Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

27.09.2016 заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження дитини. В своїй заяві вказав, що він є батьком [PERSON], яка народилась 15.08.2014 у м. Севастополь. Пологи відбулися у Державній бюджетній установі охорони здоровя Севастополя «Міська лікарня № 5 «Центр охорони здоровя матері та дитини». Про народження дитини у\~ вказаній медичній установі дружині заявника було видане медичне свідоцтво про народження від 15.08.2016 серії 67 № 162553. Заявник звернувся до Радомишльського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області щодо реєстрації народження дитини, але в звязку з тим, що медичне свідоцтво про народження від 15.08.2016 серії 67 № 162553 видане Державною бюджетною установою охорони здоровя Севастополя «Міська лікарня № 5 «Центр охорони здоровя матері та дитини», тобто видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, йому відмовлено у державній реєстрації народження дитини. Сторони у судове засідання не зявились, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити. Враховуючи вищевикладені обставини, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги заявника про встановлення факту народження дитини підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 04.09.2010 зареєстрували шлюб, після чого дружина отримала прізвище чоловіка «Гундич», що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 04.09.2010 серії І-ТП № 070179. 15.08.2016 дружина заявника народила дитину жіночої статі. Пологи відбулися Державній бюджетній установі охорони здоровя Севастополя «Міська лікарня № 5 «Центр охорони здоровя матері та дитини». Про народження дитини у\~ вказаній медичній установі дружині заявника було видане медичне свідоцтво про народження від 15.08.2016 серії 67 № 162553, яке відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно листа Радомишльського районного Відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, заявнику було відмовлено у реєстрації дитини, оскільки свідоцтво про реєстрацію є незаконним та не створює правових наслідків. Ст. 257-1 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. А також справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дочки. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник, його дружина та дитина, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянину України [PERSON] свідоцтво про народження його дочки, виданого державним органом України.

Outcome: approved