Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

27 квітня 2017 року заявник [PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви заявник зазначає, що 22 листопада 2016 року у м. Донецьк померла її мати, [PERSON] (причина смерті: хронічна судинно-мозкова недостатність ІІІ ст., церебральний атеросклероз), про що зроблено відповідний актовий запис № 570 Кіровський РАЦС м.Донецьк 24 листопада 2016 року. Заявник вказує, що їй стало відомо, що з 17 червня 2014 року згідно наказу Мінюсту № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання деякими відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Донецької області. Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території. Також заявник посилається на те, що звернувшись до Костянтинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті [PERSON] їй було відмовлено, оскільки відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, є недійсним і не створює правових наслідків. Заявник зауважує, що без свідоцтва про смерть вона не має можливості звернутись до Пенсійного фонду України з метою отримання грошової допомоги на поховання та нарахованої за життя пенсії її матері, оформити спадщину і тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. З огляду на вищенаведене, просить суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], яка народилась у м. Харцизьк Донецької області, померлої 22 листопада 2016 року, місце смерті: Україна, Донецька область, м. Донецьк (причина смерті: хронічна судинно-мозкова недостатність ІІІ ст., церебральний атеросклероз). Заявник [PERSON] та представник заявника [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, просили розглянути заяву за їх відсутності. Представник заінтересованої особи про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином у судове засідання не зявився, надав заяву в якій просить справу розглянути за відсутності представника органу державної реєстрації актів цивільного стану та ухвалити рішення на підставі наданих документів, згідно вимог чинного законодавства України. Суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, які беруть участь у справі відповідно до ст. 169 ЦПК України та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Зясувавши обставини справи та дослідивши докази, судом встановлені такі обставині та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Згідно ч.1 ст.257-1\~ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ, сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» було визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до\~Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей»\~запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Відповідно до роз'яснень п. 13 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7ст.273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Згідно свідоцтва про народження серії II-НО № 468804, 02 вересня 1961 року народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Тобто, [PERSON] була матірю [PERSON]. Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00017973895 від 26.04.2017 року, 09 листопада 1981 року у між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) укладено шлюб, реєстрацію якого здійснено Виконавчим комітетом Новосвітської селищної ради Старобешівського району Донецької області, актовий запис № 79. Відповідно до ч.1\~ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України серії ВС № 692106, виданого Старобешевським РВУМВС України в Донецькій області 12 лютого 2001 року, [PERSON], [INFO], уродженка м. Хрцизька Донецької області була зареєстрована у [INFO]. Згідно\~ дубліката лікарського свідоцтва про смерть № 88, виданого 27 квітня 2017 року Комунальною установою «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6 м. Донецька», підписаного лікарем [PERSON], [PERSON] померла 22 листопада 2016 року за адресою: [ADDRESS], причина смерті:хронічна судинно-мозкова недостатність ІІІ ст., церебральний атеросклероз (а.с. 16-17). З матеріалів справи вбачається, що представник заявника [PERSON] звернулася до Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з метою отримання свідоцтва про смерть, проте останнім надано відмову у проведенні державної реєстрації № 15.18-60-968 від 24.03.2017 року з посиланням на те, що для підтвердження факту смерті заявником предявлено копію свідоцтва про смерть так званої ДНР № 051244, видане 24.11.2016 року Старобешівським районним відділом ЗАГС так званої Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР, але не предявлено документ, форма якого відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» (а.с. 24). Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, на підставі показань свідків та інш. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», смерть підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч.1 п.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Таким чином, на підставі досліджених під час судового розгляду справи доказів, суд приходить до висновку, що смерть [PERSON], громадянки України, дійсно настала 22 листопада 2016 року у місті Донецьк, яке на теперішній час є тимчасово окупованою територією України, тому факт її смерті встановлюється рішенням суду. З огляду на вищенаведене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити, встановивши факт смерті [PERSON], що в подальшому буде підставою для державної реєстрації акта про смерть.

Outcome: approved