overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

27 травня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 13 вересня 2003 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач подав до суду ідентичну заяву, в якій позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13 вересня 2003 року, мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копіями свідоцтв про народження дітей. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

27 травня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 21 січня 1992 року сторони перебувають у шлюбі, неповнолітніх дітей не мають. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось, оскільки він має іншу сім`ю. З огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач подав до суду ідентичну заяву, в якій позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 січня 1992 року року, спільних неповнолітніх дітей не мають. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-06 00:00:00

27 травня 2021 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про розірвання шлюбу, яка мотивована тим, що подружжя припинило шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться. 14 червня 2021 року вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження. 06 серпня 2021 року ухвалою суду за клопотанням відповідача подружжю надано строк на примирення до 07 жовтня 2021 року, призначено розгляд справи на 07 жовтня 2021 року 10:00 год., провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення. 07 жовтня 2021 року поновлено провадження у справі. До судового засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач подав заяву, в якій зазначив, що примирення не відбулось, але просить відмовити у задоволенні позову про розірвання шлюбу, справу розглянути без його участі. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] 15 грудня 2007 року зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1066. Місце реєстрації: Ленінський відділ реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. У шлюбі подружжя має дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення не відбулось, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. [PERSON] не висловила бажання змінити прізвище на дошлюбне. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-01 00:00:00

27 травня 2021 року Корюківським районним судом Чернігівської області у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі, разом з тим вимоги позивача про стягнення судових витрат згідно квитанцій, які були заявлені в позовній заяві, суд рішення не ухвалив. Враховуючи положення ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд не вбачає необхідності у виклику сторін та інших учасників справи в судове засідання. Розглянувши заяву без виклику сторін суд дійшов висновку про таке. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3)судом не вирішено питання про судові витрати; 4)суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Дослідженням матеріалів вказаної цивільної справи № 736/607/21 встановлено, що позивач просив стягнути судові витрати згідно квитанцій, про що судом не ухвалено. Вказаний недолік судового рішення має бути усунутий шляхом ухвалення додаткового рішення суду. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

27 травня 2021 року ТОВ «Хмельницькгаз збут» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання природного газу в розмірі 11\~212,40 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач не регулярно сплачувала за надані послуги з постачання природного газу, внаслідок чого утворилась заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про здійснення розгляду справи без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань в судове засідання не направляла. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] за особовим рахунком № [NUMBER] . Договір постачання природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах, а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 67 Житлового кодексу України\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Незважаючи на неодноразові попередження про необхідність повного погашення заборгованості, відповідач систематично недоплачує за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 11\~212,40 грн. Дані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості та іншими доказами, що знаходяться в матеріалах справи. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому з відповідача на користь ТОВ «Хмельницькгаз збут» підлягає стягненню заборгованість за послуги з постачання природного газу в сумі 11\~212,40 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі становлять 2 270 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

27 травня 2021 року ТОВ «Хмельницькгаз збут» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання природного газу в розмірі 7\~657,57 грн. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач не регулярно сплачувала за надані послуги з постачання природного газу, внаслідок чого утворилась заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про здійснення розгляду справи без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань в судове засідання не направляла. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду представника позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] за особовим рахунком № [NUMBER] . Договір постачання природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах, а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст. 67 Житлового кодексу України\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Незважаючи на неодноразові попередження про необхідність повного погашення заборгованості, відповідач систематично недоплачує за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 7\~657,57 грн. Дані обставини підтверджуються розрахунком заборгованості та іншими доказами, що знаходяться в матеріалах справи. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому з відповідача на користь ТОВ «Хмельницькгаз збут» підлягає стягненню заборгованість за послуги з постачання природного газу в сумі 7\~657,57 грн. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі становлять 2 270 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

27 червня 1992 року Виконавчим комітетом Гоголівської сільської ради Веселівського району Запорізької області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 02. У шлюбі народилася одна дитина: дочка [PERSON], [INFO]. У квітні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до своєї дружини [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначаючи, що подружнє життя з відповідачкою не склалося через відсутність порозуміння, поваги та любові між ними, спільних поглядів на сімейне життя, шлюбні відносини фактично припинені і поновлювати їх він не має бажання. Подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Посилаючись на ці обставини просив шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявився, подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, розглянути справу за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з'яви\-лася, про час і місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. За таких обставин зі згоди позивача, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів та постановляє заочне рішення. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, тобто шлюбні відносини фактично припинено, втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам дитини подружжя, що має істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Таким чином, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

27 червня 1995 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу є діти син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] Позивачка посилаючись на те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового та спору про виховання дітей між сторонами не має. Позивачка під час судового розгляду направила заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутності. Відповідач до суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи . Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з січня 2013 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову який надійшов до суду спору про розподіл майна та виховання дітей не має . При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна та виховання дітей між сторонами не має. Діти: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] проживають разом з позивачкою, з урахуванням даних обставин, суд вважає можливим залишити на виховання малолітніх дітей разом з позивачкою. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивач не ставить, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-26 00:00:00

27 червня 2002 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї за актовим записом № 1098 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 27.06.2002 року). Після одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Від шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям припинені. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, дружина вела господарство не за життєвими стандартами позивача, в результаті чого постійно відбувалися сварки. Надалі, за твердженням позивача, дружина його повідомила, що не бажає жити з ним у шлюбі. За таких обставин, щоб не провокувати лишні сварки та враховуючи, що вони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, та вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, зазначивши у своїй позовній заяві про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась, направивши до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає, на розлучення згідна, після розірвання шлюбу просила залишити набуте у шлюбі прізвище - [PERSON]. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить підготовче засідання за відсутності позивача та відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи згоду сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають і обоє на примирення не згідні, вільної згоди обох сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

27 червня 2006 року між позивачем та відповідачкою був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 900 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 30 квітня 2015 року в сумі 15 495,03 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом - 5378,79 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 7402,19 гривень; заборгованості за пенею та комісією - 1500 грн; крім того штрафи відповідно до Договору: штрафу (фіксована частина) - 500 грн; штрафу (процентна складова) - 714,05 грн; які представник позивача і просить стягнути з відповідачки на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідачки 243,60 гривні судового збору. Відповідачка в судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщена належним чином. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № б/н від 27 червня 2006 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідачка отримала кредит у розмірі 900 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Але відповідачка, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконала, заборгувавши станом на 30 квітня 2015 року суму 15 495,03 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом - 5378,79 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 7402,19 гривень; заборгованості за пенею та комісією - 1500 грн; крім того штрафи відповідно до Договору: штрафу (фіксована частина) - 500 грн; штрафу (процентна складова) - 714,05 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідачка не виконала зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідачки на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат - 243,60 гривні судового збору.

Outcome: approved