Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

28.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Бердянської міської ради Запорізької області, третя особа [PERSON], у якому просила: - встановити факт її проживання одною сім'єю з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не менше п'яти років до смерті [PERSON], померлого [INFO], - визнати за [PERSON] право власності на 1/7 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого [INFO]. В позові зазначено, що на підставі свідоцтва на право власності квартира [ADDRESS] належить по 1/7 частки кожному позивачу [PERSON], дочкам позивача [PERSON] та [PERSON], чоловіку позивача [PERSON], співмешканцю матері позивача [PERSON] та 2/7 частки матері позивача [PERSON]. [INFO] помер співмешканець матері позивача [PERSON], а [INFO] померла мати позивача [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/7 частки зазначеної квартири. Так як позивач до дня смерті [PERSON] проживала з ним однією сім'єю, просила задовольнити позов. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] підтримали позов, та просили його задовольнити. Представник відповідача за довіреністю Замета Н.О. вважала позов необґрунтованим, просила відмовити у його задоволенні. Третя особа, яка після укладення шлюбу 23.06.2012 року замінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], письмово звернулася до суду, та просила задовольнити позов, а справу розглянути за її відсутністю. Вислухавши сторони, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно Свідоцтва на право власності від 10.04.1995 року квартира [ADDRESS] належить по 1/7 частки кожному позивачу [PERSON], дочкам позивача [PERSON] та [PERSON], чоловіку позивача [PERSON], співмешканцю матері позивача [PERSON] та 2/7 частки матері позивача [PERSON] (а.с.9-12). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с.13). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] (а.с.14). За змістом пп. 4, 5 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України 2004 р. відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 р., якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 р.) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 р. Про що також зазначено в правовому висновку Верховного суду України (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 грудня 2013 р. у справі № 6-138цс13). Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР 1963р. часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Тобто часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO]. Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР 1963р. місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Тобто після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 1/7 частки квартири [ADDRESS] Запорізької області. Згідно повідомлення завідуючої Бердянської державної нотаріальної контори Н.Ю.Тищук №212/ОН6 від 19.01.2016 року після смерті [PERSON] заяви про прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини не реєструвалися та спадкова справа не заводилася. В розумінні ст. ст. 527,529-531 ЦК УРСР 1963р. спадкоємці [PERSON] встановлені не були. Позивач [PERSON] вказує, що вона проживала одною сім'єю з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не менше п'яти років до смерті [PERSON], померлого [INFO]. Але ці пояснення спростовуються записом реєстрації у паспорті, згідно якого [PERSON] була зареєстрована у квартирі [ADDRESS] тільки 04.11.1999 року, тобто за два роки до дня смерті [PERSON] (а.с.5,6). Крім цього, сусіди за місцем проживання [PERSON] та [PERSON], а також знайомий позивача [PERSON], пояснили суду, що [PERSON] в зазначеній квартирі не проживала, а тільки періодично приходила до матері. Вона проживала разом з чоловіком [PERSON] в власному будинку за іншою адресою. За даними обставинами суд вважає не доведеним факт того, що позивач [PERSON] проживала однією сім'єю з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не менше п'яти років до смерті [PERSON], померлого [INFO], тому дані позовні вимоги не підлягають задоволенню. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилалася на зміст ст. ст. 1264, 1268 ЦК України 2004 р. В постанові №6 від 01.03.2013 року «Про узагальнення судової практики розгляду цивільних прав про спадкування» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив: норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. Враховуючи, що після смерті [PERSON] спадщина відкрилася до 01.07.2003 року, застосовувати норми ЦК України 2004 року, зокрема статті 1264, 1268 цього Кодексу неможна. Тому позовні вимоги про визнання за [PERSON] право власності на 1/7 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлого [INFO], не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed