Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

29.01.2021 позивач [PERSON] звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що сторони з 14.10.2006 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] ». Від спільного проживання в шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказала, що шлюбно-сімейні стосунки між нею та чоловіком припинені з грудня 2020 року. Причиною розпаду сім`ї стало те, що вони з чоловіком мають різні погляди на життя та сімейні цінності. В сім`ї часто виникали непорозуміння, які призвели до втрати почуттів любові та поваги. Спільне господарство сторонами не ведеться, сім`я існує формально, сторони проживають окремо. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.02.2021 відкрито провадження у справі. Справу було призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не прибула, надала до суду заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не прибув. Подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, шлюб просив розірвати. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, що не прибули в судове засідання. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Суд встановив, що 14.10.2006 Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис №995, про що 14.10.2006 видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . 05.04.2007 від спільного проживанні в шлюбі у подружжя народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 17.04.2007, виданим Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 390. Відповідно до статті 51\~Конституції\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56\~СК\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105\~СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112\~СК\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного\~кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.\~\~ Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства, відновлювати які не бажають. Примирення між подружжям не можливе. Шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача. Суд ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. За ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті понесені позивачем документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 454,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача та 454,00 грн. підлягають поверненню позивачу із державного бюджету. На підставі наведеного,

Outcome: approved