Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

26 січня 2021 року [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із позовом до Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтували тим, що [INFO] помер [PERSON] . Заповіту на належне йому на праві приватної власності майно він не склав, а тому після його смерті відкрилась спадщина за законом. Вони, як дочка та мати померлого, є спадкоємцями першої черги за законом майна. На час відкриття спадщини вони з померлим проживали окремо і у визначений законодавством шестимісячний строк після відкриття спадщини подали відповідні заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29.04.2020 року вони успадкували частину спадкового майна, а саме квартиру, що по [ADDRESS] . Крім того, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на належну йому земельну частку (пай), згідно відповідного сертифікату серії ВЛ № 0223817, зареєстрованому 13 липня 2001 року, яку він успадкував за заповітом після смерті своєї бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , проте за життя спадкодавцем не було належним чином оформлено правовстановлюючих документів на майно. Окрім них, в покійного [PERSON] інших спадкоємців немає. В даний час виникла необхідність оформити право власності на вказану земельну частку (пай), однак у зв`язку із відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, вони не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріальному порядку. У зв`язку з цим просять суд визнати за ними, як спадкоємцями за законом, право власності по 1/2 кожному земельної частки (пай), по колишній СС «Зоря», розміром 3,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) ВЛ № 0223817, зареєстрованому 13 липня 2001 року, виданого на ім`я [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 27 січня 2021 року відкрито провадження у даній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. В підготовче судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] не з`явились, до суду надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити та розгляд справи проводити у їх відсутності. Представник відповідача Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву (відзив), згідно якої позов визнав повністю та просить розгляд справи проводити у його відсутності. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. З копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0223817, зареєстрованого Володимир-Волинською районною державною адміністрацією Волинської області 13 липня 2001 року, вбачається, що [PERSON] належала земельна частка (пай), яка перебуває у СС «Зоря», розміром 4,76 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). З наявної у матеріалах справи довідки, виданої правлінням ВАТ «Родючість», яке є правонаступником СГВК «Зоря» від 25.12.2001 року № 582 вбачається, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) розміром 4,76 га згідно сертифікату серії ВЛ № 0223817. Згідно довідки міськрайонного управління у Володимир-Волинському районі та м. Володимир-Волинський Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 17.12.2020 року складеної на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВЛ № 0223817 розмір земельної частки паю складає 3,77 га. Згідно довідки Зорянської сільської ради Володимир-Волинського району від 16.08.2001 року № 282 відповідно записів по господарської книги по селу Ворчин за по господарським номером 160 проживала [PERSON] , яка померла [INFO] . Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме право на земельну частку (пай) в СС «Зоря», яке посвідчено сертифікатом серії ВЛ № 0223817. Від імені [PERSON] заповіт посвідчувався 09.04.1996 року Зорянською сільською радою. У фактичне володіння спадковим майном після її смерті вступив [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.04.2000 року [PERSON] є спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,2276 гектарів, розташованої в с. Ворчин на території Зорянської сільської ради Володимир-Волинського району. Таким чином, судом встановлено, що після смерті спадкодавця [PERSON] спадщину за заповітом прийняв [PERSON] і нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна. Правовстановлюючих документів на земельну частку виготовлено не було. [INFO] [PERSON] помер, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина на належне йому майно. За життя [PERSON] заповіту не склав. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , позивач [PERSON] являється дочкою померлого [PERSON] , а отже у відповідності ст.1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом. Згідно представленої до суду копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , позивач [PERSON] являється матір`ю померлого [PERSON] , а отже у відповідності ст.1261 ЦК України, також є спадкоємцем першої черги за законом. Поданими у Володимир-Волинську державну нотаріальну контору Волинської області заявами позивачів [PERSON] , [PERSON] , які були зареєстровані 17 серпня 2018 року та 24 лютого 2020 року у спадковій справі № 320/2018 по смерті [PERSON] підтверджується факт прийняття ними спадщини. Інших спадкоємців за законом, чи таких, що мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] немає. Згідно рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 29.04.2020 року визнано за [PERSON] та [PERSON] право приватної власності по Ѕ частині квартири, яка розташована по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Таким чином судом встановлено, що позивачі в установленому законом порядку прийняли спадщину, однак не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема на право на земельну частку (пай), по колишній СС «Зоря», розміром 3,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, про що нотаріусом винесено відповідні постанови від 29.12.2020 року. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Матеріалами справи доведено право спадкодавця [PERSON] на земельну частку (пай), по колишній СС «Зоря», розміром 3,77 в умовних кадастрових гектарах. Із заяви, поданої відповідачем до суду вбачається, що відповідачу було відомо про відкриття спадщини, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дані обставини, в силу вимог статті 206 ЦПК України, серед інших, є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Таким чином суд приходить до переконання, що зазначена земельна частка (пай), по колишній СС «Зоря», розміром 3,77 в умовних кадастрових гектарах входить до складу спадщини, на яку у позивачів виникло право після смерті спадкодавця [PERSON] (в силу вимог статті 1218 ЦК України), а тому є всі законні підстави для визнання за ними права власності на це майно в порядку спадкування. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачами [PERSON] , [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай), по колишній СС «Зоря», розміром 4,76 в умовних кадастрових гектарах, що залишилося після смерті [PERSON] , який помер [INFO] .

Outcome: approved