Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

27.03.2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» в особі представника позивача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що за договором від 07.06.2007 року за № 4286-001/07Р Банк АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» надав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 33 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11,99% річних у встановлені строки та в порядку встановлених кредитним договором, на термін до 07.06.2032 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку\~щомісяця до 10 числа наступного місяця, позичальник сплачує банку грошові кошти рівними частинами для погашення кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотки. Згідно п.2.1. кредитного договору, видача кредиту здійснюється шляхом видачі коштів із каси банку. В якості забезпечення належного виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором № 4286-001/07Р, між Банком та [PERSON] укладений Договір поруки № 4286-001/07Р від 07.06.2007 року. Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Банк належним чином виконав свої зобовязання, надавши позичальнику кредитні кошти. Умови договору відповідачем не виконувалися належним чином, що привело до того що утворилася заборгованість станом на 06.12.2016 року в розмірі 23257,67 доларів США. Загальний розмір заборгованості до стягнення становить 30\~135,88 доларів США, що за курсом НБУ станом на 06.12.2016 року становить 787\~374,54 грн. Згідно законодавства боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у встановлений договором строк. Зобовязання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в іноземній валюті, так як кредит був виданий правомірно і в іноземній валюті, а тому стягнення коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України. Представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, а також у заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав та не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с. 83-88). Відповідачі в судові засідання не з'явився, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить супровідні листи, повістки. Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши представлені докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що банк та відповідач [PERSON] уклали кредитний Договір за № 4286-001/07Р від 07.06.2007 року, згідно з яким позивач надав відповідачу 33 000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення кредиту 07.06.2032 року та із сплатою 11,99 відсотків річних, згідно договору (а.с. 9-14). Банк та [PERSON] уклали Договір поруки № 4286-001/07Р від 07.06.2007 року (а.с. 19-20). Протягом дії кредитного договору відповідач не виконував його вимоги належним чином, внаслідок чого на час пред'явлення позову відповідач [PERSON] має заборгованість по кредиту в розмірі 30135,88 доларів США, що складається із заборгованості за кредитом\~23257,67 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом\~6878,21 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 27-31). Як зазначив представник позивача у заявленому позові, що в користь позивача він просить стягнути заборгованість, яка складається з тіла кредиту та процентів за користування, отже стягненню підлягає сума 30135,88 доларів США, що за курсом НБУ станом на 06.12.2016 року розрахунок заборгованості становить 787\~374,54 грн., що видно з копії курсу валют (а.с.32). З матеріалів справи вбачається, що ПАТ КБ «Правекс-Банк» уклав договір про надання послуг з ТзОВ «Вердикт Консалтинг» від 15.10.2015 року та додаткову угоду від 01.07.2016 року з ТзОВ «Вердикт Лігал» в особі [PERSON] на виконання послуг (а.с.33-45). Отже сторони у відповідності до вимог ст.ст.\~1046-1048,\~1054 ЦК України перебувають у договірних стосунках з приводу надання та отримання кредиту і відповідач не виконав умови кредитного договору і тому відповідно до вимог ст. 610 ЦК України вважається таким, що порушив зобов'язання. Представлений позивачем розрахунок заборгованості проведений на підставі умов договору. Окрім того відповідач зобов'язаний сплатити суму кредиту та відсотки за користування кредитом на підставі умов договору та ст. 1050 ЦК України. Представлений позивачем розрахунок заборгованості на підставі умов договору. Тобто доводи позивача є обґрунтованими. Відповідно до Постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», п. 12. розяснює, що у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Згідно ч. 3 ст. 533 Цивільного кодексу України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Тому суд приходить до висновку про підставність позовних вимог і про їх повне задоволення і стягує солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість в іноземній валюті у розмірі 30135,88 доларів США за Кредитним договором, відповідно до якого грошові кошти були надані в іноземній валюті. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного, ст.ст.\~549-552,\~553, 554, 610-612,\~1050,\~1054 ЦК України\~та

Outcome: approved