березня 1992 року, ст. 23 право власності або постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. [PERSON] на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству із зазначенням розміру земель, що перебуваютьсь у власності підприємства, товариства і у колективній власності громадян. Згідно ст.321 ЦК України і ст. 41 Конституції України право власності є нерушимим. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійснення. Згідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1216 ЦК України, обумовлюється, що спадкування є перехід прав і обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 78 ЗК України, право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно до ст. 81 ЗК України, громадяни України набуваються право власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами. Враховуючи, що позивач не моє можливості реалізувати своє право через нотаріальну контору, вказаний факт в судовому засіданні не спростований та зважаючи на той факт, що визнання позовних вимог Відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також з огляду на обґрунтованість позову суд приходить висновку про задоволення позову в повному обсязі. [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved