Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

28.05.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості по заробітній платі в розмірі 18378,93,00 грн., середній заробіток за весь час затримки прикінцевого розрахунку по день фактичного розрахунку із розрахунку середньомісячної заробітної плати 2803,71 грн., тобто за березень-травень місяці 2014 року суму в розмірі 8411,13 грн. та суму, потрачену на надання юридичної допомоги в розмірі 400 грн. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що з 02.04.2007 року він був прийнятий на роботу до Харківського учбово-виробничого підприємства №1 Українського товариства сліпих на посаду слюсаря-ремонтника механозаготовчої ділянки на підставі наказу №33к від 02.04.2007 року. 24.02.2014 року звільнений на підставі ст.. 38 КЗоТ України за власним бажанням, наказ №6-к від 24.02.2014 року. При звільненні відповідач не видав йому трудову книжку та не провів з ним прикінцевий розрахунок установлені законом строки. Згідно даних довідки від 24.02.2014 року №2 загальна сума заборгованості станом на 31.01.2014 року складає 18378,93 грн, середньомісячна заробітна плата складає 2803,71 грн. Неодноразово він звертався до відповідача з проханням провести з ним прикінцевий розрахунок та сплатити заборгованість по заробітній платі, однак йому було відмовлено. Через те, що до теперішнього часу з ним не проведено прикінцевий розрахунок, відповідач повинен сплатити середній заробіток за весь час затримки виплати, з розрахунку середньомісячної заробітної плати, що становить 2807,71 грн. за період з березня по травень 2014 року. Відтак, загальна сума заборгованості складає 26790,06 грн. В добровільному порядку керівництво підприємства заборгованість не погашає, посилаючись на відсутність коштів на оплату праці, у зв'язку з чим він вимушений звернутися з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] на судове засідання не з'явився. Надав суду письмову заяву, в якій він підтримує заявлені позовні вимоги, просить справу розглянути за його відсутністю. Представник відповідача на судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, надав письмову заяву, в якій ХУПП №1УТОС визнає позовні вимоги, просить справу розглянути у відсутність представника, рішення ухвалити на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що [PERSON] 02.04.2007 року був прийнятий на роботу до Харківського учбово-виробничого підприємства №1 Українського товариства сліпих на посаду слюсаря-ремонтника механозаготовчої ділянки на підставі наказу №33к від 02.04.2007 року. 24.02.2014 року позивач звільнений на підставі ст.. 38 КЗоТ України за власним бажанням, наказ №6-к від 24.02.2014 року. При звільненні відповідач не видав позивачу трудову книжку та не провів з ним прикінцевий розрахунок установлені законом строки. Згідно даних довідки від 24.02.2014 року №2 загальна сума заборгованості станом на 31.01.2014 року складає 18378,93 грн., середньомісячна заробітна плата складає 2803,71 грн. Неодноразово позивач звертався до відповідача з проханням провести з ним прикінцевий розрахунок та сплатити заборгованість по заробітній платі, однак йому було відмовлено. Через те, що до теперішнього часу з позивачем не проведено прикінцевий розрахунок, відповідач повинен сплатити середній заробіток за весь час затримки виплати, з розрахунку середньомісячної заробітної плати, що становить 2807,71 грн. за період з березня по травень 2014 року. Відтак, загальна сума заборгованості складає 26790,06 грн. В добровільному порядку керівництво підприємства заборгованість не погашає, посилаючись на відсутність коштів на оплату праці. На даний час виплачується текуча заборгованість та поступово погашається заборгованість, що утворилася. Відповідно до вимог ч.1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Згідно з положеннями ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Вимогами ст. 44 КЗпП України, внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому трудовим договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Приймаючи до уваги, що відповідач своєчасно не провів з позивачем прикінцевий розрахунок та не сплатив заборгованість по заробітній платі, вимога позивача про стягнення на його користь з відповідача середньомісячного заробітку за весь час затримки проведення розрахунку в розмірі 8411,13 грн. з розрахунку розміру середньомісячного заробітку 2803,71 грн. на місяць, підлягає задоволенню Судові витрати у вигляді наданої позивачу правової допомоги в розмірі 400 грн., які підтверджені документально, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України. Крім того, відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тобто з відповідача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243,60 грн. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по заробітній платі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved