Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

27.09.2018 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до АТ «[PERSON] [PERSON]» про відшкодування збитків у звязку із порушенням зобовязання та застосування наслідків порушення грошового зобовязання,\~вказуючи на\~те,\~що 22.03.2006\~року [PERSON]\~прийняла від\~[PERSON] 7\~800\~грн.,\~про прийняття\~грошових коштів\~поставила відмітку\~в договорі\~№ 26351402203\~від 22.03.06 року,\~ввірене їй\~чуже майно\~-\~грошові кошти,\~на рахунок\~останньої не\~внесла,\~а умисно\~розтратила передавши\~їх [PERSON]\~3\~метою приховування\~вчиненого розкрадання\~грошових коштів\~підробила документ\~-\~вищевказаний договір,\~шляхом внесення\~в нього\~завідомо неправдивих\~відомостей,\~спричинивши у\~такий спосіб\~матеріальну шкоду\~[PERSON]\~в сумі\~7\~800 грн. Крім того, 23.03.2007 року [PERSON] прийняла від [PERSON] 3000 доларів США (що по курсу НБУ становить 7 575 грн., про прийняття грошових коштів поставила відмітку в договорі № 26351402203 від 22.03.2006 року, ввірене їй чуже майно - грошові кошти, на рахунок останньої не внесла, а умисно розтратила передавши їх [PERSON] 3 метою приховування вчиненого розкрадання грошових коштів підробила документ - вищевказаний договір, шляхом внесення в нього завідомо неправдивих відомостей, спричинивши у такий спосіб матеріальну шкоду [PERSON] в сумі 1 500 доларів США. \~ \~ \~ \~Крім того,\~07.08.2006\~року [PERSON]\~прийняла від\~[PERSON] - 2180 доларів США(що по курсу НБУ складало 11 009 грн.), для внесення на рахунок «До запитання» від 07.08.06 № 26208137458.12120, про прийняття яких розписалася в ощадній книжці по рахунку № 26208137458.12120, однак ввірене їй чуже майно - грошові кошти в сумі 2180 доларів США [PERSON], [PERSON] на рахунок [PERSON] не внесла, а умисно розтратила, незаконно передавши в приміщенні Новотроїцького відділення ХОД ВАТ [PERSON] [PERSON] у вищевказану дату, невстановленим слідством клієнтам банку в якості належних їм виплат відсотків по вкладу. Приймаючи до уваги, що [PERSON], за рахунок раніше привласнених коштів, передавала [PERSON] в період з 28.03.2006 року по 14.06,2007 року гроші в сумі 1500 доларів США, останній спричинено матеріальну шкоду в сумі 680 доларів США (що по курсу НБУ станом на 06.04.2015 року складає 15986,80 грн.). Вищевказані факти встановлені судовим рішенням, а саме, вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року із змінами, внесеними ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 22 липня 2014 року, яким [PERSON] та Кузнецова засуджені за ст. 191 ч.5 КК України. Суди визнали, що ці особи вчинили розкрадання коштів позивачів при виконання своїх службових (трудових) обовязків під час перебування на посадах у відповідача. Просять стягнути з відповідача на їх користь збитки у звязку з порушенням зобовязання. Позивачі в судове засідання не зявилися, їх інтереси були представлені представником [PERSON], який позовні вимоги уточнив та підтримав. Зменшив суму стягнення на користь [PERSON] 1500 доларів США вкладу та три відсотки річних за 11 років порушення зобовязань/ 495 доларів США/, на загальну суму 1995 доларів США, на користь [PERSON] 680 доларів США вкладу та три відсотки річних за 11 років порушення зобовязань в розмірі 224 доларів США, на загальну суму 904 долари США в гривневому еквіваленті на момент розгляду справи по суті. Надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просив позовні вимоги задовольнити з урахуванням їх зменшення. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав відзив на позовну заяву. Вважає ці відносини деліктними, що договірних відносин не відбулося, договір не укладено, аргументи представника позивачів безпідставними. Позивачами пропущено строк позовної давності. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, враховуючи доводи представника позивача та представника відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Предметом спору є вимога про відшкодування збитків, які випливають з договірних відносин завданих відповідачем у звязку із неналежним виконанням трудових обовязків його працівниками, що призвело до втрати грошей позивачів, переданих ними працівникам в якості депозитних вкладів. Судом встановлено, що вироком Чаплинського районного суду Херсонської області від 12 березня 2012 року із змінами, внесеними ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 22 липня 2014 року було визнано, що працівники відповідача при виконанні своїх службових обовязків вчинили розкрадання коштів позивача. Цивільний позов позивачів в кримінальному провадженні до теперішнього часу не вирішено та виділено в окреме провадження, яке досі перебуває на розгляді. Згідно\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). Згідно із ч. 1\~ст. 1058 ЦК України\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 1059 ЦК України\~договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. При цьому, ч. 3 ст.\~1058\~та ч. 2 ст.\~1068 ЦК України\~встановлюють, що банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Тобто відкриття відповідних рахунків та обліковування на них грошових коштів в національній та іноземній валюті, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов'язком банку, відповідно до якого банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа. Отже, відсутність реєстрації договору банківського вкладу, і як наслідок, необліковування чи часткове обліковування грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу, не можна вважати недодержанням письмової форми договору банківською вкладу за наявності ощадної книжки (сертифіката) чи іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту, і є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Відповідні юридичні факти (відсутність банківських рахунків, і як наслідок, необліковування на них грошових коштів, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу) слід кваліфікувати як невиконання банком своїх обов'язків за договором банківського вкладу. Згідно з частиною першою статті 1060\~ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Частиною другою статті 625\~ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договір банківського вкладу має своїм наслідком ту обставину, що готівкові гроші вкладника передаються останнім у власність банку, а безготівкові гроші - в повне розпорядження банку. Відповідні дії вкладника є необхідною умовою виникнення зобов'язання за договором банківського вкладу, згідно з яким на боці вкладника виникає право вимагати від банку видачі суми вкладу і виплати відсотків на неї, а на стороні банку - відповідний обов'язок. До аналогічного висновку дійшов ВСУ у Постанові від 06.04.2016 року № 6-352цс16, де вказав, що за змістом статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Таким чином з договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено передачею коштів вкладника у власність банку, виникають зобов'язальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) і банку (боржника). Суд вражає, що договори є укладеними оскільки додані до матеріалів справи договір та ощадна книжка відповідають фактам встановленим вироком суду від 12.03.2012 року та заявленим /уточненим/ позовним вимогам. Тому обраний позивачами спосіб захисту з підстав існування між сторонами договірних - відносин передбачених ст.ст. 1058-1059 ЦК України підлягає задоволенню із заявлених позивачем підстав. [PERSON] ВСУ у Постанові від 10.04.2018 року у справі №910/10156/17 вказала, що приписи ст. 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобовязань та погодилась з висновком ВСУ. Викладеним у Постанові від 01.06.2016 року у справі №3-295гс16, за змістом яких грошове зобовязання може виникати між сторонами в тому числі з договірних відносин. З наявних у справі заяви [PERSON] та відповідей банку [PERSON] та [PERSON] встановлено звернення вкладників до відповідача з вимогою про повернення вкладів ще 23.08.2007 року [PERSON], та до дати відповіді АТ «[PERSON] [PERSON]» за вих. №14/726 від 18.07.2007 року - [PERSON] Оскільки стаття 625 ЦК України передбачає нарахування процентів за весь час прострочення з моменту вимоги кредитора, позивачами обґрунтовано заявлено позовну вимогу про стягнення трьох процентів річних за 11 років порушення зобовязання. Що складає суму в розмірі 13429,35 грн., еквівалентну курсу одного долару США на день розгляду справи, а саме 27,13 грн., що еквівалентно заявленим позивачем 495 доларам США [PERSON] та суму в розмірі 6077,12 грн., еквівалентну курсу одного долару США на день розгляду справи, а саме 27,13 грн., що еквівалентно заявленим позивачем 224 доларам США [PERSON] Також слід врахувати, що відповідно до Постанови ВСУ від 12.04.2017 року у справі №3-1462гс16 відповідальність передбачена статтею 625 ЦК України є компенсацією, а не неустойкою. Тому скорочений строк позовної давності в даному випадку не застосовується, а така похідна вимога підлягає задоволенню разом зі стягненням суми депозиту. Доводи представника відповідача щодо пропуску строків позовної давності спростовуються фактом звернення позивачів до суду з цивільними позовами в кримінальному провадженні, які досі не вирішені по суті та перебувають на розгляді, про що сторони не заперечують в судовому засіданні. Також зазначили, що позов з аналогічним предметом, однак з інших підстав, перебуває на розгляді касаційної інстанції з 2015 року. Представник позивачів посилаючись на ч.5 ст. 267 ЦК України зазначав, що у випадку пропуску строку позовної давності, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Враховуючи положення ч.2 ст. 264 ЦК України, відповідно до якої, позовна давність переривається у разі предявлення позову до суду, з урахуванням складності та тривалості процесу захисту прав позивачами, виходячи з вимог розумності, добросовісності та справедливості, суд вважає що підстави для відмови в позові відсутні. Порушене право на отримання вкладів та трьох процентів річних підлягає захисту на підставі статей 1058-1060 ЦК України. Зважаючи на офіційний курс долару США на час розгляду справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачів: [PERSON] 1995$х27,13=54124,35 грн.; [PERSON] 904$ грн.х27,13грн.= 24525,52 грн. завданих збитків. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволенні повністю, то суд вважає необхідним віднести судові витрати за рахунок відповідача. На підставі зазначеного, ст.ст. 1058-1060 ЦК України ст.ст.12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved